prot · G909107 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:107 1 § Val av tredje vice talman 1 (): Jag ber aff fill tredje vice talman fåföreslå . Kammaren godkände aft förevarandeval fick ske med acklamafion och utsåg fill tredje vice talman (). Jag ber atf få hälsa tredje vice talmannen välkommen ochber honom inta sin plats på podiet. 3 Tredje vice talman : Jag ber att fä tacka kammaren för detförtroende som har visats mig genom def förrättade valet. Förste vice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar. 2 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:153fill ufrikesutskottet 1985/86:159fill jordbruksutskottet 1985/86:160till skatfeutskottet 3 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:21fill utbildningsutskottet 4 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1985/86:337och 338 fill skatteutskottet /86:339-341 fill socialförsäkringsutskottet1985/86:342 yrkande 13 till konsfitutionsutskotfet i övrigt tillsocialförsäkringsutskottet 1985/86:343och 344 fill socialförsäkringsutskottet /86:345 yrkande 4 Ullkonsfitutionsutskotfet iövrigt fill socialförsäkringsutskottet /86:346 till socialförsäkringsutskottet1985/86:347 yrkande 6 till konsfitutionsutskotfet iövrigt till socialförsäkringsutskottet /86:348 tillsocialförsäkringsutskottet /86:349-371 till kulturutskottet /86:372 och373 till finansutskottet /86:374-386 till utbildningsutskottet /86:387till arbetsmarknadsutskottet /86:388-399 till näringsutskottet1985/86:400-410 fill lagutskottet /86:411 fill finansutskottet1985/86:412-417 fill näringsutskottet /86:418-422 fill skatteutskottet1985/86:423 fill socialutskottet /86:424 yrkandena 4 och 5 tillsocialförsäkringsufskottet iövrigt till socialutskottet /86:425 fill socialutskottet /86:426yrkande 1 till socialutskottet yrkandena2-4 till socialförsäkringsutskottet /86:427 fill socialutskottet /86:428-444fill skatteutskottet 5§ Föredrogs men bordlades åter betänkande 1985/86:19Socialutskottets betänkanden /86:11-15 Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1985/86:11 om arbetsmarknadspolitiken (prop. 1985/86:84 och 1985/86:100delvis). Anf.4 (): Varje försök att driva en framgångsrik sysselsättningspolitik står ochfaller med sambandet mellan verklighet och medel. Uppfattningen om verklighetenmåste bygga på en grundlig analys som definierar problemen och deras orsaker.Analysen läggs sedan fill grund för en polifisk strategi Som har realisfiskamöjligheter att lösa problemen och leda fram fill de uppställda målen. Först dåfinns förutsättningar att bh framgångsrik. En analys av läget påarbetsmarknaden ger följande bild. De enskilda människornas möjKgheter attta sig in och stanna på arbetsmarknaden har minskat. Deras handlingsutrymme harkrympt, bl. a. genom en felaktig löneutveckling och därav följande lönestruktursom gjort det svårt för alla andra än de mesthögproduktiva grupperna att konkurrera om jobben. Ungdomarna har i ökande gradstängts ute genom en växande ström av lagar och avtal som försvårat derasmöjligheter atf få det första jobbet. Industrijobbens andel avsysselsättningen har frendmässigf minskat, eftersom tillväxten i denexporfinriktade storindustrin med hög rafionaliseringsfakf favoriserats ochframväxten av en stark småföretagsamhet direkt missgynnats. Den offentligasektorn har, i skydd av starka monopol och ständigt ökande skattetryck, genomenkonsekvent förd politik fått ta över rollen som sysselsäftningsmotor påarbetsmarknaden, med minskat utrymme för arbetsmarknadens privata sektorer somföljd. Den privata tjänste- och servicesektorn tillåts inte spela huvudrollenoch öka sysselsättningen eftersom den utestängs frän viktiga verksamhetsområdengenom dels de starka och pä senare fid t, o, m, förstärkta offentligamonopolen, dels skatte- och arbetsgi-varavgiftssysfemen som hindrar enskildamänniskor aft efterfråga privata tjänster och service. Rörlighet ochomställningsförmåga hos företag och enskilda på arbetsmarknaden har minskat pägrund av höga skatter och en flora av