prot · G909145 · 1985-12-31 00:00:00 — Om de som ensamma sätter i sig kanske en liter i stället kunde fås att minska drickandet med någon deciliter, så kan det möjligen påverka det medicinska skeendet något, men knappast det sociala. Deras konsumtion ligger i alla fall så skyhögt över den gräns där en människa kan fungera, 43 Jag skall gärna vara med om att försöka fä nedtotalkonsumtionen - vare sig det skall ske eller med 25 %fram , Om vi emellertid stirrar oss blinda på detta och tror att vidärmed har gjort vad som göras måste, tar vi miste. Vi måste utöver dettaförsöka finna vägar att alldeles särskilt nå de riktiga storförbrukarna, de av folket som sätter i sig av all alkohol, och där det handlar omkvantiteter på en ä två 75-or i de värsta fallen. Varken de eller viär hjälpta med vare sig 10 eller minskning av den konsumtionen. Vad jag vill ha sagt, herr talman, är alltså bara detta:Låt oss gärna med de metoder vi känner- inkl, priset och gärna medalkoholskatten undantagen ur indexeringen - fortsätta att försöka få nedtotalkonsumtionen, men lät oss icke därmed tro att vi har gjort allt eller ensnågot väsentligt för att komma åt de riktigt stora alkoholskadorna, de som göratt en miljon människor i , 150 000-300 000 barn i , lever i avalkohol präglade miljöer som vi inte kan acceptera i ett välfärdssamhälle. säger att hon tyckte sigutläsa en lätt förvåning av mitt interpellationssvar. Hon säger att det intefanns någon beredskap i . Vi har noterat en utveckling som har skett under entioårsperiod, där vi har kunnat se att siffrorna över konsumtionen har blivitlägre. Vi har ändå gjort förberedelser för att på något sätt inleda en kampanjmed insatser riktade mot ungdomarna, som är den allra vikfigaste gruppen attnå. Jag kan tala om för att den första diskussionen inomalkohol- och omkring dessa frågor hade vi den 11februari . Då hade vi inte fått några nya siffror som visade en uppgång avalkoholkonsumtionen, I rådet sitter representanter för de organisationer somarbetar bland ungdomar med dessa frågor. Vi skall fortsätta den diskussionenmera konkret . Både jag och organisationerna i rådet tycker att det ärviktigt att vi på nytt finner formerna för en informationskampanj tillungdomarna. Det behövs bredare insatser, säger . Detär viktigt att vi står fast vid de instrument som vi fick genom 1977 årsalkoholpolitiska beslut, och jag utgår från att ledamöter verkligenstår fast vid dessa. Vi skall naturligtvis med alla instrument arbeta för attfå ned den totala alkoholkonsumtionen. Jag är glad att noterar att regeringentar utvecklingen på allvar. Han säger själv att statistiken kan vara litetdarrig. Även jag tror att så är fallet. Det är fel att, som vissa massmedierhar gjort, överdramatisera den utveckling som skett - den utveckling som vi kankonstatera i bl, a, siffrorna . Då skedde det en ökning, omman räknar om siffrorna till att avse ren alkohol. Också för februari noteradesen ökning. Men för kan vi konstatera en nedgång i konsumtionen.Det är möjligt att prishöjningen 1984 förorsakade en hamstring som gjorde attjanuari 1985 gav låga siffror. Jag vill inte ta detta till intäkt för att viinte skall göra någonting -det hoppas jag att alla har klart för sig. Menstatistiken behöver inte innebära en ny tendens när det gällerutvecklingen mot ett ökat alkoholbruk. Däremotskall vi se med största allvar på de undersökningar inom bl, a, Prot.1985/86:145 skolans område som jag nämnde i mitt svar. Jag tycker att tiden ärinne för att intensifiera informations- och opinionsarbetet, är inte helt nöjd med svaren på de frågorhan har ställt. Svaren på det två första frågorna har han accepterat och sagtsig vara nöjd med. Beträffande den tredje frågan, som kan sägas gälla enutvärdering av alkoholpolitiken, vill jag säga att det kanske inte är så enkeltatt göra en utvärdering. Konsumtionsutvecklingen styrs ju av en lång radsammanvävda faktorer, varav den ena kan verka mer effektivt än den andra. Vissainsatser går över huvud taget inte