prot · G909126 · 1985-12-31 00:00:00 — uppfattning är, att denna inriktning ärbra. Dock måste även en långsiktig tillgång pä luftförsvarsvapen och luftburnamotmedel säkerställas i planeringen. Inom marinen och flygvapnet har skett enutveckling mot högkvalitativa vapensystem med god beredskap. Antalet enheterhar dock minskat. För armén har utvecklingen varit annorlunda. Antaletbrigader och övriga fältförband är i stort sett detsamma som för 20 årsedan. Även om en viss modernisering skett har inte ens våra prioriteradebrigader en helt tillfredsställande utbildning och utrustning. Vi har från framhållit att det är av storbetydelse, att man får luftvärn med medellång räckvidd, helikopterrörlighet ochsplitterskydd för soldaterna. som förflutit sedan den allmännamotionstiden har försvarskommittén lagt sitt andra betänkande. Jag konstaterarmed tillfredsställelse att detta i huvudsak överensstämmer med den inriktningsom föreslagit i sin partimotion. Denna synes sålunda redan haspelat en viktig roll. Jag ser det därför inte som nödvändigt att nu yrkabifall till motionen, eftersom dess inriktning i sak redan godtagits som engrund för den fortsatta planeringen. som jag kan se mycket som är positivt i försvarskommitténsarbete och i förberedelserna års försvarsbeslut måste jag tyvärrockså konstatera, att den nyorientering av arméns utveckling som vi hadehoppats fä förslag om från myndigheternas sida nu ser ut att inte alls kommatill stånd. Detta får visserligen inte hindra oss från att fatta ett nyttförsvarsbeslut , men vi får för den skull inte skjuta denna viktigafråga framför oss ända till 1992, då näst-nästa försvarsbeslut skall fattas. För ett värnpliktsförsvar är det absolut nödvändigt att deoperativa cheferna och de värnpliktiga tror på värnpliktsförbandens förmåga attlösa sin uppgift. Det som oroar är, att det från arméledningens sida inte harpresenterats några förslag till reformer. Våra arméförbands kvalitet iförhällande till omvärldens har under en följd av år blivit sämre. Den samladekrigsorganisationen, dvs. personal, materiel och ledning, har inteförändrats i takt med hotbilden. Personalstyrkan är imponerande men andelenförband, som inte är användbara direkt efter mobilisering eller har enutbildning som inte är ändamålsenlig, har blivit för stor. Visserligen behöverSverige, som är till sin yta ett stort land, i och för sig mänga förband menvad vi också behöver är förband som har en sädan kvalitet att de med framgångkan anfalla och slå en eventuell angripares välutbildade och välutrustadetrupper. På den punkten brister det . Mot denna bakgrund anser jag att detmåste utarbetas en helhetssyn beträffande de krav som bör ställas på arménskrigsorganisation och utbildningssystem med utgångspunkt från en realistiskvärdering av hotbilden och dess utveckling framemot . I början av mitt anförande nämnde jag vårt krav att 240milj. tilldelas försvaret som kompensation för effekterna av4-procentspärren under . Det är inget tvivel om att det finnseftersatta behov som kunde åtgärdas med ett sådant tillskott. Vi anser att snabba insatser behövs för att komma tillrätta med de brister som framkommit beträffande förrädshållningen vad gällerkrigsförbandens mobiliseringsberedskap. När överbefälhavaren i sin årsredovisning /85konstaterat att utbildningsnivån vid flera förband, främst inom marinen, nublivit så låg att de inte kan lösa sina uppgifter direkt efter mobilisering,finns det anledning till djup oro. Delar av de 240 miljonerna bör därför kunnaanvändas för att åtgärda brister som uppstått bl, a, på grund av tidigareinställda repetitionsövningar. Vi har från sida även tagit upp frågan omanskaffning av splitterskydd till soldaterna. Det är i den moderna stridsmiljönav oerhört stor betydelse att det finns sådant skydd för personalen.Visserligen har utskottets majoritet ingen avvikande mening i fråga om detta,men man nöjer sig med det arbete som igångsatts. Vi i har i värmotion hävdat, att arbetet mäste påskyndas för att ta i kapp