prot · G90945 · 1985-12-31 00:00:00 — Det ena är insamling av uppgifter för statistikändamål, ochdet andra är kontroll av folkbokföringen. Detta sker helt i enlighet med riksdagensbeslut och enligt lagen. Det olyckliga, det skall jag gärna medge, är attfolkbokföringsmyndigheten i har hänvisat till folk- ochbostadsräkningen när man har kompletterat sina uppgifter, och det är ickekorrekt. 84ULF ADELSOHN (m); Ja, det står finstilt på en rad längst ner påblanketten: FoB 1985 skall även användas för kontroll av folkbokföringen. Sedanstår det: Vill du veta mer läs broschyren! Enhgt vad jag har förstått av juridisk expertis, skulleprivata bolag och försäkringsbolag dömas om de gjorde likadant som staten. Detförs en debatt i om människors integritet och myndigheterssnokande i deras privatliv. Hela oppositionen gick emot folk- och bostadsräkningen,bl. a. av dessa skäl. Och så sker detta! Det som vi i har beslutatinte skaH vara tillåtet för privata bolag och försäkringsbolag tillåter vi ossfrån statens sida att själva göra. Dessutom utdöms vite om människor intesvarar. Det här är också en moralisk fråga. Jag bryr mig inte omvem som har godkänt villkoren. Jag tycker att herr statsrådet skall ta tag ifrågan - det vore välkommet. 85 (): Jag är fortfarande förvånad över civilministerns kommentarer. Enligtinformationsbroschyren är uppgifterna i folk- och bostadsräkningensekretessbelagda . Om det inte är fråga om känslig information som kananvändas mot den enskilde - "vålla lidande", som det står iinformationsbroschyren - förstår jag inte varför det finns en sådan härsekretessregel. Ommyndigheterna är serviceinriktade mot allmänheten borde de tala om att de avseratt använda folk- och bostadsräkningen för skatte- och avgiftskontroll utöverkontrollen av var människor bor, dvs,, på vanlig svenska, kontrollerafolkbokföringen. Eljest är det ett språkbruk som möjligen en och annan juristkan tolka in olika saker i, men allmänheten har i alla fall rätt att veta vadde svarar på. Jagfick inte svar på min fråga: Är stockholmare och göteborgare särbehandlade idetta sammanhang? Omanvändningen av uppgifterna i folk- och bostadsräkningen Jag förstår, , uppriktigt sagt inte vad det är som jagskall ta tag i, eftersom det är alldeles klart vilket beslut harfattat. Riksdagsbeslutets intentioner följs också heh och hållet. När man härstämmer av uppgifter från folk- och bostadsräkningen mot folkbokföringenhandlar det om adresser. En sådan kontroll har också skett tidigare, frågade mig om folk- och bostadsräkningen används för att direktkontrollera medborgarnas skatter och avgifter. Nej, det gör den inte. Man gör,som sagt, en avstämning mellan folk- och bostadsräkningen och folkbokföringen.Jag vill än en gång understryka att det här inte är någonting nytt utan hartillämpats , Ingen parlamentariker i kommissionen har reagerat pådenna punkt, Anf.87 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Tiden är tyvärr ute. Anf.88 (): Jag tycker attstatsrådet skall säga så här: Jagbeklagar att det hela har fått den här utformningen. Jag beklagar att det haranvänts på ett felaktigt sätt, jag beklagar att människor inte har fått såklara upplysningar om vad som gäller och att vi har sagt att människorna skallfå bota, jag beklagar att staten uppträder på ett annat sätt än vad staten-genom riksdagsbeslut - gör när det gäller privata försäkringsbolag och privataföretag. Detta beklagar jag i egenskap av statsråd. Det borde icke ha skett,och vi skall se vad vi kan göra för att rätta till det hela. Därefterskulle jag ha tagit kontakt med kommissionens ordförande för att höra vad somkan göras. Sedan skulle jag ha satt mig i förbindelse med statistiskacentralbyråns generaldirektör och skattemyndigheterna för att med dem diskuteravad som kan göras för att rätta till det hela. Var så god, beskrivningenär given, herr statsråd! Om ett nytt polishus i Anf.89 (): Efter denna åtgärdskatalog vill jag understryka att jagtycker att informationen har varit klart otillfredsställande. Så upplever