prot · G909151 · 1985-12-31 00:00:00 — Är det en skendebatt som Per vill ha i gång eller ärdet den vanliga avogheten mot statliga kapitaltillskott som nusöker nya utloppsfora för? Om Per eller någon annan hade framförtsådana här önskemål kan jag garantera att vi från departementet skulle ha gjortallt för att tillmötesgå sådana önskemål. När det gäller varvspolitikenförhands-informerade vi t. o. m. från departementet samtliga riksdagspartier omden kommande varvspropositionen, om hur vi lade upp arbetet och om vilka frågorvi skulle behandla i propositionen. Statssekreteraren i industridepartementetför statliga företag var runt hos samtliga fem riksdagspartier och informeradeom arbetet med varvspropositionen. Jag kan möjligen hålla med Per om attregeringen kunde ha valt att göra en annan fördelning av materialredovisningenmellan å ena sidan propositionen och å andra sidan vad som lämnats direkt tillutskottet. I propositionen finns redovisat hur behovet av kapitaltillskott haruppkommit, hur regeringen föreslår att detta skall tillgodoses samt. vilket beloppsom erfordras. Beräkningsunderlaget har lämnats till utskottet, fullt öppet. Avdetta material framgår bl. a. vilka ekonomiska effekter för Svenska Varv somolika nivåer på kapitaltillskottet ger. Så här i efterhand kan jag möjligensäga att även delar av beräkningsunderlaget med fördel skulle ha kunnat tas medi propositionen - men det har ändå lämnats till utskottet. Jag tror inte attPer kan hävda att en annan form av redovisning skulle ha påverkatutskottsbehandlingen. Jag har själv suttit i näringsutskottet och min kännedomom detta utskott är att där sker en mycket noggrann och seriös genomgång avalla ärenden och att man inte missar någon möjlighet att efterfråga informationoch kompletteringar. Därför tror jag att om Per hade höjt röstendär, hade vi kunnat lämna den önskade informationen - även om jag inte vetvilken information det skulle ha varit. Om regeringens förslag om kapitaltillskott till SvenskaVarv A B Prot.1985/86:151 eftersom vi inte har fått någon konkretisering på någon punkt. 26 maj1986 Alla i denna kammare-och ocksåmassmedia-vet att vill gå .... , en annan väg änregeringen. I stället för att ge kapitaltillskott till Svenska Omregeringens forslag o b o or , ;;;;,;/ Varv vlll mau sälja Ut vlssa dottcrbolag I konccmen. För dcttaprincipicllt hclt om kapiialtillskoit till " ° Kr c , ,, . annorlunda förslag till lösning påSvenska Varvs akuta problem - som i realiteteninte är någon lösning- har regeringen naturligt nog inte utarbetat Jag förstår att man naturligtvis på moderat håll gärnaskulle ha sett ett sådant underlag, men det har vi inte velat ställa Jag vill avslutningsvis säga att det är utmärkt att vi har fått en seriösdebatt i vårt land om hur emissionsprospekt och liknande bör utformas.Det är en diskussion som även vi som har att ansvara för de statliga företagensutveckling måste uppmärksamma och vara beredda att låta oss För industridepartementets del kommer vi att noga överväga dessafrågor, och det är naturligt att vi i relevanta delar fortlöpande utvecklar vårredovisning av beslutsunderlaget till . Det har över huvud taget varit enarbetsmetod för mig under mina år som industriminister att lägga framfylliga propositioner och förslag till liksom att tillmötesgå utskottetoch enskilda riksdagsledamöter från alla partier i genom att ge utdet material som behövs för att en fråga skall bli allsidigt belyst och 11 PER (): Jag vill först slå fast att vi förmodligenkan återkomma till debatten om kapitaltillskott till Svenska Varv redan senaredenna vecka, när propositionen härom kommer upp till behandling. Vad det nugäller är den principiella frågan om allsidigheten och öppenheten iinformationen. Jag har inte klagat på att jag inte efter att ha bråkat iutskottet har fått den information som jag velat ha. Jag har blivit välinformerad, vilket jag sade i mitt första anförande - även om den informationjag fick erhölls efter