prot · G90989 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:89 Förhandlingarna leddes av tredje vice falmannen. 1 § Justerades protokollet för den 20innevarande månad. 2 § Upplästes följande inkomnaskrivelse: Härmed får jag anhålla om tjänsfledighef fränriksdagsarbetet under fiden - . På grund av attmitt parti saknar ombudsman i län är det nödvändigt med en arbetsinsatsi distriktet inför första maj och tiden därefter. den 30 januari 1986Oswald Kammaren biföll denna anhållan. Tredje vice talmannen anmälde attBerith (vpk) skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Svar på interpellation 1985/86:111 om lägreskattetryck som kampmedel mot skattebrott för det första om jag avser att vidta någon åtgärd för atttrygga rättssäkerheten i eko-brott, för det andra om jag anser att rättssäkerheten i skattemälåren väsentlig del av kampen mot eko-brott och slutligen för det tredje om jag anser att ett lägreskattetryck och enklare skatteregler skulle vara ett verksamt kampmedel motskattebrottslighet. Vad gäller de båda första frågorna kan jag upprepa vad jagredan slagit fast ett flertal gånger, nämligen att hävdvunnarättssäkerhetsanspråk gör sig gällande med samma styrka och har samma krav påaff bli tillgodosedda i samband med ekonomisk brottslighet som vid annanbrottslighet. Om lägre skattetryck som kampmedel mot skattebrott a, i propositionen (1984/85:32) om riktlinjer för det framtida arbetetmot ekonomisk brottslighet, I denna del antogs riktlinjerna -som känna fill - under politisk enighet , I enlighet härmed beaktas kravet på rättssäkerhetkontinuerligt och över hela linjen i regeringens arbete mot den ekonomiskabrottsligheten. Till skillnad från vad som förefaller att antydas iinterpellationen anser jag att detsamma gäller i myndigheternas arbete påområdet. Att rättssäkerheten måste tillgodoses även i skattemäl,oavsett om samband med någon misstänkt brottslighet föreligger, är för mig ensjälvklarhet. Över huvud faget gäller att ett sänkt räftssäkerhetskrav aldrigkan vara något godtagbart medel i kampen mot den ekonomiska brottsligheten,lika litet som i kampen mot brottsligheten i övrigt. Vad sedan gäller den tredje frågan är det självklart attdet finns eff samband mellan skaftereglerna och skatfebrotfsligheten. På sammasätt föreligger naturligtvis ett samband mellan miljöskyddsreglerna ochmiljö-brottsligheten och mellan valutaregleringen och valufabrottslighefen, föratt nu ta några exempel. Det är emellerfid en missuppfattning - tyvärr ganskautbredd - att skatfebrotfsligheten i ett land skulle stå i direkt proportionfill skattetrycket. Så enkelt är det inte. Det har undersökningar både iSverige och i andra länder visat. Det får betraktas som högst osäkert om ensänkning av skatterna skulle få som följd att skattebrotfsligheten minskar. Förövrigt vill jag påpeka att man inte kan sätta likhetstecken mellan skaftebrottslighetoch ekonomisk brottslighet, med den definition av sistnämnda term som riksdagenenhälligt har ställt sig bakom. Jag vill också framhålla att en förenkling avskattereglerna är ett viktigt led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Sädana förenklingar är t, ex, angelägna för att man skall kunna frigöra ochbättre fördela kontrollresurser i riktning mot väsentliga frågor och mot sådanagrupper där skafteundandra-gande av någon betydelse äger rum. Dessutom skulledet rent allmänt underlätta tillvaron för både enskilda och myndigheter. Ett omfattande arbete med att förenkla skattesystemetpågår också som bekant . har fått taställning fill förslag som rör såväl de materiella reglerna (prop, 1984/85:180om förenklad självdeklaration) som beskaffningsorganisationen (prop, 1985/86:55om sammanhållen skatteförvaltning m, m,), E>etta arbete fortsätter inom kommittéeroch i . Anf.2 (): Jag tackarjustifieministern för svaret. Jag skulle vilja säga att jag känner närmast en dovförtvivlan över att svaret saknar varje form av självrannsakan, Interpellationenriktade jag ju till