att utvärdera. Jag tror alltså att det ärmycket svårt att göra en sådan utvärdering som det här gäller. Så har vi prisinstrumentet, som flera av talarna varitinne på och som är ett av de instrument vi har för att komma till rätta medalkoholkonsumtionen. Det är rikfigt att den senaste höjningen gjordes den 3december 1984, Men jag vill ge ytterligare fakta. Även vi hade borgerliga regeringar var detibland långa intervaller mellan de tillfällen då man använde prisinstrumentet.En skattehöjning genomfördes , Sedan kom nästa höjning inteförrän , och därefter följde en , en den1 , osv. Den tillämpade prispolitiksmodellen är alltså inte unik förden socialdemokratiska regeringen, ställde också endirekt fråga till mig om prisinstrumentet. Han hänvisade till att det i vissalöneavtal finns en passus som gör att det kan vara svårt för regeringen attmedverka till ytterligare prishöjningar och frågade om jag inte borde ta ettsamtal med parterna pä arbetsmarknaden för att förmå dem att utesluta denpassus om prishöjningar som kan åberopas för att få omförhandlingar av avtalen.Beträffande detta kan jag till och de övriga närvarandeledamöterna i kammaren säga: Jag har haft samtal med en av parterna på arbetsmarknadenoch fått ett nej. Då går jag inte vidare till de två andra parterna. 53INGEMAR (): förde ett intressantresonemang om totalkonsumtionsteorin. Jag skall inte polemisera mot det, menjag vill bara stryka under att vi ändå vet att ju mer utbrett alkoholbruket ärbland befolkningen i allmänhet, desto fler personer kommer att utveckla ettmissbruk. Det finns alltså ett samband mellan antalet måttlighetsförbrukare ochantalet personer som utvecklar ett missbruk. Det är därför viktigt att vi i ettlängre perspektiv försöker undanröja de faktorer som gör att antalet personermed den stora konsumtion talade om inte ökar. Vi vet också att det finns ett samband mellan prisnivå ochtotalkonsumtion. Det är därför alkoholbeskattningen intar en sä central roll imedelsarsenalen. Det var bra att socialministern förde på tal att det ocksåtidigare har gått alltför mellan de gånger alkoholbeskattningenjusterades. Det är sant att det skedde under de år som satt iregeringen. Det påtalades då av socialutskottet. Med vår medverkan isocialutskottet uttalade att man borde höja beskattningenmed tätare mellanrum. Det ligger nämligen en risk i att man måste ta alltförstora steg vid Prot.1985/86:145 varje höjning och att man vid just de höjningarna kan driva överlegal handel 20 maj1986 till illegal handel. Det blir helatiden en balansgång mellan hur prisinstrumen- ~ T ', ! TT tet skall användas och vilkaincitament man bygger upp för gråa och svarta Omalkoholpolitiken , , :bb vv b kan jag bara konstatera att regeringen inte riktigt harbrytt sig om den erfarenhet som vi då drog, nämligen att beskattningen måstejusteras med tätare mellanrum än vad som då skedde. Jag tycker därför attregeringen inte riktigt efterkommer de principer för prisinstrumentetsanvändning som - såvitt jag kommer ihåg enhälligt - har ställt sigbakom, Här stär valet mellan att inflationen stiger med någrahundradelar av en procent eller att konsumtionen av alkohol ökar. Det ärfaktiskt ganska cyniskt att i ett sådant val välja dessa hundradelar av procenti inflationsbekämpningen. Vi kan nu påverka utgiftspolitiken, som riksdagenförfogar över, och se till att vi inte genom höjningar av transfereringarkompenserar människor som vi vill förmå konsumera mindre. Det var därför jagförde in detta med avtalsklausulerna i bilden. 