prot · G90994 · 1985-12-31 00:00:00 — I fråga om befalningssäkringslagen vill jag framhålla, aftden haft stor betydelse när det gällt ntt stärkn def allmännas ställning isnmbnnd med Generalklausulen m. m. Generalklausulen m. m. uppbörd och indrivning av kaftefordringar. Med hänsyn framförd kritik när def gäller den praktiska tillämpningen av lagen, harskaffeufskoffet enhälligt begärt en översyn och utvärdering i frågan. Vad vi nuerfarit kommer den begärda översynen att verkställas.Ufskoffsmajorifeten anser mot bakgrund av deftn, att det finns anledningavvakta resultatet av denna översyn och avstyrker därmed kravet om en ändringav betalningssäkringslagen. Med det anförda yrkar jag bifnll till utskottets hemställan. 90 BOLUNDGREN (m): Generalklausuler i allmänhet, och i synnerhetgeneralklausuler som vi nu har i skattelagstiftningen skapar fnkfisktosäkerhet i vissn fall. Man kan företa en ur civilrätfslig synpunkt fullkomligtkorrekt handling som är helt giltig, t. ex. någon form av avtal ellermotsvarande med en annan person, och generalklausulen skapar osäkerhet omhuruvida denna handling också skatterättsligt skall anses giltig, även omskatterätten i sig inte säger något nnnat. Ett problem som då kan uppstå år aftmnn fär en civilrättsligf giltig handling bedömd på ett nnnnt sätt urskatterättslig synvinkel och fär ett skatteresultat som är helt annorlunda ändet man faktiskt har tänkt sig. visar def sig att man inte kan gåtillbaka närdet gäller civilrätten. Avtal är avtal, och det var ett giltigtavtal som träffades. Min fråga till berg blir: Är det eff rimligtförhällande aft man kan fä sådana effekter nv kombinationen civilrätt ochskatterätt? När def sedan gäller frågan om enskilda människorstolkningsföreträde är def en sak som man gärna hade velat undvika, det vill jagerkänna. Men det går infe att förneka att vanliga människor normalt sett hardet mycket besvärligare att klara skattelagstiftningen än vad staten har.Staten svarar dels för att utforma skattelagstiftningen, dels också för afttillämpa den. Staten har övertaget när det gäller kunskaper och resurser, ochdetta borde medföra aft staten vid tveksamhet bör ta konsekvenserna av att självha skapat tveksamheten. Låt mig sedan när det gäller bevissäkringslagen ochbetalningssäkringslagen säga att visst skall man ställa upp och lämna deuppgifter som behövs för en rättvis och rimlig taxering, och visst kan detfinnas skattebetalare som trilskas litet, men dä har vi anvisat en väg medvitesföreläggande och ocksä möjligheten att använda sig av husrannsakan ochandra ätgärder, om misstanke om brott föreligger. Men det får inte vara så lättatt, så som skett pä nästan slentrianmässigt så fortnågonting inträffat, täppa till lagstiftningen, skärpa kontrollen och minskaintegriteten enbart med motiveringen ntt har man ingenting att dölja, har maningenfing att frukta. Vi måste ha ett öppet samhälle, och ansvaret för aft klaradef vilar i första hand på statsmakterna. Betalningssäkringslagen måste ses över snabbt, och manmåste fä ändrade regler som innebär just att man inte kan komma i en situationdär man faktiskt förlorar om den felaktigt har tillämpats. Om man vinner enskatfeprocess och det betalningssäkrade beloppet har gjort att man exempelvisgått i konkurs är def väl inte rimligt att man över huvud taget inte skall fånågon ersättning av statsverket. Låt mig när def gäller det fnIl som Britfn Bjelle tog uppoch som jng tycker är mycket intressant tillägga ntt det egentligen är värre änvad redovisade för kammaren. Som följd av ntt vederbörande fåttsfälln garanti för det belopp som tvisten-om det är fråga om enrealisationsvinst eller inte-gäller har vederbörande fått erläggaförmögenhetsskatt, och det pä ett belopp som vederbörande kanske inte fårdisponera, en förmögenhetsskatt som uppgått till 700 000 under den fidprocessen pågätt. Dessutom har vederbörande fått lägga ut . päatt klara processen. Summan av förlusten är alltså betydligt större än vadBritfn Bjelle här nämnde. - Dettn är alltsä