mångamänniskor situationen. Om jag skall ta fasta på någonting positivt icivilministerns svar skulle det väl vara detta att det tydhgen finns någotslags täta skott inom myndigheterna i och , så att man intekommer åt människor när det gäller skatter och avgifter. Det är ju fulltlegitimt att skattemyndigheterna skaffar information, men i så fall skall mantala om detta redan när man går ut med informationen. Det är det som man intehar gjort, vilket vi kritiserar. Ett sådant här handlingssätt undergräverförtroendet när det gäller liknande undersökningar . Detta äralltför allvarligt, och därför kan vi inte låta saken passera opåtalad. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på fråga 1985/86:236 om ett nytt polishus iKarlskrona har - mot bakgrund av att byggnadsstyrelsentill regeringen har redovisat ett byggnadsprogram med begäran om projekteringsuppdragför ett nytt polishus i och att behovet av ett nytt polishus iKarlskrona av alla instanser bedömts som ytterst angeläget - frågat mig om näroch i vilken riktning ett beslut i frågan kan väntas. Polisväsendet har sedan förstatligandet tillförts ettstort antal nya polishus. Trots detta kvarstår ett visst behov av nya ellermodernare lokaler för poHsen, I likhet med anser jag att det ärönskvärt att polismyndigheten i får ett nytt polishus. har - som LennartAlsén uppgett i sin fråga - också till regeringen lämnat överett byggnadsprogram och begärt att få ett projekteringsuppdrag för en om- ochnybyggnad av en förvaltningsbyggnad i med lokaler för bl, a,polisen. Ärendet bereds inom . Hänsyn måstedärvid tas till bl, a, den statsfinansiella situationen, till läget påarbetsmarknaden och till andra, angelägna byggnadsprojekt. Jag kan inte i dagsäga när projekteringsuppdrag kan lämnas. 91LENNART ALSEN (fp): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret. Tyvärr fick jag inte det positiva besked som jag hade väntat mig, Allainstanser är såvitt jag förstår överens om att detta ärende är av angelägennatur: polismästaren i , rikspohsstyrelsen och byggnadsstyrelsen.Till dessa har även justitieministern sällat sig. Jag förutsätter att är väl insatt i de lokalaförhållandena. Om så inte är fallet bjuder jag på stående fot medtill det vackra , så kan vi tillsammans titta på både den vackranaturen och det miserabla poHshuset,Då kanske vi kan övertyga högre makter om behovet. Överläggningenvar härmed avslutad. Omnya lokaler för polisen i 24§ Svar på fråga 1985/86:239 om nya lokaler för polisen i frågat mig om den planerade förvaltningsbyggnaden för polis och allmänthäkte i kommer att kunna byggas under nästa budgetår. Regeringenuppdrog åt att projektera en nybyggnadav en förvaltningsbyggnad i med lokaler för polisen och för aHmänt häkte,I ett regeringsbeslut uppdrogs därefter åt byggnadsstyrelsenatt i vissa avseenden komplettera projekteringen. har i skrivelse till regeringen ioktober månad 1984 redovisat kostnaden för projektet och i samband därmed ävenhemställt om bygguppdrag, Bygguppdrag kommer att lämnas med beaktande av bl, a,sysselsättningsläget på byggarbetsmarknaden och det statsfinansiella läget.Hänsyn måste naturligtvis också tas till andra angelägna byggnadsprojekt. Jagär därför inte nu beredd att svara på när bygguppdrag kan lämnas för ennybyggnad i . 93 BIRTHESÖRESTEDT (s); Jag vill tackajustitieministern för svaret. Tyvärr fick jag inget besked om när byggnationenkan komma i gång. Projekteringen har av ohka anledningar dragit ut . Nuär den klar, och det är ett angeläget byggprojekt. Polishuseti byggdes , då brottsligheten var av en helt annanstorleksordning, och är alltså inte dimensionerat för dagens verksamhet. Fleraavdelningar har måst flytta tHl andra lokaler. Behovet att få verksamhetensamlad under ett tak är stort. JagviH ta tillfället i akt och peka på några områden där förhållandena ärspeciellt dåliga. Det gäller bl, a. arrestiokalerna, som tar emot ca 3 500personer , av de gripna är missbrukare, vilket medför ökade krav påhygienutrymmen och förråd. Dessa är undermåliga i