prot · G909155 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi tror att man på det sättet skulle kurrna bygga upp en stabilareoch en för arbetstagarna mera gynnsam struktur i . Vi tycker att satsningen pa en bilbro från är enfelaktig satsning. Vi menar att en järnvägstirnnel från är detalternativ som är till största gagn. Ett nej nu till en bro i innebär attrnan far en möjlighet att på ett rationellt och ett för kommunikationernavettigt sätt satsa på förbättrade färjeförbindelser. Jag yrkar bifall tillde reservationer som P.-O. och jag har medverkat till. Vi avser attbegära votering när det gäller reservationerna 8 och 11. 5JÖRN (vpk): Jag skall snabbt gå förbi ochfolkpartiets programförklaringar i detta ärende. Det kan jag göra med hänsyntill att de presenterar samma gamla destruktiva politik som de alltid har fört;att riva ner mesta möjliga av statlig verksamhet, att inte ha något som helstkonstruktivt program för framtiden och att bara söka ta ut så mycket fördelarför det privata kapitalet som de bara kan. När jag har lyssnat på anförandena tycker jag attdet är höjden av hyckleri att man försöker sätta upp glesbygdens folk emotvarvsarbetarna i och att det sker från ett partis sida som haft den mestdestruktiva och minst generösa politiken gentemot glesbygdens befolkning. Det är också hyckleri när partier talar om de väldigasubventioner som har lagts på varvsindustrin, när vi vet att det är just dessaparfier som vill ösa ut miljarder i subventioner och skatteprivilegier åtprivata företagare, obesett, utan att ens kräva att de skall lokalisera sig ide regioner som har problem. De borgerliga har inte heller någon anledning att klagaöver det i och för sig riktiga faktum att varvssubventionerna under årens loppinte har varit särskilt konstruktiva, därför att mycket av dessa subventionerbeslutades när de tre borgerliga partierna i diverse olikakombinationer hade regeringsansvaret. Det må vara obetaget attstryka dubbla streck under de privata varvens betydelse, men han bör erinra sigatt industriministern från hans eget parti sysslade med att strykadubbla streck över de statliga varven. Jag skall efter dessa inledande preludier koncentrera migpå den industripolitiska kärnpunkten och det för framtidssynen viktigasteavsnittet; nedläggningen av den civila fartygsproduktionen vid Varv. Denna nedläggning är en stor tragedi. Det är en generationvarvsarbetares erfarenhet och kapacitet som här slås ut. Det blir i det vidareperspektivet en teknologisk och industriell förlust, vars betydelse man iallmänhet inte ser. Jag skall inte utnyttja denna situation för någrademagogiska angrepp på regeringen och dess industriminister. Jag vet hur hårtThage har arbetat med denna fråga, vilka svåra beslut han har ställtsinför och att han har haft en ärlig strävan att i krissituationen hjälpa ,så långt han nu har kunnat i den kapitalistiska omgivning där han har måstverka. Mot denna bakgrund skall jag inte låta mitt anförande domineras av deninre förbittring som jag delar med tiotusentals människor i . Jag vill för den skull med tydlighet säga till utskottetssocialdemokrater och till regeringen beträffande Kockumsbeslutet: Jag tror attni begår ett allvarligt misstag, och jag tror att detta om kommeratt visa sig också på ett bredare plan i svensk industriell och teknologiskutveckling. I det kommande industriella samhället fär systembyggandet,dvs, förmågan att kombinera olika kapaciteter och kunskaper till störrehelheter, avgörande betydelse. Ett varv representerar just en sådan kapacitet,och ett varv kan, om det får leva och verka, utveckla många olika slag avsystembyggande - inte bara fartygsproduktion. Gör ett land sig av med det sistaav sin kapacitet på storvarvens område mister det en viktig byggsten i sinindustriella framtid. Kvar blir ett tomrum, som inte bara i sig självt ärnegativt, utan som också får negativa följder inom en långt vidare sfär avverksamheter. Jag vill sätta allt detta i samband med en begynnande förändringi