ett exempel pä att man verkligenkan komma snett när det gäller tolkning och tillämpning av skattelagstiftningen. Om man går ett steg längre kan mnn säga att en möjlighetför vederbörande hade varit att använda sig av rätten att fä uppskov medrealisationsvinsts-beskattning. Det hnr vederbörande försökt ett antal gånger.Det är bara det aft för att köpa en jordbruksfastighet, som det här rör sig om,måste mnn hn rätt alt förvärva den fnstighefen. Vederbörande fick ratt attförvärva ersättningsfastighet, vederbörande fick en till förlängdmöjlighet ntt göra det, men lantbruksnämnden nvslog heln tiden ansökningarna omförvärvstillstånd. Det gick inte ens att skaffa en ersättningsfastighet! Kombinationen av åtgärder fill följd av lagsfiftningengjorde alltså aft den här personen kom i kläm. Detta kan, , intevara rimligt. Vi i har skapat en sådan byråkrati, en sådankontrollapparaf - sädana säkringsätgärder av olika slag, om jag fär använda detordet - att enskilda kommer i kläm på eff icke avsett sätt. Def borde väl varanågonting även för majoritetspartiet - eller rättare sagt"näst-intill-majoritetspartiet" att rätta fill. Generalklausulen m. m. Under detta anförande överfog talmannen ledningen nvkammarens förhandlingar. 91BRITTA BJELLE (fp): säger aft en omvändgeneralklausul skulle innebära så många problem att man faktiskt infe kaninföra en sådan. Men faktum är ju att vi har en generalklausul som är sådiffus aft den enskilde skattskyldige infe i förväg vef om en transaktion somhan eller hon vill företa är förbjuden enligt lagen eller inte. Om man kan haen generalklausul till förmän för staten som är så diffus, sä borde mnnrimligtvis kunnn hn en generalklausul till förmån för individen mot staten, enklausul som kanske inte heller kan bli så oerhört konkret men som i alla fallär till gagn för den enskilda människan. Då def sedan gäller betalningssäkringslagen skall man vetaaft det för att myndigheten skall fä gå in och betalningssäkra krävs enbart attdet föreligger en påtaglig risk för att den skattskyldige infe kommer aftbetala den skatt som han förmodas komma aft påföras, I begynnelsen av ett stort"ekoärende" samarbetar ofta åklngnre och revisionsenhefen pålänsstyrelsen. När man går in och betalningssäkrar är beloppen ofta - det är såi hela - mycket stora, medan det belopp som länsskafterätten såsmåningom fastställer som skaft avsevärt understiger de summor som nämns närman gör en husrannsa- Generalklausulen m. m. kan och när man företar en betalningssäkring. Det betyderatt man hos en person - ofta är det fråga om en företagare - gör bedömningenatt . eller mer behöver betalningssäkras. och det gör manockså om pengarna finns. Därefter behöver man barn hänvisa till ntt stntenförmodligen kommer att fä uf ett sä stort belopp nv företagaren i fråga.Utifrån det antagandet kan sedan staten behälla dessa pengar, vilket gör att denenskilde individen får svårt att betala sina ordinarie skatter och avgifter påsin egen egendom osv. Men i slutänden blir ofta det belopp som skall tas utmycket lågt. Här är def, tycker jag, oerhört viktigt att det först görs enprövning. fastställs def betalningssäkrade beloppet av länsrätten. Detkan sedan gä år innan målet på nytt prövas därför att sådann mål är stora ochtnr tid. Man kan jämföra med beslag i snmbnnd medbroffmålsprocesser. Då måste beslaget, om def överstiger , prövas engång . Bnrn om det finns speciella skäl kan det bli en förlängning.Domstolen är den instans som lägger fast den sista tidpunkt då åtal skall varaväckt. Jag tycker att det nästan är rimligare att man inom området skatterättfastlägger tidpunkt inom vilken mäl skall väckas i länsrätt, om det nu är frågaom det. Pä det säftet ges besked om hur länge betalningssäkringen skall vara. Bevissäkringslagen har redan debatterats. Jag tycker attdessa två frågor är mycket viktiga ur rättssäkerhetssynpunkt. Det är synd attdet finns så litet gehör för dem. Anf.92 (): Vad gäller relationerna mellan civilrätt och skntterätt måstedet hn varit ett konstlat