mycken möda. Vad jag klagar över ochfortfarande ställer frågor om är varför man inte kan ha samma öppenhet iinformationen sorn varje börsnoterat bolag vid en nyemission måste visa iförhållande till sina aktieägare, ned till den som har endast en enda aktie. Hela svenska folket är indirekt, via regeringen, ägaretill Svenska Varv, och när man en gång införde statliga företag sades det attrnan när det gäller information och öppenhet kunde ställa närmast högre krav pådessa än på motsvarande privata. Vi har i utskottet redovisat vilken extra information vihar velat få, och vi har hänvisat till den skrift som har givit ut vad gäller kraven på den information som bör lämnas i samband med nyemissio ner. Vi har också fått denna kompletterande information. Men jag vore för den fortsatta debatten mycket intresserad av att få ett uttalande från industriministern om att man är beredd att i de kommande propositionerna uppfylla Näringslivets Börskommittés minimikrav på information och öppenhet motsvarande vad som gäller för privata företag, så att vi kan få den allsidiga debatt som jag tycker att varje fråga förtjänar. Det är mycket 12 angeläget att ett sådant uttalandegörs. Jag måste försöka återföra Per Westerbergtill ordningen på denna viktiga punkt. De statliga företagen följer ju sammaregler när det gäller ekonomisk information som börsbolagen, genomårsredovisning, bokslutsrapporter m,rn. Det kan väl ändå inte vara PerWesterbergs uppfattning att vi skall ha en sådan ordning att statsägda företagskall lämna information om bl. a. kommersiella bedömningar för framtiden, somom de nu blir offentliga skulle skada företaget? Jag utgår faktiskt från attPer vill värna om de företag som han i egenskap av ledamot avSveriges riksdag ju är med om att äga. Vad gäller den parallell som Per gång på gångåterkommer till och som jag hört moderata riksdagsledamöter ständigt driva,dvs. att statliga företag skall ha samma informationsstrategi som privataföretag, vill jag säga att Per enligt min mening nu i sina krav gårlängre än att begära en jämvikt. De krav som ställs på den privata sidan är jubetingade av att enskilda personer vill kunna ta ställning till om de skallsatsa pengar i det enskilda företaget, om de i sådana fall skall teckna aktier,sälja aktier eller vidta någon liknande åtgärd. De kräver information fördetta. När det gäller statliga företag är det faktiskt riksdagensledamöter, inkl. Per , som skall besluta om användningen avoffentliga medel. Det är i det sammanhanget inte fråga om allmänhetens behov. Iett längre perspektiv är det faktiskt så att allmänheten tar ut ansvaret av riksdagsledamöternavid allmänna val för hur vi har skött också den statliga företagsverksamheten.Jag menar att det har varit en stor öppenhet kring de statliga företagen. Attkoppla ihop detta med varvspolitiken menar jag är att vara ute i ogjort väder,för när det gäller varven och varvspolitiken måste jag faktiskt säga attmassmedierna ständigt har god tillgång till information. Det har också varitett regeringsintresse att informera om varvssituationen och de problem som harvarit förknippade med varven. Jag ber, herr talman, att Per skall gå hem ochfundera litet till på sin argumentation. Jag tror inte att den håller om manförsöker bena upp den ordentligt. Prot, 1985/86:151 Om regeringens förslag om kapitaltillskott till Anf.13 PER (): Den argumentationen håller alldeles utmärkt. Visst gällersamma lagregler för statliga och privata företag. Det är alldeles självklart.Men jag förstår fortfarande inte, och kommer aldrig att förstå, att det skallvara någon skillnad mellan reglerna för vad som är kommersiellt farligt attpublicera då det gäller privata och statliga företag. Kan vi ställa krav på attett privat börsnoterat företag skall precisera vad nyemissionspengarna skallanvändas till och lämna fullständiga redovisningsuppgifter i ett nyemissionsprospekt,kan jag inte förstå att samma krav på det statliga företaget skulle kunna