prot · G90930 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:30 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 § Kompletteringsval till utskott 1 TREDJE VICE TALMANNEN: Socialdemokratiska riksdagsgruppen har som suppleant ijordbruksutskottet under ledighet anmält hennes ersättareEmmanuel Morfiadakis. Tredje vice talmannen förklarade vald till suppleant i jordbruksutskottet () 2 § Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. 3 § Tredje vice talmannen meddelade att ()denna dag återtagit sin plats i , varigenom uppdrag somersättare upphört. 4§ Svar på interpellation 1985/86:27 om översyn av jordförvärvslagen har frågat mig om regeringenavser att låta företa en översyn av jordförvärvslagen, främst i syfte attförbättra förutsättningarna för förvärv av mindre jordbruksfastigheter. för jord- och skogsbruk har i sittbetänkande föreslagit vissa ändringar i jordförvärvslagen, bl. a. vad gällerägo- och ägarförhållanden. Liknande frågor behandlas av den s.k. dödsboutredningen, som beräknas lämna sitt betänkande . Mot denna bakgrund och med hänsyn till de erfarenheter somföreligger av lagens tillämpning bör behovet av en översyn av jordförvärvslagenövervägas. Om översyn av jordförvärvslagen 3MARTIN (): Jag ber först att få tacka jordbruksministernför svaret på min interpellation. Det är ett svar som inte säger vidare mycketom vilken viljeinriktning regeringen har i fråga om jordförvärvslagen. Alltsedan 1982 har jag väckt motioner i riksdagenmed krav på översyn av jordförvärvslagen, med syfte främst att ökaförutsättningarna för förvärv för att driva vidare fastigheter somlantbruksnämnden inte ser'som bärkraftiga eller utvecklingsbara. Jag har haftett växande antal medmotionärer, och bakom årets motion står 13 partivännerjämte mig. Var och en av oss representerar sitt län, och det är erfarenheternafrån våra resp. län som gjort att vi velat förändra och förbättrajordförvärvslagen. En av våra utgångspunkter är vikten av att ha en levandelandsbygd med tillräckligt stor befolkning för trivsel och gemenskap samt förunderlag för samhällsservice såsom skolor, kommunikationer och mycket annat.Därför fordras att man verkar för att så många som möjligt kan bo pålandsbygden. På landsbygden behövs både heltids- och deltidsjordbrukare samtmänniskor som bor där och ägnar sig åt annat arbete i bygden eller pendlar tillstörre eller mindre tätorter. Endast med en sådan struktur på landsbygden kantillräckligt stort befolkningsunderlag behållas eller uppnås. De s. k. bärkraftiga jordbruken är grunden för vårlivsmedelsproduktion. Men vid sidan av dessa måste det även fåfinnas mindre enheter, såsom deltids- och kombinationsjordbruk, och över huvudtaget jordbruk som inte lantbruksnämnden - men väl berörd jordbrukarfamilj -tror på och vill driva som självständig enhet. Svensk landsbygd har alltid haft en sådan struktur. Ävenom rationaliseringspolitiken gått ut på att skapabärkraftiga enheter, är alltjämt majoriteten av landets drygt 100 000jordbrukare att betrakta som deltids- eller kombinationsjordbrukare, eftersommajoriteten av jordbrukarfamiljerna tar en avsevärd del av sin inkomst frånannan verksamhet än den gård de driver. jordförvärvslag innebar viktiga förbättringar påflera områden. Den var ett resultat av de behov som förelåg under 1970-taletmed bl. a. en oroande prisutveckling på jordbruksfastigheter och nedläggning avodlad jord. Många fäste stora förhoppningar vid den nyajordförvärvslagen, där regionalpolitiska hänsyn fastslås. Man räknade med attden skulle göra det avsevärt lättare att förvärva mindre jordbruk än tidigarelag. Erfarenheterna visar att så knappast blivit fallet. Lantbruksnämndernasynes ha fortsatt att tillämpa ungefär samma praxis som . Vissa menaratt tillämpningen av den nya lagen blivit fel jämfört med syftet, andra attlagen måste ändras eller kompletteras. Uppenbart är att förhållandena harändrats och att en utvärdering och översyn av jordförvärvslagen måste göras. Jag har nämnt