prot · G909164 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:164 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 8 § Fortsattes behandlingen av finansutskottets betänkande1985/86:30. skatteutskottets betänkande 1985/86:50. finansutskottets betänkanden1985/86:29 och .34 samt skatteutskottets betänkande 1985/86:38 (forts, ftånprot, 163). Denekonomiska politiken, m. m. (lons FiU M). FiU 29 och .4) 61SVEN (vpk): Det talas ofta i massmedia omsocialdemokraterna och vpk som ""det socialistiska blocket'".Det är inte min avsikt att här och försöka att rent vetenskapligt definierabegreppet socialism, men vi kan rent allmänt ändå inte komma ifrån att socialisminnebär en politik för arbete, trygghet, demokrati och social rättvisa.Socialistisk politik ser också sambandet mellan produktion och reproduktion.Den försöker se helheten och sätter inte upp någon konstgjord barriär mellan åena sidan arbete i varutillverkning och distribution och å andra sidan arbetemed omvårdnad av sjuka, äldre och barn liksom arbete inom skola och kultur.Socialism innebär rimligen att de svaga i samhället åtnjuter skydd, stöd ochsolidaritet genom samhällsgemenskapen. Men socialistisk politik måste ocksåbetyda brytande a\' fåtalsviildets och bolagens makt och att ekonomiskdemokrati finns som siktmiirke. En socialistisk politik måste alltså öppna för utbyggnadinom områden där det finns en rad nu eftersatta, gemensamma behov i stället föratt genomföra nedskärningar. Den kollektiva konsumtionen av socialt angelägenutrustning för gemensamma behov och ny utveckling är en framtidssektor som gernya och viktiga arbetsuppgifter inom varuproduktionen och byggandet och somdärför fungerar som ett slags motor för en rad branscher. En politik med sådana förtecken - jag skulle vilja kalladem socialistiska förtecken - kan t, ex, inte lata exportindustrins vinstökningkomma i första rummet på kommunernas och därmed på de många svaga gruppernasbekostnad. En politik med en sådan inriktning är minst a\ allt socialistisk.Nedskärningar och begränsningar i kommunernas inkomster och \erksam-het är däremotsedan gammalt ett äkta borgerligt varumärke. De borgerliga säger också rent utatt syftet med deras politik är att skaffa fram resurser för exporttillväxt ochminskat budgetunderskott. Prot.1985/86:164 När kommunister och socialdemokrater före valet 1982gemensamt och hårt kritiserade den borgerligaregeringens svångremspolitik mot kommu- nerna ochtalade om den politiken som ett hot mot arbete och social trygghet. Denekonomiska poli- , , , r- , r nr = i. ii ' upplevdes denna eniga samverkan somtorhoppnmgsfull frän arbetarklassens synpunkt.En seger för socialdemokraterna och vpk i valet skulle betyda. ansåg man,pengar till kommunerna. Tyvärr har det visat sig att socialdemokraterna iregeringsställning fortsätter att pressa kommunerna med hänvisning till derasgoda likviditet på 55 miljarder. Som vpk påpekat visar regeringendäremot inget större intresse för att dra in mera av den likviditet på över 200miljarder som enligt finns i det svenska näringslivet. Vpk är starkt kritiskt till regeringens hårda politik motkommuner och landsting. Kommunernas likviditet är mycket ojämnt fördelad ochofta ett resultat av framtvingad neddragning och oro för framtiden. Inom industrin har länge noterats en nedgång av antaletsysselsatta. t. ex, var minskningen 90 000. I detta lägehar den gemensamma sektorns utveckling trots allt varit ett avgörande medel föratt motverka arbetslöshet. Inom denna sektor har det tillkommit80 000 nya arbetstillfällen, som i stor utsträckning balanserar minskningen iindustrin. Men hur skall det nu gå? Det frågar jag mig efter att haläst de senaste prognoserna för arbetslösheten i statens industriverks pressmeddelandenr 16. Där visas att det kommer att bli en ytterst besvärlig situation iglesbygd och på mindre industriorter. Hur går det då. om den offentliga sektornssysselsättningstillskott, enligt förslaget i betänkandet, skall skäras ned till11 000 