ledatill någon kommersiell skada. Det tycker jag är en undanflykt från de fakta somfinns. Jag tycker att och derasrekommendationer om hur ett nyemissionsprospekt skall tas fram är mycket bra.Det har skett efter omfattande debatt och efter kritik från såväl riksdag somregering. Jag tycker att det har funnits anledning för svenska folket att. företagman indirekt via regering och riksdag äger, genom tidningar få ta del av sammainformation som vi och öppet ha insyn i och debatt om dessa frågor. Att läggalocket på och säga att det bara är ledamöter som behöver deninformationen kan knappast vara tillfredsställande. Det står heller inte alls iöverensstämmelse med de ursprungliga kraven och motiveringarna som fanns dåman började bygga upp statliga företag, nämligen mer information och störreöppenhet än motsvarande privata företag. Jag återkommer gärna till att det vore bra omindustriministern här i kammaren klart kunde säga att regeringen är beredd attställa upp på Näringslivets Börskommittés minimikrav på vad sorn skall ingå iett nyemissionsprospekt. Jag tycker att det vore bra ur demokratisk synvinkel samtur insyns- och informationssynvinkel. Det skulle även visa en respekt för deansträngningar som gör för att förbättrainformationen. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1985/86:192 om träindustrins framtid har frågat mig orn vilka bedömningarregeringen gör, mot bakgrund av den svaga utvecklingen inom bostadsbyggnadssektorn,för träindustrins framtidsutsikter i allmänhet och dess roll iregionalpolitiken samt om regeringen är beredd att ställa ytterligare resursertill förfogande för att stärka redan existerande statliga organs insatser föratt möta de nya förutsättningar som utmärker träindustrin. Den totala byggproduktionen förväntas, enligt denreviderade national-budgeten för , öka med under innevarande år.Ser man enbart till bostadsinvesteringarna bedöms dessa bli någotlägre än . Nedgången sker dock med ökandebostadsinvesteringar. Ökningen var 4,5 resp. . Flera faktorer - bl. a. det sänkta ränte- ochenergiprisläget samt utsikterna till realinkomstökningar - talar för enökad efterfrågan på bostäder. Den fallande andelen outhyrdalägenheter samt de stigande priserna på andrahandsmarknaden pekar på attefterfrågehöjningen inte kan tillgodoses av det redan befintliga beståndet. Denförbättring av den svenska ekonomin som regeringen räknar med bör leda till enökning av byggandet även i andra sektorer- såväl nybyggande som reparationer.Det finns således flera ljuspunkter då det gäller byggandets utveckling. Ensådan utveckling bör medföra att träindustrins hemmamarknad förstärks. () har i rapportenSågverks- och träskiveindustrin (SIND 1986:1) redovisat enbedömning av den svenska exporten av trävaror. Enligt denna räknar verket meden mindre ökning fram . Min bedömning är att sågverksindustrin börkunna hävda sig pä utlandsmarknaderna om än med krympta marginaler. SIND pekarpå betydelsen av en ökad vidareförädling inom sågverksindustrin för att denskall kunna tillvarata exportmöjligheterna. ramen förbranschprogrammet för sågverksindustrin, sorn ingår i verkets Prot.1985/86:151 verksamhet med branschfrämjande åtgärder, har här en viktigfunktion i att främja en sådan utveckling. Huvudansvaret föratt en ökad vidareförädling kommer till stånd åvilar emellertid företagen. Någon aktuell bedömning av utvecklingen inom snickeri-,trähus- och möbelindustrierna föreligger inte. Den tidigare nämnda förväntadeökningen av byggandet och den därmed förbättrade hemmamarknaden för dessabranscher torde inte kunna avhjälpa den överkapacitet som råderinom främst stora delar av snickeri- och trähusindustrierna. För att uppnå ettmer tillfredsställande kapacitetsutnyttjande krävs därför att dessa företag kanöka exportvolymen. Verksamheten inom exportråd med Svensk bygg- ochenergiexport (Swebex), som inrättades , har till uppgift attfrämja en sådan utveckling. Därtill kommer att SlND:s insatser inom ramen förde