prot · G90982 · 1985-12-31 00:00:00 — Det verkar nästan som om majoriteten håller med om det ibetänkandet, där det ständigt hänvisas till möjligheter, till jämkning, tillundantag och till skälighet. Det hade varit bättre om majoriteten ijustitieutskottet hade följt majoriteten i och haftmodet att lyssna på och följa vad ett klokt lagråd säger och skicka tillbakahela propositionen. 14SVEN MUNKE (m): Utskottets ordförande har gett en pedagogiskredogörelse för vad företagsbot innebär, och jag skall bara göra någrakommentarer till hur vi från moderat håll ser på detta. Det är helt klart att det behövs ett system för sanktionermot ekonomisk brottslighet, och det är samtliga partieri utskottet överens om.Det är särskilt på vissa områden, t. ex. arbetsmiljö- och naturvårdsområdena,som vi anser att det är angeläget att överträdelser av gällande lagar kanstraffas. sådana tillfällen måste man också ta hänsyn tillrättssäkerheten, men det görs inte i förslaget om företagsbot. Inte minst genomlagrådefs exempellösa krifik påtalas detta. Ändå framhärdar utskottefs majoritet och sväljer förslagetmed hull och hår, med en mycket märklig motivering, nämligen att man har väntatså länge på ett förslag om åtgärder mot olika former av ekonomisk brottslighetatt man inte kan vänta . Ufskoffsmajorifeten menar också att"utskottet inte----- kanställa sig bakom motionsyrkanden om åtgärder som skulle innebäraytterligare tidsutdräkt i detta ärende som övervägts under så lång fid". När man läser denna motivering konstaterar man osökt attmajoriteten i utskottet hellre accepterar ett dåligt och hastigt tillkommetförslag i stället för ett genomarbetat förslag. Eftersom företagsbot är, som utskottets ordförande säger,en nykonstruktion är det av största vikt att en sådan förändring integenomförs utan att den har föregåtts av tillräckligt omfattande analyser, frånsåväl teoretiska och systemafiska som praktiska utgångspunkter. Det ämne som här behandlas kan betraktas sommycket svårhanterlig materia, åtminstone för oss i utskottet som är lekmän-juristerna kanske har lättare att fatta de olika termerna. Lagrådet har prövatoch remissbehandlat förslaget, och det har i flera fall betraktats somofillfredsställande. Det är ingen överdrift att påstå att förslaget omföretagsbot i sin nuvarande utformning har utsatts för en exempellöst hårdkritik. Kritiken har i stora delar riktats mot lagtextens oklara och alltföröppna formuleringar, som mer eller mindre ger den en karaktär av en ramlag.Lagrådets ledamöter har också uttalat att en sådan lagstiftningsteknik absolutinte är godtagbar pä .straffrättens område. Låt mig citera regeringsrådet Muellers konstaterande:"Såsom förslaget utformats uppfyller det inte de krav på rättssäkerhet sommåste ställas. Eftersomde föreslagna reglerna ger en bristfällig information om vad som krävsi fråga om förebyggande åtgärder, kommer reglerna inte heller att fylla denavsedda funktionen att få företagen att verka för att gällande föreskrifterföljs inom deras verksamhet. Slutligen kommer ett så utformat förslag att ledatill betydande svårigheter vid tillämpningen." Vad regeringsrådet Mueller avser med den bedömningen ärbl. a. att den föreslagna formuleringen i lagtexten är tillämplig på en mängdolika situationer som också gäller alla verksamma inom företaget, oavsett vilkenställning de har där. Det går emellertid inte att utläsa av förslaget vadföretaget skall göra och vilka förebyggande åtgärder det skall använda. Det gårinte heller för företagaren att få tillfredsställande besked om vilkaförebyggande åtgärder han avkrävs - då är det heller inget bra lagförslag. Den verkliga avhyvlingen ger regeringsrådet Mueller litetlängre fram i remissvaret: "Bristerna i underlaget och i utformningen avförslaget är av så allvarlig art att det inte är möjligt att avhjälpa dem inom ramenför en lagrådsgranskning." avstyrker därför att föreliggande förslagskall läggas till grund för lagstiftning. Även de två övriga ledamöterna i lagrådet, regeringsrådetPaulsson