förlorad tid, ochvi anser därför att medel skall ställas till förfogande redan i närtid, sä attvi åtminstone kan förse soldaterna med skyddsvästar, I den gemensamma reservation som de tre icke-socialistiskapartierna avgivit med anledning av de 240 rrriljonerna är detta en insats somlyfts fram. måste även andra former av splitterskydd tillföras, kommer senare att tala för motion1985/86:Fö206 om en allmän totalförsvarsplikt. Jag vill ändå kort beröra detyttrande som utskottets majoritet har om motionen. Man har i utskottet gjort en ordentlig genomgång av depliktlagar som gäller. Detta är i och för sig bra. En avsvagheterna i dagens system är emellertid att huvuddelen av svenska folket medsäkerhet inte känner till de lagar som gäller i händelse av ofred, än mindrevad de betyder för den enskilde. Vad genomgängen inte visar är, om dagens system ärtillräckligt bra och om det till fullo tar till vara de möjligheter vi kan ha ivärt land att utnyttja våra samlade resurser. anser att det finnsmycket att vinna med en förändring. Vårt förslag om allmän totalförsvarsplikt,som alltså skulle omfatta även kvinnorna, innebär en fördjupning av denallmänna värnplikten. och jag har i motion 1985/86:Fö305 lyft framvikten av försvar för vår trovärdighet när det gäller värttotalförsvar. Vi-anser att sparåtgärderna har drabbat i störreutsträckning än vad som är acceptabelt. Vi har från och iutskottet påtalat, att försvarets krigsorganisation i denna del av landettunnats ut eller föråldrats. Det är enligt vår mening angeläget att förband medkrigsuppgifter på i ökad utsträckning utbildas och övas där. Vianser att dessa frågor bör beaktas i förberedelserna årsförsvarsbeslut. Jag vill än en gång framhålla det värdefulla i attpartierna i försvarskommittén enades om en gemensam syn på Sverigessäkerhetspolitiska situation. Denna syn bygger på en noggrann analys av delångsiktiga förändringar som ägt rum i vår omvärld . Dengrundläggande enighet som uppnåtts bör inte få påverkas av tillfälligaförändringar eller av en onödig strävan från olika partiers eller politikerssida att profilera sig i den säkerhetspolitiska debatten. Kommitténssäkerhetspolitiska rapport från bör ligga till grund såväl försäkerhetspolitikens inriktning som för försvarets utformning i det kommandeförsvarsbeslutet. Jag yrkar bifall till de reservationer ibetänkandet där representanter finns med. 36 () replik: Jag tror att det är praktiskt för diskussionenatt jag anför en synpunkt på reservation 5, som också har yrkatbifall till. De här speciella synpunkterna beträffande är ingalundanya. De var uppe till behandling i utskottet , då visserligen intejag tillhörde utskottet men gjorde det. Utskottet sade då på denhär punkten att överbefälhavaren anser att försvarsberedskapen på inuvarande ekonomiska situation är balanserad mot andra delar av landet.Utskottet har inte underlag för annan bedömning. Det mäste förutsättas attöverbefälhavaren, bl, a, i perspektivplanearbetet, beaktar om försvarsmaktensoperativa planering för en viss del av landet behöver ändras. Jag är således angelägen om att påpeka att detta beslut,som fattades , enligt min mening borde ha gjort det överflödigt attnu avge en reservation på den här punkten, där man redan tidigare hadekonstaterat en betydande enighet. Det förelåg bl, a, en omfattandemoderatmotion, som tog sikte på speciella problem. Jag har eftersträvat, herr talman,att vi skulle få så få reservationer som möjligt i betänkandet. Jag vill integå så långt att jag säger att detta är en okynnesreservation. Men den äröverflödig så till vida att den faktiskt redan blivit tillgodosedd ett tidigareår. 37KERSTIN () replik: Det är riktigt, som säger, att vihar väckt denna motion tidigare och att överbefälhavaren har anfört sin syn påhur försvaret bör vara utformat på . Vi anser, som framgår av de tvåmotionerna - den ena från och den andra från - att det medhänsyn till försvarskommitténs bedömning av den säkerhetspolitiska delen finnsanledning att noggrant följa utvecklingen. Vi anser också att övning av deförband Prot.1985/86:126 som skall verka i krig på bör ske i de områden där deskall verka. 