arbetsmarknadslagar som sfimulerar fillorörlighet i stället för vilja till omställning. Bristerna i sambandet mellanarbetsmarknadens efterfrågan på utbildning, kompetens och kunskaper ochutbildningssystemets möjligheter att svara upp emot dessa krav ärförskräckande stora. Den mycket omfattande arbetsmarknadspolitiken har sattAMS-jobb för stunden före omställning, effektiv arbetsförmedling och en närakontakt med verkligheten på arbetsmarknaden. Dessaproblem och flera därfill har gett oss en svag arbetsmarknad därarbetslösheten, oavsett hur vi mäter den, vuxit trendmässigt, I slutfaserna aven högkonjunktur kan vi än en gång konstatera att antalet enskilda som stårutanför den riktiga arbetsmarknaden är större än tidigare.Strukturarbetslösheten, som slår särskilt hårt mot den äldre arbetskraften, ärvärre . Ungdomsarbetslösheten är fortsatt hög och riskerar att växaytterligare i framfiden. Arbetsmarknadsministerns egna rådgivare idepartementet varnar för rekordarbetslöshet om bara några få är. Vissthar jobben blivit något fler - allt annat hade varitanmärkningsvärt efter två stora devalveringar och en förbättrad konjunktur.Problemet är bara att regeringen, dessa positiva faktorer till tröts, intelyckats åstadkomma tillräckligt hög tillväxt i ekonomin för att de nya jobbenskall räcka fill för dem som drabbas av arbetslöshet eller söker sig ut påarbetsmarknaden för att få sitt första jobb. Socialdemokrafiska regeringar äruppenbart oförmögna aft åstadkomma tillräcklig fart i ekonomin så atttillräckligt många nya arbetsfillfällen blir fill. Dentredje vägens polifik med arbete åt alla som främsta mål häller de facto pä attfalla sönder. Ingen, inte ens socialdemokraterna, har anledning att varaförvånad över detta eftersom def enda nya med den tredje vägens politik ärnamnet. Innehållet bygger på gammalt traditionellt socialdemokratiskttankegods, som tyvärr inte står sig som lösning på de problem som den egnapolitiken skapat i ekonomin och på arbetsmarknaden. Den ensidiga satsningen påden exporfinriktade industrin räcker inte längre för att öka sysselsättningentillräckligt mycket. Med mycket hög produktionstillväxt kan möjligen, förutsattbästa tänkbara förutsättningar, jobben i industrin behål- las pånuvarande nivå. Men inte ens def är tyvärr troligt. Den offentliga sektorn,hjärtat i socialdemokratisk sysselsätfningssfrategi, kan av kända skäl intefortsätta att växa. Den omfattande arbetsmarknadspolitiken har nått gränsen förvad som är sunt för arbetsmarknadens möjligheter att fungera effektivt och förvad som är möjligt för en hårt ansträngd statskassa. Äv samma skäl, men ocksåav rent mänskliga och sociala skäl, är det infe heller möjligt att fortsättaatt hålla tillbaka arbetslösheten genom aff minska antalet arbetssökande i ettsystem av omfattande förtidspensionering. Def enda regeringen har åstadkommit av egenkraft och som påverkat förutsättningarna för sysselsättningen positivt ärdevalveringen - ett beslut som regeringen själv med förkärlekbeskriver som höjden av handlingskraft men som alla vef är en sista desperathandling när den egna politiska uppfattningen sätter absoluta gränser för hurden ekonomiska politiken kan utnyttjas. Det är ett beklagligt faktum, fru talman, att desocialdemokratiska . grundvärderingarna inte ger den förutsättning för enomprövning av den förda politiken som krävs för aft regeringen skall kunnaformulera en sysselsättningspolitisk strategi som leder oss bort frånarbetslöshefshotet. Det är säkert också förklaringen till atf regeringensföreträdare ägnar huvuddelen av sina framträdanden - sä fä som de nu brukarvara - i den arbetsmarknadspolifiska debatten åf att skryta över de mediokraresultat som i realiteten uppnåtts under högkonjunkturen och också medförkärlek förtiga atf man utöver devalveringen och en fortsatt alltför snabbökning av sysselsättningen inom den offentliga sektorn själva egenthgen inteåstadkommit någonfing av bestående värde för en stabil och hög sysselsättningi framtiden. Förklaringen, fru talman, är aft alla