framöver? Hur kommer det att påverka arbetet för att klara enbalansering av de påtagliga minskningar inom industrisektorn som tydligen är pågång ? Behovet av exempelvis vårdpersonal är stort, ochpersonalnedskärningar hotar faktiskt servicen på många häll. Den finansiella neddragning som föreslås är i reda pengarangiven till 6 miljarder , Till detta skall då läggas 1,7 miljarder iengångseffekt , som uppkommer genom omläggningen av systemet förutbetalning av det konnnunala bostadstillägget. Kommunerna är den samhällsorganisation somfungerar nära människornas vardagsverklighet. Uppe i statsapparaten kan mansitta mer eller mindre för sig själv och notera vad som inträffar, men det kanman inte göra på ett kommunalkontor ute i . Där får man varje dagindikationer på de problem som finns i bygden. Man har daglig kontakt medbefolkningen och får också del av problem och bekymmer. Det har blivit kommunernas roll att stödja och sia vakt omde svaga grupperna-de som behöver omsorg eller värd. barnen.de äldre, desjuka, de arbetslösa och de utslagna. En statlig politik där man målmedvetetskär ned den kommunala sektorns resurser och. som nu är fallet, endastaccepterar en enprocentig volymökning slår inte bara mot sysselsättningen utanockså mot de svagaste, de oftast försvarslösa och mest hjälpbehövande. Från vpk:s sida motsätter vi oss den föreslagnaåtstramningen, som i 128 förlängningen drabbar de redan utsatta. Det är däremot närmast en självklarhetatt de ekonomiskt starka, med sina kontakter och sin ekonomiska överlägsenhet,mycket väl kan klara sitt behov och trygga sin förtur genom privata lösningar. I det nu aktuella betänkandet anser vpk, mot regeringenoch mot de borgerligas intentioner, att en volymtillväxt på är rimlig förkommunerna. De borgerliga, liksom , talar nu förtiden mycket vackert om bättre service genom privatisering. Detta tal betraktarvi som hyckleri, och det är i verkligheten ett uttryck för att kapitaletsföreträdare vädrar möjligheter till nya vinster på folkets legitima behov avvård, omsorg, kommunikationer, osv. Hur slår nu denna åtstramningspolitik? Jag har studeratsiffrorna för i inland - det finns förresten ett stortantal kommuner i samma läge. Andelen äldre i kommunen ökar , ochandelen unga minskar. Arbetslösheten är rekordhög och arbetslöshetsperiodernaför var och en långa. Den regionalpolitik som förs förmår inte att stoppa denfortsatta utarmningen. Alla i de här bygderna vet att det ändå är kommunensrelativa styrka som hjälpligt kan klara jobb och vård. För kommuninnebär enbart de i betänkandet förslagna ändringarna när det gälleravräkningsordningen för det kommunala bostadstillägget en utgift på 11 milj.kr. Det var under den borgerliga regeringstiden somstatsbidraget till det kommunala bostadstillägget, KBT, sänktes i ett paretapper, från till de som gäller . Det är uppenbartorättvist att det - som en PRO-undersökning visar - föreligger skillnader påmer än . mellan den kommun som betalar ut mest i bostadsbidragoch den kommun som betalar ut minst. Vpk:s förslag, att staten bör taöver hela kostnaden i form av ett bidrag som är anpassat till den faktiskahyran för en tvårummare på orten, är ägnat att skapa rättvisa. Men förslagetmöter ringa förståelse i utskottet. Så till den föreslagna höjningen av det kommunalagrundavdraget med . Det är ett i och för sig välkommet förslag förmånga av dem som sällan får glädja sig över att kunna göra avdrag när dedeklarerar. Men när det gäller utbetalningen, avräkningen, har ju mångakommuner räknat med att effekterna av detta förslag skulle komma först vidskatteutbetalningen . Det blir nämligen kommunerna som får vidkännas denskatteinkomstminskning som följer av höjningen av detta avdrag. Om utskottetfår igenom sitt förslag, blir det närmast som en överraskning för kommunerna -som har suttit och snickrat på budgeten och haft problem med att få det helaatt gå ihop - att verkningarna skall visa sig . För nämndaStrömsunds kommun visar det sig att den minskade skatteinkomsten