branschfrämjande åtgärderna för den träbearbe-tande industrin i hög grad ärinriktade pä att främja en ökad export bl. a. genom att höja företagensexportkompetens. Vissa framgångar vad gäller de tre branschernas export volymhar uppnåtts och ytterligare ökningar är fullt möjliga.Exportsatsningar kräver emellertid långsiktighet och uthållighet för att bliframgångsrika. Då dessa företag är småföretagsdominerade krävs ofta samverkanmellan flera företag. I sitt arbete med exportfrämjan-deinsatserna arbetar SINDoch Swebex aktivt för en sådan samverkan. Med hänsyn till att företagen inom träindustrin ofta finnspä glesbygdsorter har branschen stor regionalpolitisk betydelse. Mot dennabakgrund är det självklart att regeringen noga följer utvecklingen inomträindustrin. Inom den s. k. byggministergruppen har också situationen inomträindustrin diskuterats vid ett flertal tillfällen. Dess uppgift är attsamordna regeringens insatser för byggbranschen, dit ju även träindustrin hör. Staten har vidtagit flera åtgärder för att stärkabranschens konkurrensförmåga. Utöver det av nämndabranschprogrammet hos SIND och de exportfrämjande insatserna via Swebex kan bl.a. nämnas statens stöd via styrelsen för teknisk utveckling till forskning ochutveckling inom träindustrin och stöd till Träteknikcentrum - Institutet förträteknisk forskning (TTC) i ,' och . Vid skilda tillfällen har vid uppvaktningar av regeringenrepresentanter för trähusindustrin framfört bl. a. önskemål om att den s.k.produktionskostnadsprövningen för styckebyggda småhus borde tas bort. Iproposition 1985/86:95 om ändring av reglerna för produktionsanpassad belåningm. m. vid beslut om statliga bostadslån tillmötesgick regeringen dessaönskemål. I avsikt att öka möjligheterna till bostadsbyggande i Stockholms- ochGöteborgsområdena uppdrog regeringen åt att höjaden s. k. ortskoefficienten. Detta främjar givetvis även småhusbyggandet idessa storstadsområden. Under den allra har regeringen presenteratvissa förstärk ningar av de stödinsatser, som är riktade till träindustrin. I kompletterings- propositionen, som har lämnats till , har flera åtgärder för att främja en ökad avverkning och därmed förbättrad råvarutillgång för träindustrin föreslagits. a. har regeringen lämnat förslag om att skogs vårdsstyrelsens resurser för skogsinventeringar samt för information och 15 Prot.1985/86:151 rådgivning till skogsägare skall ökas med 13 milj. kr. Därutöver har regeringen i samma propositionaviserat en översyn av jordförvärvslagen (1979:230).Förändringar vad gäller skogsvårdsavgiften och reglerna förskogskontoinsättning har också föreslagits. har 4 milj. kr. i form av regionalpolitiskateknikspridningsmedel anvisats till Träteknikcentrum i . Medlenskall användas under de närmaste tre aren för kompetensuppbyggnad inom ettavgränsat antal områden. Härigenom får Träteknikcentrum i bättremöjligheter att betjäna träindustrin i och i norra . Åven kornmun och länsstyrelserna i ,, och bidrar med resurser, vilketgjort att en betydande ekonomisk förstärkning blivit möjlig. Med hänsyn dels till de insatser som föreslagits under denallra , dels till att de befintliga branschinriktade insatsernakan kompletteras med insatser av de regionala utvecklingsfonderna och därutövertill att en viss förbättring av hemmamarknaden kan förväntas anser jag det intevara motiverat att föreslå ytterligare insatser. Verksamhetenmed branschfrämjande åtgärder vid SIND har utvärderats av statens pris- ochkartellnämnd, som redovisat sitt arbete i rapporten av SIND:sbranschprogram (SPK:s utredningsserie 1986:4). Rapporten kommer attremissbehandlas . Med utgångspunkt från detta underlag får enbedömning göras av utformningen och omfattningen av de fortsatta insatserna förträindustrin. 15 (): Jag får tacka industriministern för svaret. Det är ett bra svar - det visar att regeringen tarbranschens problem på allvar. Det visar också på en medvetenhet om den storaregionalpolitiska betydelse som träindustrin har. Dessutom visar det attregeringen är öppen för åtgärder efter utvärderingen av . Träindustrin har en oerhört låg FoU-verksamhet. 