prot · G90910 · 1985-12-31 00:00:00 — Det var då som de stora industriföretagen tilläts växa påsmåföretagens bekostnad. Småföretagen slogs ut eller köptes upp av störreföretag i den samordnade näringspolitikens spår. De snabba klippens ekonomibörjade få fotfäste. När ASEA, , eller SKF- för att ta några exempel- ropade efter arbetskraft besvarades det ropet mycket välvilligt avsocialdemokraterna. Man inledde en omfattande folkförflyttning frånglesbygdslänen till redan befolkningsrika områden. Alltjämt är koncentrations- och centraliseringstendensernamycket starka i vårt samhälle. Men är det inte enbart de traditionellaindustriföretagen som bidrar till koncentrationen. Storstadsregionernas starkaoffentliga sektor tillsammans med data- och elektronikindustrins expansion harblivit en ny magnet mot övriga landet. Det är beklämmande att se hur socialdemokraternaaccepterar och medverkar till ökad koncentration av bebyggelse, makt, ägandeoch kapital. Och på första parkett sitter och instämmerstillatigande i den här processen. Det kommer att bli nödvändigt för att ännu hårdareta strid mot centralisering och koncentration. Med ett decentraliseratnäringsliv som ledstjärna kommer att redovisa hur människorna kan fånärhet till arbete, ökat inflytande och en bättre livsmiljö. Sedan socialdemokraterna återkom tiU kanslihuset hösten1982 har flyttlasspolitiken tagit ny fart. Nettoutflyttningen från skogslänendet var mer än dubbelt så stor som ,och den var mer än så stor som . Avfolkningen av skogslänen ökar i mycket rask takt. a, flyttningsrörelserna . Då fick de sju s.k, skogslänen vidkännas en nettoutflyttning med över 1 700 personer. Det ärnästan lika mycket som , , som har lämnat kammaren, sade i sittanförande tidigare att arbetslösheten har minskat i alla län. På papperet ochsiffermässigt är det kanske så, men det är inte alltid säkert att minskningenberor på en aktivare närings- och regionalpolitik eller en bättrearbetsmarknadspolitik. Kom ihåg att enbart skogslänen har 12 000 färreinvånare än , Sedan socialdemokraterna åter fick ansvaret förregionalpolitiken har vi fått en ny rekordartad befolkningsökning iStockholmsregionen, Befolkningsökningen uppgår till över 25 000 personer.Samtidigt har befolkningen i skogslänen minskat med ca 12 000 människor. Jag tvekar inte att säga att högkonjunkturen de senasteåren inte har utnyttjats för att minska den regionala obalansen, stärkasmåföretagen, minska arbetslösheten i skogslänen och stoppa utflyttningen.Tvärtom! Högkonjunkturen har använts för att ensidigt stärka enbart vissaregioners näringsliv och ställning. Med befolkningsomflyttningar tvångsvis följer alltidvälfärdsförluster. Det har en rad undersökningar visat, där man har studerathur människorna påverkats av den tidigare omflyttningsvågen under 1960- ochbörjan av , När nu socialdemokraterna är på väg att upprepaflyttlasspolitiken kommer det att leda till nya välfärdsförluster förmänniskorna, och det är väl en klar dementi på uttalandena att är pårätt väg. Centralisering och koncentration innebär minskad välfärd ivid mening för alla. De belastningar som trafikproblemen leder till förmänniskorna och miljön i storstadsregionerna är mycket allvarliga, och deblir inte mindre allvarliga om befolkningskoncentrationen fortsätter. Även om en storstadsfamilj kan ha det relativt gott ställtekonomiskt får den i många fall offra kravet på en god miljö. Stress och jäkthindrar möjligheter till samvaro med familjen. Timslånga pendlingsresor tilloch från arbetet minskar tiden för samvaro med barnen. Ökad koncentration och inflyttning till bl. a.Stockholmsregionen skapar ett ökat tryck på arbetsmarknaden. För de människorsom redan är arbetslösa i denna region innebär ökad inflyttning attmöjligheterna att få arbete försämras. Därför är det viktigt att slå fast atten aktiv regionalpolitik är lika angelägen för såväl glesbygd som storstad.Folkförflyttningen minskar inte köerna till arbetsförmedlingar,men den förlänger storstadens bostadsköer. Det