vikten av en levande och livskraftiglandsbygd och nödvändigheten att därför inte ensidigt drivastorleksrationaliseringen och kravet på heltidsjordbruk. Andra skäl för attunderlätta förvärv och innehav av mindre jordbruk är självfallet att mandärigenom tillgodoser många familjers önskemål som etablerat sig pålandsbygden, liksom man uppfyller många säljares önskemål som hoppas att gårdenskall drivas vidare som Även olika önskemål om alternativa odlingsformer och en mermiljöriktig jordbruksdrift och etiskt försvarbar djurhållning kan i viss måntillgodoses genom att små gårdar får drivas vidare. Klart är att det över hela landet finns en växande opinionför att underlätta förvärv även av mindre gårdar. Speciellt strukturutredningenbidrog till denna opinion. Den utredningen föreslog ju en rad olika åtgärdersom skulle påskynda sammanslagningen av fastigheter och ytterligare minska denenskildes bestämmanderätt. Förre jordbruksministern rådde sin efterträdare att kasta förslagen ipapperskorgen. väckte jag tillsammans med en medmotionärenmotion med krav på avståndstagande från strukturutredningensförslag. Tyvärr ser jag nu i interpellationssvaret attjordbruksministern hänvisar just till strukturutredningen och att han mot dennabakgrund kan överväga behovet av en översyn av jordförvärvslagen. Jag villfråga jordbruksministern om han avser att arbeta för att strukturutredningensav de flesta förkastade förslag skall inarbetas i jordförvärvslagen. Jag hoppasverkligen att så inte är fallet. Att det även finns ett brett politiskt intresse för attgöra en översyn av jordförvärvslagen visar bl. a. intervjuer i tidningen iaugusti , där samtliga partiers ledande företrädare i jordbruksfrågoruttalade sig för en översyn ungefär enligt de riktlinjer som jag tillsammansmed medmotionärer har begärt . Den ende som inte uttalade sig fören översyn var socialdemokraternas representant. Det borde alltså finnasförutsättningar för en bred enighet i denna viktiga fråga, om bara ocksåsocialdemokraterna ställer upp. En sak som ofta har kritiserats är prisprövningen. Detfinns flera exempel där lantbruksnämnden endast har godkänt ett pris som liggerlångt under vad säljaren sett som rimligt med hänsyn till efterfrågan och tillde ansträngningar och ekonomiska satsningar han under ett ofta strävsamt livlagt ned på sin fastighet. Det finns därför starka skäl att en utvärdering görsäven av prisprövningsreglerna liksom en bedömning av i vad mån det ärerforderligt att behålla dem . Vad gäller förvärvsrätten bör en avvägning ske mellanbehovet av att bilda eller förstärka s. k. bärkraftiga jordbruk och vikten avatt behålla en mindre enhet och tillgodose ett allmänt landsbygdsintresse -även i fråga om befolkningsunderlag - och intressena hos såväl säljaren som densom önskar förvärva och bosätta sig på fastigheten. Jordförvärvslagen och dess tillämpninginnebär en svår avvägning mellan olika intressen och önskemål. Dessutom ärtillämpningen av jordförvärvslagen väldigt betydelsefull för landsbygdensframtid. Det vore därför värdefullt med en bred politisk enighet om dessa svårafrågor. Tyvärr är interpellationssvaret föga förpliktigande. Dettalas endast om att behovet av en översyn av jordförvärvslagen bör övervägas.Något svar på min fråga, om översynen skall göras och om den bör leda tillförbättrade förutsättningar för förvärv av mindre jordbruksfastigheter, har jagtyvärr inte fått. öm översyn av jordförvärvslagen öm översyn av jordförvärvslagen Anf.4 (); Jag skall nu redovisa några synpunkter påjordförvärvslagen. Men jag vill först betona min principiella syn på attjordbruksnäringen liksom andra näringar skall ha så goda möjligheter sommöjligt till lönsam verksamhet. Jordbruket skall grundas på enskilt ägande ochenskild företagsamhet. Jordförvärvslagen har tillkommit för att förbättrastrukturrationaliseringen inom näringen. Uppfattningen har då varit att störrejordbruksenheter leder till bättre effektivitet och därigenom i slutändan tillbilligare