och rättschefen , anför kritiska synpunkter av såväl praktisksom principiell natur. Den kraftiga kritiken borde onekligen ha medfört enomarbetning av förslaget om företagsbot. Departementschefen hävdar i sitt yttrande omlagrådsremissen att meningarna inom lagrådet varit starkt delade. Detta tilltrots kvarstår kritiken, även om den förmedlas i tre särskilda yttranden. Ävenandra juridiska instanser har varit kritiska. Jag kan bara konstatera, herr talman, att det råder olikauppfattningar om förslaget till företagsbot, och , ochcentern har i en reservation hävdat sina ståndpunkter. Jag yrkar bifall fillden reservationen. Vi moderater har i ett särskilt yttrande också hävdat attom förslaget om företagsbot skulle intas i den svenska rättsordningen hade detvarit rimligt att sanktionen gjorts tillämplig inte bara på näringsidkare, utanäven på organisationer som infe i egentlig mening är näringsidkare men varsverksamhet omfattar ekonomisk förvaltning och liknande. Jag tänker i detsammanhanget t. ex. på fackförbund som lämnat förmåner till sina befattningshavareutan att dessa förmåner uppgivits till beskattning. Liknande brottsligaförfaranden har som bekant också förekommit inom idrottsrörelsen och inombildningsförbund. De här brottsliga förteelserna är fullt jämförbara med demsom är avsedda att beivras genom företagsbot och alltså skall gällanäringsidkare. Om inte en sådan utvidgning sker är detta en ojämlik lag, och ensådan kan vi inte ställa oss bakom. 15GUNILLA (): Lagförslaget om företagsbot är fill sinkaraktär en ramlag, dvs. en lag som endast i huvuddrag anger syftet ochinriktningen av lagen, medan utfärdandet av detaljbestämmelser ochtillämpningen av lagen överlåts fill regeringen och regeringen underställdamyndigheter. Tillämpningen av ramlagar erbjuder ofta stora svårigheter. Detleder fill osäkerhet om vad som är gällande rätt, och det blir således svårtför den enskilde att förutse följderna av ett visst handlande. 1 centerpartietanser vi därför att lagförslaget om företagsbot rent lagtekniskt infe kangodtas. Vi har också invändningar mot det sakliga innehållet i förslaget. Propositionens förslag innebär att ett företag oberoendeav företagsform skall ställas till ansvar för brottslighet som förövas inomramen för näringsverksamheten. Ansvar kan utkrävas av företaget oavsett om företagetsledning deltagit i den brottsliga verksamheten eller inte. Av de allmännamotiveringarna framgår klart att ansvar kan utkrävas även om företagen ellerföretagsledningen inte haft kännedom om brottsligheten. Den brottsligaverksamheten behöver inte heller ha en direkt anknytning till företagandet. Syftet med förslaget är enligt propositionen att stävjadet oseriösa företagandet genom att skärpa kraven på ledning och kontroll frånföretagsledningens sida. Enligt vår mening kommer de skärpta kraven på ledning ochordergivning liksom på kontroll och uppföljning att förändra företagsledningensarbets- villkor.Ledningens direkta ansvar för medarbetares, underställdas och anställdaseventuella brottsliga verksamhet kommer att förhindra den demokratisering ochdecentralisering av företagsledning som eftersträvas i andra sammanhang. Denhierarkiskt uppbyggda företagsledningen med direkt detaljerad ordergivning ochcentralisering av beslut och ansvar kommer att främjas. Kort sagt innebärkraven i propositionen att det auktoritära ledarskapet permanentas. Så somförslaget utformats är det endast denna form av företagsledning som med rimliggrad av säkerhet kan undgå ansvar för medarbetarnas eventuella brottsligagärningar. Enligt propositionen skall alla näringsidkare oavsett valav företagsform omfattas av lagen. Det innebär att eget företagande såväl somenkla bolag, akfiebolag m.m. jämställs. Ansvaret utkrävs av företaget oavsett om företagetsekonomi är separerad från ägarens privata affärer eller infe. Den eventuella ekonomiska brottslighet eller annanallvarlig brottslig verksamhet som sker inom ramen för ett enkelt bolag kandrabba ägaren personligen. Detta