fall som fog upp. Jag har själv aldrigkommit i kontakt med en sädan fråga, varför jag inte kan diskutera den. Jag ärinte så bevandrad i den civilrättsliga lagstiftningen kontra den skatterättsligai ett fall som detta. talar om att hnn vill ha ett öppet samhälle.Men han säger inte rent ut och öppet att man skall fa bort så mycket sommöjligt av skattekontroll, faxeringskonfroll osv. Han talade också om de"små" människorna. säger att vi skall ha en rättvisbeskattning, att det gäller att täppa till skatfehål m.m. Men vid andratillfällen säger man tvärtom. Vi skall inte ha en bevissäkringslag, somutskottsmajoriteten anser är mycket behövlig. Det har förekommit fall därtaxeringsmyndigheterna har kunnat ta fram underlag fill deklarationer, somdeklaranten på intet vis velat lämna ifrån sig. Den möjligheten måstetaxeringsmyndigheterna ha för att kunna åstadkomma en rättvis beskattning. moderater värnar om folk som inte betalar skatt enligt de lagar som vi iriksdagen har stiftat. Ett vitesföreläggande tar betydligt . Jag hartidigare här i redovisat fall där människor har smusslat undan böckerför taxeringsmyndigheterna. Om taxeringsmyndigheterna först måste vända sigtill domstol, som fatfar beslut om vitesföreläggande, för att få personen ifråga att ta fram räkenskapsböckerna, då har de förmodligen försvunnit närvitesföreläggandef överlämnas. Då går det inte att verkställa taxeringsrevisionenoch inte heller att få till stånd en rättvis beskattning. vill också få bort skafteflyktsklausulen. Jagtror att dennn klausul har den största betydelse i preventivt syfte. Den somtänker ägna sig ät skatteflykt vet att han kan bli granskad i efterhand. Därfördrar han sig för det. Skatfeflykfsklausulen infördes , men då hördes inga högljudda protester. Lagrådet yttrade inte hade några invändningar mot att utvidga skafteflyktsklausulen. Manfann att den tidigare klausulen inte åsidosatte några rättssäkerhefskrnv, ochdet ansåg man att inte heller den nya skulle göra. Till vill jag säga att jag har talat medmånga jurister, bl. n. i de utredningar jag hnr deltagit i, och alla ärövertygade om att en omvänd generalklausul skulle ställa till stora problem. ondgör sig också överbetnlningssäkringslngen, dess tillämpning osv. Vi är ju enign om i utskottetatt lagen skall bli föremål för en översyn. Jng vill tilläggn ntt det ärlänsrätten som sknll beslutn om betalningssäkring. Med det resonemang somBritta Bjelle för här underkänner hon länsrätternas domar, såvitf jag kanförstå. Generalklausulen m. m. 93 BOLUNDGREN (m): Det är inte fråga om ntt för sakens egenskull ta bort kontroll, när vi diskuterar förändringar nv vissn ingredienser iskattelagstiftningen och kringlagstiftningen till den egentligaskattelagstiftningen. Låt mig först sägn när det gäller principfrågorna att ommnn prioriterar kollektiva lösningar och ett högt skntteuttng. följer därmedockså att man har ett annat sätt att betrakta förhållandet mellan människor ochdet offentliga än vad vi har. Det ligger i sakens natur. För den som hnr denuppfnttningen är def lättare att acceptera kontrollåtgärder som knn närmn sigeller t. o. m. gå över gränsen för vad som är rimligt ur integritetssynpunkt. Det hnr hänt i vissa fall att flera pnrtier än defsocialdemokratiska, och då även det moderata partiet, hnr varit för släpphänfa.Man hnr sett en specifik åtgärd som någonfing som infe vnr så fnrligt. Mensammnntaget har flera sädann små åtgärder lett till ntt vi har ramlat in i vadmnn skulle kunna kalln ett överkontrollsnmhälle. Det är den överkontrollen ochrisken för människors både integritet och privatekonomi som gör aft man måstevidta förändringnr. Avvägningen mellan civilrätt och skntterätt är egentligeningen komplicerad sak. Om jag sluter ett avtal som binder mig civilrättsligt.skall jng kunna litn pä att jng bedöms på snmmn sätt skatterättsligt. ser ntt den hnndling jng företngit fnkfiskt är giltig. Annars kommer jng ien situntion där handlingen ur skatterättslig synpunkt är ogiltig, medan jngenligt civilrätten