nuvarande lokaler. Det finnsinga ordentliga anordningar för tvätt av kläder, Arresternaär små och fyller inte kraven på minimistorlek. Den dagliga utevistelsen fårske på polishusets parkeringsplats, eftersom det inte finns några rastgårdar.Lokalerna är också bristfälliga ur säkerhetssynpunkt. Tidvisräcker de 45 platserna inte till, utan anhållna får placeras i , Lundoch , vilket medför resor och olägenheter för såväl anhållna ochutredningsmän som anhöriga. I det nyprojekterade huset är platsantalet beräknattiH 170. nya byggnaden skall också inrymmas ett allmänt häkte. Efter mer än 25 årsdiskussioner saknar fortfarande landets tredje stad ett sådant. Omåtgärder mot vissa begränsningar i informationsfriheten Häktesavdelningarna,som är inrymda på riksanstalten i , är provisorier. Det är storasvårigheter att skilja de intagna åt. Besöksförhållandena är undermåliga ochgemensamhetsavdelning saknas. Häkteslagen kan inte tiHämpas fuHt ut. Attplacera anhållna och häktade i sådana lokaler är inte människovärdigt. Dessutomär arbetssituationen mycket pressande för personalen. 94 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Taletiden ärtyvärr ute. Överläggningenvar härmed avslutad. 25 § Svar på fråga1985/86:244 om åtgärder mot vissa begränsningar i informationsfriheten Svenssonhar, mot bakgmnd av att en kommun inför årets valrörelse beslutat att förbjudavalaffischering på mark med hänvisning till "miljöskäl",frågat mig om regeringen tänker förhindra att gmndlagsrättigheter inskränksgenom oseriösa begränsningar. Detär ofrånkomligt att spridningen av yttranden till allmänheten måste varaunderkastad vissa ordningsregler, t, ex. när det gäller affischering påallmänna platser. Sådana ordningsregler betraktas inte som begränsningar iyttrande- och informationsfriheterna enligt regeringsformen, förutsatt att maninte gör skillnad mellan yttranden på gmnd av deras innehåll. På motsvarandesätt anses inte heller tryckfrihetsförordningens skydd för spridningen avtryckta skrifter hindra ordningsföreskrifter av detta slag. Kommunalaordningsstadgor kan följaktligen innehålla regler som t, ex, inskränkeraffischeringen inom kommunen utan att detta strider mot grundlagarna. Ettbeslut av det slag som det har tagit upp kan naturligtvis alltidge anledning till diskussion från skilda utgångspunkter. Det ankommeremellertid inte på mig att här i kammaren värdera kommunala beslut i enskildaärenden från vare sig lämplighets- eller laglighetssynpunkt. Allmänt settgäller att ett kommunalt beslut kan undanröjas efter överklagande, om beslutetinte är förenligt med grundlagarna. Som jag ser det krävs det därför ingasärskilda initiativ från regeringens sida, Anf.96 (vpk): Jag vill först på förekommen anledning inlägga min protest mot den nyaordningen för frågors besvarande. Det är en dålig ordning som ger dåligt medtid för att utveckla saker och ting. Vi skall hoppas att den avskaffas så snartsom möjhgt och att man återgår till den gamla ordningen. Justitieministernssvar är, tycker jag, egentligen mycket allvarligt. Det heter i regeringsformenatt yttrande- och informationsfriheten får inskränkas bara i vissa bestämdasyften, och det är inte alls de syftena som åberopats i det här fallet, utandet är ett annat och mycket diffust syfte som kallas "miljöskäl" -det finns alltså reglerat vilka syften som får grunda inskränkning iinformationsfriheten. Dessutomfår informationsfriheten inskränkas enbart genom lag, stadga eller"bemyndigande i särskilt fall", som det heter, I ordningsstadgan förden berörda kommunen fanns endast den föreskriften att man måste sökapolistillstånd för valaffischering. Det var alltså enligt ordningsstadgantillåtet att valaffischera. Det fattades ett särskilt beslut genom vilketkommunen ville begränsa vissa partiers möjligheter att genom valaffischersprida sin information. Vadjag tycker är allvarligt med det här är att det öppnar möjligheter att genomett vanligt enkelt beslut i en styrelse inskränka inte bara rätten attaffischera - man kan också tänkas vilja