prot · G909146 · 1985-12-31 00:00:00 — Därför ingår också ammunition i sådanaföljdleveranser, och därom föreligger inga meningsskiljaktigheter mellanmajoriteten och reservanterna. Då talar om att inga nya engagemangtillåtits i , ser han export av luftvärnskanoner för bestyckning avpatrullbåtar som kompletteringar till tidigare leveranser. Det innebär å andrasidan inte att vapensystem generellt sett hänförs till begreppetföljdleveranser. Då det gäller affärer av den typ reservationen syftar på harregeringen dock utgått ifrån att begreppet följdleveranser numera måste ansesinnefatta inte enbart ammunition och reservdelar utan också likartade vapen,när väl en gång ett systemval har skett. Låt mig då tala om, att i det indonesiska fallet valdeköparen att utrusta sina patrullbåtar med Boforsluftvärnskanoner. Likaså konstruerades hela det elektroniska stridslednings-och eldledningssystemet så, att det systemmässigt kan arbeta tillsammans meddenna vapenutrustning. Att mitt i genomförandet av dessa leveranser gå in ochbryta dessa skulle allvarligt skada trovärdighet som vapenleveran- Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. tn. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. tör.Därigenom skulle det inte heller vara i enlighet med de allmänna riktlinjer somriksdagen uppställt för vapenexporten. Jag vill sluta med att avstyrka även reservation nr 9. Motbakgrund av de speciella omständigheter som jag har redovisat fanns sakskäl förett fullföljande av leveransen av kanoner. 80 (vpk); stod statsminister idåvarande andra kammaren och sade precis samma sak som i stortsett har sagt här. Då gällde det export till under det förstaSuezkriget mellan och arabstaterna, och det visade sig att hadesålt vapen till bägge sidor. Det som kommer fram är alltså ingenting nytt. Vad som är litet nytt och dessutom anmärkningsvärt är att,efter alla dessa år, utskottets socialdemokratiske ordförande stiger fram häroch säger att vi kan fortsätta att sälja nya vapen trots de svenskalagbestämmelserna - det är ju en lag numera - om ett land som harköpt ett system som det måste använda. Det är ju ganska fantastiskt. Här kommerdet faktiskt in ett nytt moment i det hela. Anta att det skulle vara någotannat krig än det i , som ni underkänner som inre konflikt, somockupation osv. Ni säger ju att det inte är någon konflikt mellan Indonesienoch , ni menar att där inte pågår något krig och ni har alla möjligaundanflykter. Men anta att skulle råka i krig på allvar, vilket ioch för sig inte är särskilt otroligt, med någon annan stat i detta område, detganska oroliga , Skulle ni också då fortsätta att sälja vapen medåberopande av detta? Det är detta det handlar om, och det är solklart, oavsettden kritik jag har riktat mot , att det i sakfrågan - om vinu skall återgå till den formella behandlingen, som vi är så måna om i den härdebatten; det fär ju inte handla om någonting annat än det formella, för däblir det farligt -är ett brott som har begåtts när vi har sålt vapen tillIndonesien, Vi som har reserverat oss finner det alltså självklart att detansvariga statsrådet borde prickas. Lika solklar är Singaporeaffären, Det fannsinga garantier, när man återupptog exporten av granatgevär till , föratt de inte på nytt skulle kunna spridas över världen; det vet vi för resteninte heller. Rent formellt är det helt klart att det har begåtts brottmot den svenska krigsmaterielexportlagen under det här året. Det kan intebortförklaras av vare sig eller någon annan som tycker att det ärlämpligt att försvara saken just vid det här tillfället. Därför borde MatsHellström och regeringen naturligtvis prickas i detta fall, 81 (); Det är riktigt att den reella behandlingen avdetta ärende kom upp ganska sent i utskottet, men frågan togs faktiskt uppredan vid utfrågningen av . Det här betänkandetjusterades , så visst fanns det tid att ta reda på vad som gällde.Det visades emellertid ett visst ointresse för frågan, skulle jag vilja säga. börjar jag förstå litet av