justifieministern med utgångspunkt i ett mycket tragisktexempel pä hur det gick när myndigheterna hade tagit kontroll över tremänniskors liv och tagit deras frihet ifrån dem. När de efter många års lidandebefanns oskyldiga, var deras liv i spillror. Man kunde väl vänta sig att landets justitieminister ändåskulle säga något om att det kanske inte är riktigt bra som det har blivit. väg medresonemanget kring rättssäkerheten, i den uttrycksform som justitieministernhar givit den, bl. a, i den nämnda riktlinjepropositionen? Låt mig säga till justifieministern att jagfillbakavisar varje påstående om legitimitet grundad i den enighet somriksdagen trots allt uppvisade kring den propositionens behandling, eftersomden egentligen bara innehåller tomma ord av allmän natur- tomma ord som maninte kan fa avstånd från eller fa polifisk strid om. Den striden måste vi ta ide faktiska frågorna. Jag vet infe om justitieministern har lagt märke till affdet hölls en konferens i mellan jurister ifrån hela världensom skulle jämföra erfarenheter och söka påverka utvecklingen i sina egna länder.Det var jurister från utvecklingsländer, det var jurister från högtindustrialiserade länder, det var jurister frän länder med hög intellektuellstandard. Där kom man att granska den svenska lagstiftningens utveckling, bl,a, ur rättssäkerhets- och integritetssynpunkt. De rapporter som utgick frånGeneve gick entydigt ut pä att dessa jurister med häpnad erfor att det land somi så många andra länder betraktats såsom ett föregångsland föreföll överge denformella rättssäkerhetens krav. Innan jag övergår till att diskutera svarets detaljer,vill jag gärna peka på en frågeställning som jag vill be jusfitieministernkommentera här , I riktlinjepropositionen uttalade justitieministern juatt det finns två rättssäkerhetsbegrepp, det formella och det materiella,Justifieministern uppehöll sig i icke ringa grad vid avvägningen mellankontrollsystemets effektivitet och rättssäkerhetskravet, sägerjustifieministern i svaret någonting som tyder pä att han inte längreaccepterar att det får uppkomma konkurrens mellan rättssäkerhet ocheffektiviteten. Var vänlig och ge oss ett besked! Det vore ett ljus i detrelativa mörker som jag tycker utbreder sig om rättssäkerhefsbegreppet iSverige, om justitieministern här ville säga: Effektiviteten fär aldrig begränsaden formella rättssäkerhetens krav. Om jag så får kommentera de tre frågor jag har ställt,förefaller det mig som om justitieministern inte riktigt rätt har förstått vadjag menade med den andra frågan: Anser justitieministern att rättssäkerhet i skattemålär en väsentlig del av kampen mot eko-brott? Vad jag menar är att om människor känner att de har sammaräft som staten och myndigheterna i tvister om vad som gäller i skattemäl, ochom de känner att de har samma ekonomiska möjligheter att försvara sin sak, däkänner de också en ökad lojalitet med det samhälle som står emot dem. Min frågaär om justitieministern anser att en sådan känsla av rättssäkerhet är ettbetydelsefullt medel i kampen mot eko-brott. Om justitieministern delar denuppfattningen betyder det, hoppas jag, att justitieministern också är bereddatt slå in på den väg som vi har förordat, nämligen en ökad tillgång tillrättshjälp och ekonomisk trygghet för enskilda människor i kamp motmyndigheter. : Det är riktigt att utredningar har företagitssom har visat att ett sänkt skaftetryck inte direkt leder till en totalförändring av situafionen såvitt gäller överträdelser av skatte- ochvalutalagstiftning. Men det finns ändå en tanke i defta som är mycket vikfig.Så länge människor uppfattar det de betalar i form av skatt till det allmännasom någonfing berättigat, som svarar Om lägre skattetryck som kampmedel mot skattebrott 3 protokoll 1985/86:88-92 Om lägre skattetryck som kampmedel mot skattebrott mot det defår ut - vi får ju oerhört mycket av det allmänna, av samhället; vi fårtrygghet och omsorg och vi skall betala för det - så länge man upplever dennakoppling