till följd avförslaget kommer att uppgå till 7 milj. kr. För en så liten kommun är ju dettaett betydande belopp. Idén med skatteutjämningen är ju att den starkaresolidariskt skall stödja den svagare, vilket väl är en god sak. Rent teknisktsker det genom att kommunerna i systemet garanteras en viss skattekraft iprocent av rikets medelskattekraft. har staten svarat för de höjningarsom hade samband med ökningen av medelskattekraften. Det nya är att dennaordning ersätts med en växande skatteutjämningsavgift till staten föratt finansiera stora delar av skatteutjämningen. Den ekonomiska politiken, m. in. 9 protokoll 1985/86:163-164 Prot.1985/86:164 1987 skall avgiften utgå med . Även en måttlig inflationinnebär risk för att avgiften i fråga snart är uppei en krona per skattekrona. Det är en sak att Den ekonomiska politiken, m. m. sitta i enavlägsen byråkrati och teoretisera om dessa frågor men en annan att tackla demi det verkliga livet. Skatteutjämningsavgiften innebär för exempelkommunenStrömsunds del att den drabbas av kostnader på 4 milj. kr., som förtar enbetydande del av skatteutjämningens effekt. I avvaktan pä en verklig kommunalskattereform har vårtparti i skatteut-jämningsutredningen - där jag satt med som ledamot - avvisatsystemet med skatteutjämningsavgift. kommer vi för övrigt i omröstningenatt i andra hand stödja reservation 15, där det yrkas på ett ökat anslag tillskatteutjämning med 1 miljard. Den mångomtalade höga likviditeten i kommunerna - somanges som skäl till att man kan göra nedskärningar i kommunernas resurser - vari kommun . Det är ju en hyfsad likviditet. Men nusjunker den stadigt år . torde kommunens likviditet vara runt10 %. visar beräkningarna på oroväckande försämrad likviditet. Redannu pekar alla tecken på en kronas skattehöjning. Att jag här har tagit , min hemkommun, somexempel innebär inte att storstadskommunerna skulle vara på något sättförskonade. De har måhända ett hyggligare skatteunderlag men brottas samtidigtmed storstadens växande sociala problem och därav följande ökade kostnader. Det här blir i själva verket i det långa loppet ohållbart.Vi måste ha i minnet att medan kommunerna i stort sett är hänvisade till enproportionell skatt på fysiska personer, har staten helt andra lagligamöjligheter för finansiering med fördelningspolitisk profil. Men var finns idet fallet - det skulle jag vilja fråga - den stora uppslagsrikedom somfinansdepartementets experter visar när det gäller övervältring på kommunerna? Vi närmar oss nu ganska snabbt en kris för det nuvarandeskattesystemet. Genom att bygga vidare på skatteutjämningens solidaritetsidé,vars modell och teknik för beräkning av kriterier på kommunala basbehovytterligare kan förfinas och byggas ut, vid fördelning av resurser från en nyenhetlig skatt för såväl stat som kommun bör det vara möjligt att komma en bitpå vägen, och det har också vårt parti föreslagit. Vi vill ha en statskommunalenhetsskatt. Det skulle visserligen vara en dellösning men ändå en viktigmilstolpe på vägen mot produktionsbeskattning som en källa till samhälletsviktigaste inkomster. Det måste , herr talman, bli arbetarrörelsens sak attfinna vägen till en mer varaktig lösning på såväl statens som kommunernasfinansieringsfrågor. Att använda kommunerna och landstingen som mjölkko för attsnygga till statens budgetsaido är det sämsta av provisorier, och det sker iett läge då finanshusens överlikviditet och utlandsinvesteringarna nårrekordhöjder. Här döljer sig helt klart möjligheterna att via olikaåtgärder på förmögen hets-, företags- och aktieomsättningsskatternas område finna en för medbor garna mera rättvis och framkomlig väg till nya samhällsresurser och investeringar för framtiden. Det gäller att ta ett kraftigare nappatag med storfinansen och skona de redan svaga grupperna. Nya politiska och fackliga opinioner kommer med växande styrka att kräva en bättre fördelningspolitik 130 som riktar sig mot kapitalägarnasfåtalsvälde, liksom att kräva en demokra- tiskekonomi och en utbyggd, demokratiserad gemensam sektor. Med det här inlägget, herr talman, yrkar jag bifall tillvpk:s reservationer. 