24 april1986 Därför anser vi att det är mycketrimligt att man tar upp dessa frågor i ,.. samband med nästa årsförsvarsbeslut, 38 () replik: Jag kan i och för sig förstå deninställningen. Men jag är angelägen om att påpeka att den här frågan egentligeninte är partiskiljande. Socialdemokraterna och har redan intagitden ståndpunkten att är en vital och väsentlig del av landet ochgivetvis skall beaktas i försvarsarbetet. Vad jag gärna vill uppnå är att vi inte i försvarspolitikenfår ett inslag av sådana yrkanden som vi ser litet för mycket av när det gällernedläggningsho-tade järnvägsstumpar och väg- och brobyggen. Jag vill erinra fruEkman om att hon ställde sig bakom formuleringen attbeträffande motionsförslag om stärkt försvarsberedskap i den ena eller andradelen av landet vill utskottet allmänt hänvisa till den övergripandebehandlingen av sådana frågor som skall ske försvarskommitté. När det gäller den intressanta allmänna inledningen somKerstin här gav kan jag dessutom konstatera att skall den önskelistantillgodoses, då räcker inte de ramar som är indikerade av er partiledare, 39 () replik: Det är litet svårt för mig att förståjämförelsen mellan nedläggning av järnvägsbitar och försvaret av ,som ingår i vårt totalförsvar och är en viktig del av vår säkerhetspolitiskaframtoning. Vi har ansett att man på ett kraftfullare sätt än vad man gjorde iförra årets betänkande skall lägga fast att dessa frågor bör tas med ibedömningen när man arbetar fram försvarsbeslutet. 40 i (c): I likhet med kommer vi fråncenterns sida att ta upp en del frågor som har bäring på nästa försvarsbeslut,vilket vi tycker är angeläget, eftersom vi nu befinner oss i slutstadiet avarbetet inför det beslutet. Den svenska säkerhetspolitiken är ett av våra viktigastebidrag till stabilitet i vår del av världen och därmed till avspänning ochfred. Dess fundament är den alliansfria utrikespolitik som skall garanteraneutralitet i ofärdstider. För att tjäna sitt syfte måste den vara trovärdig. Med enorubblig hållning måste vi hävda vår rätt att själva bestämma villkoren för vårsäkerhetspolitik. Denna måste inge förtroende och skapa respekt i omvärlden.Ingen misstanke skall kunna uppstå om att vi är påverkbara i någon riktning.Den ena stormakten får aldrig ges föreställningen att vårt land kan bli enutpost för den andra sidan. Det innebär att vi måste hävda vår territoriellaintegritet. Det finns alltså ingen motsättning mellan våra strävandenefter fred, nedrustning och stopp för kärnvapen och en nationell säkerhetspolitik, baserad på ett starkt svenskt försvar. 32 De militära rustningarna fortsätteratt öka, och den militära situationen i Centraleuropakännetecknas fortfarande av låsta positioner och starka spänningar. Deteuropeiska och nordatlantiska området berörs mer än tidigare av detsäkerhetspolitiska maktspelet mellan blocken. Detta har flera orsaker. Marin-och flygstridskrafternas utveckling inom båda blocken är en viktig orsak.Utvecklingen har sammantaget lett till att läge blir mera utsatt vidkriser och väpnade konflikter i vår omvärld. Denna utveckling har också letttill ökade påfrestningar i fred, främst i form av kränkningar av vårtterritorium. Ubåtskränkningarna visar på ett påtagligt sätt allvaret i dettaförhållande. Vi kan också märka hur intresset för har ökatmarkant. Ett ökat antal militära förband i vår närhet, intensifierad övnings-och underrättelseverksamhet samt ökade möjligheter att snabbt tillföra mark-,sjö- och flygstridskrafter är konkreta. En tredje fråga, som vi från sida ser somangelägen att verkligen följa med stor uppmärksamhet, är samhällets ökadesårbarhet i olika sammanhang, I värt samhällsbyggande måste vi ta större hänsyn tillsårbarheten än vad som sker i den centraliserade samhällsstruktur vibygger upp. Det gäller vårt beroende av data, elektronik, livsmedel och framförallt vårt elberoende. Andra