inskränka rätten att demonstrera,rätten att sprida och sälja tidningar, rätten att sprida annat trycktinformationsmaterial och propagandamaterial. Här öppnar vi alltså vägen för attstaten och behöriga instanser skall stå maktlösa om poHtikerna i en kommunalstyrelse beslutar att egentligen fullständigt urholka hela den materiellainnebörden i gällande regeringsform i det här berörda stycket. Det tycker jagskulle föranleda en annan slutsats från regeringens sida än denjustitieministern har redovisat. Omåtgärder mot vissa begränsningar i informationsfriheten Man kan inte, somJörn menar, på det här sättet urgröpa grundlagen. Det är helt klartatt det, om vi nu talar om det som frågan avser - affischering - strider motgrundlagen att förbjuda affischering enbart på den grunden att det är fråga omvalaffischer. Däremot är det möjligt att förbjuda sådan affischering om detfinns objektiva, rationella skäl för det, skäl som anknyter tillordningssynpunkter. Jag menar att det här är en rimlig ordning, sominte skulle behöva innebära några problem. Jag utgår ifrån att kommunerna haromdöme och förstånd att göra avvägningen mellan å ena sidan ordningssynpunkteroch å andra sidan det omistliga intresset av yttrandefrihet. Om man har gjorten sådan avvägning i har jag inte någon anledning att yttra mig omhär i kammaren. 98 (vpk); Vad man här har gjort är att man har förbjudit all valaffischering påkommunal mark, och man har för detta åberopat miljöskäl. Såvitt jag förstår ärdet inte ett skäl som man får åberopa i sådana här sammanhang. Man har integjort detta med utgångspunkt i gällande ordningsstadga, utan man har gjort detmed utgångspunkt i något slags bedömning, vars verkliga grundvalar egentligenundandrar sig analys. Det är det jag menar är det verkligt betänkliga. Justitieministernsäger: "Allmänt sett gäller att ett kommunalt beslut kan undanröjas efteröverklagande," Beslutet har också överklagats, men varken tingsrätt ellerhovrätt har på något sätt tagit ställning till frågan huruvida beslutet vargrundlagsenligt eller ej och huruvida kommunens åberopade skäl var rationeHaoch med vanlig demokratisk ordning överensstämmande skäl eller om man gickalltför långt och försökte missbruka den kommunala 1985/86:45 beslutanderätten till att inskränka det reella innehållet i grundlagen, ~~ \ ' '. Överläggningenvar härmed avslutad. 26§ Svar på fråga 1985/86:241 om bedömningen av körkortsärenden har frågat mig om jag är beredd att låta utvärderareglerna för individuell bedömning av körkortsärenden och ta initiativ tillförändringar av dessa om den nuvarande tillämpningen visat sig leda tillalltför stora skillnader i bedömningarna. Riksdagenhar under stor enighet beslutat att man skall ha en nyanserad ochindividualiserad bedömning i körkortsmål. Jag följer dock självfallettiHämpningen av körkortslagen noga, och regeringen är naturligtvis .beredd attföreslå ändringar om det visar sig att den nuvarande lagstiftningeninte fungerar tillfredsställande. Jagvill också upplysa om att det inom pågår ettöversynsarbete när det gäller körkortsingripanden i form av varning. Jag harför avsikt att lämna vissa förslag till ändringar i dessahänseenden, 100 (); Ett högt polisbefäl och en advokat kör mer än för fort utan att deras körkort dras in. Normalt skulle personer som så flagrantöverskridit en fartgräns ha fråntagits sitt körkort. Man kan förstå att en storallmänhet är upprörd över detta. Enundersökning som TT gjort av ett femtiotal fall, hämtade från både kammarrättenoch länsrätter, visar att reglerna om individualiserad bedömning avkörkortsärenden kan leda till mycket olika bedömningar, trots att förseelsernaär likartade. Dentendens som undersökningen visar tycks vara klar; väletablerade personer somkör i tjänsten har goda chanser att slippa få sitt körkort indraget,trots grova överträdelser t, ex, av bestämmelserna om fartgränser. En sådanutveckling är otiHfredsställande och kan leda till att allmänhetens förtroendeför lagar och förordningar rubbas. Det skulle naturligtvis