fortfnrande är bunden nv den handling jng företagit. Man knnju inte gå ett snäpp tillbnka. Det gäller exempelvis i fallet med personen i ,vilket togs upp nv Britfn Bjelle och mig själv. Man kunde inte fäskiljedomsförfnrnndet ntt gå fillbaka sedan man konstnternt de skatterättstigaeffekterna. Den här personen förlorade inte bnra heln försäljningssummnn utanmycket mer. Det är fullkomligt orimligt. Det är infe meningen ntt mnn skall kunnn hindra en rimligkontroll eller ntt vi infe sknll kunna sfiilln krnv pn människor som försökerundfly skntt. Generalklausulen m. m. m. kunna görn husrnnnsnkan hos dem. Det är bnrn frågn om att stärka denenskilde i den beslutsprocess som leder fram fill de här åtgärderna. Def görman genom aft avskaffa bevissäkringslagen och i stället använda sig avvitesföreläggande och husrannsakan. Avslutningsvis vill jag säga till ntt det ärbrn att man skall se över befalningssäkringslagen, men här gäller det enviljeyttring som vi tycker är mycket viktig. Nog vore det rimligt ntt sägaklart ut ntf en sådan översyn måste resultera i, ntt om man hnr gjortekonomiska förluster till följd av att samhället gär in och betalningssäkrarbelopp, måste samhället ocksä ersätta de pengarna. 94BRITTA BJELLE (fp): Det skulle vara mig främmande ntt säga attdomstolarna inte gör ett bra nrbete. Det är nämligen precis vad jag anser attde gör. Domstolarna följer lagar som stiftar, lagstiftning som manmånga gånger kan känna sig tveksam inför men som domstolarna lydigt följer tillpunkt och pricka. Om vi tnrdet här fallet frnn soin jag relaterade,är jng inte alls sä övertygad om ntf den länsrätt som dömde i det ärendettyckte precis sä, men den följde bestämmelsernn och då blev effekten som denblev. Vad jag menar när def gäller betalningssäkringslagen äratt det sfär i lagtexten aft det bara krävs en påtaglig risk för att någonskall undandra sig skaft för att man skall få gä in och betalningssäkra. Och nar man räknar ut hur stort beloppet skall vara. kan man tänka sig kanske skulle skärpa bestämmelserna så att del fanns ett väl genomtänkt ochuträknat belopp som kunde ligga till grund för detta? Vad är det för fel. , i ntt mnn omprövnr ettsådant här beslut om betalningssäkring eller ?Varför skall det ligga fast utnn att någon skjuter på? Också det är välnågonting som man knnske kunde kostn pä sig ntt omprövn. Då det gäller rättssäkerhet och generalklausul är detganskn intressnnt ntt man tycker att man inte knn ha en omvänd generalklausul,eftersom den medför sä många problem och är rätfsosäker. Inför den här debattenläste jag igenom alla gnmln propositioner och betänknnden i frågnn. Eftersomjng är ny i riksdngen och inte hnr varit med om fidigare debatter ville jaggärna veta vad som har förevarit. Dä hittnde jag något ganska intressnnt iproposition 1982/83:84. Där säger departementschefen om generalklausulen motskatteflykt: Som jng fidigare har antytt har rekvisitev av naturligaskäl utformats så att omständigheter av objektiv natur blir avgörande förbedömningen av den sknttskyldiges avsikter. Det avgörande blir således givetvisinte vad den skatfskyldige innerst inne nvsett utnn vad som vid en objektivbedömning av samtliga omständigheter som framkommit i ärendet framstår som dethuvudsakliga skälet för förfnrnndet. Mnn försöker alltså inte lefn efter vnd skälet är till atten person har företngit den trnnsnktion det nr frågn om. Utifrån skall mnn göraen rent allmän, objektiv bedömning, säger man, men inte om vad personen innerstinne menade med det heln. Jng tycker det är ganska skrämmande att man inte åtminstone eftersträvar aff den enskilde individens tankar bakom en handling skallfä avgörande betydelse. 