livsmedel samt dessutom ger bättre försörjning för dem som jobbarinom näringen. Utvecklingen inom näringen ger nu skäl att ifrågasättajordförvärvslagen, delvis mot bakgrund av den tillämpning som lagen fått genomlantbruksnämnderna, men det finns också skäl att anlägga principiellasynpunkter på själva lagen. Vi har , herr talman, en stor överskottsproduktion avlivsmedel, bl. a. kanske som följd av de större enheterna. Den häröverproduktionen är ett bekymmer för både producenterna och konsumenterna. Destora enheterna och kompletteringsköpen har medfört att många ägare till störrefastigheter har blivit hårt skuldsatta. Målet att skaffa bärkraftiga enhetersom skulle kunna klara familjernas försörjning har inte alltid kunnat uppnås.Mänga jordbrukare - också sådana som har större enheter - tvingas att haförvärvsarbete vid sidan av jordbruket. Det är värt att observera att en stordel av jordbrukarnas inkomster även för större enheter kommer frän arbeteutanför jordbruket. Jag vill, herr talman, i det här sammanhanget särskilt taupp rationaliseringens följder för glesbygden, och jag tänker dä speciellt pådet som vi brukar kalla mellanbygd och skogsbygd, alltså områden som liggerutanför de intensiva jordbruksområdena och där förhållandena delvis ärannorlunda och trycket på jordbruksmarken särskilt stort. Jag känner till de här frågorna rätt bra genom tidigarearbetsuppgifter i glesbygd. Rationaliseringen har medfört attmangårdsbyggnaderna har styckats av och att jorden och skogen lagts till kanskeen gård i varje by. De avstyckade bostäderna har blivit sommarbostäder, ochavfolkningen har gått mycket snabbt. Om en del av dessa enheter hade fått vara kvar och finnanya ägare, hade säkert många fler bott kvar på landsbygden, brukat jorden somdeltidssysselsättning och sedan haft ett förvärvsarbete. Det hade betyttmycket för att hålla landskapet öppet och för att hålla liv i bygderna.Överskottet av jordbruksprodukter torde inte heller ha blivit så stort, eftersomdet rör sig om begränsade arealer och begränsad avkastning. Många hade kanskeockså specialiserat sig på udda verksamheter - mångfalden inom jordbruket hadeblivit större. Det här gäller men också stora delar av Svealandoch , där pendelavstånden är kortare. har i en partimotion begärt en översyn avjordförvärvslagen, delvis för att underlätta nyetableringar av deltids- ochkombinationsjordbruk. Vi har också begärt en översyn av prisklausulerna. Jagtycker, herr talman, att det är bra att jordbruksministern redovisaratt han vill överväga en översyn av jordförvärvslagen. Men i svaret framgårinte hur jordbruksministern ser principiellt på dessa frågor. Menar jordbruksministern att lagen skall mjukas upp? Menarjordbruksministern att prisprövningen skall förändras och släktförvärvenunderlättas? Kommer det att bli lättare för deltidsjordbruken? Menarjordbruksministern kanske att lagen skall skärpas? Jag förmodar att jordbruksministern har funderat pådirektiven. Jag tror att många är intresserade av jordbruksministernsprincipiella syn på de viktiga frågor som har tagits upp i interpellationen ochsom jag hoppas att vi får belysta ytterligare senare i debatten. Om översyn av jordförvärvslagen 5ARNE i (): Uppriktigt sagt är jag inte helt säker på vadjordbruksministerns svar innebar. Var det ett löfte om utredning eller inte? Om det trots allt blir en utredning - den mest välvilligatolkningen - gläder det naturligtvis oss moderater. Det har skrivits mångamotioner på detta tema . Vi har försökt påvisa hurangeläget det är att vi får en ändring till stånd. Många människors öde haravgjorts på ett olyckligt sätt vid tillämpningen av den nu gällande lagen. Jag blir något betänksam när jordbruksministern som ettskäl för sina överväganden åberopar strukturutredningen. En översyn med denrörelseriktning som strukturutredningen angav skulle för jordbruksministernsdel vara att hoppa ur askan i elden. Det skulle ju egentligen innebära merförmynderi och ytterligare elände för