1983 vardet av förädlingsvärdet som avsattes till forskning och utveckling.Det skall jämföras med vad som satsas i hela industrin - det är , och detär väl en allmän bedömning att också den siffran borde höjas. Det är uppenbart att man måste vidta åtgärder somytterligare stärker insatserna för FoU inom träindustrin. Man måste också görainsatser för att trygga den högre utbildningen. Vi ligger faktiskt efter våranordiska grannländer när det gäller civilingenjörsbeståndet inom träindustrin.Skall man klara den tuffa exportmarknaden - det måste vara ett av medlen föratt rädda kvar träindustrikapacitet här i landet - behövs det förstärkningar avkompetensen på det här området. I det sammanhanget är det också angeläget att manöverväger att inrätta ett trätekniskt centrum i och gör det ikombination med det tunnplåtscentrum som där är under uppbyggande. Den regionalpolitiska utredningen föreslog skulle satsa utvecklingspengar på inlandssågverken. Det tycker jag man skall överväga i samband med att man tar ställning till remissutfallet när det gäller SPK- 16 rapporten. Jag har hört uppgifter om att man i SPK-rapportenifrågasätter branschprogrammets fortlevnad - jag har tyvärr inte lyckats få tagi rapporten; den är ju ganska ny. Det vore ytterst olyckligt om det samladegrepp som SIND kan ha om branschens utveckling och förutsättningar skulleupphöra. Det är mycket angeläget att det består. Men det är självfallet inte bara en angelägenhet förstaten att jobba för branschens vidareutveckling och överlevnad - först ochfrämst är det som industriministern också påpekade företagens eget ansvar. Menför träindustrin råder speciellt svära förhållanden, eftersom industrin struktur den har. Det är småföretag med låg teknisk nivå och många gångerföråldrad utrustning. Man har dålig lönsamhet, vilket naturligtvis gör detsvårt att satsa på både forskning och utveckling och teknisk förnyelse. Inteminst har man dåliga marknadstentakler - det är en oerhört viktig faktor i denhär branschen. skall industriministern träffaföreträdare för näringslivet i för att diskutera skapandet av flerajobb i den regionen. a. kommer han då att träffa VD kommer då att redovisa att man har ett investeringsprogram som ligger på1,2 miljarder i ärstakt. Det är naturligtvis imponerande siffror. Men då skallman veta att i skuggan av de investeringarna lägger man ned sågverk, och det ärdå, med ett undantag, fråga om inlandssågverk. Egentligen finns det inga marknadsskäl och inte hellernågra lönsamhetsskäl för att lägga ned dessa sågar. Det är fråga om delsvinstmaximering, dels tillgång på råvara. I sitt svar nämnde industriministern attkompletteringspropositionen innehåller förslag, som är till för att stimuleraråvaruuttaget ur skogarna, eftersom vi har en underavverkning. Det ärnaturligtvis angeläget att dessa förslag genomförs. Jag sade att branschen måste leva upp till sitt ansvar.Det är av vikt att så sker. Men jag tror inte att branschen själv orkar ändafram. Därför behöver vi ha ett fortsatt program för träindustrin. Det ärytterst angeläget att SIND får hålla i detta. När det gäller träindustrin är naturligtvisbostadsbyggandet A och har lagt fram ett förslag, som bl.a. innefattar räntelån. Jag och flera med mig anser att räntelån om de införsinnebär en mycket svår komplikation för trähusindustrin. Dess problem är redantillräckliga såsom det ser ut . Det är angeläget att man så snart sommöjligt lägger fast den bostadspolitik som träindustrin skall jobba under. Jag både håller med om och understryker vadBengt-Ola sade om träindustrin såsom en viktig industribransch och enbransch av mycket stor regionalpolitisk betydelse. Jag instämmer också i hansbeskrivning av att detta är en bransch med många små utsatta företag, sombehöver förnya sin utrustning och därför har ett stort investeringsbehov. Träindustrin