och balans tror jag nämligen att lojaliteten och samhörighetskänslanmellan enskild och samhälle på nytt växer. undrar jag: Företräder justifieministern i regeringensåsom jurist denna räftvisetanke? Det måste i så fall vara svårt i närallfing går via rundgång, bidrag och skattehöjningar i stället för den andravägen. Det vore värdefullt att få veta var justitieminister står i denstora politiska frågan. Låt mig börja med att slå fast att det är min uppfattningaff kraven på effektivitet i rättsväsendet alltid måste underordnas kravet pärättssäkerhet - jag vill slå fast detta kraftigt och tydligt. Det är min ochregeringens uppfattning och har alltid varit det, Alla de 24 åtgärder som vipresenterade som ett led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten vidföregående innehåller ett eller flera moment som är ägnade att stärkarättssäkerheten. Jag skall inte gå in pä det i detalj, men så förhäller detsig, känner en dov förtvivlan när han betraktarolika rättsfall som han menar visar att rättssäkerheten är dålig i mål omekonomisk brottslighet. Naturligtvis beklagar vi och ser allvarligt på när etträttsligt förfarande inleds och det visar sig att misstankarna är ogrundade.Men som en allmän och generell bedömning av förhållandena i mål om ekonomiskbrottslighet är omdömet att rättssäkerheten skulle vara svag ett falskt omdöme- en myt. Som ett led i arbetet mot ekonomisk brottslighet och efterförslag från ekokommissionen lämnade regeringen på mitt förslag ettforskningsuppdrag till brottsförebyggande rådet. Inom ramen för det utvärderasbl, a, polisens s, k, ekorotlar. Undersökningen är infe klar, men jag har underhand fått vissa uppgifter frän undersökningen. En av de uppgifterna belyser just rätfssäkerhetsaspekten.Ett kriterium pä rättssäkerhet kan sägas vara att oskyldiga människor inteskall utsättas för misstankar och brottsutredning. Av materialet frånekorotlarna, som rör 2 600 personer som delgetfs misstanke om ekonomiskbrottslighet, framgår att det blev fällande dom i av fallen. Det är enutomordentligt hög siffra - högre än vid traditionellbrottslighet, t, ex, inbrott och misshandel. Jag skall inte påstå att defta ärett slutligt och uttömmande besked om rättssäkerheten i mål om ekonomiskbrottslighet. Men jag påstår att den här undersökningen nyanserar allt det talsom och andra borgerliga debattörer för om bristande rättssäkerheti mål om ekonomisk brottslighet. Anf.4 (): Jag tackar för det inlägget! Det öppnar möjligheten förännu ett steg, herr justitieminister. Först: På s, 37 i rikflinjepropositionen sägs det: "Idebatten om rättssäkerhet förekommer det att man sätter rättssäkerhet ocheffektivitet i motsatsställning till varandra. Strävan efter hög effektivitetskulle gå ut över den formellarättssäkerheten medan högt ställda krav på formell rättssäkerhet skulleinnebära hinder för effektivitet, I viss utsträckning är naturligtvis dettariktigt. Det är ofrånkomligt att det finns situationer då en avvägning mellankraven på effektivitet och formell rättssäkerhet måste ske," Innebär dagens uttalande, justifieministern, att ni taravstånd från denna mening? Om ni inte gör det, medför inte då ert uttalande att justitieministern på nytt måste överväga exempelvis bevissäkringslagen?Ger infe just den lagen en lagfäst rätt att sätta rättssäkerheten ät sidan? Detär ju denna lag som utgör grundvalen för att rättsutvecklingen i Sverigeuppmärksammas internafionellt. Jag känner inte till den utredning som justifieministernnu redovisade. Men om det bland de av ärendena som icke ledde tillfällande dom finns två eller en som har genomgått den typ av lidande som vi harfått rapporterat för oss, är det enligt min uppfattning ett oacceptabeltnederlag för rättssamhället. Då måste en justitieminister vidta åtgärder föratt förhindra att även dessa få fall verkligen inträffar. Det som händer är, för det första, att människorunderkastas frihetsberövanden och blir av med sin egendom till följd avhusrannsakan och andra