den luddiga sammanblandningsom har ägnat sig åt. Han har blandat ihop följdleveranser ochgamla åtaganden.Jag försökte göra en tolkning, vilket framgår av reservationen, som innebar attföljdleveranser skulle vara reservdelar och ammunition, medan gamla åtagandenskulle vara vapen enligt gamla kontrakt. ställer allt påhuvudet. Han erkänner inte bara att regeringen har gjort en luddig formulering.Han erkänner dessutom att regeringen har ändrat riktlinjerna för vapenexportenutan att tillfråga . Det har alltid stått klart att med reservdelarhar också förståtts ammunition, och sådana leveranser kan vi tillåta även omdet skulle uppstå oroligheter i exportlandet. har regeringen emellertidunder denna benämning även inbegripit nya vapen, nämligen luftvärnskanoner.Regeringen säger att bestyckning av kanonbåtar bara är en följdleverans, ettslags reservdel. Detta tror jag är nytt för hela svenska folket och för allasom har varit inblandade i dessa ärenden, också iregeringsbehandlingen. Eftersom nu har brutit den sekretess som vihar ålagts vill jagsäga att det beslut som regeringen fattade inte barainnehöll luftvärnskanoner utan också andra vapen. Skall det anses att de ocksåär reservdelar? Det här ärendet blev mycket mer intressant änjag någonsin hade föreställt mig när vi började gräva i det. Regeringen harändrat riktlinjer. Det är en mycket allvarlig anklagelse som jag nukommer med, då jag säger att har fört vilse. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 82BENGT KINDBOM (c); Vi har utgått från uttalandeinför utskottet. Den uppfattning som han där redovisade har han också redovisati artiklar. Jag håller med om att detta blev en helt annandebatt nu när talar klarspråk, bestrider MatsHellströms uttalande att detta är en uppföljning av tidigare gjorda åtaganden. konstaterar att kompletteringar nu kantolkas in i riktlinjerna. Detta är en omprövning som borde göra.Detta ärende finns det minsann all anledning att följa upp både igranskningssammanhang och i andra sammanhang, 83 (): Jag skall begränsa min replik till vårameningsskiljaktigheter i den fråga som tas upp i reservation 9, Jag vill betonaatt vad vi granskar är regeringens ställningstagande, inte de olika uttalandensom har gjorts i olika sammanhang. För att bevara vår trovärdighet i förhållande till dem somefter noggrann prövning har godtagits som köpare av krigsmateriel medgerriktlinjerna att vissa följdleveranser kan ske även sedan krig har brutit ut.Det ursprungliga beslutet om vapenexport till skedde i ett läge dåomfattande strider pågick. Det kan naturligtvis diskuteras om läget nu ärmindre oroligt-många hävdar det - än då det ursprungliga beslutet togs. Regeringen fattar nu nya beslut med mycket storförsiktighet. Inga nya vapenlicenser ges. Regeringens beslut att medge licensför vapenexport som Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. enföljdleverans till sammanhängde, som jag sade i mitt tidigareanförande, med valet av vapensystem. Det får dock inte tolkas som att dettaland kan påräkna licens för andra vapenleveranser. Varje affär skall bedömasför sig. Bedömningen görs utifrån situationen i landet, men även vapnenskaraktär och andra faktorer vägs in i avgörandet. Jag vill framhålla att riktlinjerna förkrigsmaterielexporten aldrig kan utformas så, att de täcker alla tänkbarasituationer, och det kan förklara de olika tolkningar som gjorts iutskottet, I vad mån riktlinjerna behöver förtydligas får övervägas i annatsammanhang, men jag vidhåller att regeringen på de redovisade grunderna intehar gjort något fel genom att medge en följdleverans av luftvärnskanonertill , 84BENGT KINDBOM (c); Frågan om vilka leveranser som skallfullgöras när krig bryter ut finns redovisad både i vad utskottet skriver och iden utfrågning med som refereras i betänkandet. Det handlar omreservdelar och ammunition. Jag tyckte att på något sätt tog ett stegtillbaka i sitt senaste inlägg, men det är kanske en feltolkning från min sida.Vad jag noterade i hans huvudinlägg