talare frän kommer att ta upp dessafrågor. Svensk säkerhetspolitik har en stark folklig förankringgenom bl. a. folkrörelsernas breda internationella engagemang,frivilligorganisationernas stora omfattning inom totalförsvaret och denallmänna värnplikten samt civilförsvarsplikten. Denna grundläggande enighetgäller också bedömningen, att grundläggande intressen även iframtiden bäst gagnas av den alliansfria politiken i fred, syftande tillneutralitet vid en eventuell kris eller ett krig i vår omvärld. Det är därför, herr talman, med tillfredsställelse som jagi likhet med kan konstatera att försvarskommitté förraåret var enig i sin bild av den svenska säkerhetspolitiken. avhårt polemiska uttalanden kunde man skriva sig samman. Det är bra. Denfyrpartiöverenskommelse som träffades om det militära försvaretsekonomi var också viktig för att i allt väsentligt upprätthålla de senasteårens försvarsbeslut. Jag vill understryka betydelsen av att försvarsuppgörelsen1984 fullföljs. Det är därför viktigt att vi även vi nubehandlar fullföljer den enighet som nåddes i fyrpartiöverenskommelsen. Vidårets riksdagsbehandling av dessa frågor ser vi nu att regeringen inte"lagt två strån i kors" för att försöka nå en bred enighet. Dennaavsaknad av handlingskraft är illavarslande och självklart till men förtotalförsvaret. Denna passivitet kan inte tolkas på annat sätt än som oviljafrån socialdemokraterna. De kostnadsökningar som vi från sida visat påbestår främst i att regeringen lagt ett antal nya uppgifter på försvarsmaktenutan att ge kompensation för det. Det rör sig om höjningar avvärnpliktsförmåner, fler värnpliktiga, m, m. Den höjning av innevarande års anslag med 240 miljoner somcentern föreslår är ett viktigt tillskott till försvarsramen. Det framgår ocksåav reservation nr 6, som är gemensam för de icke-socialistiska partierna. Prot.1985/86:126 har vi från sida tagit upp behovet avskyddsmasker; 24 april1986 vi anser att den tillverkning somsker måste påskyndas. "Z 77 ' värt att tillförseln av skyddsmasker sår så långsamt. Totalförsvaret ' o o Jag vill i samband med det arbete som pågår i försvarskommitténanföra några synpunkter som vi från sida tycker är viktigaatt framhålla. Försvarsmakten skall vara fredsbevarande, stabiliserandeoch krigsavhål-lande. Förmågan att upprätthålla ett trovärdigt invasionsförsvarär av grundläggande betydelse. För att försvarsmaktens förmåga skall uppfattassom trovärdig krävs att utrustning, organisation och utbildning successivtanpassas till utvecklingen i omvärlden. Vi måste ha resurser att ingripa mot olika typer avmilitära mål - flygplan, kryssningsrobotar och ubåtar. Ingripanden måste kunnaske såväl med fredsorganisationernas resurser som efter erforderligaberedskapshöjningar. De situationer som kräver ingripande kan komma att varierafrån mer eller mindre oskyldiga incidenter till allvarliga kriser.Försvarsmakten måste i alla avseenden kunna bidra till neutralitetspolitikenstrovärdighet. De hot vi kan utsättas för under fred, i krislägen och vid enöverraskande hastig inledning av en militär operation måste vi kunna möta medett starkt totalförsvar. Vi måste förbättra vår förmåga att höja vår beredskap. Det är viktigt att vi inom totalförsvaret har den allmännavärnplikten och civilförsvarspolitiken som grund. Det är också viktigt att vi har balans mellan freds- ochkrigsorganisation. skall vara effekfiv, så att vi kantillföra materiel i den omfattning som behövs. har jag en vissförståelse för att den bekymmersamma personalsituation som råder inomförsvarsmakten kan innebära att vi kan få gå långsammare fram änvi tänkt oss. Försvaret måste bli en bättre arbetsgivare. Densocialdemokratiska regeringen måste bättre ta sitt arbetsgivaransvar.Socialdemokraterna borde känna större förståelse för de anställdas problem änvad man har visat. Vi tycker från sida också att det är viktigt attvi fullföljer JAS-beslutet och noga prövar möjligheten att slå vakt om svenskrobotindustri, om detta nu är ekonomiskt möjligt. Här