prot · G90920 · 1985-12-31 00:00:00 — Det leddesenare till att utredningsmajoriteten bestämde sig för att behålla lydelsen i 6§ oförändrad. Majoriteten förordade i stället att det skall ske "återkommandebedöm ningar" av möjligheter att ta emot personer med flyktingliknande skäl. Men jag vill slå fast, att det endast är genom att ge en ny innebörd åt denna paragraf som detta förfarande kan anses motsvara vad lagen säger. Att på det sätt som majoriteten ansåg och som följdes upp av regering och riksdagsmajoriteten ändra en lagparagrafs innebörd utan att ändra dess lydelse, är enligt min mening en orimlig ståndpunkt. Den här paragrafen har redan från början varit olyckligt formulerad. Den borde ha ändrats i enlighet med utiänningslagkommitténs förslag för att tydligare klargöra att tillåtelse till bosättning enligt denna paragraf inte är en rättighet på samma sätt somför konventionsflyktingar enligt 3 § i utlänningslagen. Även denna fråga tas upp i det nämnda TT-uttalandet, där verkschefen påpekar '" att hanskulle "se det som en fördel om den formulerades om så att den asylsökandeges en möjlighet och inte som en rättighet att få bosätta sig här". En omformulering eller borttagande av paragrafen - vilketman väljer är närmast en lagteknisk fråga - skulle kombineras med en ändring ilagen som ger oss möjlighet att vara generösare än vad flyktingkonventionenbjuder men som inte tvingar oss att i alla lägen vara det. Jag skulle som en andra åtgärd vilja se att utökatsamarbete mellan de nordiska länderna i flyktingfrågan. Vi måste försöka fåtill stånd en liknande lagstiftning i de nordiska länderna så att vi arbetartillsammans och fördelar bördorna bättre. En gemensam flyktingpolitik måstevara en viktig fråga för . En tredje förändring måste sedan bli att flyktingkvotenökas, att vi i samarbete med FN;s flyktingkommissarie () kan ta emot flerkonventionsflyktingar. Erfarenheterna av båtflyktingarna visar att flyktingmottagningenkan skötas både hedervärt och humant och med obrutet förtroende frånallmänheten om den sker i ordnade former. har vi en flyktingkvot som legat still på 1250 personer. Den är visserligen föremål för beslut , men regeringenbeslutar alltid att den skall vara just 1 250. I stället borde man bestämmafrån år hur många flyktingar våra resurser räcker till. vädjarinvandrarverket till kommunerna att hjälpa till med dem som kommit. Man bordesåledes börja med att fråga kommunerna hur många de har möjlighet att ta emotunder året, och därefter skulle kvoten fastställas och vi kunde meddela FN:sflyktingkommissarie hur många som kunde slussas hit. Det skulle ocksågarantera att våra begränsade resurser koncentrerades till de mest behövande,inte som till dem som råkat ha möjlighet att ta sig hit. Flyktingar i områden där FN:s flyktingkommissarie finnsoch har upprättat läger kan registrera sig och sätta sig på"väntelista". Men vem tar hand om dem som plötsligt befinner sig i enflyktingsituation i ett område där UNHCR tills vidare lyser med sin frånvaro? UNHCR behöver en större regional organisation för attkunna vara närvarande och arbeta i alla de områden där det behövs. Om vi skallha ambitionen att arbeta internationellt med flyktingfrågorna måste vi ocksåvara beredda att stödja en sådan utökning ekonomiskt. Den väsentligaste delen avflyktinghjälpen måste kanaliseras via FN och Röda korset, så att vi i förstahand kan hjälpa till där det händer. Förändringar i och en effektivisering avbiståndspolitiken skulle också kunna verka i den riktningen. 