det internationella tänkandet på detta område som gör sig gällande. Manbörjar se annorlunda på strukturomvandlingens problem. De framåtsyftandeexperterna på det internationella fältet är allt mindre benägna för den politikfrån de stora finansgruppernas sida som består i att riva ner och slå ut, föratt i ställetskynda till nya profitgivande områden. Den sortens strukturomvand- PrOt.1985/86:155 ling lämnar inte bara efter sig sociala problem. Den föröder ocksåsådant som man borde ha tagit vara på. Man skall inte göra sig avmed avancerad, mångsidig kapacitet - man skall försöka utveckla den och föraöver den i nya kombinationer. Man skall inte föra över kapabla människor itillfälliga arbetsmarknadsåtgärder eller förtidspensionering. Man skall istället försöka ta vara på dem, därför att i den framtida industrin blirmänniskans kapacitet långt viktigare än . I detta perspektiv är det som förutsätts ske i Malmöoroande. En avancerad systembyggande industri med högt kunskapsinnehåll skallförödas. I dess ställe söker man sätta en industri med enklare typ avproduktion, med mindre avancerat kunskapsinnehåll och med mindreförutsättningar att utveckla samband med andra verksamheter. Jag vill gärna fråga utskottsmajoriteten: Tycker ni attdet i det långa perspektivet verkar riktigt och rimligt att ersätta ettstatligt varv med en privat bilfabrik? År det riktigt och klokt att öka landetsredan stora beroende av bilism och bilproduktion? Tror ni att bilindustrin ären krisfri bransch , och tror ni att de utlovadearbetsplatserna i rimlig utsträckning kommer till stånd? Och hur stämmer alltdetta med den trafikpolitik och miljöpolitik vi måste föra? Här visar nu alla tecken på, att bilismens kapacitet somtransportmedel har nått ett slags tak. Dess tid har börjat rinna ut. Den ärinte framtidens landtransportmedel. Det är järnväg och sjöfart i kombinationsom måste fram, om ett rimligt samband mellan trafikeffektivitet och miljöskall kunna komma till stånd. Och inför denna insikt skall vi lägga ned varvoch tillskapa bilfabriker! Vi beslutade i vid tvä olikatillfällen, att föra över en godsmängd motsvarande 500 långtradareper dag till järnväg. Vi gjorde detta i insikt om att den expanderande bilismenär en allvarlig miljöfara. Och ovanpå detta skall vi subventioneratillkomsten av en ny bilfabrik i landets mest tättbefolkade region. Dessutomlovar man åtminstone halvt om halvt malmöborna att de skall få en bilbro tillKöpenhamn. År detta klok politik? Är det rationellt? År det uttryck för ansvaroch logiskt sammanhang? Och är det i enlighet med den sorts industriellasamhälle vi vill ha ? Det är väl ändå inte bilsamhället som skallvara arbetarrörelsens framtidsdröm. Det är, fru talman, alltid lättare att kritisera än attvara konstruktiv. Och det har naturligtvis sina särskilda svårigheter att varakonstruktiv, när man rör sig på områden, där man satsat alldeles förlitet kunskap och resurser på bekostnad av kortsiktigare tänkande och merytligt kommersiella intressen. Men det finns faktiskt alternativ - många och bra - tillvarvsnedläggning och bilfabrik. i ett längre perspektiv är det nog ocksåbättre alternativ för svensk industri och svensk handel. Både inrikestransporterna och framför alltkontinenttransporterna kräver för framtiden en lösning där järnväg och sjöfart arbetar i kombination. Får man fram förslag till systemlösningar kring dessa ting - då ligger både varv, järnvägar och deras leverantörer väl till för uppgiften. Och i Skånestäderna kan man det här med hamnar, sjöfart och järnvägstrafik. tade,kvalificerade systemlösningar på detta område är också något som intresserarandra länder. Det finns inom landets processindustri ett stort behov avnya modernare, mer energisnåla och ur miljösynvinkel bättre anläggningar. Detfinns inom nyare branscher inom industrin ett behov och ett intresse när detgäller väl planlagda industrianläggningar, där organisatoriska fördelar kangöra sig gällande inom ramen för bra helhetslösningar. Också