var att här har införts ytterligare ettbegrepp, nämligen kompletteringar, som kan tolkas in i riktlinjerna. Enligt vadjag förstår kan kompletteringar vara ett ganska vitt begrepp, eftersom mansäger att de står i överensstämmelse med svensk lagstiftning, 85 (): Frågan om reservdelar och ammunition har viöver huvud taget inte tagit upp. Det är klart att man kan fortsätta och skickai väg sådant, även om det blir litet oroligheter. Men riktlinjerna säger ocksåatt ett redan utfärdat tillstånd, en redan given licens, kan dras in i vissalägen - om det blir inre oroligheter eller krig med en annan stat. Vad vi nu talar om är när man skall fatta beslutet att getillstånd och utfärda exportlicens för vissa vapen. Här är det fullt klarlagtatt det till viss del handlar om luftvärnskanoner, och även vissa andra vapen. Detta är aldrig redovisat i de riktlinjer som presenteratsför . Där talas det bara om reservdelar. Man talar inte ens omammunition men har i praxis utgått från att det gäller också ammunition. Vid utskottets utfrågning av diskuterade vihela tiden "vapensystem". Det var den term som användes i enfrågestund här i . Jag fortsatte att använda den termen litetslarvigt, utan att egentligen begripa så mycket vad den innehöll, och MatsHellström har själv använt den vid utfrågningen. Han säger pä s. 142 i utskottsbetänkandet; "Att ettkrig bryter ut är den hårdaste situationen. Även då förutsätter lagstiftningenatt reservdelar och ammunition fortfarande skall få säljas. Men lagstiftningentalar inte om vapensystem, som du var inne på." Så slutadeutskottsutfrågningen på den punkten. vill införa en helt ny term i vad gällervapensystem och vad s. k. följdleveranser och reservdelar skall innebära. Jag tror att det finns anledning attåterkomma till den här granskningen , och jag tror det vore bra omregeringen skyndade sig med att komma med klargörande riktlinjer för vad som skallgälla för vapenexporten från . 86 (vpk): Jag anser det fullt klart - som jag sade imin första replik - att vi här har fått något helt nytt. En reservdel är enreservdel, och ett vapensystem är ett vapensystem. När man talar om"reservdel" i lagens mening-liksom i den gamla förordningensmening-kan det gälla ett eldrör, delar av en mekanism eller något sådant,liksom också ammunition. Men här har det klart sagts ifrån av attdet har gällt ett helt kanonsystem - som man alltså i enlighet med den svenskalagen ansett sig kunna sälja till . Nya åtaganden, komplettering -det är något nytt. Detta måste följas upp, för det här har vi inte mötttidigare i alla de debatter som vi haft . Det finns ett dilemma här. Vi har köparens intresse, somOlle ' talar om. Det är klart att varje stat som köper ett dyrtvapensystem är angelägen om att få fortsätta att köpa när man kommer i krig. Påden här punkten är de svenska bestämmelserna som sådana absurda och tokiga, ochdet har vi också alltid kritiserat. När en stat verkligen behöver materiel,kommer i krig, skall denna stat inte få köpa längre. Det är absurt, men sä ärlagen. Det är klart att detta intresse finns från köparen. Detmåste ställas mot den svenska lagen och vad vi sagt här hemma i : Då ärfrågan: Vilket skall ta över? Det är vad det handlar om. Jag kan inte se annat än att vi här har en mycketlångtgående uppmjukning och uttunning av lagparagraferna, och den blir vitvungna att följa upp ytterligt noggrant i fortsättningen. Om det är detta somskall gälla i fortsättningen, kan vi lika gärna skrota de redan ganska konstigasvenska bestämmelserna och börja på ny kula igen och försöka hitta ett bättresätt. Skall vi hålla på så här, kommer man aldrig någonsin att känna respektför den svenska krigsmaterielexportlagen. Den saken är klar. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 87OLLE (): Jag vill erinra både ochOswald , vilka står bakom reservation 9, om att ni där inte tagitställning till om regeringens beslut var lämpligt eller ej. Jag har genom mittinlägg ytterligare motiverat varför tillståndet gavs, inom ramen för enrestriktiv inställning till att sälja nya vapen till . 