20HANS (): Jag tackar statsrådet försvaret. Vår flyktingpoHtik skall inte bara vara rättvis och konsekvent utanockså human och generös. Det betyder att asylprövningen skall ske i denna anda.Avlägsnanden av asylsökande har skett på ett sådant sätt och ien sådan omfattning att berättigad kritik kan framföras. Det förekommer allt fler klagomål mot att direktawisningarav polisen sker på otillräckliga eller felaktiga grunder. Det har skettavlägsnanden av bl. a. palestinier, iranier och tamilier, avlägsnanden som intevarit berättiga- de ellerkan ifrågasättas. Det är en viktig och känslig fråga att tillse att flyktingarsom inte kunnat erhålla pass eller visering inte berövas rätten till prövningav sina fall liksom rätten till en här i , då utlänningslagensvillkor är uppfyllda. Det måste också framhållas att avlägsnanden inte fårverkställas på sådant sätt att övervältrar sitt ansvar på andra länder,vilket förekommit bl.a. beträffande och . Det är angeläget - med hänsyn till vad jag här framfört -att en noggrann uppföljning och undersökning sker av de avlägsnanden somförekommit . Jag vill erinra om att även flyktingkommissarienframfört vägande kritik i dessa hänseenden. Jag utgår ifrån att departementetredan företagit vissa undersökningar. Det vore av intresse att förekommande undersökningarredovisades. Det är bra att asylutredningen föreslagit att utlänningfår möjlighet att överklaga beslut som polismyndighet fattar i samband med attden verkställer lagakraftvunna avlägsnandebeslut. Men det behövsförstärkningar av rättssäkerheten inte bara då det gällerverkställighetsärenden, utan även -och framför allt - i samband med avvisning.Det är angeläget att asylutredningen kan redovisa sinaförslag i denna betydligt mer komplicerade fråga. Jag undrar om invandrarministernhär kan redovisa någon tidsplan för den kommande behandlingen av denna fråga. Det är välkommet att invandrarministern kan redovisa attförstärkningar kommer att sättas in för att åstadkomma snabbare handläggning avasylärendena. Jag vill erinra om att det här i Stockholmsområdetföreligger en sådan situation, att en asylsökande som regel får vänta polisen kan igångsätta sin utredning. Detta är givetvis heltoacceptabelt, och det fordras energiska åtgärder för att åstadkomma enförändring. Jag är medveten om att förbättringar har skett hosinvandrarverket. Jag har i min interpellation berört frågan om ärendebalansen isamband med överklaganden hos departementet. Jag undrar om invandrarministern är beredd att redovisa om den stora balansen har kunnat nedbringas? Denuppgick till över 2 500 inte avgjorda fall för någon tid sedan. Jag konstaterar med tillfredsställelse attinvandrarministern uttalar sig för en förstärkning av flyktingkommissariensresurser, så att en större andel av de asylsökande kan förmedlas genom UNHCRsamt att det då också finns ett behov av att berörda länder ökar sinaflyktingkvoter. Vår flyktingkvot ligger oförändrat stor /86 ochomfattar 1 250 personer. överfördes endast 1 000 personer hit inomramen för flyktingkvoten. Det är viktigt att den av regeringen beslutadeflyktingkvoten verkligen utnyttjas. Flyktingkvoten gäller flyktingar somriskerar allvarlig politisk förföljelse i hemlandet och är i akut behov av enfristad. En utvidgning av flyktingkvoten är en angelägen fråga, men det fårinte ske på bekostnad av att asylsökande med tungt vägande flyktingliknandeskäl enligt 6 § berövas möjligheter att få en i vårt land. Det är otillräckligt att endast 36 kommuner träffat avtalmed statens invandrarverk, och i en del fall i alltför begränsad omfattning.Det har lett till att storstadsregionerna, främst , fått ta emotbetydligt flera Prot,1985/86:20 flyktingarän som avtalats med invandrarverket. Vid avstämning visade detsig att kommuner mottagit ca 3 500 flyktingar eller asylsökandemot avtalade 2 000, En prognos för hela 1985 pekar på att länet kommer att fåta emot 4 500 flyktingar eller asylsökande. Alla län och kommuner måste ta sindel av ansvaret och bidra till att målet nås. Placering av flyktingar till bostadsorterna bör skesnabbare. Informationen om flyktingarnas situation och varför de sökt sig tillSverige bör ordentligt förbättras. Det finns många flyktingar som har återvänt till sinahemländer efter det att det genomförts en demokratisk förändring, exempelvis iArgentina och . Visserligen har det statliga resebidraget föråtervändande höjts från , men denna insats, som innebär attflyktingen kan få ersättning för resekostnader och . för utgifter vidankomsten till hemlandet, är helt otillräcklig. Det bör vara möjligt att mergenomgripande förändra dessa regler. Det bör t. ex. införas möjligheter att fåutbildningsbidrag. 21ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Jag tackar invandrarministern för svaret, menjag bestrider invandrarministerns uppfattning att asylprövningen ärrättvis och konsekvent, oavsett hur många som kommer. Jag bestrider ocksåinvandrarministerns påstående att den svenska flyktingpolitiken såsom denfastslogs av ligger fast. Jag gör det dels därför attflyktingpolitiken har blivit mycket mera restriktiv och inte längresammanfaller med den allmänna rättsuppfattningen, dels därför attutlänningslagens praktiska tillämpning numera strider mot lagens anda avhumanism och generositet, dels därför att det i den skärpta flyktingpolitikenskölvatten blommar upp en mycket onyanserad, helt felaktig och negativ debatt,som blir obesvarad av regeringens talesmän och vars följder kan bli mycketallvarliga för den fortsatta samhällsutvecklingen. De uppgifter om flyktingar som publiceras och upprepas omoch om igen av massmedia, men också av ansvariga politiker och personer iledande ställning på olika myndigheter, kan koncentreras i tre punkter. För det första sägs att de flyktingar som kommer ihuvudsak är välsituerade människor med god ekonomi, medan de som verkligen är ibehov av politisk asyl är de som inte kan ta sig hit. kan kostapå sig erkännandet att det finns flyktingar med tungt vägande skäl, som intekan komma hit-just därför att det inte finns någon risk att de kommer hit. För det andra säger man att asylsökande som kommer harfalska handlingar, inga handlingar alls eller saknar visumtillstånd. För det tredje skapas genom onyanserade uttalanden en bildav att vi befinner oss inför en förestående invasion av tiotusentals mer ellermindre suspekta individer som väntar startklara att kasta sig in i ochlivnära sig på vår höga levnadsstandard. Sådana här framställningar är avsedda att skapa oro ochrädsla hos allmänheten för att väcka en opinion som gör det möjligt att föra enmer restriktiv flyktingpolitik. Genom att misstänkliggöra de asylsökande och framställadem som mer eller mindre suspekta individer skapar man ett intryck av att enmer restriktiv flyktingpolitik är både nödvändig och befogad. Svensk flyktingpolitik har baseratsig på vissa grundläggande principer: humanitet, omtanke, medmänsklighet ochinternationell solidaritet. har dessa principer som grund för engenerös flyktingpolitik inte kostat särskilt mycket. Men gör det det-därför att arbetsmarknaden är ansträngd. Men just därför är detviktigare än någonsin att slå vakt om de här principerna som en grund för engenerös flyktingpolitik. Just därför är det viktigare än någonsin att ta uppkampen för ett upprätthållande av de värderingar som är oersättliga grundstenaroch förutsättningar för ett solidariskt, humant, medmänskligt samhälle. Vaktslåendet om de värderingar som det gäller - som i dagtar sig uttryck i en generös flyktingpolitik - får inte ersättas avindividualism, egoism och nationalistisk trångsynthet bara därför att detkostar. Vi får inte råka i en situation där vi delar upp världen i vi och de,där "vi" i egenskap av svenska medborgare alltid kommer i första handoch "de" i egenskap av flyktingar uppfattas som problem, enbudgetmässig belastning, konkurrenter på arbetsmarknaden osv. Därför är det viktigt med en generös flyktingpolitik -inte därför att det inte kostar utan just därför, inte därför att vi inte hararbetslöshet utan trots det. Därför vill jag fråga invandrarministern; Ärinvandrarministern beredd att se till att den praktiska tillämpningen avutlänningslagstiftningen återigen sammanfaller med lagstiftningens anda avhumanitet och generositet? 