54 (); Jag vidhåller att man i socialdepartementethar legat väldigt lågt när det gäller alkoholfrågorna, eftersom man först ifebruari sammankallade intressenter i frågan för att försöka rycka upp detintresse som då inte hade odlats under . Denna brist på intresse ärkanske orsaken till de resultat vi ser när det gällerkonsumtionsmönstret. Det krävs nämligen att man är pådrivande idessa frågor. Den konsumtionsnivå som vi fastställer fram är ocksåden konsumtionsnivå som kommer att leda till ett antal sjukdomsfall orsakadeav missbruk. beslut innebar att tre instrument skulleanvändas: prispolitik, opinionsbildning och en kontrollerad försäljning. Jagvill påstå att inget av dessa tre instrument har använts med kraft under desenaste åren. Prispolitikenavhandlades alldeles av i hans inlägg. Opinionsbildningen finns med i statsrådets svar. Det tyderpå att också de som ingår i gruppen har upplevt det instrumentet som svagt. Manhar saknat geisten, och man har saknat nya infallsvinklar ute på fältet i syfteatt åstadkomma förbättringar. När det gäller en kontrollerad försäljning kan vi se vadsom hänt när man släppt de s. k. skynkena. Det är påtagligt ute iförsäljningsledet att väldigt mänga ungdomar förser sig med öl . Detär en del av det som man bör se över. När det gäller prispolitiken skall jag bara referera tillledarsidan i Accent, , där det står att regeringenförmodligen konimer med en proposition om alkoholskatten vilken dag som helst,eftersom såväl LO som PTK nu träffat avtal med SAF. Den propositionen har intesynts till . Vi har i motioner här i efterlyst ett sådant förslag,och det vore intressant att höra om socialministern har synpunkter på det somligger inom domäner när det gäller alkoholpolitiska insatser. Jag hälsar naturligtvis med tillfredsställelse attsocialministern nu tar tag i 46 dessa frågor och hoppas att hon medkraft kommer att driva dem. det ärtotalkonsumtionsteorin eller symtomteorin som ligger bakom har vi ett Prot.1985/86:145 ansvar föratt vi har en alkoholpolitik där man i största möjliga mån undviker 20 maj1986 attskapa nya missbrukare. ~Z ' ] ', ' ' Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 55 (); Det är inom en mycket internationell ochgenomgripande vetenskaplig forskning, , som man har kommit framtill teorin om att ökad konsumtion för med sig ökade skador. Vissa av forskarnasäger- underströk det - att en uppgång i konsumtionen följsäven uppgång! fråga om skadorna, inte bara i motsvarande grad utan också iaccelererande takt. En del talar faktiskt om en uppgång i fråga om skadorna somär fyra gånger större än uppgången i konsumtionen. Då frågar man sig; Sker det en motsvarande skadenedgångvid en konsumtionsminskning? Ja, det gör det - med viss eftersläpning. Påläkarsammankomsten i underströk man att det faktiskt sker en minskning.Det är svårt för en lekman att tränga bakom de vetenskapliga teorierna i dettasammanhang. Men som jag uppfattade saken när jag var i finns detmänniskor som ligger under strecket för en högkonsumtion, Vid en ökadkonsumtion överlag hamnar de ovanför strecket. Det är då som de kommer in i denmera farliga zonen. Det vore lyckligt om vi kunde vara överens på den härpunkten. Vi får ju inte så att säga skjuta sönder en så kraftfull vetenskapliganalys som den som har gjorts på den här punkten. Jag har den uppfattningen attNils Carlshamre ändå i stort instämmer. Han ville bara peka på några andrasaker som också bör uppmärksammas. Det gäller t, ex, den risk somstorkonsumenterna löper - och storkonsumenterna är ju, herr talman, inte få ivårt land! En av föreläsarna i , , sade:Sammanfattningsvis talar alla data för att länder med hög totalkonsumtion avalkohol har en större belastning på sjukvården på grund av alkoholrelateradesjukdomstillstånd, jämfört med länder med låg konsumtion. Jag ser att min taletid snart är slut. Jag skulle dockvilja säga ytterligare en sak. Jag läser i Vin- & Spritcentralens årsbok1985 att Vin- & Spritcentralen i stort arbetar som varje annatindustriföretag och att företaget inte har några alkoholpolitiska uppgifter.Jag protesterar mot detta. Syftet med ett monopolföretag är ju att företagetskall vara införstått med de alkoholpolitiska målen och att det även skallföra en alkoholpolitik som motsvarar dessa. 