88 (); Jag vill bekräfta att inte heller jag i dennadebatt över huvud taget har berört lämpligheten av det fattade beslutet utanenbart tagit upp regeringens tillämpning av gällande regler och konsekvenser avregeringsbeslutet i förhållande till de av givna riktlinjerna. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 89BENGT KINDBOM (c); Med anledning av det som sadevill jag framhålla att också jag i mitt inlägg har konstaterat att vad vidiskuterar är regeringens bedömning av situationen just nu i vad avservapenexport till . Man säger att nya åtaganden inte bör tillåtas menatt man kan fullfölja gamla åtaganden. Det som har tillkommit efter det att vireserverade oss är - som framkommit av de första inläggen - den vidgning somgenomförts av riktlinjerna. Sedan de under avsnittet Krigsmaterielexportfrågor anmäldatalarna nu haft ordet övergår kammaren till att debattera avsnittetVerkschefsfrågor. 91 (): Utskottet granskar tre uppmärksammadefall där verkschefer har lämnat sina befattningar. Det gäller socialstyrelsenschef , chef och datainspektionenschef , I vad gäller och kommerGunnar i senare att behandla den frågan i debatten. Jag skalldärför ägna mig framför allt åt de båda övriga fallen. I fall framgår klart att huvudskälet till atthan lämnade datainspektionen var att den socialdemokratiska regeringensystematiskt körde över honom. Han fick gäng på gång uppleva hur inspektionensbeslut ändrades av regeringen i, ur integritetssynpunkt, icke önskvärdriktning. lett sådant läge fann Freese, känd som en orädd person med storpersonlig integritet, att hans möjligheter att kvarstanna och arbetameningsfullt var begränsade, Freese säger i den utfrågning som utskottet hade med honomatt han fått mycket litet gehör hos regeringen när han framförde sinasynpunkter. Regeringen var mera intresserad av att - som jag sagt -systematiskt köra över Freese än att få till stånd en konstruktiv dialog om hursamarbetet mellan datainspektionen och regeringen skulle kunna fungera, Freese drog själv slutsatsen att det var dags att lämnasin post, I ett annat fall, det som gäller chef , var det regeringen som vägrade omförordnande. Utfrågningen avBerggren och av civilminister är på ett antal punkter mycketavslöjande. Man kan utan omskrivningar konstatera att blev obekväm förregeringen. Inte så att han skötte sitt arbete dåligt, tvärtom, han skötte detför bra. Han var för självständig. Men om det är något chefen för enrevisionsfunktion skall vara, så är det just självständig. Han skallnaturligtvis inte ta order av dem han granskar. Vad som har hänt med riksrevisionsverketschef reser frågan om det nu inte är dags att se till att riksrevisionsverketställs under i stället för att lyda under regeringen. Det är i en radandra länder en naturlig ordning att den som granskas inte bestämmer övertillsättningar i myndighetens verksamhet. CivilministerBo Holmberg har framfört inför utskottet att det var den tid somBerggren hade suttit, , som var skälet till vägran att beviljaomförordnandet. Men detta är ett svepskäl. Det finns gott om generaldirektörermed nära relationer till det socialdernokratiska partiet - och självfalletockså andra - som suttit och där det inte varit tal om att vägraförlängt omförordnande. Det finns också anledning att rikta kritik mot de formervari ärendet handlades från civilministerns håll. Att man inte när det blevklart att omförordnande skulle vägras ville erbjuda ettlikvärdigt arbete måste anses som direkt förödmjukande. När vi granskar dessa tre fall-vi häri årinte gjort en formell granskning av andra utnämningar, men jag förutsätter,herr talman, att vi kan återkomma till det under det arbete som kommer attpåbörjas - och när vi granskar regeringens utnämningspolitik är detviktigt att vi är på det klara med vart utvecklingen kan leda. Vi måste slåfast, att om regeringen avser att vägra förlängt förordnande av engeneraldirektör av låt oss säga politiska skäl, är