62 i (s): Den ekonomiskapoli- Jag avser inte att disponera hela min förutanmälda tid. Med "''"' "'' hänvisningtill de närmast tidigare inläggen i den här diskussionen behöver jag inteanvända . I finansutskottets betänkande nr 29 redovisar utskottetsin uppfattning om den kommunala ekonomin och utvecklingen inom den sektorn.Utskottets redovisning är en följd av de förslag på det kommunalekonomiskaområdet som regeringen förelägger i 1986 årskompletteringsproposition, I det övergripande ekonomiska sammanhanget spelar primär-och landstingskommunernas ekonoiniska verksamhet och ekonomiska planering enbetydande roll. Så svarar kommunerna för något av den offentligasektorns totala konsumtion och investeringar. Detta förhållande gör detnaturligtvis nödvändigt för regeringen att noga följa utvecklingen inom detkommunalekonomiska området samt att föreslå åtgärder för en rimlig anpassningtill den övergripande ekonomin och dess målsättningar. Det står helt klart att den kommunala finansiellasituationen och för är mycket god. kanförutses en viss försämring. Försämringen för skall dock ses medutgångspunkt i 1986 och mycket goda finansiella nivå. Men detta gällerde generella förhållandena. Det finns naturiigtvis ett antal kommuner ochlandsting som man inte kan påstå ha en god finansiell situation. Av det skäletföreslår regeringen i propositionen att särskilda medel om ca 400 miljoneranvisas för insatser till kommuner med en svagare ekonomisk situation. Jämsidesdärmed föreslår regeringen möjligheter till tidigare disposition av likviditetskontona.Utskottet instämmer i dessa förslag. Egentligen skulle det vara onödigt att föraen stor och omfattande debatt om indragningar för kommunerna med hänvisningtill den allmänna inriktningen från de borgerliga partierna. De är överens medregeringen om att det är nödvändigt att företa indragningar. Det är litet olikanivåer i , och förslag, men i princip anserman att det i den ekonomiska situation vi har är angeläget att kommunerna fårmedverka. Utskottet biträder också förslagen i propositionen omhöjning av skatteutjämningsavgiften med per skattekrona, och avavgiften på kommunernas skatteunderlag med per skattekrona, liksom dentotala indragningen som sammanräknas i propositionen till ca 6 miljarder plusden engångseffekt som härrör sig från omläggningen av systemet med utbetalningav KBT. förslag till neddragningar i motioner ochreservationer ligger ca 1,1 miljarder över regeringens och utskottets förslag.Samtidigt föreslår ett temporärt skattestopp för kommunerna ochnolltillväxt för den kommunala konsumtionen. Man kan ju fråga hur det står till när i andrasammanhang talar om frihet för kommuner och andra. Här framlägger man ett förslag som mycket väsentligt beskär den kommunala friheten genom en inskränkning i 131 Den ekonomiska politiken, m. m. den gamlakommunala beskattningsrätten. Det är något man bör iaktta när man studerarmoderaternas förslag i dessa sammanhang. förslag till indragningar från kommunerna ärännu något högre, i runda tal 1,8 miljarder högre än propositionens förslag.Man har också en del förslag om andra finanseringssätt än vad regeringen ochutskottet föreslår. föreslår en lägre indragning än regeringenoch utskottet; det rör sig om 1,2 miljarder. När man gör den här bedömingen kan man väl ändå konstateraatt regeringens förslag på i runda tal 6 miljarder i indragningar är hyggligtanpassat i förhållande till något lägre nivå och ochfolkpartiets något högre. Sedan kan man alltid diskutera det sätt varpå man görindragningarna. Vpk:s förslag skulle innebära en årlig tillväxt på av den kommunala konsumtionen. Det skulle innebära en avsevärd kommunalkonsumtionsexpansion. Det är naturligtvis svårt att ur det här materialetutläsa hur kommunerna skulle klara en sådan expansion. Det framgår inte avmotionen. Vi har visserligen hört en hel del synpunkter