56 (): , Herr talman! Om man följt svensk alkoholpolitisk debatt och svensk alkoholpolitik över huvud taget i 20, 25, ja, kanske t, o, m, , har man också sett hur snabbt det har svängt. I stort sett kan man säga att vikten avde tre medel som vi har talat om - priset, informationen och den minskade tillgängligheten - har betonats olika . Man har kastat sig från den ena ytterligheten till den andra. Men det som är gemensamt för alla förändringar när det gäller inriktningen av svensk alkoholpolitik är att varje 47 gång vigör en förändring offrar vi på något sätt dem som är värst ute. Vi så att sägasatsar på nästa generation. På det sättet har många människor i gåttunder. Jag säger gärna en gång fill att jag instämmer i vad somhar sagts om sambandet mellan totalkonsumtion och skador. Men när det gällerdetta samband vill jag säga att uppgången är både starkare och snabbare ännedgången. Det kan naturligtvis finnas ett samband även vid en nedgång ikonsumtionen, men det kan vara fråga om en eftersläpning, som . Ja, om man är beredd att säga att det är en eftersläpning i 10 och 20eller rent av tror jag att det är så. Jag vill understryka att vi är tvungna att lära oss attskilja mellan olika typer av skador. De medicinska skadorna registreras mycketväl, och det är lätt att se hur antalet levercirrhoser och många andrasjukdomar ökar och minskar med totalkonsumtionen. De sociala skadorna är mycketsvårare att komma åt, men det finns ingenting - ej heller i det material sompresenterades under , som refererar till -som säger att de sociala skadorna har avtagit . Det ärmin bestämda övertygelse att de i stället har tilltagit mycket kraftigt. Det är därför som jag fortfarande vill upprepa vad jag harsagt vid varje ny svängning, nämligen att vi aldrig kommeratt närma oss detta problem på rätt sätt så länge vi försöker göra det frånbara ett håll - det finns alltid flera håll. Det finns olika människor medolika problem, och vi skall inte tro att vi kommer åt alla med samma enklametod. Vi måste på något sätt föra en alkoholpolitik och en socialpolitik somär särskilt inriktad på det verkligt stora problemgrupperna. Det handlar inteom en liten ynklig grupp, utan om hundratusentals och åter hundratusentalsmänniskor, om storförbrukarna med de stora skadorna, framför allt de storasociala skadorna. En bra början - jag tror att vi får tillfälle attåterkomma till detta -vore att på nytt försöka skaffa oss en ordentligöverblick över hur situationen faktiskt ser ut, eftersom vi inte har gjort detpå ett bra tag. En ordentlig inventering, en värdering av hur de socialaskadorna i just nu ser ut kunde vara en utgångspunkt. Sedan kanske vikan vara ense om att om han som dricker brännvin går ner till har varken han eller vi vunnit någonting alls med det. Det var ej bra, säger , attsocialministern först kallade samman representanter för attdiskutera denna fråga. Jag måste då repetera vad har beslutat, diskuterade dennarkotikapolitiska propositionen, som innehöll förslag från , dels den specialutredare som hade sett överorganisationen av informationen om alkoholfrågorna. Dä beslutade attdet skulle tillsättas ett alkohol-och narkotikapolitiskt råd från den 1 juli1985. skulle den dåvarande inomsocialstyrelsen läggas ner. Man kan inte påstå- får förlåtamig-att denna nämnd var särskilt aktiv när det gällde informationsarbetet. Det alkohol- och har alltsåarbetat Prot. 1985/86:145 1985 och har haft flerasammanträden, men det var vid det nämnda sammanträdet som vitog upp diskussionen om nödvändigheten av att starta en kampanj. Jag har alltsåtagit itu med dessa frågor än , är angeläget för mig att framhålla det. Det är bra att ha ett råd där och olikaorganisationer är med och diskuterar, för de har de bästa möjligheterna att nåut med information till människor. Med anledning av den debatt som tar uppvill jag säga att det är helt riktigt att storförbrukaren inte blir bättre avatt minska totalkonsumtionen. Efter två inlägg förväntade jagmig att han skulle ha något Columbi ägg i fråga om hur vi skall komma tillrätta med problemen med storförbrukarna, men det hade han inte. Jag delar dockNils Carlshamres åsikt att vi på något sätt måste försöka komma till rätta