kan däremot inte ske om företaget är ettaktiebolag där endast den ekonomiska insatsen i företaget kan påverkas. Förslaget styr därför näringsverksamhet från eget företagoch enkla bolag till aktiebolag eller stiftelseform. Endast i dessa företagsformer kan företagsägarens privataekonomi hållas helt skild från företagefs. En utdömd företagsbot kan i dessafall inte inverka på näringsidkarens privata egendom utan drabbar endastföretaget. De enkla företagsformerna finns främst representerade igruppen små företag. Småföretagaren väljer ofta en sådan företagsform föratt-företaga-rens engagemang och intresse i företaget är så omfattande att ävende privata tillgångarna satsas. Enligt vår mening ligger det i samhälletsintresse att understödja ett sådant företagande. kan inte se att förslaget i rimligomfattning tillgodoser småföretagsamhetens krav på rättssäkerhet. Förslaget om förefagsbot underlättar på intet sättsmåföretagarens situation som arbetsgivare. Snarare medför förslaget attnäringsidkaren, förutom att efterleva gällande regler på arbetsmarknaden istort, därutöver åläggs ett ansvar för att förutse en medarbetares eventuellabrottsbenägenhet. finner detta orimligt. Det råder en bredpolitisk enighet om att ekonomisk brottslighet, såsom justitieutskottetdefinierat begreppet, skall bekämpas. Frågan är i vilken omfattning förslagetkan vara ett verktyg för att avhålla från och bekämpa sådan brottsligverksamhet. I de fall brottsligheten begås av andra än företagsägarensaknar förslaget helt verkan. I de fall en företagare medvetet bryter mot gällanderegler och lagar är det tveksamt i vilken utsträckning den föreslagna lagenskonstruktion kan verka avhållande. Det finns i sig inget som tyder på att ekobrottslingardriver företag med betydande ekonomiska tillgångar. Vi är väl medvetna om det positiva syfte som ligger bakomdet presenterade förslaget. Dess värre har lagförslaget emellertid utformatsså, att rättssäkerheten på viktiga punkter sätts i fara. Mot den bakgrundenavvisar vi förslaget.Men det hindrar inte att arbetet för att finna acceptabla former vad gälleryinsteliminering i företag fortsätter. Ett sådant arbete måste utgå från degrundläggande principerna om rättstrygghet, Ukhet inför lagen och enkelhet somhittills präglat vär lagstiftning. Med hänvisning till det anförda yrkar jag bifall till denreservafion som är fogad till jusfifieutskottets betänkande nr 13. 1985/86:82. 16ARNE (): Vi vet alla att den ekonomiska brottslighetenutgör ett allvarligt samhällsproblem. En del av ekobrottsligheten består avlagöverträdelser som sker inom ramen för företags verksamhet. har detvarit ett stort kriminalpolifiskt problem att vi saknat effektiva bestraffandesanktioner mot regelöverträdelser som begås i näringsverksamhet. , efter drygt fio års omfattande utredande, föreliggerför ställningstagande ett lagförslag om en ekonomisk sanktion motbrott som har begåtts i näringsverksamhet. Den nya sanktionen, som kallasföretagsbot och som inte är ett straff i egentlig mening, har den viktigaegenskapen att den skall kunna rikfas inte bara mot fysiska personer utan ocksåmot juridiska personer, t. ex. mot aktiebolag eller handelsbolag i vilkasverksamhet brott har begåtts. Jag vill särskilt framhålla att sanktioneninnehåller ett sådant mätt av som ett enigt justitieutskott efterlyste såsent som 1982. Sanktionen skall vara effekfiv: därför skall domstolen kunnabestämma företagsboten till lämpligt belopp mellan 10 000 och 3 milj. kr. En näringsidkare som har gjort vad som skäligen kunnatkrävas för att förebygga brottsligheten skall självfallet inte drabbas avföretagsbot. Inte heller skall företagsbot komma i fråga i bagatellfall, utandet skall krävas antingen att brottsligheten har inneburit ett grovtåsidosättande av de särskilda skyldigheter som är förenade mednäringsverksamheten eller att brottsligheten annars är av allvarligt slag. I den borgerliga reservationen till justitieutskottetsbetänkande avstyrks regeringsförslaget trots att reservanterna