22KENTH SKÅRVIK (fp); Det var intressant att lyssna tillinvandrarministerns svar. Jag har bara väldigt svårt att hålla medinvandrarministern om att prövningarna i är rättvisa ochkonsekventa. har alltid intagit och kommer alltid att intaen positiv inställning till invandrare. De har bidragit till vårt landsvälstånd, och de har förvandlat till ett mångkulturellt samhälle. Vianser att det ingår i internationella ansvar att ta emot människor somtvingats fly på grund av sin politiska uppfattning, ras eller religion.Folkpartiet har vid många tillfällen uppmärksammat invandrar- ochflyktingfrågorna i både i motioner, frågor, interpellationer ochallmänpolitiska debatter. En av de frågor som tycker är mycket angelägnaär att barn till flyktingar inte skall placeras i häkte. Under vårsessionen vardenna fråga aktuell i socialförsäkringsutskottet. Vi reserverade oss inte därmot det beslut som socialförsäkringsutskottet tog, då vi garanterades att barninte skulle sättas i häkte - och skulle det ske, skulle det ske tillsammans mednågon av föräldrarna. har det visat sig att detta trots allt inte räckertill. Vi kan bara tänka tillbaka någon månad i tiden. Då satt två 16-åringarinspärrade på här i . Deras brott var att detillsammans med sina mödrar och syskon hade flytt från och begärtpolitisk asyl i . Derasbegäran hade avslagits, och i väntan på avvisning placerades familjerna påVistagården i , en anläggning avsedd för föräldrar med barn under 16år. När familjen hade anlänt till Vistagården hämtade polisen det äldsta barneti båda familjerna, en pojke på och en flicka som hade fyllt 16, Deskildes från sina mödrar och syskon och placerades i celler påKronobergshäktet, Barn och ungdomar på flykt lever under pressade ochomänskliga förhållanden. De minnen och upplevelser som de bär med sig och denotrygghet och ovisshet som de lever i har uppmärksammats av barnläkare och fåttdem att slå larm. Barnen löper allvarliga risker att förlora sin psykiska hälsa.Det är inte svårt att instämma i barnläkares uttalande om att barnen måsteskyddas. Det är lätt att instämma i det kravet. Det är ett självklart krav attalla flyktingbarn - oavsett om de får stanna i eller inte - får enmänsklig och förstående behandling. Och vi vet tillbaka att ävenvår invandrarminister har samma åsikt beträffande barnen. Vihoppas innerligt från sida att vår invandrarminister skall visadetta i handling och behandla dessa barn på ett sätt som är anständigt för ettbarn och inte ge dem alltför stora men för framtiden. har man fått en känsla avatt det hos många här i finns en benägenhet att acceptera en behandlingav flyktingar som vi aldrig skulle ha accepterat för andra människor eller föross själva. Jag skulle vilja säga till dem, precis som sade iden allmänpolitiska debatten: "Det kunde lika gärna ha varit vi och våra familjersom befann oss på flykt undan förtryck, förnedring, terror och krig. Vi harhaft en enorm tur i livets stora lotteri, de har haft en lika stor otur. Vi får aldrig glömma det. Vi får aldrig av bekvämlighetbetrakta flyktingar som ett kollektiv, som en grå namnlös massa som böljar framoch tillbaka över nationsgränser. De är lika mycket individer som vi, människormed namn, familj, historia, kunskaper och minnen. Vi skall behandla dem medsamma respekt och medkänsla som vi anser det självklart skall tillkommaoss." Vi bor, trots allt, i ett land som har råd att ta emotmänniskor på flykt, människor som har det svårt och som har hemska upplevelserbakom sig. Åtskilliga tycker kanske att det kommer många flyktingar tillSverige. Men det är bara en liten rännil av alla flyktingar som letar sig tillSveriges gränser. Vi vet att flyktingsituationen i världen är katastrofal.Vi tror att problemen kan av , men bara om alla rika länder visarsolidaritet med människor på flykt. Det skall givetvis gälla lika välsom det skall gälla våra grannländer. har drivit kravet påatt den som söker politisk asyl redan vid gränsen måste få rätt till ettjuridiskt biträde. Vi skall bemöta de människor som kommer till ochansöker om asyl på ett humant men bestämt sätt. De människor somknackar på vår dörr har rätt att få sin sak prövad på samma vis som vi är vanavid. Vi tyckte från sida att det var onödigt att ivåras