sådanasystemlösningar är av intresse för ett varv. Men de kräver naturligtvis enplanmässighet i förnyelsen av de gamla anläggningarna och ett medvetet val avlösningar. har dock varvskrisen varat att ett sådant merlångsiktigt och medvetet synsätt borde ha framstått som nödvändigt. Man borde kanske också i det långsiktigautvecklingsperspektivet fråga sig vad det är som en stad som är bra på.Malmö är bra pä bl. a. samhälleliga verksamheter, på att ta till varaerfarenheter och finna lösningar inom hälsovård, på att bekämpa svåra socialaproblem, på att planlägga och organisera socialt arbete. Sådan kapacitet äralltför mycket förbisedd i samhället, där den nyliberalakommersialismen har fått utbreda evangeliet att kommunala verksamheter är en belastningoch att all vinst som inte består av pengar är ointressant. Men lösningar påhälsovårds-, lokaltrafiks- och sociala problem är också något som bidrarekonomiskt till samhället och dess samlade resurser. Vi behandlade iriksdagen ett förslag om tjänsteexport. Det vore bra, om detbegränsade tänkande som där kom till uttryck kunde vidgas och kommunerna få enegen, självständig roll i stället för att betjäna de privata exportörerna. Jag har, fru talman, med dessa korta påpekanden baraantytt att det finns helt andra utvecklingsvägar än de kortsiktiga ochkommersiella som dominerat i de senaste årens debatter om varven och om denallmänna näringspolitiken. Dessa synpunkter finns utförligare utvecklade ivänsterpartiet kommunisternas aktuella motioner till årets riksdag. Jag går avtidsskål inte mera i detalj in på dem. Avslutningsvis vill jag säga att det utvecklas enrörelse bland befolkningen i . Det är en rörelse som riktar sig mot dennyliberala nedrivningspolitiken, mot det ytliga synsätt som vill bedöma ensektors lönsamhet enbart på basis av dess egna ekonomiska kalkyler utan att sevad den egentligen betyder för helheten, för människorna, för samhället ochdess resurser. Denna rörelse är också en påminnelse om att vi i närings- ochindustripolitiken kanske inte i första hand bör se arbetarrörelsens bundsförvanteri bankfolkets och krets utan snarare bland de människor somvarvsarbetarna representerar, som representeras av de tekniker som vill arbeta förlångsiktiga och progressiva lösningar på industriella och teknologiska problem.Jag tror för min del att det är på grundval av den typen av tänkande somarbetarrörelsen i förhoppningsvis 1988 skall kunna göra slut på denoheliga alliansen mellan de tre borgerliga partierna och det extremarasistpartiet och skapa en ny majoritet -inte bara en majoritet i mandat utanockså med avseende på politiskt innehåll - som kan ge den gamla finaarbetarstaden just den typ av arbetarmajoritet och arbetarpolitik som deni dag så väl behöver och så väl förtjänar. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 2, 10 och 11. 6 PERWESTERBERG (m) replik: Prot. Helt kort, efter utfall mot deborgerliga 29maj 1986 partierna i början på sitt anförande. Jag kan förstå att han som Skåneriksdagsman i samband medKockums nedläggning gärna hyllar regionalpolitiken i form av kraftigtindustristöd till storstadsregionerna och varvsstödet som uppbyggande ochkonstruktivt. Det gör inte jag. Industristödet till varven borde liknasvid Judaskyssar. 7 (vpk) replik: Jag håller helt och hållet med Per Westerbergi det sista av hans omdömen. Jag vill också erinra honom om vilka tre partierdet var som i regeringsställning ägnade sig åt att utdela den typen avJudaskyssar till de svenska varven. Om ni i stället hade följt de förslag somsyftade till att ge ett varvsstöd som var konstruktivt ochutvecklingsbefrämjande och kunde fogas in i ett långsiktigt och vettigtindustripolitiskt tänkande, då hade situationen varit annorlunda. Men det villeni inte vara med om. vill ju inte kyssa alls, de vill ju bara rivaner så att privatkapitalet skall få ett nytt kortsiktigt objekt att profiterapå. 