i och för sigvitsordar behovet av verkningsfulla åtgärder mot brott i näringsverksamhet. Detär i första hand ett avståndstagande från teoretiska och formellautgångspunkter. Man tycker inte om att sanktionen företagsbot är en nykonstruktion inom straffrätten och att den skall kunna användas även motjuridiska personer. Reservanterna vill ha ytterligare utredningar i frågan. Mot detta vill jag säga att knappast någon fråga på senaretid har utretts och övervägts och så grundligt som just frågan omföretagsbot. har betänkanden och remissbehandlingar av dessaförslag avlöst varandra. Som jusfitieutskottet framhåller i sitt betänkande ärden lagtekniska konstrukfion som har valts principiellt lämphg. Det skulleockså vara helt orealisfiskt att konstruera om straffrätten bara för att kunnaordna in juridiska personer i den gällande systematiken. Reservanternas ståndpunktom ytterligare utredning innebär att de rådande missförhållandena i fråga ombrottslighet som begås i näringsverksamhet skulle komma att bestå undersäkerhgen mycket läng tid. Detta är enligt min mening oansvarigt ochOacceptabelt. Den krifik som motionsvägen och i reservationen har riktats mot 6 protokoll 1985/86:78-84 regeringsförslagetgår också in pä vissa enskildheter i den föreslagna regleringen. Det har sagtsatt lagreglerna är oklara och lämnar alltför stort utrymme för skönsmässigabedömningar, att gränserna för företagsbotens tillämpningsområde är flytande,och att det kan bli svårt att förutse hur domstolarna kommer att tolkareglerna. Lät mig framhålla det som åtskilliga gånger harslagits fast i denna kammare, nämligen att de hävdvunna rättssäkerhetsanspråkensjälvklart allfid skall tillgodoses..Detta sker också i det förevarandeärendet. Att påstå att förslaget om företagsbot brister i klarhet ochförutsebarhet och strider mot fillämpad lagstiftningsteknik utgörenligt min bestämda uppfattning en vrångbild av verkligheten. Lagstiftningstekniken är helt normal för ärenden av sådancentral straffrättslig art som det gäller här. Det är inte tänkbart och det ärheller inte önskvärt att detaljreglera området. Dä skulle man lätt förlora sigi en djungel av regler, som till synes var uttömmande men som ändå varofullständiga och som kanske på sitt sätt skulle innebära en ökadrättsosäkerhet. I stället ger lagbestämmelserna i förening med de uttalandensom gjorts dels i propositionen, dels av utskottet en bra och rimlig ledningför tillämpningen. Det finns, vill jag understryka, ingen anledning attbefara några svårigheter när det gäller att t. ex. avgränsa det straffbaraområdet eller att bedöma vilka ätgärder som en näringsidkare måste vidta föratt undgå företagsbot för brott som begås i näringsverksamheten. Utförligvägledning ges i förarbetena. Detta gäller självfallet även sådana frågor somtill vilket belopp företagsbot bör fastställas i ett enskilt fall och ombeloppet bör jämkas av någon anledning eller helt efterges. Justitieutskottethar för övrigt i sitt betänkande gjort vissa inskärpande uttalanden i fråga omberäkningen av företagsbot. Jag vill också betona att våra domstolar är mycket vanaatt göra sådana bedömningar som det här är fråga om. Jag kan verkligen intetänka mig att de borgerliga reservanterna har någon annan uppfattning än jag omdomstolarnas kompetens och lämplighet för detta. Sammanfattningsvis vill jag säga att det betänkande frånjustitieutskottet som vi nu behandlar avser ett viktigt lag:Förslag som vi längehar väntat på. Det är mycket tillfredsställande att det nu föreligger ettförslag, som effektivt riktar in sig på en sektor inom brottsligheten som mångagånger har varit svår att komma ät, nämligen brott i näringsverksamhet. Som jagnyss har utvecklat är det en obefogat negativ'inställning till förslaget somreservanterna har gett uttryck för. Enligt min mening kommer förslaget på ettväsentligt sätt och med uppfyllande av rättssäkerhetens alla krav att bidratill brottslighetens bekämpande. De borgerliga talesmän som har varit uppe i talarstolenföre mig har