fatta det beslut som gav polisen rätt att beslagta returbiljetterna frånasylsökande. inte att det fanns någraskäl för beslutet, och vi har inte heller fått bekräftat efteråt att det varett riktigt beslut. Från sida ansåg vi att det var ett alltförlångtgående ingrepp i en personlig rättighet. Vi tyckte också att det varolämpligt att polisen i praktiken skulle göra en bedömning i förväg av vilkasom riskerade att avvisas. Det kommer dessutom, med all säkerhet, att krävasökad administration för att ta hand om returbiljetter och vid behov lösa indem. Och vi har inte sett att regeringen har redovisat omdetta förfarande innebär någon besparing för staten. Skulle det vara så, lärbesparingen vara mycket marginell. Undersenare tid har vi i tidningarna kunnat läsa en lång rad reportage ombehandlingen av flyktingar. Många av artiklarna har varit kritiska till desvenska myndigheterna. Kritik har också framförts av FN;s nye flyktingkommissarie,som skall stationeras i . Det finns anledning att ställa sigfrågande till om utlänningslagen följs. Detfinns en hel del som talar för att den nuvarande handläggningen har brister.Ansökningar om asyl behandlas inte tillräckligt noggrant. Det sker ofta enmycket kort och summarisk prövning av asylansökningarna. Jag vill avsluta med någrafrågor till invandrarministern: Anser invandrarministern att myndigheterna följerde lagar som finns? Avser invandrarministern att lägga fram förslag somstärker den asylsökandes ställning? 23 (); Frågan om myndigheternas agerande ligger i Hnje med lagen och lagensanda är både väsentlig och berättigad. Det förefaller finnas en betydanderättsosäkerhet för flyktingar. Detär främst tre saker som jag skulle vilja ta upp och som är mycket bekymrande; Fallet med palestinierna. Förekomsten av direktawisningar vid gränsen. Många statslösa palestinier flyr av fruktan försina liv från en krigsskådeplats i , Enligt uppgifter i pressen har detinte förekommit att regeringen har tillåtit någon palestinier att stanna enligt3, 5 eller 6§ i flyktinglagen, I ett fall som avgjordes av statensinvandrarverk fick en palestinier stanna enligt 6§, dvs, av humanitära skäl.Det är den enda palestinier som beviljats en i , trots attframför allt lagens 5 § handlar om en människas rätt till i omhan eller hon flyr från en krigsskådeplats. Denna rätt har man om det intefinns särskilda skäl som talar däremot. Polisenoch invandrarverket använder ofta uttrycket "angivna skäl kan lämnas utanavseende" och motiverar inte vidare sitt awisningsbeslut. Exempelvis enpalestinier som flytt från krigsskådeplatsen i och kom till Sverigeblev direktawisad på grundval av just denna formulering. Representanter förinvandrarverket hänvisar följaktligen till regeringens praxis. Det är alltsåinte tillräckligt att hänvisa till den allmänna situationen i 5Riksdagens protokoll 1985/86:19-21 , utaninvandrarverket anser sig vara bundet av den praxis som regeringen har bildatpå detta område. Vidareredovisas inte de särskilda skäl som åberopas. Jag tycker det äranmärkningsvärt att flyktingen i fråga inte får reda på vilka särskilda skäldet är som gör att ansökan kan lämnas utan avseende. Av vilket skäl anser maninte att palestinierna flyr från en krigsskådeplats? Vilka skäl ligger bakombedömningen att de inte känner någon välgrundad fruktan? Detta får flyktingarnaaldrig veta. De har inte heller någon möjHghet att överklaga. Det finns alltsåen betydande rättsosäkerhet på detta område. Ipressen förekommer många citat av de uttalanden invandrarverket gjort i sambandmed att verket hänvisar till den praxis som regeringen har bildat.Ett citat lyder: Det är inte lätt att räkna ut vad som är lagstiftarnasintentioner. Det blir alltid en fråga om praxis. Jagmenar att det är regeringens ansvar att se tiH att praxisen följer lagensintentioner. Detta verkar inte vara fallet. Ettannat problem som jag vill peka på är att barn ofta skickas tillbaka tillLibanon trots att olika instanser, bl, a, FN:s flyktingkommissarie ochfrivilligorganisationer