enskilda människor. Det är sannerligeninte vad vi nu längtar efter. Vi längtar efter litet sunt förnuft i dessafrågor, och det var kanske inte strukturutredningens starka sida. 1 denutredningen fick i stället regleringsivrare utlopp för sitt nit. Jag utgår nu från att jordbruksministern, när han här åberoparstrukturutredningen , anför denna utredning som ett varnande exempel ochnämner den därför att utredningens förslag går stick i stäv mot den politik ochde direktiv som jordbruksministern tänker presentera. Vad vi åstundar med en ny översyn är att främja svensklandsbygd genom att medge mer deltidsbrukande. Vi vill ha en återgång till vadsom gällde beträffande släktförvärv. Vi vill att prisprövningen skallavskaffas. Jag skall inte utveckla dessa synpunkter mera ,då jag tycker att de kanske inte hör till saken, men vi är mycket angelägna omatt översynen av jordförvärvslagen kommer till stånd. Det förhållandet att också dödsboutredningens förslagskall fogas till utredningsunderlaget gör mig litet betänksam, och det av ettenda skäl: Det dröjer ytterligare någon månad eller , om det vill sigilla , innan utredningen kan börja arbeta. För som går kommerdet fram nya exempel på olyckor till följd av tillämpningen av nuvarande lag. Förden skull tycker vi att åberopandet av dödsboutredningen inte var så lyckat.Den svenska jordförvärvslagstiftningen är helt enkelt så dålig att det inte fårflyta mer vatten under broarna innan vi rättar till missförhållandena. Jag upprepar vad sade: Om jordbruksministernvill lugna svensk landsbygdsbefolkning kan han verkligen göra det genom attredan nu, om än i allmänna formuleringar, berätta litet om i vilken riktningdirektiven Om översyn av jordförvärvslagen Vi längtar så innerligt efter detta. Jordbruksministern skulle bli"dagens man" i om han dels lovade en ny utredning, dels lyftepå locket och talade om vad han avser att göra. Helst skulle han också försäkraoss om att utredningen kommer att arbeta någorlunda snabbt. Efter att hauttalat den förhoppningen har jag inte för avsikt att delta mer i överläggningen. 6 (): Jag har med förundran tagit del av jordbruksministernssvar. Det förefaller som om regeringen och statsrådet har avvikit från etttidigare ställningstagande. Jag har nämligen läst i tidningar attstatssekreterare har sagt att det skall bli en utredning omjordförvärvslagen. har vidare frågat statsrådetseget departement om detta och fått svaret att statsrådet, åtminstone vidsittningar med journalister, har sagt att det skall bli en utredning. Då frågar man sig naturligtvis, herr talman, vadstatsrådet menar när han säger följande i svaret: " bör behovet av en översyn avjordförvärvsla gen övervägas". Jag frågar i likhet med i , i varsanförande jag helt instämmer, i vilken riktning man kommer att arbeta vid eneventuell prövning och vid överväganden och förslag. Men denförsta frågan måste dock vara; Blir det en utredning eller inte? Om det inteblir någon, så innebär det att statsrådet eller regeringen i dess helhet harkommit att avvika från tidigare ställningstagande. Det är naturligtvis mycket illavarslande att statsrådetSvante här tar upp strukturutredningen och dess betänkande, ettbetänkande som mer än något annat har fått landsbygdens folk och jordbrukarnasom yrkeskår att kraftigt reagera. Vi moderater har från början sagt nej tillpraktiskt taget allt som hänför sig till den röda tråd som varit så påfallandei utredningen, och vår företrädare i utredningen har, till skillnad från andraledamöter i utredningen, reserverat sig. Det finns mycket att föreslå beträffande en kommandeutredning, som vi nu hoppas på. Med den knappa taletid som vi ledamöter numerahar till vårt förfogande i interpellationsdebatter kan inte allt föras framhär, men det skulle vara intressant att veta om inte jordbruksministerSvante har funderat över hur landsbygden skall se ut.Har jordbruksministern funderat över om det skall finnas så pass mångamänniskor kvar i jordbruket att den infrastruktur som