95 (): gjorde gällande aff vi skulle ha en alldelesspeciellt härd kontrollagstiffning i värt land, men han vet lika väl som jagatt def inte är sä. Vi har ju varit ute och studerat den här frågan i fleraländer; vi kan t. ex. titta på . där ocksä var med. Iblandframhåller han ju som ett himmelrike i fråga om skattelagstiftning osv.,men vi säg att man där t.o.m. har bulvaner - def kommer väl ihåg?Det är väl ingenting som någon i vårt land över huvud taget har tänkt på att viskulle ha bulvaner som jagar eventuella skattesmitare. befalningssäkringslag och generalklausulmot skatteflykt finns i de flesta industriländer, men det vill aldrig Bo Lundgrenframhålla. Han vill framställa värt land som ett kontrollsamhälle av värstasort, men jag förstår aff han talar mot sitt eget vetande i de frågorna. När det gäller ersättning för skada och förlust har jagforskat litet i vad som sades när befalningssäkringslagen infördes. Det var enbudgetminister som hette Mundebo som skrev propositionen ombetalningssäkringslagen. Jag skall infe citera allt vad han sade omersättningar, men i remissomgången kom det fram propåer om att man kanskeskulle stifta någon form nv skadeståndslag i snmmnnhanget. Då sadebudgetminister att det redan finns en sädan skadeståndslag. "Statens skadeståndsansvar vid fel eller försummelsei myndighetsutövning är sålunda utförligt reglerat i skadeståndslagen. Jagfinner inte skäl föreligga för ntt förn in ett längre gående skadeståndsansvari befalningssäk-ringssammanhang." Sä skrev Mundebo. Såvitt jag vet gäller fortfarande nämnda lag, och detfinns alltsä möjligheter att föra tninn om skndestånd även i skntfeärenden. Till , som ställde en indirekt fråga fill mig,kan jag säga att jng natiirligfvis förutsätter ntf mnn i den kommande översynentar upp detta till bedömning. Det utgår jag ifrån. När det gäller generalklausulen på civilrättens områdeframgick det inte riktigt klnrt i anförande hur def förhåller sig.eller också lyssnade jag dåligt. Men vi har haft en vidsträcktgeneralklnusul på civilrättens område här i . Det är säledes möjligt fördomsfolnrna att helt eller delvis underkänna avtal om domstolarna finneravtalens innehåll oskälign. Ingen har, såvitt jag vet, gjort gällande aftgenernlklnusulen pä det civilrätfsliga området öppnat vägar för brett missbruk.Detsamma gäller skntteflyktsklnusulen, var också inne på ersättningsnnspråken. Tillhenne kan jag rikta snmmn ord som jag uttnlade, aft det finns möjlighetntt fä ersättning om det begåtts något fel. Britfn Bjelle frågnr vnrför maninte knn ompröva inom ett hnlvår. Det är svårt ntt ompröva i skntfefnll. 1 mängnfall knn det bli omprövning efter ett hnlvår. Man har då fastställt vnd denskattskyldige sknll betala i skatt. Då kan man häva betalningssäkringen. Iblnndkan det vnrn mycket omfattande frågor som man har att syssla med när man sknllfastställa skntten. Då tnr det . Det är ingen mening, som jng ser deti varje Generalklausulen m. m. Generalklausulen m. m. fall, med aftompröva ett befalningssäkringsbesluf. om man inte vet hur mycket gäldenären ärskyldig. Det mäste fastställas i första hand. 96 BO (): Sä kort som möjligt: Jag nnser inte ntt USAär ett föredöme och ett paradis i alla avseenden, möjligen i vissa.Skattesatserna där är ju lägre än i . För skattebetalaren vore defganska eftersträvansvärt och bra om man kunde gå i den riktningen ocksä i värtland. Men det finns kontrollåtgärder där som jag inte skulle vilja ha iSverige, inte för den delen där heller. Men det berör inte mig direkt. Vad vinu diskuterar är de svenska förhållandena. Det som är beklagligt är aff def uppenbarligen finnsutredningsförslag som gär ut pä aft man skall kunna ha en tredje person iskatteprocesser. Beträffande frågan om den civilrätfsliga bedömningen avskenavtal kan jag säga att man infe bara kan påstå att ett avtal är ettskenavfal och inget verkligt avtal. Sådana avtal kan man använda iskafterätfsliga sammanhang. Generalklausulen innebär att dessa faktiskt ärgiltiga handlingar, inga skenhandlingar. Giltiga handlingar kan man inte bortsefrän i skattehänseenden. Det är skillnaden. Slufligen om betalningssäkringen. Det är möjligt att manenligt skadeståndslagen kan fä viss ersättning. Men vad det gäller här är delsatt få en omprövning regelbundet av betnlningssäkringsåtgärden som sådan, delsaff snabbare fä bättre ersättning än genom den stora process det rör sig om närman skall få skadestånd enligt skadeståndslagen. 