åtgärder. För det andra gär det månader och är innanmänniskorna fär veta hur deras liv skall utformas , I denna andra omgång vill jag fråga justitieministern omhan har övervägt att förbättra utredningsförhållandena. Det kan inte accepterasatt polismyndigheten efter eff antal år återställer det material som manansett sig behöva för en skatteutredning på det sätt som vi vet sker. Jagskulle bli glad om justitieministern ville tala om för oss att det finns tankarpå att förbättra den delen av rättssäkerheten i vårt land. Om åtgärder mot den ökande brottsligheten Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1985/86:117 om åtgärder mot den ökande brottsligheten Anf.5 Justitieminister : . har frågat mig om det är en offensiv ochverkningsfull åfjgärd att minska antalet polismän såsom ett svar på en ökandebrottslighet, har vidare frågat mig om jag avser att vidta någraätgärder med anledning av att butiksrånen fördubblats i och vilkaåtgärder jag avser aff vidta för aff stärka brottsoffrens ställning. Det råder inget tvivel om att brottsligheten är ettallvarligt samhällsproblem och att den totalt sett ligger pä en alltför högnivå. Det krävs alltså att statsmakterna ställer väl anpassade resurser fillpolisväsendets förfogande för att bekämpa brottsligheten. Men jag har i åretsbudgetproposition, liksom i mänga andra sammanhang, också redovisat attbrottsligheten måste angripas på bred front och inte kan lösas enbart genomåtgärder inom rättsväsendet. När nu mot bakgrund av visst sfafisfiskfmaterial avseende tvä år gör gällande att läget är "krifiskt", drarhan enligt min mening alltför Om åtgärder mot den ökande brottsligheten långtgåendeeller kanske t, o, m, helt felakfiga slutsatser om vart utvecklingen är päväg. Jag kan i och för sig vitsorda att det sammanlagda antalet anmälda brottunder senare år har ökat något och att det också har skett en koncentration avvissa grövre brott till storsfäderna. Vissa brottstyper tenderar också att blivanligare, Å andra sidan minskar andra brott i antal. Min uppfattning, som jag har redovisat i åretsbudgetproposition, är att förändringarna i kriminaliteten under de senare åreninfe är alarmerande. Detta är utgångspunkten för regeringens bedömningar avrättsväsendets resursbehov, påstår att regeringens polifik har letttill en försvagad svensk polis. Jag kan pä goda grunder hävda att den svenskapolisen aldrig fidigare har haft så bra förutsättningar att ingripa mot densamlade brottsligheten som . Jag vill också peka på aff polisväsendet,till skillnad från många andra offentliga verksamhetsgrenar, har prioriterats iett hårt samhällsekonomiskt läge. Jag vill lämna några exempel på vad jag nuhar nämnt. Jag har tidigare i en diskussion med ompersonalplaneringen inom polisväsendet redogjort för den kraffiga tillväxt -en ca 40-procenf ig ökning - av antalet polismanstjänsfer som det svenskapolisväsendet genomgått sedan förstatligandet , Jag sade då också att enrad skäl, bl, a, samhällsekonomiska, enligt min uppfattning talar för attantalet polismanstjänsfer befinner sig på en i stort sett rimlig nivå.Det torde inte heller vara obekant för att överskottet påpolismän i förhållande till antalet tjänster aldrig har varit så stort som ,fanns det således drygt 1 400 polismän utanförpolismyndigheternas tjänstetablåer. För var den siffran drygt400, Man kan vidare i en diskussion om polisens resurser intebara beakta antalet polismanstjänsfer utan mäste också väga in den övrigapersonalen inom polisväsendet liksom den utrustning och de arbetsmetoder sompolisen använder. Utöver att polisväsendet har tillförtsett stort antal nya tjänster har också statsmakternas satsningar i övrigt päpolisväsendet medfört att varje enskild polisman har blivit mer effektiv ochprodukfiv. Den enskilde polismannen har fått bredare och djupare kunskapergenom en förbättrad och förstärkt utbildning och därmed större möjligheter attlösa de uppgifter som han har ålagts. Polisens tekniska utrustning har ocksåförbättrats och