är den enda bransch vid sidan avtekoindustrin som omfattas av fullständiga branschåtgärder i statensindustriverks program. Det har varit en markering från regeringen av att viskall följa utvecklingen 2 protokoll 1985/86:151 '1985/86:151 inom träindustrin men också med träindustrin och de fackligaorganisationer- 26 maj1986 na diskutera inte minst förnyelsenav produktionsutrustningen. resonemang har vi fört påindustridepartementet. Vi skall följa upp dem i Omträindustrins fram- t r r j r-K Detta är en del av de omfattande statliga insatserna föratt utveckla och förnya träindustrin. Men det är också en del av de statligainsatser som vi gör för att söka främja en smidig anpassning till denförändrade situation som byggandets förskjutning från nybyggande till ombyggnadoch reparation har medfört. En viktig bit inför det kommande treårsprogrammet är detstöd som staten via styrelsen för teknisk utveckling, STU, lämnar tillträteknisk forskning och Träteknikcentrum. Som jag nämnde i mitt svar fattaderegeringen beslut om ytterligare pengar tillTräteknikcentrum. Också det förslag som vi har framlagt för om attförbättra branschens råvarutillgång är ett led i strävandena att stärka densvenska träindustrin. När det gäller de viktiga exportfrämjande insatserna inomramen för Swebex förhåller det sig så, att vi utpekade träindustrin såsom ettprioriterat område för Swebex under dess första verksamhetsår. Trähusindustrinhar mottagit huvuddelen av Swebex resurser. Inte av de pengarsom Swebex har satsat på byggprojekt har avsett trähusindustrin. Av de pengar som har anslagits för byggbranschen har 90 %faktiskt gått till träindustrin. Det understryker då att regeringen i sittarbete noga uppmärksammar utvecklingen i träindustrin. Men jag vill igenframhålla det jag sade avslutningsvis i mitt interpellationssvar till Bengt-OlaRyttar, att när vi har gått igenom utvärderingen av SlND:s branschprogram ochSPK:s rapport efter remissbehandlingen, skall vi göra en ny bedömning omutformningen och omfattningen av de fortsatta insatserna för träindustrin. 17 (): Det låter hoppfullt det som industriministernsäger, för han avfärdar inte pä något vis ett försatt program för träindustrin. Jag kanske lät litet grand pessimistisk och negativ vadgäller träindustrins kapacitet att förnya sig själv, när jag räknade upp allade faktorer som gör att man ligger efter mycket av övrig industri. Men detfinns naturligtvis också lysande undantag. Den som besöker branschen kan se attför företag som fått in nya krafter från andra branscher, personer som är vanaatt jobba under andra förhållanden än vad träindustrin tidigare gjort, hardetta inneburit en vitalisering som är ganska fantastisk. Ett av problemen för träindustrin har naturligtvis varitatt byggandet har kantrat över mot ROT-verksamhet, som är mera arbetsintensivän materialintensiv. Sedan måste jag säga att jag uppskattar att man sätter avmera pengar till Träteknikcentrum. Det är fullt tydligt att branschensföreträdare sätter värde pä den service som centret ger och att den informationsom ges om forskningsresultaten får bra genomslag. Jag tackarän en gång för ett bra svar. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svarpå interpellation 1985/86:206 om industriverksamheten Prot. frågat mig vilken bedömning jag gör avden regionala utvecklingen och möjligheterna att åstadkomma bättre regionalbalans, hur jag ser på möjligheterna att dämpa tillväxten inom den privatatjänstesektorn i , hur jag vill värna och stimuleraindustriell verksamhet i samt vilka åtgärder jag ansernödvändiga för att utveckla till en väl fungerande huvudstadsregion. Regeringen ser allvarligt på den ökade nettoutflyttningenoch befolkningsminskningen i skogslänen och i vissa län i södra och mellerstaSverige. som denna utveckling äger rum ökar trycket motstorstadsregionerna och då främst . Nettoinflyttningen till har ökat underde från övriga och från utlandet. Åven födelseöverskottethar ökat något.