redovisat det föreliggande förslaget som starkt kritiserat. Manhar dä tagit som exempel de tre uppfattningar som lagrådet har givit uttryckät. Men man har glömt en sak, och det är att ekokommissionens förslag, somligger till grund för regeringsförslaget, fick mycket starkt stöd avremissorganen, ett överraskande starkt stöd med tanke på att tidigare förslagpä det här området har utsatts för förödande remisskritik. Med den reservation och de särskilda yttranden som de borgerligaledamöterna i justitieutskottet har fogat till betänkandet följer man ettmönster som har gällt sedan regeringsskiftet . Man säger nej till förslagsom har udden riktad mot den ekonomiska brottsligheten. Jag plockade fram 15 utskottsbetänkanden somhandlat om regeringsförslag mot ekobrottsligheten under de gångna tre åren, därmoderaterna, folkpartisterna och centerpartisterna i ett trettiotal reservationeryrkat endera avslag eller avtrubbade resurser mot ekobrottslingarna. I motionertill innevarande följer man det mönstret. Jag kan, om de borgerliga talesmännen önskar det,överlämna dokumenten som bevis för att ni i ert riksdagsarbete verkligen varitkonsekventa i att motsätta er åtgärder som kan förhindra eller försvåraekobrottsligheten. Jag anser det djupt beklagligt att ni inte insett att deåtgärder som satts in mot denna brottslighet efter regeringsskiftet varitnödvändiga och att ytterligare åtgärder måste fill om ekobroffsbekämpningenskall lyckas.- Att utskottets fre moderater i ett särskilt yttrande tilldet betänkande om förefagsbot som vi nu behandlar, anser att en sådan sanktion,om den beslutas, borde rikta sig mot fackföreningsrörelsen, bildningsförbundenoch idrottsrörelsen, är bevis för hur ni vill förvrida åtgärderna mot denekonomiska brottsligheten. Jag yrkar bifall till justitieutskottetshemställan på samtliga punkter och avslag på de borgerliga reservationerna. 17KARIN AHRLAND (fp): Det var mycket det här. Jag skall kommenteranågot av vad utskottsmajoritetens talesman tog upp. Låt mig börja från slutet och erinra om attekokommissionen har varit ett politiskt tillsatt organ som har kommit med olikaförslag, att oppositionen infe har haft någon möjlighet att reservera sig iekokommissionen och att kritiken sannerligen har varit hård mot mänga av deförslag som kommit frän kommissionen. diskuterar vi ett förslag, det om företagsbot. Jagvill inte säga att är någon katt, men han gick som katten kring hetgröt när det gällde att komma in på den kritik som vi från borgerligt håll harskjutit in oss pä, av naturliga skäl, nämligen lagrådets kritik. Som jag nämndeförut, är lagrådets ledamöter inte politiker. De är däremot väl förfarna ijuridik, och vi tycker att det är rimligt att man tar upp den kritik som de harfört fram. påstod att förslaget inte brister i klarhet.Jag vill bara ge en liten hänvisning fill vad han själv har skrivitpå s. 15 i betänkandet, där det står på ett ställe att det hela ger "entämligen klar vägledning för regelns tillämpning" - en tämligen klarvägledning! Vi är faktiskt av den uppfattningen att formalia ärviktiga när det gäller straffrätten. Formalia är inte alltid viktiga här ivärlden, men om man skall döma människor till straff är det verkligen mycketviktigt att man kan förutse vad som är en straffbar gärning och vad som inte ärdet. Det är det väldigt svårt att göra i de här sammanhangen. är rädd för att om vi skulle vinna voteringeni dag, kommer den otrevliga ekonomiska brottsligheten att fortsätta. Det äroansvarigt av de borgerliga, säger han. Låt mig bara påpeka vad jag har hörtfrän ganska många hålloch instämmer i: Det är ingen som riktigt kan förutsäga hur ofta den här regelnkommer att fillämpas. Vi lägger för övrigt stor makt på åklagarna i det härsammanhanget, och det är inte säkert att de är så roade av att ge sig in pä säfarliga vägar som det här handlar om. En invändning hade var att arbetet har . Det är faktiskt ingen sakinväridning som man kan hänga upp det hela på.Nu har det tagit , nu måste vi ha en lag - så stiftar