8 PER () replik: Inte bygger vi upp några företag viaJudaskyssar, det är helt klart. Så mycket kan vi vara ense om. När det gäller varvspolitiken vill jag bara notera att viför att vara i denna kammare har rent samvete. Vi är delaktiga, självfallet,men jag tror att är det väsentligt mera. Det vore bra om JörnSvensson då medgav att industristödet till varven var misslyckat och att hanindirekt varit med om att ge detta stöd i olika former. Det skulle fordrasoerhörda resurser för att få varven att fortleva . 9 (vpk) replik; Den enda kommentar jag kan göra till det ochtill denna utgjutelse om samveten är att vad jag har märkt från minautgångspunkter är det vare sig i varvspolitiken eller i regionalpolitiken såatt det moderata samlingspartiet över huvud taget har något samvete. Förste vice talmannen anmälde attPer anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 10 BO FINNKVIST (s): I näringsutskottets betänkande nr 34 behandlasproposition 120 om varvsindustrin och proposition 125 om utveckling av näringsliveti , ett antal motioner som väckts med anledning av dessapropositioner och två motioner från allmänna motionstiden. Till betänkandethar fogats ett antal reservationer. Upplysningar och synpunkter i det här ärendet harframförts till utskottet av företrädare för Svenska Varv, de privata varven ochett antal institutioner. har varvsindustrin i Sverigevarit i mer eller mindre permanent kris. Staten har lämnat stöd till branschen i en omfattning 17 2 protokoll 1985/86:155-156 som saknarmotstycke när det gäller annan industri. I proposition 120 redovisas enberäkning av statens totala kostnader . Denna beräkning slutar på 29miljarder. Till detta kommer ytterligare 6 miljarder till följd av redan gjordaåtaganden. Antalet anställda vid varven har minskat från ca 30 000 år1975 till knappa 10 000 . Nedläggningarna av den civilafartygsproduktionen vid Uddevallavarvet och väntas innebära enytterligare minskning av antalet anställda med ca 4 000. Det blir sammanlagt 6000 varvsarbetare kvar i - 1 000 av dessa inom de privata varven. Dettahar varit och är fortfarande en smärtsam process för de anställda och övrigainblandade. varvsbeslut innebar ytterligare neddragningar avkapaciteten, bl. a. genom minskning av varvsstödets omfattning och antaletstödformer. Till grund beslut låg bedömningar av deninternationella varvsmarknaden som pekade på en förbättrad situation undersenare . vet vi att bedömningarna var föroptimistiska. Dåliga priser och stora kundförluster har letttill beslut om nedläggning av de två sista stora nybyggnadsvarven förhandelsfartyg. Vid sidan av engagemanget i Svenska Varv och det generellavarvsstödet har staten haft stora kostnaderför redan producerade fartyg, bl. a.genom att kreditgarantier har fått infrias i samband med konkurser inom olikarederiföretag. Därtill kommer kostnader för avveckling av Zenits och UddevallaShippings fartygsinnehav. beslut i varvsfrågan förutsatte att riksdagenefter utgång skulle fatta ett nytt beslut i denna fråga. Regeringenhar nu lagt fram ett förslag som omfattar tiden t.o.rn. Konkret innebärförslaget att projektstöd i form av räntestöd och kreditgarantier enligtOECD-norm skall lämnas . Ett s.k. kontantstöd införs, och enhöjning av kreditgarantiavgiften aviseras. Jag övergår nu till att kommentera reservationerna. I reservation nr 1 från de borgerliga partierna efterlysesett klarare uttalande om total avveckling av stödet. säger man ireservationen att det är beroende av vilket stöd som utgår till viktigakonkurrentländer. Varvsstödet har trappats ned i och med beslut.Dagens beslut innebär en ytterligare nedtrappning av varvsstödet. Vad somefterlyses i reservationen är alltså i stort sett det som sker. I reservationenefterlyses alltså inte någon annan politik på området än den som förslaget ipropositionen går ut på. I reservation 2 yrkar vpk på fortsatt produktion av civilahandelsfartyg vid . Utskottsmajoriteten kan inte biträda detta krav.Marknaden bedöms vara om möjligt ännu sämre än när beslutet ornnedläggning fattades. En fortsatt "överbryggningspolitik" skulleenligt