meddetta problem. För att slippa storförbrukare är det viktigt att vinu gör stora insatser för att nå ungdomen. Talmannen anmälde att EvertSvensson anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare inlägg, 58 (): Jag förstår visst att man påsocialdepartementet har utfört det arbete som socialministern nu redovisar. Menvi som har följt frågan från en annan nivå har inte uppfattat att regeringenmed kraft har drivit alkoholpolitiken i den riktningen att man med samladeåtgärder kan komma åt de problem som finns i samhället, Missbrukarvärden är mycket bekymmersam för socialtjänsten.Totalt, när det gäller att med nya infallsvinklar förhindra ung debut påalkoholområdet, har regeringen också misslyckats, vill jag påstå. De aktuellasiffrorna visar också att så är fallet. Jag tror att det behövs bredainsatser. Alla infallsvinklar måste tas till vara för att nå resultat. Vi fårinte offra ytterligare människor på alkoholens altare. Det är viktigt att visamlar ihop alla krafter. Föreningarna, som även nämnts iinterpellationssvaret, har en stor del att ge i en kampanj mot det som vi anservara mycket bekymmersamt i missbrukarvärden och för att förhindra att dettillkommer nya missbrukare. 59INGEMAR (): Jag vill i mitt sista inlägg återkomma tillfrågan om alkoholbeskattningen och inflationsbekämpningen. Vi är överens om attpriset skall användas aktivt för att få ned totalkonsumtionen. Vi är ocksåöverens om att inflationen skall bekämpas. Då är frågan: Hur skall vi bete ossför att få dessa mål att gå ihop? har anvisat en åtgärd, dvs. att se till attdet index som styr statens egen utgiftspolitik inte tar med höjningen av alkoholbeskattningen.Om vi nu höjer alkoholbeskattningen för att minska konsumtionen ger statensamtidigt ut, som en effekt av detta, särskild kompensation för dennaprishöjning. Så tokig är den nuvarande ordningen. Detta kan vi själva sortera 4 Riksdagensprotokoll 1985/86:145 Prot.1985/86:145 isär. Jag utgår ifrån att regeringen på det ena eller andrasättet ser till att så 20 maj1986 sker. Om sjukförsäkringens s. k. Det index som styr lönebildningen är svårare.Socialministern har tydligen varit inne på samma tanke, att försöka vädja tillparterna på arbetsmarknaden att exkludera priserna på alkohol även ur de indexsom styr avtalen, men inte mötts av någon förståelse. Jag hoppas attsocialministern inte ger tappt så lätt. Parterna har också instämt istatsmakternas allmänna alkoholpolitik. Arbetstagarorganisationerna gör ju finainsatser när det gäller t, ex, kamratstödjande åtgärder. Jag har svårt attförstå att det inte skulle finnas sympati för den typ av åtgärder som vi härtalar om, eller att parterna medvetet skulle motsätta sig statsmakternasansträngningar att fä ned totalkonsumtionen. Socialministern kan ändå försökaatt vädja från talarstol till parterna om att ta ett ansvar på dettaområde. vet vi inte om detta går, och även om så inte skullebli fallet, förutsätter jag att regeringen menar att de sociala mål som styrvår alkoholpolitik måste vara överordnade. Om inte skatten höjs ellerjuni 1986 kommer det att dröja ytterligare innan får nästamöjlighet att göra något. ligger ett förslag på bord, och jaghoppas att regeringspartiet och riksdagsmajoriteten tar fasta på den möjlighetsom ges att redan under detta halvår med beskattningens hjälp försöka att hämmaen fortsatt ökning av totalkonsumtionen. Om vi inte lyckas med det kanverkligen de ambitioner som regeringen och socialministern ger uttryck för isitt interpellationssvar dras i tvivelsmål. Överläggningen var härmed avslutad, 13 § Svar på interpellation 1985/86:190 omsjukförsäkringens s.k. 15-kort har frågat mig om jaguppmärksammat viss av henne aktualiserad missbruksproblematik, nämligen atttablettmissbrukare och narkomaner utnyttjar det s, k, 15-kortet på ett ickeavsett sätt, och - i så fall - vilka åtgärder som jag avser att vidta för attundanröja problemen. En person är befriad från ytterligare kostnader förläkemedel och värdbesök när han eller hon