utökats. Polisens arbetsmiljö har förbättrats genom bättre ochframför allt säkrare lokaler. Utrednings- och spaningsverksamheten kan i dagbedrivas pä ett helt annat sätt genom ett utbyggt teknikstöd. Regeringen har iårets budgetproposition också föreslagit fortsatta satsningar på framför alltpolisens utrustning. Jag vill vidare peka på att de omfattande reformer som nuhar genomförts inom polisväsendet innebär att myndigheterna ges helt nyabefogenheter att anpassa verksamheten till medborgarnas krav och därmed attutnyttja resurserna på ett ännu bättre sätt än . Som svar på två första frågor vill jagalltså påstå att vi har ett högt kvalificerat polisväsende med så storaresurser som rimligen kan avsättas i förhållande till andra angelägna områdenoch att polisen alltså har goda möjligheter att mötaförändringarna i brottsligheten på olika områden, Prot. 1985/86:89 Jag övergår slufligen till frågan om brottsoffrens ställning, Attförbättra brottsoffrens situafion är enligt min mening en synnerligen \ har på mitt * u .. « -4. . . j -1 4. uppdraggjort en översyn av brottsoffrens situation, närmast med sikte pa ° frågan omvilka åtgärder som kan vidtas för att ge dem bättre stöd och hjälp. Uppdragethar redovisats i promemorian Stöd och hjälp åt brottsoffer (kansli-PM1986:1), Jag avser att driva arbetet vidare med förtur. kommer attgälla bl, a, följande frågor. Den drabbade skall så snabbt som möjligt fä deupplysningar som han behöver om vad som kan väntas hända i den rättsligaprocessen. Detta gäller såväl under förundersökningen som underdomstolsförfarandet. har i gär av regeringen fått effuppdrag med denna inriktning. Systemet med brottsofferjourer bör byggas uf.Brottsofferjourer, som redan finns på vissa platser i landet, har till uppgiftatt på ett personligt och medmänskligt sätt engagera sig i brottsoffretssituation. Jourerna består av ideellt arbetande personer, och de fungerar inära kontakt med polisen. fick i gär regeringensuppdrag att närmare undersöka hur en fortsatt utbyggnad kan stimuleras. Brottsoffrens anspråk på skadestånd skall ges störreutrymme i rättsprocessen. Polis och åklagare skall fä till uppgift att meraktivt utreda och bevaka målsägandens skadeståndsanspråk. De kunskaper som finns hos polisen om brottsoffrenssituation är av stor betydelse i de här sammanhangen. Den som utsatts för brott har under vissaförutsättningar rätt fill ersättning enligt brotfsskadelagen. Möjligheterna attutvidga denna rätt fill ersättning skall studeras. På dessa områden skall ätgärder vidtas för attförbättra brottsoffrens ställning. Men det finns också andra uppslag i BRÅ:spromemoria som kan förtjäna att drivas vidare, 6 (): Först ber jag att få tacka för det svar jag har fått. Detvar väl genomarbetat, men innehöll kanske inte i sak de ståndpunkter som jagtrodde skulle finnas där. Jag har, herr talman, sedan några är med jämna mellanrumpinat landets jusfitieminister genom att ställa frågor till honom ombrottsutvecklingen och om samhällets rättsliga resurser för att möta dennabrotfsutveckling. Det genomgående när det gäller brottsutvecklingen har dävarit att den har stigit -tyvärr - och det genomgående när det gällerjustifieministerns svar har varit att de har blivit allt tunnare och alltmerintetsägande. När den enskildes säkerhet blir hotad är detalltid den svage som råkar illa ut. Den starke kan skaffa lås, han kan installera larm och han kan sluta aff åka kollektivt och kanske ta taxi för att undvika offentliga miljöer. Den svage blir alltid den som förlorar. Han kan inte skaffa larm, och eftersom han inte är i en ekonomisk situation som medger att han åker taxi tvingas han åka kollektivt, och han måste dä passera offentliga miljöer som kan vara riskabla. Hos många människor uflöser detta en känsla av 37 Om åtgärder mot den ökande brottsligheten uppgivenhet- rörelsefriheten inskränks, oron och rädslan gror. Det är motdenna bakgrund, herr talman, som jag har ställt mina frågor om "brottsutvecklingen, nämligen