prot · G909153 · 1985-12-31 00:00:00 — Importbegränsningarna står i direkt strid med uttaladebiståndsmål om förbättrade levnadsvillkor i . För ärtekoindustrin speciellt viktig, bl. a. därför att tillverkningen ärförhållandevis enkel. Vårt gränsskydd när det gäller kläder är också kostsamtför den svenska konsumenten. Vi kan tvista om exakt hur stor merkostnaden är,men utan tvivel är den betydande. Det gäller framför allt för barnfamiljerna. Om man hade kunnat visa att restriktionerna spelar enväsentlig roll för svensk tekoindustri, hade det varit lättare att förstå oviljanatt avskaffa begränsningarna. Men det är inte så, framför allt därför att viinte kan begränsa importen från de länder som tillhör det västeuropeiskafrihandels-området. Begränsning av importen från ett u-land innebär att köpareni stället vänder sig till eller , för att nämna ett par exempel.Det faktum att också numera tillhör de länder som vi inte kan ingripaemot gör detta tydligare. Det finns alltså många starka argument för en snabbavveckling av importbegränsningen av tekovaror gentemot världens fattigasteländer. Argumenteringen för fortsatta begränsningar är däremot mycket, myckettunn. Jag yrkar bifall till de reservationer där finns med. 107IVAR (): Tekoindustrin har under en följd av är varitutsatt för omfattande strukturförändring och bantning. Under tiden 1980-1983har antalet sysselsatta minskat med ytterligare 6 000 personer, och totalt inombranschen finns det ca 28 000 personer sysselsatta. Under 1984-1985 hardet skett en markant uppbromsning av minskningen av antalet sysselsatta -sammanlagt rör det sig om några hundra personer, . Det ger ensignal om en betydande stabilisering inom branschen. Den beror dels påeffektivisering inom branschen, dels på en gynnsam konjunktur. Devalveringenhar självfallet betytt en del för de betydande exportframgångarna, men denpositiva effekten har i detta avseende ebbat ut. En central fråga är att man ger tekobranschenchansen att utveckla och stabilisera uppnådda resultat. Det krävs ett offensivtstöd för tekobranschen under , för att branschen därefterförhoppningsvis skall vara en bransch med ökad sysselsättning och växandesvensk marknadsandel. har slagit vakt om äldrestödet och underflera år motsatt sig socialdemokraternas urholkning av det generellatekostödet. Strukturomvandlingen inom tekobranschen har emellertidmedfört att åldersstrukturen för de anställda inom näringen är på väg attförändras. En föryngring har skett, framför allt inom vissa delar av branschen.Det är väsentligt för tekoindustrins framtida konkurrenskraft att dennaförnyelse fortsätter och att fler, framför allt ungdomar, upplever detattraktivt och positivt att ta anställning inom tekoindustrin. Det statliga stöd som utgår till tekonäringen bör varadels generellt och konkurrensneutralt, dels så konstruerat att det stimulerar tillutveckling och industriell förnyelse. Enligt mening bör därförhuvuddelen av de ekonomiska resurser som utgår i form av äldrestöd ochselektivt riktat branschstöd sammanföras till en typ av generellt ochkonkurrensneutralt stöd för tekoindustrins utveckling. Vi i välkomnar därför den avarbetsmarknadsutskottet föreslagna utredningen av frågan om en alternativstödform för tekoindustrin. Ett offensivt avskrivningslån, med den utformningsom föreslår i motion 1985/86:N313, tror vi kan ge denutvecklingsstimulans som är nödvändig för att teko skall utvecklas till enframtidsbransch, som kan få stor betydelse för sysselsättning och regionalbalans. Avskrivningslånen bör enligt mening i första handavse en treårsperiod. Storleksordningen bör vara 150 milj. kr. , och debör användas för offensiva framtidsinvesteringar. Målet skall vara attbranschen efter skall klara sig utan stöd. Vetskapen om att det ärett tidsbegränsat stöd bör främja en snabbare