det minsta man kan begäraatt detta meddelas och att ett likvärdigt arbete erbjuds. Om vi iframtiden får en politisering av det slag som vi nu haft, måste vi vidare setill att det nu föreliggande förslaget från verksledningskommittén ändras, såatt regeringar även i fortsättningen får frihet att välja sådana ämbetsmän och,generaldirektörer som de anser sig kunna samarbeta med utifrån politiskautgångspunkter. Men dä måste det slås fast, herr talman, att detta skall gällaalla regeringar. Vi får därmed en situation där generaldirektörer när detgäller anställningstrygghet i praktiken blir likställda med statssekreterare.Det innebär att det blir praxis att generaldirektörer och statssekreterare bytsut i samband med regimskiften. Jag skulle djupt beklaga en sådan utveckling,men den kan, såvitt jag förstår, bli en följd av det som hänt under det senasteåret. Jag ber att få yrka bifall till reservation10, som är fogad till utskottets betänkande. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 92GUNNAR BIORCK i (m): Jag bekänner mig till den filosofin att manskall ha verkschefer som är allmänt respekterade för sakkunskap,självständighet och integritet, och jag är en motståndare tillsexårsförordnanden och tillsvidare-förordnanden. Jag anser att verkscheferskall tillsättas med fullmakt. När jag blev något så relativtenkelt som professor fick jag en fullmakt med Kungens namn och sigill. NärSerafimerlasarettet , nära , föll för denlandstingskommunala övermakten, byttes fullmakten ut mot ett enkeltmaskinskrivet papper, undertecknat av någon-jag minns inte ens vem, Ifortsättningen blir det kanske ett kvitto, frammatat ur en datamaskin. Är verkschefskandidater inte värda förtroendet att få enfullmakt och har de inte den integriteten, skall de heller inte bli chefer förverk som utövar myndighetsfunktioner. En annan sak är affärsverken, ellerstatliga bryggerier, som förmodligen måste följa näringslivets spelreglerbeträffande tillsättning, löneförmåner och pensioner. Jag är emot det gunstlings- och partibelöningssystem somvi emellanåt upplever och som bara kan medföra en sänkning av allmänhetensaktning för 6 Riksdagensprotokoll 1985/86:146-147 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. statligaämbeten, även om dess bättre ännu ingen gjort sin häst till konsul. Det är viktigt att en person som får ett erbjudande om enhög statlig befattning - det må vara en statsrådspost, ett landshövdingeämbeteeller en generaldirektörsbefattning- verkligen i sin kammare prövar sin förmågaoch sin beredskap att underkasta sig uppgiftens krav, innan vederbörande hurtigtklipper till, Det skall inte behövas här, dikt omlandshövdingen borde tillhöra den obligatoriska läsningen förpotentiella kandidater, I verkchefsfrågan har jag avgivit ett särskilt yttrande,betingat av en analys av utfrågningarna av och , Såvitt jag förstår har det här förekommit en kurragömmalek, därbåda parter missförstått varandras avsikter. Här fanns en dugliggeneraldirektör med hög personlig integritet som - trots detta, frestas jagsäga - enligt statsrådets senare uppgift, när det var , skulle ha fåttomförordnande, I tron att så ej skulle bli fallet sökte och fick hon ett annatarbete och har även förordnats som adjungerad professor vid . Så gick det alltså till när chefskapet för det ämbetsverk som haransvaret för hälso- och sjukvården i vårt land sedan mer än300 år tillbaka anförtroddes någon som icke hade medicinsk utbildning. Så här bör det naturligtvis inte gå till. Ett uppriktigtsamtal mellan statsråd och verkschefer med tidsbegränsat förordnande senast ibörjan av av en förordnandeperiod måste bli regel, så längedetta - för mitt sätt att se - otillfredsställande anställningsskick består. Med detta och under hänvisning även till mittsärskilda yttrande ber jag att få yrka bifall till reservation nr 10. 