andra faktorer som bidragittill att öka antalet jobb under högkonjunkturen faktiskt har föranlefts av enpolitik som formulerats och drivits i andra länder än i . Vad skulle t. ex. ha hänt på densvenska arbetsmarknaden om inte den ekonomiska politiken i fungerat sommotor i en sfigande internationell konjunktur? Om huvuddelen avindustrinationerna inte fört en konsekvent antiinflationspolitik som hjälpt densvenska regeringen atf trots egna misslyckanden och en fortsatthögskattepolifik något minska inflafionstakten? Om den internationellaräntenivån inte fallit? Om den sjunkande dollarkursen uteblivit? Omoljepriserna inte sjunkit drasfiskt? Då hade fakfiskt förutsättningarna för detni kallar den tredje vägens politik infe funnits, och arbetslösheten hade varitännu högre än den är . Man mäste med stort allvar fräga sig varfördef blivit som det bhvit, varför devalvering, högkonjunktur och en positivekonomisk utveckhng i omvärlden inte räckt till som hjälpmedel för regeringenaft åstadkomma högre ekonomisk tillväxt, fler riktiga jobb och lägrearbetslöshet. Utifrån det enkla men mycket falande ekonomiska antagandetatf varje procents tillväxt i ekonomin skapar 20 000 nya riktiga jobb, bordevarje regering som verkligen vill uppnå full sysselsättning satsa fullt ut päjust snabb ekonomisk fillväxt. Förklaringen fill aff socialdemokraterna integjort detta och inte kommer att göra det är avslöjande. Man kan helt enkeltinte! Snabb ekonomisk tillväxt kan aldrig bli huvudinstrumentet i en socialdemokratisksysselsättningsstrategi, eftersom de socialistiska värderingar man bygger sinpolifik på infe tilläter det. För socialdemokrater är den ekonomiska tillväxten både envän och en fiende. Den är en vän när def gäller att skapa växandeskatteintäkter och de stora resurser som den offenfliga sektorn kräver för afffungera, men den är en fiende när den samfidigt skapar växande ekonomiskaresurser och därmed frihet för enskilda människor. Den är en partner när denhjälper till atf öka den kollektiva anonyma kapitalbildningen ochkoncentrationen i ekonomin eller när den gestaltar sig i form avlättkontrollerade storföretag som kan förmås atf samarbeta, men den är likamycket en fiende när den innebär aft hundratusenfals enskilda människor färökad frihet och skapar för sig själva och sina närmaste. Den är en vän tillsocialdemokratin och de socialistiska värderingarna ocksä när resultaten kankontrolleras och fördelas i eft jämnt lager över medborgarna genom kollektiva,polifiskt eller fackligt styrda organ, men den är lika mycket en fiende när densamtidigt riskerar aft bli fill växande inkomster, ja kanske t, o, m, små förmögenheter,för vanliga hårt arbetande och satsande människor. Därför, fru falman, lär def aldrig bli något lyckligtäktenskap mellan det socialdemokratiska partiet-arbetarrörelsen och denekonomiska tillväxten och därmed infe heller någon fungerande socialdemokratisktillväxfpolifik ut ur den växande arbetslösheten. Men det är värre än sä. Det är t, o, m, sä illa ställt affregeringen, även om den skulle vilja byta fot och ändra polifik, infe förmårgenomföra detta. Varje del i den traditionella socialdemokratiskasysselsättningsstrafegin vakfas nämligen av mäktiga intressen inom den s,k,rörelsen. Inte kommer LO atf tillåta att arbetslöshetsförsäkringenändras så aft parterna på arbetsmarknaden tvingas betala en större del, att definförs en allmän arbetslöshetsförsäkring som ger fler arbetslösa eff bättreskydd än , kan väl inte heller tänka sig rejälamarginalskatfesänk-ningar för aft öka rörligheten på arbetsmarknaden, Def harhan ju avvisat otaliga gånger, Samma sak gäller säkerligen för en nödvändiguppluckring av arbetsmarknadslagarna - eller hur, arbetsmarknadsministern? Eller återigen till : Detsamma gäller välocksä en politik som får facket att acceptera lägre ingångslöner för ungdomar?Eller för aff fortsätta uppräkningen: mindre AMS-åtgärder och större krav päden enskilde arbetssökande, nägot som ni tidigare, när vi har föreslagit detfa,har avvisat som