majoritetens mening enbart leda till ett mycket kostsamt uppskov medavvecklingen, som ändå kommer. Det måste vara bättre att satsa pengarna på ny sysselsättning,även om den nu innebär att man tillverkar bilar - och det är det som sker . Moderater och folkpartister reserverar sig mot att olikaborgensåtaganden skall gälla för Svenska Varv och för de privatägda varven.Utskottsmajorite- ten anseratt det är lämpligt att Svenska Varv får ett större åtagande än de Prot.1985/86:155 privatägda varven. Det får, anser utskottet, ankomma på regeringenatt fatta beslut om höjning av garantiavgiften. Åven deprivatägda varven häri några fall åstadkommit garantisystem och mött betydandeförluster. Kontantstödets utformning har också tagits upp i enreservafion. Man efterlyser högre subventionsgrad från borgerligt håll - frånsamma partier som i andra sammanhang säger sig vilja avskaffa allasubventioner. Utskottet konstaterar att det svenska kontantstödet kommer attbli jämförelsevis lågt. Den gynnsamma ekonomiska utvecklingen medlägre inflation och fallande räntor har å andra sidan varit till fördel förvarvsindustrin, liksom för övrig industri i landet. I reservafion 6 kritiserar de borgerliga partiernabeslutsunderiaget. Som jag nämnde inledningsvis har utskottets ledamöter underärendets behandling haft många tillfällen att ställa frågor till företrädareför Svenska Varv och de privatägda varven m.fl. Därutöver har material av merakänslig natur varit tillgängligt för genomläsning på utskottets kansli. Behovet av kapitaltillskott är i detta fall mycket svårtatt bedöma. Utskottet anser att underlaget är tillräckligt med hänsyn till båderådande omständigheter och hittillsvarande praxis. och vill att Svenska Varv skalltäcka kostnaderna för avveckling av genom att i första hand sälja utföretag. Kapitaltillskott, heter det, kan då eventuellt komma i fråga nästabudgetår. tillstyrker kapitaltillskott på 950 milj. kr., liksomutskottsmajoriteten, men vill också ha en avveckling av Svenska Varv-koncerneni långsammare takt. Utskottet anser att staten har en given roll som ägare avföretag. De borgerliga partierna är av ideologiska skäl motståndare till dettasynsätt. Statligt ägande har, med hänsyn till de problem som funnits och somfinns i varvsindustrin, varit direkt nödvändigt. Därom har politisk enighetrått. De hanteras bäst inom en sammanhållenkoncern. Åven vidareutveckling av de olika företagen bör enligt utskottetsmening ske inom koncernen med utnyttjande av de samordningsvinster som då kangöras. Zenits fartygsinnehav har under det senaste åretavvecklats i rätt snabb takt. Det finns nu ett avtal om försäljning tillsvenska intressen av ytterligare ett tiotal fartyg, vilket är bra för sysselsättningen.Avtalet löper till att börja med . Utskottsmajoritetenanser, till skillnad mot vad som hävdas i reservation 9, att avvecklingen avfartygsinnehavet har gått bra, i varje fall . Fem reservationer återstår, som behandlar utvecklingen avnäringslivet i och förbindelser över . Utskottettillstyrker de av regeringen föreslagna åtgärderna och avvisar de förslag somframförs i reservationerna. Arbetet har enligt vad vi förstått redan kommit igång och löper planenligt. Med det anförda yrkar jag bifall tillnäringsutskottets hemställan i betänkandet nr 34 och avslag på samtligareservationer. Under debatten har jag gjort en del anteckningar, och jagskall ta upp något av vad de föregående talarna har sagt. Det varväl Per som talade om en speciell lagstiftning om 19 förlustavdrag.Jag har ett minne av att lagen inte kallades för lex Kockum utan lexSkåne-Gripen, men det spelar väl ingen roll. I det fallet var det frågan om attett företag skulle ta över förlustavdrag utan att det företaget drev någon somhelst industriell verksamhet. Det var ju en helt annan sak. I de fall somnämnts är det verkligen fråga om två företag som driver industri. Det gör bådeVolvo och . Sedan påstod att nedläggningen av varen följd av socialdemokratisk varvspolitik. Det