är hög tid att socialdemokraterna och andra partierinser avigsidorna av koncentrationspolitiken. Storstadsbefolkningen blir inte"rikare" av att trängas med ännu fler människor, få ökade trafikproblemoch därmed sämre miljö samt kanske också mista viktiga grön- och naturområden. Människorna i glesbygdsregionerna får det inte hellerbättre när avståndet tiU arbete, service, vård eller grannar blir längre. Sammanfattningsvis kan man säga: Folkomflyttning ochkoncentration korar inga segrare, det föder bara förlorare! När skall fler äncenterpartiet inse detta förhållande? Inom näringslivet pågår en koncentration av makt ochägande som måste brytas. Det behövs en ny näringspolitik, som tar sikte på attskapa ett decentraliserat näringsliv och ägande. ger inteett sådant näringsHv. Där ersätts bara en maktkoncentration med en annan. , stora som små, måste finnas ialla delar av landet. Inte minst i glesbygdsregionerna behövs en stor tillväxtav småföretag som kan bereda människorna tryggat arbete. Men en sådan utveckHngtycks inte socialdemokraterna vilja medverka till . I stället låter man de stora företagens önskemål gå iuppfyllelse. Det är med stor oro jag ser på "Volvofieringen" inomnäringspoHtiken. När behöver en ny bilfabrik rycker regeringen genast uttill räddning. Och när Volvos ledning vill lägga grunden för Scandinavian Linklockas regeringen. Men när småföretagen ropar på hjälp lyssnar man inte, IstäHet minskar man de näringspolitiska anslagen, t. ex, till utvecklingsfonden. Det behövs också nya inslag i näringspolitiken, och dithör den kooperativa företagsformen. Den kooperativa företagsformen har genom sin demokratiska formsärskilda kvaliteter. I vårt lands historia har kooperativt företagande haftstor betydelse för att stärka småfolkets ekonomiska förhållanden, och det utgören väsentlig motvikt till maktkoncentrationen inom det privata näringslivet. Under desenaste åren har en nykooperativ era startat. "Starta varat" är ett uttryck som blir alltvanligare. Nya kooperativ startas inom de flesta sektorer. De kanske mestuppmärksammade finner vi inom barnomsorgen, men även inom andra sektorer finnsframgångsrika kooperativa företag. Jag vill nämna några exempel bara för attillustrera bredden: giftfri odling av grönsaker, vattenbruk av fisk ochkräftor, turistnäringen, där Husa fjällby på nordsida är en av destörsta satsningarna, affärer inom servicesektorn osv. Orsakernatill nykooperationens frammarsch är givetvis flera. Den allmänt positiva synenpå företagande, som startade under den icke-socialistiska regeringsperioden, ärkanske den viktigaste. Insikten om att samarbete lönar sig är en annan. Kunskapenom kooperationens särart är mycket bristfällig hos många myndigheter ochinstitutioner. Berörda ministrar i regeringen bör vidta aktiva åtgärder så attutvecklingsfonder, arbetsmarknadsmyndigheter och banker - med undantag för ettpar - får kunskap att ge hjälp till människor som vill starta kooperativaföretag. Via massmedia har industriministern låtit meddela att hangärna tar emot förslag till åtgärder inom närings- och regionalpolitiken.Uppenbart upplever han behov av förnyelse inom sitt ansvarsområde, eniakttagelse som också andra har gjort. Centernsförslag till denna förnyelse av närings- och regionalpolitiken återfinns i deolika centermotioner som behandlats i . Dit hör t. ex.: - sänkt skatt på arbete - ökade resurser tillregionalpolitiken - förbättrade resurser ochvillkor för utvecklingsfonderna - regionalpolitiskthänsynstagande inom samtliga samhällsområden - införande av privata investeringskontonför att stimulera ny- och egenföre-tagande - stopp för flyttiasspolitiken - åtgärder som hindrarmaktkoncentrationen inom näringslivet - åtgärder som stimulerar data-och elektronikteknikens spridning tiU andra delar av landet än storstadsregionerna. Det är endast genom en offensivnärings- och regionalpoHtik man kan åstadkomma ett decentraliserat näringsliv.Då tillvaratar man också den drivkraft till framsteg och utveckling som deenskilda människornas vilja till initiativ och företagsamhet utgör. 