socialt oansvarigt. Och hur ställer ni er till en radikalminskning av antalet ungdomar i ungdomslag som ni alltid tidigare avvisat? Ochtill sist; en förändring som leder fill större lönespridning är något som niallfid avspisat med argumentet atf def är en politik som syftar till att knäckafacket. Bakgrunden fill dagens arbetsmarknadspolifiskadebatt är ett talande exempel på socialdemokraternas hat-kärleks-förhällandefill den ekonomiska tillväxtens möjligheter att skapa tillräckligt många nyarikfiga jobb. Socialdemokraterna här i kommer om att avvisaden polifik vi moderater förordar för att uppnå lägre arbetslöshet, högresysselsättning och en bättre fungerande arbetsmarknad. Detta sker samfidigt somarbetsmarknadsminister egna rådgivare i en arbetsgruppredovisar en rapport med , inriktning ochomfattning, som i sin analys pä många väsentliga punkter, ja. nästan isin helhet överensstämmer med den politik som vi för fram men som ni i dagavvisat pä den grunden aff den skulle skapa högre arbetslöshet. Den härrapporten, fru talman, skall socialdemokraterna och regeringen såvitt jagförstår sedermera använda som diskussionsunderlag i sökandet efter förnyelseav den arbetsmarknadspolitik som de upptäckt inte fungerar. Vi moderater och arbetsmarknadsministerns arbetsgruppvarnar för rekordarbetslöshef om om politiken inte läggs om.Regeringen och socialdemokrater viftar bort fakta och bryr sig inteom varningen. Man föredrar - eller har i alla fall hiffills föredragit; vi fårväl se vad arbetsmarknadsministern säger - att skryta om det som varitoch vägrar aff tala om problemen i framfiden. Arbetsmarknadsministerns arbetsgrupp instämmer i demoderata kraven på satsningar på s, k, utbudssfimulerande åtgärder, dvs,skattesänkningar, avregleringar och avmonopoliseringar, som underlättar ochförbilligar en produktionsökning. Regeringen och socialdemokrateravvisar ocksä detta. Vi moderater och arbetsgruppen är vidare överens omutbildningens stora betydelse för hög sysselsättning och låg arbetslöshet ochför enskilda människors omställningsförmåga på arbetsmarknaden. Trots detta avvisarni socialdemokrater våra förslag, som ligger pä bord, om ensnabb förstärkning av arbetsmarknadsutbildningens resurser. Ni föredrar istället att också fortsättningsvis lägga tyngdpunkten vid eraarbetsmarknadspolifiska satsningar på korta och konstlade AMS-jobb, Vi moderater förordar en neddragning av de kortaAMS-jobben för att minska de inlåsningseffekfer som alltför omfattandeAMS-åtgärder leder till. Arbetsmarknadsministerns arbetsgrupp instämmer ochskriver: "Sysselsättningspolitiken innebär en balansgång mellan strävanefter sysselsättnings-trygghet för alla och ambitionen attskapa en sådan flexibilitet på arbetsmarknaden att tillväxtens krav påanpassning och rörlighet tillgodoses," S-gruppenblundar och avvisar våra förslag. Moderata samlingspartiet, med stöd av arbetsgruppen iarbetsmarknadsdepartementet, manar till löneavtal som ökarlönedifferenserna på arbetsmarknaden, och socialdemokraternai beskriver detfa som attacker mot facket och avvisar varje sädantanke. Vi moderater kräver, och får stöd av arbetsgruppen, ökade incitament,som det heter, för arbete, sparande och investeringar för aft åstadkomma ensnabbare ökning av antalet jobb, men ocksä defta avslås utan spisning. Arbetsgruppen kräver ocksä en förändrad och effektiviseradarbetsmarknadspolitik, som bättre - som det heter - kan stötta den allmännaekonomiska polifikens inriktning pä högre tillväxt. Man kan näsfan tro, frutalman, att arbetsmarknadsministerns rådgivare lagt kalkerpapper under moderatasamlingspartiefs parfimotion om arbetsmarknadspolitiken ochskrivit av den på snart sagt varje väsentlig punkt. De ifrågasätter t, ex. om arbetsmarknadspolitiken itillräcklig grad har varit kopplad fill strategin för den allmänna ekonomiskapolitiken. Jag har hört och läst def förr, ja, t, o, m, skrivit samma sak. Mankritiserar arbefsmarknadspolifiken för aff i alltför hög grad vara inriktad päden offenfliga sektorn istället för på