man talar om och somfinns på de flesta håll i landet kan överleva? Med en jordbrukspolitik sombaserar sig på jordförvärvslagens regler om strukturrationalisering kommernämligen en större del av de nuvarande jordbruksenheterna att försvinna. Dekommer att sammanläggas med större enheter. Man talar om att på det sättetskapa bärkraftiga jordbruk, men följden har i stor utsträckning blivit att manskapat konkursmässiga jordbruksfastigheter. Vi har kunnat iaktta en starkt växande opinion. Statsrådethar kanske tagit del av vad en partikamrat från sade somriksdagsledamot, när han bokstavligen slog larm om den utarmning som sker ochsom han kunde iaktta i åtminstone västra . man slogalltså larm om hur jordförvärvslagen skapar en döende landsbygd. Det har här ikammaren framhållits att man överväger ändringar, och något harväl också utskottets majoritet glidit i, som jag och också landsbygdens folkser det, rätt riktning. Men vi har ännu icke fått ta del av ettställningstagande där man klart och tydligt anger att människorna själva skallfå lov att avgöra öm det finns en möjlighet att leva, bo och verka på enjordbruksfastighet. Man vill i stor utsträckning - det är opinionens klara ochtydliga signaler - låta bärkraften avgöras av människorna själva, inte av detjänstemän som på lantbruksnämnderna gör sitt bästa för att tolka jordförvärvslagenså restriktivt som möjligt, vilket har lett till en mängd överklaganden. Dessvärre tycks inte regeringen ha förstått att vi nu står inför nödvändigheten avatt förändra denna lagstiftning så, att landsbygden har en framtid. Och framtidkan landsbygden ges endast under förutsättning att människor bor där, människorsom inte alltid behöver leva enbart på jordbruk, utan jordbruket måste kunna fåbli en deltidssysselsättning i kombination med annan förvärvsverksamhet. Om översyn av jordförvärvslagen 7BERTIL (): Vi har en svår arbetslöshet här i ,Den gör sig särskilt gällande i glesbygderna och i mellanbygderna. Det ärnödvändigt att vi försöker skapa arbetsmöjligheter i de bygder som är mestutsatta, så att människorna där kan få en utkomst på ett eller annat sätt. Detär då också mycket viktigt hur jordförvärvslagen tillämpas för att man skall fåen så levande bygd som möjligt. När det gäller kombinationssysselsättningar vill jag sägaatt det är svårt att få ett heltidsarbete i glesbygden. Avstånden är långa ochdet är många förhållanden som inte passar in. harmänniskorna i glesbygden fått finna sig i att ta olika arbeten - man harförsökt klara sig fram och försörja sig själv och sin familj. Jordbruk ochskogsbruk är basnäringarna, som de allra flesta utgår ifrån och försökerkombinera med ett annat arbete. Det kan vara en liten rörelse av annat slag elleren viss deltidssysselsättning. Det kan innebära nästan vad som helst, men detkrävs att man får ha ett litet jordbruk att utgå ifrån. Om man kan ordna det såskulle fler kunna få utkomst, och servicen skulle bli mycket bättre. Det är viktigt från såväl regionalpolitisk somglesbygdspolitisk synpunkt att vi gör klart för oss från början att dessabygder måste bestå. Glesbygdsdelegationen har jobbat mycket med dessa frågor. Låt mig få säga att den jordförvärvslag som vi förnärvarande har egentligen tillåter ganska mycket, om den i olika sammanhangtillämpas på ett sådant sätt att det gynnar glesbygden och dem som har ettpositivt intresse för att leva och bo där och därmed skapa möjligheter förbygden. Erfarenheten visar att det är väldigt stor skillnad på hur olikalantbruksnämnder tolkar lagen, och det är därför nödvändigt med en översyn, såatt man får klarare regler. Jordbruksministern är mycket försiktig i sitt svar. Fleratalare har sagt här att jordbruksministern borde ha varit mer positiv. Jag varsjälv med i för , då direkt uttaladeatt det skulle bli en översyn. Jag hoppas att han ger det beskedet också här iden repHk som han välkommer upp i . Jag tror att vi måste se det som nödvändigt med enöversyn. När det gäller strukturutredningen har