70 (): Att sörja för den sociala tryggheten är en av socialdemokratinsviktigaste uppgifter. Vi har dock tvingats ta strid medborgerligheten för utbyggnaden av den svenska välfärden. Framför allt när detgällt genomförandet av sjukförsäkringen och ATP har vi haft stora uppslitandedebatter. Från borgerligt håll har man främst ifrågasatt den generellainriktningen av socialförsäkringssystemet men också nivåerna på de utgåendeförmånerna. Ett viktigt drag är att alla medborgare skall omfattas avförsäkringarna, och så är systemet också uppbyggt. Förmånga människor kom också det målmedvetna reformarbetet attinnebära trygghet i vardagen och frigörelse från ekonomiska bekymmer vidsjukdom, arbetsskada, handikapp eller på ålderdomen, vilket övertygade oss omatt trygghetspolitiken är väl förankrad hos medborgarna. I begreppetvälfärdssamhälle, som står för trygghet och säkerhet för medborgarna, liggerockså någonting annat, nämligen ett slags gemenskap, symboliserandesolidaritet, hänsyn och medkänsla människor emellan. Detta är viktiga grunddragi det goda samhälle som socialdemokratin vill utforma. Trygghetspolitikenhar särskilt utsatts för angrepp från borgerligt håll, vilketgör att vi måste gå ut och försvara det som vi med stor möda har byggt upp ochdet som en mycket stor majoritet av det svenska folket betraktar som naturligti dag. Våren1982 föreslog den borgeriiga regeringen införande av karensdagar inomsjukförsäkringen och föräldraförsäkringen, sänkt sjukersättning och försämradepensioner, vilket väckte kraftiga reaktioner hos allmänheten. Visocialdemokrater redovisade vid det tillfället ett budgetförslag, som gavutrymme för bevarad sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring, värdesäkrapensioner och höjda barnbidrag, som budgetunderskottet skulle minska.Redan då visade vi att vi har råd att bevara den sociala tryggheten, om vilåter rättvisa och solidaritet avgöra var besparingarna skall ske. Efter detsocialdemokratiska segervalet upphävde vi i allt väsentligt de borgerligaförsämringarna. Deborgerliga partierna har emellertid återkommit med förslag om försämringar avsjukförsäkringen och föräldraförsäkringen. Det finns alltså ett ständigt hotmot den sociala tryggheten. Vi socialdemokrater motsätter oss varje sådanattack. Sjukförsäkringen t. ex. är till för att skydda människor från attutöver en dålig hälsa också få en förstörd ekonomi. Avsikten med en reform avdetta slag är att man skall ha råd att söka vård eller stanna hemma när manblir sjuk, så att man snabbare och säkrare får tillbaka sin hälsa ocharbetsförmåga. Det är motivet bakom sjukförsäkringen, och det överger vi inte. Menattackerna är betydligt allvarligare än så här. har fört ut att ensystemförändring skall genomföras i , vilket som vi ser det skulleinnebära ett grundskott mot den svenska välfärden. En stor del av den politiskadebatten har också just handlat om systemförändring. Vadmoderaterna syftar till med det svenska samhället är delvis inskrivet i derasprogram och motioner, men enskilda moderater har också i valrörelsen ochdessförinnan utvecklat detta närmare. Den offentliga sektorn skall pressastillbaka, försäkringar privatiseras och självrisker höjas. Vård, omsorg ochtrygghet skall säljas ut på aktiemarknaden. Utbildning bör skiktas efter klassoch betalningsförmåga. Hos vissa moderata kommunalråd fanns ju i valrörelsen t.o. m. färdiga listor över områden inom den kommunala sektorn som skulle säljasut och privatiseras. Den moderata poHtiken skulle innebära att viktiga delar avdet som samhäUet står för skulle kopplas bort från det demokratiskabeslutsfältet. Moderaternalämnar inte något område orört. Man föreslår att statsbidrag till färdtjänst,driften av särskolor och hem för vård eller boende skall avvecklas ochreduceras. De människor som skulle beröras av dessa försämringar behöver samhälletshjälp i väldigt många former för att klara sitt dagliga