har betalat avgift för 15 inköp ellervårdbesök. Befrielsen gäller räknat från det attdet första inköpet eller besöket antecknades pä det s, k, 15-kortet, menar nu att det införda15-kortet utnyttjas av tablettmissbrukare och narkomaner på ett sätt som ledertill att det blir svårare att hindra tablettmissbruk och att rehabiliteramissbrukare. Avsikten med 15-kortet var att kostnaderna inte skullebehöva bli avskräckande stora för personer med stort behov av sjukvård ochläkemedel. Det ankommer på läkarna att göra bedömningen av olikasjukdomstill stånd och föreskriva lämplig medicin. Förordnande av narkotika eller annat läkemedel som innebär risk för beroende skall enligt 50 receptkungörelse (SOSD S1984:16-17) ske med största försiktighet. I uppdraget till läkemedelsutredning ingår att seöver användningen av läkemedel, I direktiven framhöll jag bl, a, att det ärviktigt att läkemedel verkligen kommer till användning när de behövs men intetillgrips när annan behandling är lämpligare eller när någon behandling överhuvud taget inte behövs. Utredningen väntas lämna sitt betänkande , I proposition 1984/85:19 om en samordnad och intensifieradnarkotikapolitik delade jag uppfattning att en alltförokritisk inställning till sömn- och rogivande medel kan innebära att kampen motdet illegala drogmissbruket försvåras och att det är av yttersta vikt att kommatill rätta med psykofarmakamissbruket. Jag påpekade att läkemedelsutredningenskulle närmare behandla frågan. Jag anser sammanfattningsvis att de problem som kan finnasmed överförskrivning av vissa läkemedel bör lösas genom en förbättrad informationoch kontroll. Om sjukförsäkringens s. k. 61ELISABETH (); Jag ber att få tacka socialminister svaret på min I interpellation. Jag vill börja med att säga att jag finner svaretförvånansvärt innehållslöst. Vi kan alla konstatera att införandet av 15-kortetvar en bra reform. Det är alldeles riktigt att de som behöver sjukvård och läkemedelmåste ha ett stöd. Men det får inte vara så att reformen missbrukas på debehövandes bekostnad - det är så som det har blivit. Socialministern säger i slutet av sitt svar att honsammanfattningsvis anser att de problem som kan finnas med överförskrivning avvissa läkemedel bör lösas genom en förbättrad information och kontroll. Jag harsvårt att förstå varför socialministern uttrycker det så att problem "kanfinnas". Inte är socialministern omedveten om att dessa problem verkligenfinns! Jag tycker således att ordet "kan" borde försvinna, har också uppmärksammat dettaförhållande och tillsatt en arbetsgrupp som lämnat förslag till en ny rutin förinformation om läkemedelsmissbrukare, I den sägs faktiskt i klartext attöverkonsumtion och missbruk av lugnande medel och sömnmedel förekommer och enligt direktiv från hälso- och sjukvårdsnämnden i länet skall se över vadsom kan göras. Arbetsgruppen fortsätter med att säga att det är nödvändigt attvidta åtgärder för att förhindra att tablettmissbrukare går från den enaläkaren till den andra för att förse sig med de medel han önskar, som mångagånger t, o, m, kan vara narkotikaklassade. Jag hade hoppats att få ett mycket kraftfullt uttalandefrån socialministern till stöd för de läkare som motsätter sig denna form avförskrivning och som tyvärr också ibland trakasseras för att de inte villställa upp och hjälpa patienterna med förskrivning av sädana här medel. Jag har funderat på det här, socialministern. , som vi som patienter får teckna hos våra läkare, får man en poängför besök hos läkare och en halv poäng för besök hos distriktssköterska ellersjukgymnast, sä det kan bli fråga om ett varierande antal besök innan mankommer upp i 15 poäng och avgiftsbefrielsen inträder - det gör den således inteefter just 15 vårdbesök. Lika väl som man på 15-kortet antecknar besöket hosdistriktslä- Prot,1985/86:145 karen resp, distriktssköterskan och datumet för besöket skulleman kunna tänka sig att man när15-poängsgränsen är nådd och patienten således skall få Om sjukförsäkringens s. k.