förnyelse inom branschen, ochdetta kommer att öka konkurrenskraften. Självfallet måste vi vid införande aven ny mer offensiv stödform beakta de handelspolitiska effekter detta stöd kanfå. Lika viktigt är att de små och medelstora företagen kan till fullo utnyttjaden nya stödformen. Med hänvisning till vad jag nu har redovisatyrkar jag bifall till reservationerna 3, 6 och 8 i det nu aktuella betänkandet. och har en övertro på frihandel.Centern är för frihandel, men vi är.samtidigt medvetna om verkligheten, därdjungelns lag ofta blandas ihop med en sund frihandel. Vi har också vårförsörjningstrygghet att ta hänsyn till, när vi överväger vilkaimportbegränsningar som kan vara sakligt motiverade och till fördel för konsumenternai utan att åsidosätta berättigade intressen i vår omvärld. harsvensk tekoindustri av den svenska marknaden. ytterligareprocent av den svenska marknaden betyder 700-800 nya arbets- Prot.1985/86:153 tillfällen - arbetstillfällen som till större delen hamnar ismåföretag och som ger möjlighet till god regional fördelning. Socialdemokraterna har en beklagligt hård bindning tillselektiva stödåtgärder. Möjligen grundar den sig på en ideologisk ovilja attöverlåta till den enskilde företagaren att fatta beslut. Övertron påplanhushållning och den centrala maktens fullkomlighet är uppenbarligen ettproblem för socialdemokraterna och till förfång för tekonäringen. Det är min förhoppning att socialdemokraternautan förutfattade meningar och med frigörande från negativa ideologiska belastningarskall utreda möjligheterna till ett nytt offensivt men tidsbegränsat stöd förtekoindustrin. förslag om avskrivningslån - som är väl förankrat hosnäringen - är en bra utgångspunkt och kan möjliggöra en snabb och positivhandläggning i , vilket tveklöst skulle vara till tekobranschensfördel. 108 (vpk): Produktionen av mat, kläder och bostädertillfredsställer människornas mest genuina behov. Det finns alltså enkontinuerlig efterfrågan på tekoprodukter. Detta faktum måste innebära att tekoindustrinharen självskriven position inom svenskt näringsliv. Alla försök att slå undangrunden för basproduktionen skadar vårt oberoende till förmån för demultinationella intressen som finns bakom textilimportörerna i det här landet. Liksom i så många andra länder är tekoindustrin i Sverigestarkt regionalt koncentrerad. Gamla textilcentra som , ,och har förlorat mycket av sin forna betydelse medanSjuhäradsbyg-dens dominerande ställning har förstärkts. av tekosysselsättningeni dag återfinns också i , och där finns landets största tekokommuner.Borås, och kommuner svarar för en tredjedel av landets helatekosysselsättning. fattade beslut om en 30-procentig hemmamarknadsandelav svenska tekovaror. Målsättningen motiverades i första hand av regional-,beredskaps- och arbetsmarknadspolitiska skäl, men den måste enligt vpk:suppfattning också uppfattas som en rent industripolitisk åtgärd. En fungerande struktur inom branschen kräver självfalleten viss nivå. Förädlingskedjan inom tekoindustrin bygger på en rad internaberoenden mellan företag och funktioner både inom och utom branschen. Om denundersta gräns som krävs för att samspelet skall fungera underskrids saboterassnabbt alla möjligheter att uppfylla målsättningarna. Men tekopolitiken har haft starka inslag av politisktdubbelspråk. Målet med en 30-procentig självförsörjningsgrad har ömsom proklamerats, ömsom tagits bort. När en borgerlig regering gjorde det senare blev det också upprorsstämning bland beklädnadsarbetarna i och folket i min egen krisdrabbade Sjuhäradsbygd. Den borgerliga regeringen flaggade öppet för att man kunde tänka sigatt slopa målsättningen, medan socialdemokraterna i opposition tvingades ställa upp på den politiska strejk som gick under parollen Tekojobben. Där, , kunde du och jag finnas med, för