som Rädda barnen, som är representerade på platsen, harsagt att detta är ytterligt olämpligt i nuvarande läge. Dettredje problemet handlar om direktawisningar. Under de första nio månaderna1984 var det sammanlagt 10 700 asylsökande. En mycket stor del av dessa, 1 900,blev direktawisade, men senare övertog invandrarverket ärendena i 375 fall.Dessa ca 1 500 människor hade ingen möjlighet att överklaga besluten omdirektawisning. Det hade till följd att de for vidare till t. ex, ihopp om att där finna en . Vi i övervältrar alltså våraflyktingproblem - som myndigheterna ofta kallar det - på andra länder, framförallt på , Det finns exempel på att palestinier har fått stanna i Danmarksedan man där gjort en utredning. Palestiniernas skäl har nämligen efterutredning bedömts vara tillräckliga för att de skulle kunna klassas sompolitiska flyktingar. Detär anmärkningsvärt att sådana utredningar inte görs i och att man istället hänvisar till något enstaka eller några fåtaliga tidigare fall, i vilkaregeringen sagt att palestinier i största allmänhet inte skall anses hasärskilda skäl att stanna i . Jagskulle mot den här bakgrunden vilja fråga invandrarministern om hon anser detvara förenligt med flyktinglagens 5§, som gäller flykt från krigsskådeplats,att skicka tillbaka statslösa palestinier till med hänvisning till etttidigare avgjort fall, utan att särskilt ange vilka skäl man har för att intebeakta asylansökan. Vidarevill jag fråga invandrarministern om hon anser att direktawisningar vidgränsen är förenliga med kravet på rättssäkerhet för de asylsökande. Slutiigenvill jag fråga vilka åtgärder vill vidta för att anpassa praxistill lagens anda. 24EMMANUEL MORFIADAKIS (s); Med anledning avinterpellationerna om flyktingpolitiken vill jag något kommentera en avfrågeställningarna, nämligen den om informationskampanjen till allmänheten omden förda flyktingpolitiken. Jag är övertygad om, herr talman, att den övervägandemajoriteten av medborgare fortfarande anser att vi skall uppfylla våraförpliktelser och ta emot människor som av olika skäl behöver skydd motförföljelser i sitt eget land. Samma majoritet inser också att inteensamt - inte något annat enskilt land heller för den delen - kan lösa väridensflyktingproblem. Den sista tidens invandrardiskussion i massmedia, isynnerhet före valet, har handlat om flyktingströmmar, om flyktingar sombränner sina pass, om profitörer och polisrazzior. Detta har onekligen skapaten oro som många människor på olika sätt har gett uttryck åt när det gällerantalet flyktingar som kommer till , Regeringen har kritiserats för attvara för generös. , någon månad efter valet, skildras i massmedia olikaflyktingöden, och regeringen kritiseras igen - nu för att vara för restriktiv. Debatten som pågick - och fortfarande pågår i massmedia -har tyvärr saknat sans, måtta och fakta. Bara någon enstaka tidning har försöktföra en konsekvent och saklig debatt kring flyktingfrågorna. Det vi behöver är en balanserad diskussion och en bred informationskampanj dels av hänsyntill de flyktingar som kommer hit , dels av hänsyn till de invandrare somfinns här , dels av hänsyn till svenskarna och deras relationertill invandrarna. Det har rått ganska stor enighet mellan desvenska riksdagspartierna om flyktingpolitiken, och så måste det också förbh,om de problem som sammanhänger med asylrätt och flyktingstatus skall kunnalösas på det sätt som åtagit sig i internationella konventioner. Omnågot parti tillåter sig att underblåsa och dra politiska växlar på missnöjemot allt vad flyktingpolitik heter kan detta få förödande konsekvenser för intebara flyktingar utan alla invandrare över huvud taget. En sådan utveckling, herr talman, borde alla demokratisktsinnade partier vara intresserade av att stoppa. All information omflyktingpolitiken bör därför uttryckligen framhålla att samtliga i riksdagenrepresenterade partier står bakom densamma. En sådan tvärpoHtisk front skullevara ett effektivt medel mot invandrarhatet och rasismen.