vara mycketolyckligt. Detfaktum att väletablerade personer genom den nuvarande tillämpningen avreglerna för indragning av körkort kan föratse en mildare bedömning än inormalfallen är inte bara oacceptabelt utan direkt stötande. Jagvill, fru talman, säga att jag är mycket tillfredsställd med kommunikationsministernssvar att han noga följer denna utveckling och kommer att vidta åtgärder om detär nödvändigt! Jag ber att få tacka såmycket för svaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 27 §Svar på fråga 1985/86:251 om den planerade ombyggnaden av Hans Nyhage har frågat mig om jag är villigmedverka till att medel ställs till förfogande så att en ombyggnad av riksväg41 kan fullföljas. Jag utgår från att Hans Nyhage avser vägobjektet ,Enligt vad jag har erfarit har i sitt budgetarbete för åren 1986-1988övervägt att senarelägga byggstarten av detta objekt. har ännu intebeslutat i frågan. Det finns inte några särskilda medeltillgängliga som regeringen kan bidra med för att påbörja just det härvägbygget, 102 HANS NYHAGE (m): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Tyvärr tvingas jag konstatera att regeringen inte avser attmedverka till att föra denna fråga till sin lösning. Sakläget är att den första etappen av ombyggnaden - sträckan - är slutförd. Enligt planerna skullenästa etapp, dvs, ombyggnaden av vägsträckan , omedelbartpåbörjas. Enligt föreliggande uppgifter kan detta inte ske på grund avomdisponering av medel. Det beslutade vägbygget kommer att försenas cirka tvåår. har det investerats ca 130 milj, kr, i dennaombyggnad. Den beräknade kostnaden för nästa etapp är ca 75 milj, kr. Den gjorda investeringen kan till följd avsenareläggningen inte utnyttjas för avsett ändamål, vilket innebär en kraftigkapitalförstöring. En etablerad arbetsplats måste brytas, vilket medför extrakostnader. Ett rationellt utnyttjande av resurserna omöjliggörs. Djuptallvarligt är att den till betydande delar mycket miserabla alltfortmåste användas i befintligt skick ytterligare . Från länsvägsmyndigheternas sida är det ifrågavarandevägbygget prioriterat, I de berörda kommunerna, och , är frågangivetvis också av högsta angelägenhetsgrad. Det är beklagligt att kommunikationsministern inte harnågot positivt att ge oss i den här frågan. Kurvorna pekar uppåt, hette det ivalrörelsen, och var på rätt väg. När det gäHer skalltydligen kurvorna bestå i befintligt skick, och det verkar inte som om trafikenskulle kunna komma på rätt väg. Jag beklagar att det är på det sättet ochhoppas ändå att kommunikationsministern gör vad han kan för att medverka tillatt ett mycket mycket angeläget vägbygge kommer till stånd. Om den planerade ombyggnaden av har möjlighet att göraomprioriteringar, och det är alltså verkets sak att besluta om man skall skjutapå just det här projektet eller om man skall skjuta på något annat inom ramenför de medel som är tillgängliga. Apropå det som Hans Nyhage sade om att kurvorna pekadeuppåt när det var valrörelse kan väl bara sägas att om Hans Nyhages åsikter ivalrörelsen 1985/86:45 fått slå igenom, är jag rädd för att man aldrig hade rätat ut de här kurvorna,i varje fall inte inom de man nu senast har föravsikt att göra det. j ,, , Anf. 104 HANS NYHAGE (m): byggnaden av riksvag .. Fm talman! Min fråga gällde omkommunikationsministern var villig att medverka till att ettmycket angeläget vägbygge kommer till stånd. behöver kanske intefördjupa oss i vad det ena och det andra partiet hade att Men jag vill vädja tillkommunikationsministern att, oavsett vilken gången är i sådana här ärenden,positivt medverka till att ett av alla som mycket angeläget ansett vägbyggekan förverkligas enligt beslut. Överläggningenvar härmed avslutad. 