97 (): Det är riktigt. , att def finnsen skadeståndslag. Det krävs dock att en tjänsteman har gjort sig skyldig tillfel eller försummelse. I nästan alla ärenden, oavsett om det är fråga om betalningssäkring,bevissäkring eller husrannsnknn, är det nästan uteslutet, vill jag påstå, atten tjänsteman gjort sig skyldig till fel eller försummelse. Lagstiftningen ärså vid aft den ger möjlighet för tjänstemannen att vidta de ätgärder som def ärfråga om. Därför blir det nästan ogörligt att processa mot staten och fäskadestånd. Skälet till ntt det inte förekommer någrn sädnnn processer iSverige är aft lagstiftningen som dessa myndighetspersoner använder sigav är så vid. Vad gäller omprövning säger ntf def av fleraolika skäl inte är någon idé att görn en omprövning. Vad jng mennr är att omman hade en omprövning på samma sätt som när det gäller brottmål och beslag,skulle man såsom handläggare vara tvungen aft precisera när man är klar medärendet, och man kanske måste snabba pä ärendet eller redovisa varför det tarlångtid. Dessutom ärdet sä att om man har beslngfngif . knnske manredan efter fre ser aft det definitivt inte blir fal om nägrn 700000 i undandragen skatt, utan det kanske aldrig blir mer än 300 000400 000 kr.Dä kan man justera beslaget. Men eftersom det i dng infe sker någon omprövning,tänker mnn infe på detta utnn ärendet rullnr vidare på samma sätt som . Mycket skulle vara vunnet, tror jag, med en sädan häromprövning. 1985/86:94 Skadestånd anser jag är uteslutet med debestämmelser som flnns . Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om skafteufskoffets betänkande 27.) Kammaren övergår nu fill att debattera skatteutskottetsbetänkande 26 om extra avdrag m. m. 99KJELL (): För en fid sedan begärde jag frän riksdagensutredningstjänst en förteckning över de egenmotioner jag väckte under förrariksmötet. Förteckningen upptog noga räknat 22 motioner. Efter varjemotionsrubrik -utom en - stod def i högra kanten ett litet magiskt ord: Avslag.Vid den enda övriga mofionen stod det: Uppskov. I sanningens namn måste jag nog bekänna att även dennamotion efter behandling i kommer att förses med kommentaren: Avslag.I riksdag bifaller man inte motioner, här avslår man motioner. Hur orkar någon arbeta under sådana förhållanden, frågarsig säkert många oinvigda. För fullsfändighetens och ärlighetens skull måstejng väl redovisn att en del av dessa motioner faktiskt har givit resultat irätt riktning. Någon har t. o. m. givit exakt det resultat som jag åsyftade.Lika fullt blir mofionerna avslagna. Det hör liksom till. Hur vinner man då framgång i sak? genom envishet,genom att återkomma gång pä gång. Därför har vi också den arbetsbelastning vihar här i . Tanken att det kan finnas skönhetsfläckar påden svenska välfärdsskölden är tydligen så främmande aft det krävs en längretillvänj-ningstid innan den kan accepteras. Den fråga vi nu debatterar utgörenligt min mening en sädan skönhetsfläck. Sakläget är följande. Vissa försäkringsersättningar är enligt lagen skattefria.De skall alltsä inte träffas nv någon beskattning utan utgå i sin helhet. Detär infe slumpen eller någon tillfällighet som hargjort dem skattefria. Nej, detfinns klara motiv för att dessa försäkringsersättningar har gjorts skattefria. Det kan f.ex. röra sig om en livränta för en skada sommedfört ett bestående lyte eller men, som medför speciella kostnader ellerinskränkningar i möjligheten ntt försörjn sig. Utfallande livräntor av detta slag är skattefria. Iprakfiken finns def dock ett undantag - ett mycket olyckligt undantag dessutom.Det gäller nämligen pensionärer med låga pensioner. Genom beräkningssättet för extra avdrag för pensionäreruppstår för vissa pensionärer en indirekt skattebelastning. Dennaskattebelastning torde inte vara avsedd av lagstiftaren. Den är nämligen i vissmån omvänt proportionell mot pensionens storlek. Den pensionär som harsä hög pension att 10 protokoll 1985/86:93-94