liv. Färdtjänsten t.ex. är oerhört viktig för många rörelsehindrade för att de skall kunna kommaut i samhället och vara aktiva. Det vi har byggt upp i form av service, hjälpoch bidrag betraktas som medborgeriiga rättigheter. Dessa vill nu främstmoderaterna beskära. När på detta sätt angriper viktiga inslag iden svenska tryggheten, då får de också vara beredda på strid frånsocialdemokratin. Efterhand som i valdebatten och hos den svenska allmänheten möttmotstånd mot sina förslag har de försökt ändra attityd. De har förnekatinnebörden i de förslag som är utformade i olika riksdagsmotioner. Ivalrörelsen har upprepat att socialdemokraternabluffar och ljuger om deras förslag. Men vad vi socialdemokrater gjorde var attbeskriva förslagen och konsekvenserna av dessa. De förslag som vi angrep ochsom gällde slopandet av statsbidragen tiH färdtjänsten, särskolorna,knatteidrotten osv. finns i svart på vitt i egna motioner ochprogramhandlingar. Det vittnar om dålig stil när inte står för sinaförslag och för det som sagts i olika tal av moderata företrädare. Jag villbara rekommendera att läsa motion 452 med som förstanamn, där det är inskrivet att en systemförändring skall genomföras, eller attta del av det tal som han höll i . Också motioner om att statsbidragentill färdtjänst och särskolor skall reduceras eller avvecklas finns, som sagt,som bevis på angrepp mot viktiga trygghetsreformer. Det går därförinte att springa ifrån förslagen om en systemförändring och om nedskärningar pådet sociala området. Det var ett trist inslag i valrörelsen när försökteförneka förslagens existens, eftersom de finns dokumenterade i riksdagenshandlingar. Moderaternasstora valförlust måste uppfattas så, att en mycket stor majoritet av detsvenska folket säger bestämt nej till deras systemförändring. Men tydligen uppfattarinte utslaget på samma sätt. I eftervalsdebatten har det frånmoderaterna framskymtat att de skall fortsätta att driva förslagen ombesparingar. "Våra förslag till besparingar i valrörelsen var inte dåliga,men kanske var de för detaljerade så att socialdemokraterna kunde föra enhänsynslös kampanj", sade inför partistyrelseenligt ett referat i . "Vi var förtydliga", sade man i ett uttalande från moderat håll. Det är tydligen farligtnär människorna får reda på sanningen om politik. Uttalandet införmoderaternas partistyrelse tolkar vi på det sättet, att håller fastvid sina angrepp mot sjukförsäkring, färdtjänst, särskolor, hem för vård,service osv, och vid sina attacker mot den offentiiga sektorn. Den moderatasystemförändringen ligger tydligen fast. Vi har fått ett klart besked på denpunkten. Visocialdemokrater kommer aldrig att acceptera förslag som innebär att man är uteefter att rasera tryggheten för människorna, och därmed kan räknamed fortsatt strid om sin politik. Vi kommer också i fortsättningen att spridainformation om konsekvenserna av den moderata Prot,1985/86:10 politikenpå det socialpolitiska området och om vad den syftar till. Tryggheten är ett viktigt inslag i det svenska samhället.Dagligen upplever vi dock brister i den sociala servicen, t. ex. inomlångvården, och orättvisor inom försäkringssystemet. Det är därför angelägetatt vi nu går vidare för att ytterligare förbättra de sociala villkoren. Främstpå programmet står återställandet av delpensionen till , vilket många sersom oerhört viktigt. Kritik har riktats mot de differentierade vårdavgifterna,och dessa kommer också att avskaffas. Även familjepolitiken behöver reformeras. Det krävs alltså ett fortsatt reformarbete för att göra tillvarontryggare och bättre för människorna. Detta ser socialdemokratin som en viktiguppgift , som vi ständigt måste vara beredda påatt försvara den sociala välfärd som vi byggt upp för medborgarna i landet. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 71JENS (): Mitt län är unikt. Det långsmalalandskapet med sin långa kust och örika skärgård har getts beteckningen"ett område av riksintresse". Det innebär att området skall vara föremål för ettspeciellt skydd och för speciella omsorger. Det skall stå till förfogande förmänniskor från när och fjärran så att de där kan hämta krafter under sin ledigatid och därigenom på ett bättre sätt kan klara arbetslivets påfrestningar. Detta förhållande placerar länet i ett speciellt läge. Därskall landskapet hållas öppet. Där skall människorna kunna vistas vid hav ochstrand utan inskränkningar. Där skalLfinnas service så att tusentals och återtusentals människor inte skall sakna tillgång till vägar, hamnar, sjukvård,renhållning och allt annat som är nödvändigt och som skapar trevnad. Men det behövs också människor - bofasta människor. Ingenkan leva på att arbeta sex eller i bästa fall under den tidturismen pågår i . Inte alla industrier passar in i vår miljö. Det ställskrav på rening. Det skall inte förekomma utsläpp i vare sig luft eller vatten.Det är ont om sådana industrier och sådan sysselsättning som kan geheltidsarbete och utkomst åt bofast befolkning. Men vi har vad vi kallar våra modernäringar, jordbruk ochfiske. Även stenindustrin kan bli en framtidsindustri i . Jordbruket vid kusten och i våra skärgårdar har dubbelbetydelse. Det ger inte bara sysselsättning utan håller landskapet öppet ochlevande och gör det trivsamt inte bara att bo i utan även att vistas i när manvill ha vila och rekreation. Egentligen är det det enda sättet att hållalandskapet öppet. Erfarenheten har visat att AMS-arbete med röjknivar inteklarar det. Jordbruken är ofta små. I dagens läge är det knappast enstal om familjejordbruk, även om det finns en del sådana. De allra flesta ärdeltidsjordbruk eller fritidsjordbruk. Men de fyller sin uppgift. Alldeles somi gamla tider behövs fåren på öar och , där det inte får växa igen. Det måstevara en speciell naturvård, och okunnigheten har satt sina spår. Man fårinte bränna vrakveden på stränderna. Om den inte behövs som bränsle, så låt denHgga kvar! Låt den samla upp ilandfluten olja. Det är bättre att låta denruttna på stranden än att bränna den på bål. Då växer det strandråg ochblommor. Då slipper vi oljan, som ligger kvar som en kladdig massa tills denhar stelnat eller avdunstat. Fisket är betydelsefullt i . Det sysselsätterdirekt närmare 1 500 människor och indirekt i service och beredningsindustrikanske 5 000-6 000. Men det intresserar tydligen inte regeringen. Någon harsagt att regeringen betraktar fisket ungefär som vanligt folk betraktarblindtarmen. Den får vara kvar om den bara inte krånglar, annars får den tasbort. Fisket ger lika mycket sysselsättning som ett par Uddevallavarv. Men dettänker man tydligen inte på. Regeringen gjorde stora satsningar när Uddevallavarvetlades ner. Man gjorde stora ansträngningar och satsade mycket pengar för atträdda sysselsättningen. T. o. m. min kommun fick en släng av sleven - 30milj. till Tanums strand, som det kallas, för att kunna låta fler få del avBohusläns skönhet och bereda arbete för många ochför några . Resultatet återstår att se. Jag kan inte rå för attjag har svårt att tro på lönsamhet, men hur det blir får framtiden utvisa. Den urgamla näringen fisket tänkte man emellertid inte på.Att utveckla ett bohuslänskt fiske kunde ha gett god utdelning. Det finnskvoter av fisk att ta upp i som vi har behov av i - fisk somvi nu importerar. Vi har ett handelsunderskott på fisk på över 1 miljardkronor. Men vad gjorde regeringen? Jo, man föreslog attta bort fördelarna med fiskerilånen i stället för att i en situation där mångajobb försvinner stärka och bygga ut dem. visste bättre och lätfiskerilånen vara kvar. En investering på 25 milj. kr. i fisket kan ge många jobb.Den räcker till finansieringshjälp till 20-30 fiskebåtar och ger därigenomdirekt sysselsättning för 100-150 fiskare. Dessutom ger den flerdubbelt såmånga arbetstillfällen i land i berednings- och serviceyrken av olika slag. Det är i flerdubbel bemärkelse klokt att satsa på svensktfiske, från beredskapssynpunkt och för vår folkförsörjning. Det är bra för vårhandelsbalans och för vår