krävs i så fall mer avindustrin, att den ställer upp på ett klart och entydigt sätt. Vi bör stegvis tilldela försvarsmakten sådana ekonomiskaresurser att man går ur femårsperioden på en högre real nivå. har isamband med programplaneringen angivit en nivå som innebär en real ökning med1,, Alla de alternafiv som finns i debatten är självfalletutgångspunkten för att om möjligt kunna samlas kring en bredförsvarsuppgörelse. Som tidigare måste en bred uppgörelse ligga iden politiska mitten. Det måste vara en gemensam strävan att åstadkomma ensådan uppgörelse. Den breda politiska samlingen kring det säkerhetspolitiskabetänkandet måste vara ett första steg mot bredaste möjliga försvarsuppgörelse. Jag ber att få yrka bifall till reservationerna 1, 5, 6 och 9, 41TORE (vpk): Förutsättningarna för all säkerhets- ochförsvarspolitik har genomgått stora förändringar sedan andra världskriget.Också det säkerhetspolitiska mönstret i har genomgått storaförändringar. Från att ha varit ett militärt "lågspänningsområde" harNorden förvandlats till ett "högspänningsområde". Stormakternas och militäralliansernas närvaro har blivitalltmer påtaglig. Stora krigshknande militära övningar genomförs i det nordiskaområdet. En lång rad olika militära incidenter har ägt rum, som på ettdrastiskt sätt tvingat oss att inse det förändrade säkerhetspolitiska läget iNorden, är fritt från kärnvapen, men kärnvapen rycker alltnärmare vår del av världen. NATO har utplacerat euromissiler i ,har svarat med att utplacera missiler i DDR och iTjeckoslovakien, Den samlade totala hotbilden mot vår del av världen harförstärkts. Detta har också påverkat den säkerhets- ochförsvarspolitiska debatten i , Tonläget har blivit högre,meningsskillnader och nya motsättningar har uppstått. Men i grund och bottenhar debatten mest kommit att handla om hur många fler eller färre miljarderkronor militären skall få i anslag. Den, enligt vär mening, helt nödvändiga debatten om vaddet förändrade säkerhetspolitiska mönstret i får för konsekvenser förvår säkerhets-och försvarspolitik lyser nästan helt med sin frånvaro. Det ärsvårt att se några seriösa försök till ett kritiskt nytänkande, ansatser attförändra försvarsstrukturen till dagens förändrade situation och villkor,vilket ytterligare understryks av försvarsutskottets, låt mig säga,slentrianmässiga behandling av och hemställan om avslag på alla vpk:smotionsyrkanden. Sådana försök, från vår och från andras sida, drunknar ide andra partiernas ekonomiska budgivning - och som alltid är de borgerliga,och då i synnerhet , värst. lever kvar i den förlegadetron att ständigt fler och flermiljarder till militären ger mer och mersäkerhet för , Ett exempel pä hur förödande detta synsätt kan bli är detsenaste försvarspolitiska beslutet. Moderater, folkpartister, centerpartisteroch socialdemokrater enades om nya miljarder till militären, vilka i huvudsakgick till anskaffningen av det nya JAS-planet, Vpk ensamt gick emot dettaprojekt och varnade för dess följder för vårt lands totala försvarsförmåga. Avsaknaden av en realistisk helhetssyn tvingade sedanmycket riktigt de andra partierna till nya kompletterande beslut, mycket korttid efter det här försvarsbeslutet. Nya miljarder ställdes till marinens förfogande för attförstärka bl, a, ubåtsskyddet. Men det är en fysisk och ekonomisk omöjlighetatt hålla militär uppsikt över våra långsträckta kuster. Det är illusionsmakeriatt ge allmänheten föreställningar om att bara ett ökat antal miljarder kronortill marinen skulle ge ett fullgott skydd. Just ubåtsfrägan och ubåtsskyddet, som varit såomdiskuterade , är ett väl valt exempel på avsaknaden av enhelhetssyn pä säkerhets- och försvarspolitiken. som bristerna i det gränsskyddetdiskuteras samt krav framförs och anslag beviljas när det gäller ökade resursergenomförs hårdhäntarationaliseringar och indragningar av t. ex. den civila , avlots- och fyrplatser. Skärgården avfolkas, och trots fler försvarsmiljarderuttunnas försvarsförmågan. Detta förkrympta