28§ Anmäldes och bordlades 1985/86:15 Polisensställning i krig 29§ Anmäldes och bordlades Redogörelse 1985/86:3 Fullmäktiges i riksgäldskontoretförvaltningsberättelse för /85 30§ Anmäldes och bordlades 1985/86:229 av 1985/86:230 av AllanÅkerlind 1985/86:231 av HansNyhage 1985/86:232 av MargitGennser 1985/86:233 av WiggoKomstedt 1985/86:234 av OlleGrahn m.fl. 1985/86:235 av LarsWerner m.fl. 1985/86:236 av RolfClarkson m.fl. 1985/86:237 av UllaJohansson och Bilbältesanvändning m, m. (prop, 1985/86:62) 31 § Meddelande ominterpellation Meddeladesatt följande interpeHation framställts 1985/86:81 av LennartBrunander (c) till industriministern om tekoindustrin: Kläder, sjukvårdstéxtilier och textilprodukter somanvänds som insatsvara inom industrin är nödvändighetsvaror som vi måste hatillgång till i alla situationer - även vid en avspärrning. Mot denna bakgrundtogs 1979 ett riksdagsbeslut som innebar att satte upp ett mål förhur stor den svenska tekoindustrin minst skulle vara. tog 1978 årsproduktion som riktmärke och sade att minst så stor skuHe vår inhemskatekoproduktion vara. antog också en målsättning att av detekoprodukter som tillfördes den svenska marknaden skulle vara svensktiHverkade, Densvenska tekoindustrin har minskat både vad gällerproduktionsvolym och vad gäller antalet sysselsatta, 1970 hade mer än 75 000människor sin sysselsättning inom den svenska tekoindustrin, är antaletinte mer än drygt 27 700, Lika dramatisk är inte minskningen när det gällerproduktionen - detta tack vare en kraftig förbättring av produktiviteten -menäven produktionen har minskat. Som tidigare redovisats är riktmärket förproduktionsvolymen nivå. Trots detta låg 1984 textilindustrin 11 %under, trikåindustrin under och konfektionsindustrin under dettariktmärke. Dennautveckling har vi haft, trots att vi haft ettstatligt stöd som hjälpt många företag, som annars skulle ha varit borta nu.Utan detta stöd skulle situationen med säkerhet varit betydligt sämre. Decenterledda regeringarna tog många initiativ för att vända den negativa trendsom funnits. Men sedan socialdemokraterna kom tillbaka tHl makten, har stödettHl teko minskats med motiveringen att situationen blivit bättre efterdevalveringen 1982, Men de fördelar som då nåddes är redan förbrukade genominflation och minskat statligt stöd. Denfaktiska utvecklingen stämmer inte med de påståenden som allt oftare kommer frånregeringen. Man säger från regeringen att målsättningen är uppnådd. Mot denbakgrunden anser man då att det statliga stödet kan avvecklas och att deimportbegränsningar mot lågprisimport som finns skall awecklas. Målenär inte uppnådda. Som tidigare redovisats ligger vi långt årsproduktionsnivå, 30-procentsmålet ligger vi långt ifrån - förmodHgen , Sysselsättningen minskar. har antalet sysselsattaminskat med mer än 1 500 människor. förutser i sin senasterapport att sysselsättningen kommer att minska också , Sammamotiv som fanns 1979 finns fortfarande för att ha kvar en svensk tekoindustri.Skillnaden är den att tekoindustrin är mindre än den var 1979, Dettaborde leda tHl att vår omvårdnad om denna industrigren ökar och inte minskar. Prot.1985/86:45 Skall vår tekoindustri kunnafungera bra, krävs att den har en viss 5 december1985 omfattning. Om vi inte redan nu är vid den nedre gränsen för detta,är vi i alla ; fall farligt nära den. Det måste finnas företag som kanhjälpa varandra- som ' ° underleverantörer ellerpå annat sätt - om verksamheten skall fungera bra. Det måste också finnasserviceföretag som kan understödja den tillverkande industrin. Om det blir förfå tillverkande företag kvar, kan inte serviceföretagen heller leva vidare. En annan viktig detalj är utbildningen. Fortsätterkrympningen som samhällets syn på industrin är negativ, påverkasungdomars vilja att satsa på teko. Så får det inte vara. Vi måste i stället fåen positiv framtidssyn, som gör att människor vågar satsa på teko. Då ärsamhällets instäHning viktig. Tekoindustrin är tiH sin största del lokaliserad tillSjuhäradsbygden, Det gör att tekoproblemen också varit och är ettregionalpolitiskt problem. Därför måste parallellt med åtgärder att stödjasvensk teko erbjudas alternativ verksamhet i dessa bygder. Också detta är enfråga som regeringen måste uppmärksamma. Mot denna bakgrund anhåller jag att få ställa följandefråga till industriministern;