miljö. Det skapar trevnad i vår skärgård, och detskapar trygghet för de många oerfarna sjöfarare som om sommaren far omkring påhav och i skärgård. Det är en förnybar resurs fisket utnyttjar. Det producerarnyttig föda och det är ett friskt och härligt yrke. Fiskaryrket har dock förlorat mycket av sin tidigarefrihet. Licenser och dispenser har blivit uttryck som tillhör det dagliga liveti lika hög grad som fisktillgång och fiskeväder. Pappersexercisen ökar förvarje år. Loggböcker, rapporter och redovisningar hör till de dagligagöromålen. Statens tjänstemän håller ett vakande öga så att inte gränseröverskrids och maskmåtten är de rätta. Fartygsinspektörer granskar båtar ochutrustning. Man kan ifrågasätta om det är på gott eller ont. Ja, listan kan göras lång och den behöver en översyn. Detskulle gå att minska byråkratin utan att det sker någon skada eller olycka. Havens frihet finns . Den upphörde när ländernalade ut ekonomiska zoner. började och flera följde efter. gjordeinga större ansträngningar för att bevara havens frihet. Man uppmuntrade istället dem som ockuperade haven så att de fortsatte. Att tvingas söka tillstånd där man tidigare fritt kunnatfärdas och fiska är en besvärlig omställning. Att nästan riskera sin ekonomioch existens om man inte råkar känna till alla bestämmelser gör fisketriskabelt och skapar onödig spänning och oro. Ja, man kan t. o. m. utsättas förbeskjutning om man tror sig ha rätt att färdas över ett annat lands vatten. Det är lika kännbart för fria fiskare att förlora rättenatt fiska i de hav vi alla ägt gemensamt som det är för andra att frånrövasnågot annat som alltid varit gemensam egendom. Kanske kan man komma dit en dagatt man inte längre vill leva med ofria ockuperade hav. Det är inte säkert, menvi kan ju alltid hoppas. 72LARS-ERIK (): Det var med stor förväntan jag i eftermiddagssåg fram mot replik på statsministerns anförande omflyktingfrågan och den spirande rasismen. Jag hade mot bakgrund av BengtWesterbergs agerande i valrörelsen med entydiga fördömanden av på skärpt flyktingpolitik och tendenser till invandrarfientlighet ochrasism trott att skulle utnyttja tillfället till att bestämtmarkera avstånd till det organiserade samarbete som i inlettmed . tog inte chansen. Han kröp undan. Ingenrakryggad inställning där inte. I hungern efter makten accepterade folkpartieti ett grinigt organiserat samarbete, uppenbarligen med , med ett parti som vill att Sverige.skaU anslutas till NATO och attflyktingar som kommer långväga ifrån skall stoppas. Om inte en bestämd markering, kan han inte med bevarad trovärdighet längre bäramärket "Rör inte min kompis". Jag lyssnade också till i kammaren i dag.Karin Söder sade mycket som var bra. Exempelvis så här: "Varje ansvarsfullpolitiker måste ta ställning mot de rasistiska tendenser som kommer tillytan." Och sedan sade att regeringen inte gjorttiHräckligt mycket, att inrättandet av en särskild ombudsman för de härfrågorna inte var så mycket. får ursäkta, men det låter Htetihåligt så länge som inte och centerledningen tar avstånd från detorganiserade samarbete som i har inlett med ett rasistisktparti. Det parti i som , och moderaternainlett ett organiserat samarbete med har klara rasistiska inslag i sin politik.Låt mig citera ur dess partiprogram: "Reguljär invandring bör tillåtas ochfrämjas endast om det gagnar ." Det går knappast att finna någon annan förklaring till ensådan formulering än att bara kan acceptera sådana invandrare somSkåne direkt har materiella fördelar av. All invandring på humanitära grunderavvisas. Värre är kanske ändå formuleringarna om de politiskaflyktingarna. De skall bara tas emot om de kommer från grannländer.Övriga flyktingar kan få kommahit först när statsskulden är betald, säger , det parti somcentern och inlett organiserat samarbete med. De som flyr undanförföljelse, tortyr och hot om avrättning i exempelvis , ellerChile skall inte göra sig besvär. Jaghar inga andra ord för vad jag tycker om och än; Ni borde skämmas.