då 113 8 protokoll 1985/86:153 -154 hade viingen socialdemokratisk regering. Då kunde vi båda kämpa fillsammans medbeklädnadsarbetarna. Sömmerskorna vid Eiser i , som inspirerat tillstrejken, betonade att deras egen kamp lika mycket gällde hela den svenskatekoproduktionen -allas arbeten var ju i farozonen. Och så höll beklädnadsarbetarna sin kongress, och därframträdde en mansperson, vid namn , som ställde till enfruktansvärd oreda. Han gick ut i massmedia och förklarade att importen avtekovaror borde släppas helt fri. , vilken försökte saluföra sina idéermed motiveringen att landets barnfamiljer skulle tjäna på helt frilågprisimport, utsågs av tekoarbetarna under kongressen till branschensdödgrävare. Bakom den socialdemokratiske nationalekonomen stod de mäktigatextilimportörerna, som hade tagit honom till sitt hjärta och bidragit till atthans röst hördes i debatten. Fram fill har de mest entusiastiskaförespråkarna för fri konkurrens på tekoområdet officiellt haft språkrör inomriksdagen endast bland liberaler och nyliberaler. Vi har hört just detongångarna från talarstolen alldeles . sände ut ettantal frågor om teko och den framtida handelspolitiken på remiss till berördaorgan. Frågeställningarna visar att även kollegiet drabbats av trycket frånimportörerna. Den provokativa frågan: Vilka skäl finns att i längden bibehållaen tekoindustri i ? kan i varje fall inte jag och vpk uppfatta på någotannat sätt. Jag skulle vilja anföra några exempel på vad som har häntpä tekoområdet under den socialdemokratiska regeringen. Av alla nationer har den största importenper capita av kläder från såväl i-länder som . Av importvolymav kläder kom från s. k. lågprisländer. Tendensen har förstärktsytterligare. kom inte från lågprisländer. Importen har fördelats om och kommer från flera nyalågprisländer som har extremt lågt kostnadsläge. Det är väl känt blandtekoarbetarna och deras fackliga organisation att importörerna inte drar sigför att ta emot varor från fabriker i tredje världen där man använder sig avbarnarbete av ren slavkaraktär. Den fria politik på det härområdet om ni liberaler vill ha är alltså inget bidrag till utvecklingen itredje världens länder! Den gynnar inte dessa redan utsugna människor ochbarnarbetare. Vad är det för offensivt med att släppa dessa mäktigatextilimportörer helt fria? De kommer inte att göra annat än utnyttja dessamänniskor ännu hårdare. Låt mig så fortsätta litet med vad som har hänt efter1982. har, beroende på vilken delbransch inom teko det gäller, 85-90 %import av utländska varor, medan andra i-länder har import avbeklädnadsvaror. minskade antalet årsanställda inomteko med inte mindre än 10 000 personer. 1984-1986 beräknas ytterligare 1 500arbetstillfällen försvinna. De har för övrigt försvunnit sedan den här statistikengjordes. Mycket hårt drabbad är vår egen Sjuhäradsbygd. Vad änThage har sagt från den här talarstolen i debatter som bl. a. jag harfört med honom om hur ljust läget är och att det ter sig ännu ljusare om vibara har en positiv framtoningi det vi säger påminner det om alla de uttryck för försvar av en politik hemmai min egen kommun. , som framförts av ett centerpartistisktkommunalråd. Framför man krifik och vill analysera, då tillhör man dem som villskada branschen i stället för att utveckla den. Det är inte vad jag och vpkstär för. Vi anser att man måste framföra den relevanta kritik som jag här harframfört. Låt mig påminna om hur det såg ut när kampen stod ganskahård hemma i . För tekoindustrin började den faktiskt inte där,utan den började på Eiser i . Den kampen blev en inspirationskälla förteko hemma i . Det ledde till den landsomfattande politiskastrejken för att rädda den inhemska tekoproduktionen. Jag är väl medveten omatt det inte kommer att bli en offensiv tekopolitik mot textilimportörer