finns naturligtvis olika sättatt ange tonen i en sådan här debatt, men jag tycker nog att när det gällersvensk varvsindustri, vars utveckling har varit väldigt negativ och förorsakatstora svårigheter både i varvsregionerna och i Bergslagen där det funnitsunderleverantörer till de svenska varven, tror jag inte att någon tjänar påatt vi står här i och för en sådan argumentation som den IvarFranzén ägnar sig åt. Såvitt jag vet har samtliga partier på ett eller annatsätt varit inblandade i den varvspolitik som förts. När råkat i ett besvärligt läge, tycker jag inteatt man kan påstå att det beror på socialdemokraterna. Vad det beror på kan vialltid diskutera, men alla partier har här varit inblandade. 11PER () replik; Varför det har gått illa för kan mannaturligtvis tvista om. Jag bara konstaterar att industristödet inte harhjälpt. Det är snarare marknaden som har stjälpt och det industristödsom har givits runt om i hela världen. Avvecklingen av har gått bra, säger , och så lägger han till brasklappen: i vart fall det senaste året.Ja, har det gått bra. Man har äntligen fått fart påförsäljningen av båtarna. Annars tycker jag att handlandet när det gäller möjligen kan försvaras endast med att man naturligtvis kan göraolika bedömningar av ett beslutsunderlag . Men att avvecklingen har gåttbra tycker jag är en mycket grov överdrift, när man har förlorat så ohyggligtmycket pengar på . Jag trodde att det inte längre fanns någonsom var glad över det beslut som fattades . Jag tänkte ävenkommentera några av de andra frågor som Bo Finnkvist tog upp. Han nämner borgensåtagandet och tycker att ett statligt företag,typ Svenska Varv, kan ha större borgensåtagande för sina sålda båtar änmotsvarande privata företag. Vi gör bedömningen att man inom överskådlig framtid skallkunna sälja Arendalsvarvet. Men även om det i fortsättningen skall vara ettstatligt företag, skall man ha samma arbetsvillkor och samma borgensåtagandeför statliga och privata företag. När det gäller kontantstödet till beställare kan vi barakonstatera att det står i reservationen att det skall hållas inom sammaekonomiska ramar som . När det gäller informationen tycker jag att även BoFinnkvist borde känna sig besvärad av att informationen är så utomordentligtknapphändig i propositionen. Åven från socialdemokratiskt håll borde man kunnamedge att de minimikrav som näringslivets börskommitté har uppställt borde uppfyllas.Jag tycker inte att vi kan vara till freds med den proposition som Prot.1985/86:155 avlämnats. Detta har även industriministern indirekt medgett närhan säger att mer kanske borde ha ingått. Vi gör bedömningen att det hade varit bättre att säljaföretag inom Svenska Varv-gruppen för att få ordentligt med medel för att kunnasköta den fortsatta avvecklingen. Varken Bergslagen eller någon annan glesbygd tjänar på nu i princip startar en ny stor statlig verkstadskoncern med Svenska Varv,som det enligt vår bedömning indirekt blir fråga om. Detta cementerar bara ånyoatt såväl det regionalpolitiska som det industripolitiska stödet koncentrerastill storstadsregioner. 12 () replik: Jag tycker framför allt att Bo Finnkvist togmycket lätt på några av de viktigaste principfrågorna, först och främst på detfaktum att Svenska Varv uppenbarligen är på väg att bygga upp en ny, omfattandestatlig industrikoncern. Det har, tycker jag, med all tydlighet framgått vid dekontakter som utskottet har haft. Både Svenska Varv, regeringen och också BoFinnkvist hänvisar till att det finns koncerngemenskapsaspekter. Jag tyckerinte att vi vid vår behandling av ärendet har fått några som helst belägg förden saken. Att har affärer med ,beror säkert inte på att företaget ingår i samma koncern, utan på att det äraffärsmässigt motiverat. arbetar gentemot försvaret, och det ärmöjligt att detta kan vara skäl till att skall ha statligtägarengagemang. Men det är inget som helst motiv för att ingå i . Jag tycker alltså inte att det finns någon anledning attbygga upp en ny industrikoncern.