från omatt det finns kapital inom andra sektorer, men var finns inte närmare angivet. Betänkandet behandlar också en serie enskildamotioner, som är väckta dels under den allmänna motionstiden, dels i anslutningtill den reviderade finansplanen. Jag avstår från att kommentera alla dessamotioner, men vill ta upp en av dem, nämligen 596 av m. fl. Videlar i princip motionärernas uppfattning om speciella insatser för de kommunersom drabbas hårdast av de generella åtgärder som vi föreslår. Vi har alltså iprincip samma uppfattning som motionärerna. Jag vill yrka bifall tillutskottets hemställan på punkterna 1-14 och avslag på samtliga till betänkandetfogade reservationer 1-22, tog i sitt inlägg upp ett resonemang omtidigare diskussioner om indragningar från kommunerna. Han säger att vi varnegativa till det förslag som de borgerliga partierna förelade . Men det var under helt andra ekonomiska förhållanden. Då fanns inteden likviditetssituation i flertalet kommuner som finns . En rad andrafaktorer spelar också in. Inflationssituationen är faktiskt radikalt förändradi förhållande till den period då de borgerliga regeringarna styrde och skötteekonomin i landet. Det påverkar naturligtvis i väsentlig grad även kommunernasekonomi. tyckte att det är litet konstigt att manbetalar ut 100 miljoner och drar in dessa i annat sammanhang, RuneRydén måste lära sig litet om utjämningspolitiken, för det handlar faktiskt omdet. I övrigt har jag ingen direkt anledning att kommentera deolika inläggen. efterlyste ett skatteutjämningsförslag. I och försig kan vi alla naturligtvis tycka att det hade varit angeläget med ett sådantförslag. Men skatteutjämningskommitténs förslag var av den arten att detbehövde bearbetas. Regeringen måste närmare studera effekterna av ettgenomförande av förslaget innan man för det fram till beslut. Av det skälethar försening uppstått.Nu har regeringen uttalat att ett förslag kommer att föreläggas föratt skatteutjämning skall kunna tillämpas . 63 () replik: i säger att det råderen ganska stor samstämmighet beträffande uppfattningen om kommunernas ekonomi.Det kan jag gärna hålla med honom om. Det är trevligt att vi har nått fram tilldenna samstämmighet. Det finns vissa kommuner och vissa landsting som har ensvår ekonomi, som också nämnde. Ett av dem är länslandsting. Vi tycker att det är märkligt att socialdemokraterna såsnabbt har ändrat sin inställning. sade de att de moderatabesparingsförslagen, som då var väsentligt mindre än vad som gäller idagsläget, var totalt oacceptabla ur sociala, regionala och kommunala aspekter. säger: Ja, men då var det andra ekonomiskaförhållanden. Jag skulle bragärna vilja veta vilka ekonomiska förhållanden somvar så avgörande annorlunda för kommunerna och landstingen att de resonemangenur socialdemokratisk synpunkt var giltiga! Vi reagerar nämligen mot att socialdemokraterna har haften annorlunda argumentation för så sedan men accepterarungefär samma besparingsstorlek som vi moderater. Skillnaden är inte såsärskilt stor, som mycket riktigt har påpekat. har också tagit upp frågan om det kommunalaskattestoppet och sagt att det innebär att man inskränker den kommunalafriheten. Nej, det gör det inte enligt min uppfattning, därför att detkommunala skattestoppet är övergripande och hindrar kommunerna att alltförsnabbt höja skattenivån så att den får allvarliga samhällsekonomiska effekter.Kommunerna har fullständig rättighet att inom de givna ekonomiska ramarna iövrigt inrätta sina omständigheter så som de själva önskar. De kan göra debesparingar och omprioriteringar som de finner lämpliga och riktiga. Vad gäller den nya "skatteutjämningsavgiften"menar vi från moderat håll att den inte är någon skatteutjämningsavgift somibland sägs, utan en avgift per skattekrona. Den får därför olyckligakonsekvenser. Vi är för ett skatteutjämningssystem och beklagar, som jag sade idebatten tidigare, att det inte kommer som vi önskade utan förstsenare. Den avgift som talar om går vi emot därföratt den