att människor känner sig alltmer hotade. får jagoch alla de som är oroliga veta av landets justitieminister att jag drar alltförlångtgående slutsatser och att jag kanske t, o, m, drar felaktiga Jag brukar inte ta med mig tidningar upp italarstolen, men känner jag att jag ändå mäste notera etttidningsurklipp från , I denna arfikel berättas om enkassörska som i en vanlig ICA-bufik i blev träffad av ettskott från en rånare, I artikeln står det också att 1984 utsattes 82 butiker ikommunen och i regionen för rån, 1985 begicks 160 väpnade rån, och ärantalet 20, Och jusfifieministern står här och säger ingenting. Vi får ingetveta, vi fär inget besked. Jag tror att justitieministern är relativt ensam om att hauppfattningen att jag överdriver. Jag tror att det är många , inte minstbutiksägare och anställda inom dagligvaruhandeln, som känner oro. Och jag intebara tror, herr falman, utan jag är förvissad om att det skulle vara nyttigtför denna regering om den lade fram en plan där det i ett sammanhang fogs etttag mot dessa ränbrott och våldsbrott som sä alldeles kryper inpåskinnet pä människor i vardagen, Alla de besked jag har fått i dettainterpellationssvar är bra. Men jusfitieministern sätter upp en dimridå ochtalar om att polisen har fått nya lokaler, bättre utbildning och bättrearbetsmiljö m. m. Han säger att han nu på goda grunder kan hävda att densvenska polisen har större och bättre förutsättningar att ingripa motbrottsligheten än fidigare. Jag menar aff det är tvärtom. När det gäller intagningen till poUsskolan har regeringentill skillnad mot vad vi borgerliga föreslagit - inte minst gäller dettamoderata samlingspartiet och centerparfiet - avvecklat 850 polismän. Det ärungefär den nettominskning som sker i förhållande till rikspolisstyrelsensäskanden. Detta är ingen stor och kraftfull politisk insats. Denna insatsskulle jag vara utomordenfligt försikfig att tala om. Då säger justifieministern att det har skeff en40-procenfig ökning inom polisen. Det är möjligt att det är så. Om man skullegranska övrig statlig verksamhet tror jag att man skulle finna en mycket merbetydelsefull och tung volymökning ute i kommunerna och inom stafliga verk. 40-procentig ökning dä narkotikaexplosionen ägde rum är juinte särskilt märkhg. Då, , byggde ju svensk polis upp ett värnmot narkofikan. Det är därför infe märkligt att det har skett en 40-procentig ökning.Men låt oss anta att denna 40-procentiga ökning är unik i den offentligasektorn. Vad kan dä vara orsaken? Har tidigare regeringar gjort en fundamentalfelbedömning av verkligheten? Är orsaken ett slöseri med pengar? Är de 1 400polismän sorn nu finns över stat onödiga? Dessa frågor måste justitieministernsvara på. En kvalificerad gissning kan möjligen varaden att den här volymutvecklingen inom polisen har varit nödvändig med hänsyntill den brottslighet som har ägt rum. Jag känner att det är nödvändigt att den här gången på ettmer brutalt sätt än fidigare skärpa tonen i debatten. Jag tror att det ärviktigt att vi litet fill mans försöker vakna och ta oss samman. Jag söker intestrid, herr talman, utan jag vill att vi på ett klokt och försikfigt sätt skallnalkas dessa frågor och försöka skapa de nödvändiga resurserna. Jag har ställt frågor till justitieministern om det ökadeantalet butiksrån, vilket utgör ett bekymmer i denna kommun och iomkringliggande kommuner. Jag har frågat om neddragningen av antalet poliserär en bra åtgärd. Jag har inte fått något svar. Det enda jag kan konstatera är,herr talman, att vi är tämligen överens när det gäller brottsoffrens ställningsåväl juridiskt som materiellt. Om åtgärder mot den ökande brottsligheten 7INGBRITT IRHAMMAR (c): Av justitieministerns svar framgår attbrottsligheten är ett allvarligt samhällsproblem och aff den totalt sett liggerpå en alltför hög nivå. Vi i gör samma bedömning. Det krävs att statsmakterna ställer väl anpassade resursertill polisväsendets förfogande för att bekämpa brottsligheten, sägerjustifieministern.