den privata sektorn. Ja, det har jag också Prot. 1985/86:107 hört förr, Manförordar atf arbetsmarknadspolitiken skall inriktas på aft underiättaarbetsmarknadens funktionssätt genom en bättre och effekfivare arbetsförmedling.Volymen av kortvariga AMS-jobb bör reduceras. Man kräver bättre planering ochbättre resultatuppföljning av arbetsmarknadspolitikens resultat och konstateraratt mycket talar för atf det finns utrymme för ytterligareeffektivitetshöjningar genom förbättrade styrsystem och förbättradresultatuppföljning. Man försvarar, men bara halvhjärtat och utomordentligtovilligt, def offentliga förmedlingsmonopolef, men man har i detta försvar mycketsvårt att finna bärande argument mot dess avskaffande. Man drar sammaslutsatser som vi gör när det gäller ineffektiviteten i rekryteringsstödet ochkonstaterar aft detfa medfört mycket låga sysselsättningseffekter och kräverbättre resultat. Man är starkt kritisk mof att beredskapsarbeten används somförstahandsåtgärd i arbetsmarknadspolitiken. Mängden AMS-jobb har varit förstor och överskridit den nivå då de är effektiva och åstadkommer beståendearbetsmarknadspolifiska resultat. Beredskapsarbetenas starka inriktning påungdomar - de har senare ersatts med ungdomslag - konstateras vara följden avbrister inom andra politikområden. Beredskapsarbetena och ungdomslagen hardessutom safts in alldeles för tidigt i arbetslöshefscykeln, vilket föranlederföljande kommentar frän expertgruppen i : "Imänga fall av dessa kan möjligheten till direkt arbefsplatsplacering knappastha kunnat prövas särskilt ingående av arbetsförmedlingen." Utvecklingenav debatten om ungdomsarbetslösheten och regeringens polifik mofungdomsarbetslösheten måste vara något av ett intellektuellt och sakligtnederlag för arbetsmarknadsministern. Ni står numera så gott som helt isoleradei er uppfattning aft ungdomslag, beredskapsarbeten. Örebromodeller och allsköns andra s, k, sysselsättningsskapande åtgärder för ungdomar inom denoffentliga sektorn är det bästa som kan göras för aff minska den högaungdomsarbetslösheten. Def är nu några är sedan arbetsmarknadsministern och jag här i kammarenså gotfsom hade våra drabbningar om lärlingsutbildning,ungdomslagen, realistiska ingångslöner för ungdomar, arbetsmarknadslagstiftningenshinder och den allmänt passiva attityden från socialdemokraternas sida atfverkligen fa tag i de grundläggande orsakerna fill den trendmässigt växandeungdomsarbetslösheten. Detvar ingen gräns för hur oansvariga vi var i vår kritik.Ungdomslönerna var inget som helst problem, Arbefsmarknadslagstiftning-enorsakade inga svårigheter för ungdomarna atf fa sig in på den riktigaarbetsmarknaden. Lärlingsutbildningen i modern form som vi föreslog beskrevssom eft regelrätt sabotageförsök mof ungdomarnas möjligheter att få en rikfigutbildning. Ungdomslagen var def bästa som hänt ungdomarna sedan Hedenhös, ochdet fanns inte ett uns av realism i den analys och de förslag som moderatasamlingspartiet förde fram. sitter arbetsmarknadsministern och socialdemokraterna i kammaren med en bunt undersökningar och utredningar i knät, vilkas omfång och fysiska tyngd måste göra det svårt att bära allt i famnen på en 11 Prot.1985/86:107 gäng. Vad värre är, det är infe bara tungt, innehållet på varjepunkt redovisar att moderata samlingspartiet harhaft och har rätt. Ni har en ÖGY-ufredning sombekräftar behovet av arbetsplafsförlagd yrkesutbildning. Ni har endeparfementsrapporf från experterna i , som talar ombehovet av inskolningslöner, kritiserar inriktningen på ungdomslagen, talar ominskolningsplafser och kritiserar inlåsningseffekterna av en för omfattandeAMS-politik, vilket även gäller ungdomslagen. Jag vill fa fillfället i akt och påminnaarbetsmarknadsministern om ungdomslagen och en intervju som hon gav fillfidningen Aktuellt i polifiken, nr 9 1984, "Ungdomslagen - aff vi klarade aft genomföra den, Defär jag mest nöjd med. Det säger när vi ber henne ange detmest lyckade hon gjort som arbetsmarknadsminister". Därefter följer en beskrivning