är ett lättsamt sätt att få in bidrag till staten. Det är inte någon skatteutjämningi vanlig bemärkelse. Vi tycker tvärtom att den är näst intill omoralisk, och vibeklagar att har följt med socialdemokraterna i det här fallet. Vad finns det för logik i att använda en sådan härskatteutjämningsavgift, ? Den ekonomiska politiken, m. m. Anf.64 ()replik: i hade just inga kommentarer tilldet jag sade i mitt anförande, som handlade om långtidsutredningen och deekonomiska analyser som ligger bakom vår uppfattning om den kommunalaexpansionen. Jag fann inte att i hade någon egenfligmotivering alls till de förslag som han ställde sig bakom, annat än att Den ekonomiska politiken, m.m. det varregeringen som hade framställt förslagen. Det tycker jag var en aning magert. Om förslag sade han just bara att det är förmycket pengar vi drar in. Jag skulle gärna vilja efterlysa en något rejälaremotivering. Det är nämligen så att samma utskottsmajoritet som stårbakom finansutskottets betänkande 30, som vi debatterade tidigare ,har citerat långtidsutredningen på just det sätt som jag har beskrivit ochtalat om att alltför mycket går till konsumtionsökning och alltför litet tillden konkurrens: utsatta sektorn. Jag beklagar att utskottsmajoriteten av dettaresonemang - i vilket oppositionen har instämt - inte har dragit någon slutsatsalls. Det har däremot vi från gjort och därför redovisatindragningar från kommunerna av den storlek som gör resonemanget konsistent ochekonomiskt hållbart. Låt mig också säga att det skulle vara intressant att höraArne i referera någon socialdemokrat som för t. ex. tiomånader sedan, i valrörelsen , sade ett enda ord om några kommandeindragningar av kommunala pengar. Jag tror inte att det finns någon sådan attuppbringa, men om kan hitta någon så skulle jag mycket gärnavilja veta det. Det har nämligen samband med den mycket hastiga omsvängningen iden socialdemokratiska politiken, som jag tror är ett moraliskt problem förpartiet. Jag vill sedan passa på att svara på en fråga från RolfKenneryd. Han beskrev hur många egna rum inom långvården som man skulle kunnaåstadkomma med de 3 miljarder som skiljer besparingsnivå från 65TREDJE VICE TALMANNEN: Repliken gällde i . 66 (vpk) replik: Utskottets talesman tog upp vårt förslag omatt man skulle trygga en 3-procentig volymökning i kommunerna och ville habesked om hur vi såg på finansieringen. Jag kan svara att vi först och främstmotsätter oss de hårda indragningar som föreslås från statens sida. Vi harockså i andra sammanhang sagt: Rikta uppmärksamheten på de 234 miljarder ilikviditetsöverskott som finns inom företagssektorn! Finn metoder och formerför att kanalisera åtminstone en del av detta till den allmänna verksamheten!Då kan vi klara finansieringen. Jag skulle vilja fråga i : Hurtycker han att man skall göra när man sitter i kommunerna och sliter med attförsöka få budgeten att gå ihop och tvingas skära ned därför att man genom denhär politiken får en finansiell situation som är omöjlig? Skall man öka antaletbarn inom grupperna i barnomsorgen, minska vårdpersonalen ute påinsfitutionerna, eller dra ned antalet vårdplatser i sjukvården? Det skullevara intressant att höra om har ett gott råd att ge till demånga av oss som är verksamma ute i kommunerna och just nu arbetar med KELP ochandra budgetarbeten. Anf.67 () replik: Prot. i noterar med en viss självbelåten- 5 juni1986 het attregeringens förslag till indragning kan betecknas som väl avvägt. Ja, \ ~ det harvi läst i betänkandet. Men det var ett nytt argument som Han sade nämligen att det skulle vara väl avvägt därför attdet ligger mitt emellan förslag å ena sidan och moderaternasoch förslag å andra sidan. Jag noterar det som en putslustighet.Det är väl inte säkert att den uppgiften var lika väl övervägd som anser volymenvara. Jag vill fråga : Fyller inte den senaste tidensvillrådighet ochosäkerhet när det gäller lönerörelsens utveckling på det offentliga områdetockså med en viss oro? I mitt anförande pekade jag