det sagts att manbara skall kasta den i papperskorgen. Jag tycker emellertid att vi skall läsaden ordentligt och se vad som kan vara bra i den och vad som är dåligt. Detgäller alltså det som är bra och som man från olika partiers sida kan kommaöverens om, och det bör man kunna ta. Jordbruksministern sade att det är braom vi kan få en så bred uppslutning som möjligt kring åtgärder som ger ett gottresultat. Det resonemanget har jag instämt i, för det är riktigt. Men har manden inställningen, skall man också se till att man tar itu med sådant som kanöka möjligheterna för de människor som bor på en ort och som arbetar och sökersin utkomst där. I strukturutredningen fanns ju en del saker - jag avser t.ex. bättre avdragsregler vid försäljning av skog och vissa förbättringar som dåskulle kunna åstadkommas - som syftade till att skogen skulle komma i aktivamänniskors händer. Vidare fanns där också tanken på en höjning av detskattefria beloppet i fråga om realisationsvinstbeskattningen, och det är ocksåen bra sak. Dessutom gäller det möjligheten för en säljare av en fastighet attfå vara kvar på denna och jaga där, även efter överlåtelsen av fastigheten. Detär ytterligare en sak som det kunde vara bra att överväga. Många människor harlitet markskifte i skogen just för jaktens skull. Men sedan kanske det inteblir vare sig liv eller rörelse i övrigt på fastigheten. Det kanske inte hellerblir någon skötsel och avverkning av skogen i fråga, och sådant är ju inte bra. Med andra ord: Vi behöver få en översyn avjordförvärvslagen. Det behöver alltså tydligare och säkrare sägas ifrån att demänniskor som vill bo på en viss ort skall få större möjligheter att göra det.Det är nödvändigt för orterna i fråga och även för samhället i dess helhet. Jag tolkar jordbruksministern så, att han är villig attjobba med dessa frågor och att lägga fram förslag i nämnda riktning. Sedan fårvi försöka göra det bästa möjliga av situationen. Jag varnar dock för det renatvång som fanns med i strukturutredningen. Sådant mår ingen bra av, och detskall vi inte ta. Jag må då säga att det var en hård dom som detre borgerliga partiernas talesmän fällde över den jordförvärvslag som vi fickså sent som 1979, på förslag av den dåvarande borgerliga regeringen. Jag menar för min del att det - detta sade även BertilJonasson -naturligtvis också finns en hel del möjligheter att åstadkommaförändringar i samband med en översyn av tillämpningen av lagen. Enjordförvärvslag skall vara till stöd för dem som aktivt brukar jorden. Jag harföreställt mig att vi fortfarande har den inriktningen beträffandejordbrukspolitiken att vi vill stödja familjejordbruket. Enligt min åsikt måstedet också i fortsättningen finnas en jordförvärvslag. När jag hörde någratalare här fick jag närmast ett intryck av att jordförvärvslagen helt skulleavskaffas. Men jag menar alltså att det måste finnas en jordförvärvslag som bl.a. gör det möjligt för den som vill bli heltidsjordbrukare - om jag får användadet uttrycket - och som för närvarandebefinner sig i den situationen att han tvingas arrendera, på kanske bara ett åroch genom muntlig överenskommelse, att över huvud taget driva ett jordbruk somhar ett sådant underlag att han får sin försörjning. Det skall finnas enmöjlighet för den sortens jordbrukare att göra en sådan komplettering att detblir ett familjejordbruk som är bärkraftigt. Detta är den ena sidan av saken. Sedan vet vi att det här landet har en sådan struktur attvi, om vi vill - och det vill vi - försöka skapa försörjningsmöjligheter inteminst ute i glesbygden, också måste räkna med att man får lov att tillgripakombinationer av olika typer av sysselsättningar i de fall frågan om jord-skogkommer in i bilden. Det kan gälla både jordbruk och andra möjligheter tillsysselsättning. När och jag var på glesbygdskonferens iUmeå hade jag en känsla av att vi var ganska överens om att det här fannsproblem som vi måste angripa om vi skulle kunna klara glesbygden i dessasammanhang.