av en debatt i kammarenmellan mig och arbetsmarknadsministern, som jag infe tänker återge, främst pågrund av den stora mängden oförskämdheter. "Hon döljer heller inte i intervjun sin tillfredsställelseöver ungdomslagen, som ny sysselsätter 30 000 ungdomar i åldrarna 1819 år.Starten av ungdomslagen har varit mer lyckad än någon vågade tro, Def här ärockså bara början. Vi ger ungdomarna något vettigt atf göra i stället för atflyfta kontant arbetslöshetsunderstöd. Men verksamheten i ungdomslag innehållermycket mer. Arbetet skall bedrivas i kombinafion med utbildning," Den lyckade starten, somarbetsmarknadsministern beskriver i intervjun, visade sig lyckligtvis-ochförhoppningsvis-i stället bli början till slutet, stårarbetsmarknadsministern och socialdemokraterna helt ensamma i sin uppfattningatf ungdomslagen är det bästa som hänt. Arbetsmarknadsministerns egna experter är krifiska motomfattningen, som enligt deras uppfattning bör minskas rejält. De instämmer ivår kritik mot den ensidiga inriktningen mot den offentliga sektorn och mofförhållandet atf ungdomslagen satts in som första i stället för som sistaåtgärd. , som också tittat på det här, säger i stort settsamma sak. Ja, nu har arbetsmarknadsministern infe ens AMS stöd längre,eftersom verksledningen och styrelsen föreslog atf ungdomslagenskall ersättas av andra åtgärder som inte medför alla ungdomslagens negativaeffekter. Ryktet förtäljer ocksä atf en preliminär rapport från den utredningangående ungdomslagen som arbetsmarknadsministern själv beställt från Göteborgsuniversitet bekräftar den ursprungliga kritiken - vär krifik - mofungdomslagens sätt aft fungera. Där lär sägas atf ungdomslagen medför attungdomarna blivit ett "arbetsmarknadens B-lag" som fungerar somarbetskraftsreserv, framför allt för den offentliga sektorn. Därmed harungdomarna fått ännu svårare att få fotfäste pä den reguljära arbetsmarknaden. Detta och mer därtill bekräftar också den gamlaSINOVÄ-rapporfen om ungdomslagen som vi talat om så tidigare här i kammaren och som avfärdades av arbetsmarknadsministern som ovederhäftig och ovetenskaplig. Min fråga är enkel aft besvara, , Hur mycket mer av kallhamrade fakta om ungdomslagens svagheter och många negativa effekter behövs för atf arbetsmarknadsministern skall ändra 12 uppfattning, lyssna på krifiken ochta fasta på de förslag som under flera är lagts framhär i , bl, a, av moderata samlingspartiet? Hur länge skall Prot.1985/86:107 ungdomslagen få fortsätta aff förstöra ungdomarnas möjligheter aftfå rikfiga jobb? År beredd atf fa avståndfrån sina uttalanden om ungdomslagens förträfflighet, som jag tidigareciterade, och snabbt göra något konstruktivt åt problemen? Arbetsmarknadsministerns arbetsgrupp behandlar ocksä fråganom styrning och granskning av effektiviteten inom arbetsmarknadsverket, enfråga som vi moderater ägnat mycket tid och arbete . Man kräver,liksom vi gör, bättre resultatredovisning baserad pä analyser av resultaten avinsatta resurser. Man skriver t, ex, - och det är betecknande atf det är sidaupp och sida ner av krifik mot effektiviteten - aft "den senasteverksamhetsberättelsen" - frän arbetsmarknadsverket alltså - "kanväl mäta sig med näringslivets årsredovisningar när det gäller verksamhefsbeskrivning,infe minst layouf-mässigf, Men den är klart underlägsen när det gällerresultatredovisning," Sä mycket var alltså alla era predikningar här i kammarenunder senare är om AMS effektivitet värda. Arbetsmarknadsministerns expertervill ocksä aft AMS regelbundet skall redovisa verksamhetens omfattning,inriktning och resultat, t, ex, i form av kvarfalsrapporfer. Jag tror ocksä affjag hört def förut. De föreslår att regeringens och former förstyrning av AMS bör utvecklas, så aff den nuvarande detaljstyrningen intehamnar i konflikt med den målstyrning som tillämpas inom AMS, Här är defpå sin plats aft påminna t, ex, om moderata samlingspartietsförslag om friare medelsanvändning med hårdare resultatkrav som ligger påriksdagens bord och som han kommer aft avvisa .