93ANITA (): Årets granskning på den här punkten gällertre verkschefer -inte utnämningspolitiken, vilket har påpekats vid ett flertaltillfällen i början på den här dagen. Det gäller alltså cheferna fördatainspektionen, och . De två förstnämndahar på egen begäran slutat sina tjänster. Den sist nämnde har efter tolv årstjänst inte erhållit ett omförordnande. I lagen om offentlig anställning finns en bestämmelse medinnehåll att förordnande i verksledande eller därmed jämförlig ställning fårtidsbegränsas i enlighet med vad regeringen bestämmer. Såväl landshövdingarnasom dé flesta generaldirektörerna har tjänst med förordnande på bestämdtid, vanligast , och bestämmelser om rätt till tjänstepension finnskopplade till dessa tjänster. I betänkandet tas det bl. a. upp synpunkter urverksledningskommitténs förslag beträffande förordnandetiden, antal år på resp.post och rörligheten bland verkscheferna. Även deras uttalade önskemål omförslag om tjänstgöring i annan befattning i slutet av omförordnandetiden finnsmed. m.m.. m. m. Utskottet vill understryka att det ankommer på regeringenatt pröva frågor om omförordnanden samt i övrigt ansvara för rekryteringen avnya verkschefer. Det är en självklarhet att det är sakliga skäl som skall varaunderlag för besluten. Det bör särskilt uppmärksammas att det är regeringen somär slutligt ansvarig inför för att verk och myndigheter fullföljeroch realiserar fattade beslut, I praktiken innebär det att regeringen och resp,statsråd har ett betydande ansvar för hur förvaltningsverksamheten bedrivs. Detär då mycket viktigt att det råder ett ömsesidigt gott förhållande och ettstort förtroende mellan ansvarigt statsråd och resp, verkschef - dettaspeciellt i vårt land, där vi av hävd har ett system med myndigheter medsjälvständig ställning i förhållande till statsmakterna, ett system som vitycker bra om. Vi har i vårt arbete lyssnat på såväl generaldirektörersom statsråd. Det förefaller uppenbart att döma av de diskussioner som förs,främst från moderat håll, att man har tagit ställning och inte lyssnatoch försökt analysera vad man hört från båda håll. Man har i stället utgåttifrån att generaldirektörernas mening är det enda rätta. Statsrådens synpunkterbortser man från. Något systemskifte, som antyder, är det allsinte fråga om. Om man bemödar sig att lyssna och ser sig om litet grand hittarman många verkschefer som har självständiga synpunkter och intar ensjälvständig ståndpunkt och som står för detta offentligt, oberoende avpolitisk bakgrund. Jag yrkar bifall till utskottets uttalande om att det intefinns anledning att rikta kritik mot regeringen i detta ärende och avslag päreservation 10. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. 94 (): Det är märkligt att utskottsmajoritetensrepresentant inte på någon punkt anser att regeringen i de här tre aktuella fallenhar uppträtt på ett olämpligt sätt. Det skulle, såvitt jag förstår, innebäraatt det alltid är regeringen som har rätt och oppositionen som har fel. Men treav våra mest kända verkschefer har ju ändå lämnat sina befattningar på grund avatt regeringen har lagt sig i deras verksamhet på ettotillfredsställande sätt.Man har försökt styra verksamheten, man har varit missnöjd med att t. ex.riksrevisionsverket har uppträtt självständigt, och man har velat styrarevisionsarbetets inriktning. Att då säga att det inte finns anledning tillnågon kritik tycker jag verkligen är förvånande - och det är naturligtvis, herrtalman, ingen som tror på detta. Därutöver tycker jag också att detär något märkligt att över huvud taget inte finner någon anledningtill farhågor med anledning av den utveckling som håller på att ske när detgäller utnämning av generaldirektörer. Samma rätt att utse generaldirektörerpå samma politiska grunder -eller samma andra grunder som den nuvaranderegeringen har haft - måste väl rimligtvis ocksåtillkomma en regering med annan politisk färg. Jag ställer en direkt fråga tillAnita : Skall även en annan regering ha rätt att utse personer som passarden regeringen partipolitiskt? Det bör gå att svara ja eller nej på den frågan. 95ANITA (); Vi skulle ju inte diskuterautnämningspolitiken .