man infe strafflagi ett land som sätter rättssäkerheten högt. Man stiftar strafflag när man vetvad det hela egentligen går ut på. Så finns det utförlig vägledning i förarbetena, säger . Här kommer jag tillbaka till det som jag har sagt om formalia ochannat. Det kan inte krävas av näringsidkare, inte ens av åklagare, inte ens aven gammal trött domare, att man skall behöva läsa alla förarbeten när detgäller strafflagstiftning. Man skall av en regel i kunna ha enskälig möjlighet att se om det man gör är brottsligt eller inte. Får jag bara fråga : En företagare driver enbutik, och i den butiken har han ett antal anställda. Det är näringsverksamhet.Två av de anställda är förskräckligt osams, och det har han märkt. De'träter pävarandra varenda dag. slår den ena den andra anställda hårt. Detär grov misshandel. Det är ett brott som straffas med fängelse, och det är ettbrott som har begåtts i näringsverksamheten, för det skedde när de var ibutiken och skulle betjäna kunder. Har den här företagaren gjort vad han harkunnat för att förhindra brottsligheten eller har han infe gjort det, om han engång sagt till dem att låta bli att bråka? Skall han ha företagsbot eller inte? 18 (): Jag konstaterar efterArne anförande att intelligentian inom det här ämnesområdet inte finnshos de juridiska fakulteterna och inte heller i lagrådet, utan denrepresenteras av utskottets vice ordförande. 19GUNILLA (): säger att knappast någon annanfråga har utretts så noga och sä länge som förslaget om företagsbot. Men det ärfaktiskt inte frågan om under hur läng tid ett förslag har arbetats fram utankvaliteten på lagförslaget, pä själva produkten, som är det avgörande. Här fårvi konstatera att det är beklagligt att produkten inte har blivit bättre, närden har arbetats fram under så läng tid. Och att det är ett dåligt förslag harvi, som det har sagts här tidigare, lagrådets ord pä. frågar om vi inte har förtroende fördomstolarnas kompetens och domarnas skicklighet. Jag kan för min del klartuttala att jag har stort förtroende för den svenska domarkären. Men vad domarnaständigt efterlyser i de diskussioner som förs med dem är ju klara ochläftolkade lagar. Det här är precis motsatsen. Det är en oklar lag, och denkommer att bli svårtolkad för domarna. Därför är det mycket stora krav sommajoriteten har, om man tror att de skall kunna klara ut alla de svårighetersom ligger i det här lagförslaget. Jag vill fråga om han anser att förslaget omförefagsbot är rättvist mot småföretagsamheten och att det också är ägnat attstimulera till Vi harju exempel på hur lagsfiffning slagit fel i det enskilda fallet. Jag behöverbara nämna i . Tyvärr är hans fall inte det endaexemplet, men det är det mest omskrivna. Har inte någrabetänkligheter i det här hänseendet när det gäller lagen om företagsbot? 20 (): Utskottets ordförande inledde med en snärt mot ekokommissionen , ensnärt som vi känner igen från tidigare debatter. Jag skall inte ta upp endebatt om detta på annat sätt än genom att påminna om att vi från kommissionenssida presterade ett trettiotal förslag. återstår två av dem - förslagetom näringsfillständ, som kommer att framläggas , och förslaget om enbulvanlag, som sändes vidare för ytterligare utredande. Jag tycker att detbästa beviset för att ekokommissionen hade träffat rätt med sina förslag är attsä gott som alla efteråt har antagits genom beslut av ellerav andra instanser. KarinAhrland sade också att det har riktats kritik mot många av ekokommissionensförslag. Men hon glömde att tala om varifrån kritiken kommer. Den kommer frände tre borgerliga parfierna, som har - som jag sade - precis samma negativainställning till åtgärder mot ekobrottslighet som man har haft alltsedanregeringsskiftet . Närdet gäller frågan om utredandets längd - att det har pågätt under tio års fidoch att man av det skälet nu måste komma fill beslut - sä vill jag säga att detinte var mitt argument. Jag sade att vad vi nu har är ett förslag som haraccepterats av sä gott som alla remissinstanser, .