synsätt, att närmast panikartat skjutatill ytterligare miljarder till militären och marinen, skall väl av allmänhetenuppfattas som ett styrkebesked och ge intryck av handlingskraft, men är såledesi själva verket något helt annat. De civila aspekterna av försvaret har varit undanträngda ide senaste årens s. k, försvarsdebatt, detta trots upprepade larmrapporter ombrister och sårbarhet. Det förvånar därför inte att utskottet i sedvanligordning avstyrker vpk:s förslag om åtgärder för att återskapa en levandeskärgård, ökade satsningar på befolkningsskydd och räddningstjänst, m, m. Varför handlar vår säkerhets- och försvarsdebatt sä mycketom det militära försvaret och så försvinnande litet om det civila försvaret, t.ex. om vår sårbarhet, utlandsberoende, om samhällets livsviktiga uppgifter inomenergiförsörjning, transporter, livsmedelsproduktion och sjukvård? Är inteockså det en central säkerhetsfråga? Varför avstyrker t. ex. utskottet vpk:sförslag om att sårbarhetsaspekterna måste beaktas mer än i nästa årsförsvarsbeslut? Menar ni i utskottet verkligen att dessa frågor inte är någotproblem? I vpk-motionen FÖ203 tas det ekonomiska och tekniskaberoendet av andra länder upp. Främst är det beroendet till och NATO sombehandlas eftersom /NATO är sannolik part i en militär konflikt som berörvärt land. Beroendet sträcker sig djupt in i samhället och tenderaratt förstärkas genom den ökande internationella kapitalistiska arbetsdelningensom inträder när produktionen kan struktureras på nationell nivå.Beroendet av främmande makt för försörjning av komponenter/produkter för bådeden civila och militära sektorn av samhället är särskilt starkt påelektronikområdet. Att - som försvarsbeslut - påstå att anskaffningenav materiel till försvaret inte får ske pä sådant sätt att det utländskainflytandet ökar över denna sektor är meningslöst sä länge det faktiskaberoendet ökar undan för undan. Beroendet av främmande makt kan inte tydligareexemplifieras än genom det faktum att den nu underkastat sigamerikansk embargopolitik gentemot vissa andra länder i fråga om teknik som ärmilitär eller halvmilitär till sin användning. som densvenska politiken skulle ta en form som inte behagar , skulle förmodligendenna typ av materiel stoppas även för användning i vårt land. Det här kännervi till. Det har diskuterats och uppmärksammats. Ett exempel på ett extremtutländskt beroende vad gäller krigsmateriel är , som jag straxskall återkomma till. Fler vapen och mer militärutgifter ger oss inte mersäkerhet - det synsättet är förlegat. spenderasårligen på militärutgifter på vår planet. Den globala kapprustningen måstebrytas. Världen behöver inte fler och mer vapen, vi behöver fred ochnedrustning. Vårt land har ett medansvar för att åstadkomma detta, inte bara iord utan också i handling. Sverigekan ensidigt ge ett bidrag för dessa freds- och nedrustningssträvan- den, sä som vpk föreslår,genom att sänka militärutgifterna och genom en Prot. 1985/86:126 "omrustning" från militär till civil sektor, Ivår motion har vi föreslagit ett principuttalande om "att någon planeringav ett nytt svensktillverkat militärflygplan efter JAS inte får ske",detta av Totalförsvaret flera olika skäl, dels därför att försvarsvärdet avsådana projekt inte står i proportion till kostnaderna, dels för att ge bådemilitären och militärindustrin klara besked och tid att förbereda ett nyttförsvarssystem. Meden enda mening, på tre rader och med 25 ord avfärdar utskottets moderater,folkpartister, centerpartister - och socialdemokrater detta, och låt mig fåläsa upp motiveringen: "Utskottet delar inte motionärernas syn påJAS-projektet och anser inte att nu bör uttala sig om behovet avmilitära flygplan efter flygplanet 39 ," Riksdagenbör alltså inte just nu uttala sig i den här frågan. Får jag då fråga närriksdagen skall göra det? När är det mer lämpligt och i så fall varför? Kaninte - eller skall rent av - detta uttalande tolkas så att att fråganfortfarande är öppen, också för er socialdemokrater?