ochandra, förrän kampen ute på arbetsplatserna om jobben ser ut som den gjorde dengången. Den statliga Eiserkoncernen har än engång anklagats för misskötsel av företag, och precis den kritik som framfördesinför den politiska strejken , då vi hade en borgerligregering, framförs också . Men kraven ställs kanske litet mer lågmält . Den misskötsel som den statliga Eiserkoncernen har ståttför har lett till rent groteska saker. Det senaste exemplet är det sönderfallsom nu fullföljs genom som man står för. Jag frågar desocialdemokrater som skall upp i talarstolen efter mig: Anser ni atttextilimportörerna skall få fortsätta att härja så fritt, och anser ni att viskall flytta produktion utomlands, t. o. m. från våra statliga företag inomEiserkoncernen? Jag yrkarbifall till vpk-reservationerria i betänkandet. 109REYNOLDH FURUSTRAND (s); I näringsutskottets betänkande 1985/86:32behandlas dels proposition 1985/86:100 bil. 14 från industridepartementet i vadavser anslag till och åtgärder för den svenska tekoindustrin, dels behandlashelt eller delvis elva motioner om tekoindustrin och handeln med tekoprodukter. I propositionen konstateras inledningsvis atttekoindustrins läge är gynnsammare . Produktioneninom textilindustrin ökade såväl 1983 som 1984. Situationen för trikå- ochkonfektionsindustrin har inneburit en snabbare inbromsning av den negativaproduktions- och sysselsättningsutvecklingen än vi trott. Sysselsättningen inom tekoindustrin minskade från 1980till 1983 med ca 6 000 årsanställda, i absoluta tal från 33 900 till 27 900.Under 1984 begränsades minskningen till ca 200 personer. ochinnevarande år har förutsatts att minskningen blir ungefär 600 personer, vilketgör att antalet årsanställda blir 26 500 eller där omkring . Den tidigare mycket stora avtappningen på arbetskraft inombranschen har bromsats, och skälen därtill är säkert flera. Det finnsemellertid anledning att understryka två: För det första en konsekvent och medveten satsning frånstatens sida att åstadkomma en styrning av resurser till områden där de behövs. För det andra en medveten satsning från såväl de anställda,bl. a. genom deras fackliga organisationer, som branschens övriga företrädarepå att skapa en positiv inställning till den svenska tekoindustrin. Det kan, herr talman, inte heller tas för helt osannoliktatt vi står inför en utveckling där kravet på ny arbetskraft till branschenmotverkar den under ett flertal år negativa sysselsättningsutvecklingen.Naturligtvis blir det nödvändigt att framgent se över tekostödet och anpassadetta till en förändrad situation. Mot den bakgrunden föreslås också i propositionen ett nytttreårsprogram vid statens industriverk för framför allt branschfrämjandeåtgärder inom tekoindustrin. Programmet skall inriktas på åtgärder inomtekoindustrin för företag som visar tillväxt och utvecklingsförutsättningar. Det är alltså angeläget att låta de offensiva insatsernaöka inom ramen för det totala tekostödet. Detta innebär att den politik förtekobranschen som fastslogs av 1983 fullföljs genom satsningar påeffektivitetsfrämjande och marknadsstödjande åtgärder. Med anledning av den mycket digradagordningen och de många ärenden som ligger på kammarens bord framöver kommerjag enbart att något kommentera framför allt de motioner som berör stödformernaför tekoindustrin. I ett flertal borgerliga motioner till årets riksdagberörs bl. a. frågan om en omvandling av de nuvarande stödformerna till ettenhetligt avskrivningslån. Lånet skulle ersätta de olika stödformer som bl. a.haft till uppgift att staga upp branschen. Enligt förslaget skulle avskrivningslånet, vilketmajoriteten i utskottet motsätter sig, i korthet utbetalas under förutsättningatt det företag som erhåller lån kan redovisa kostnader förutvecklingsåtgärder. Lånet skulle utgå med ett produktionstimme- ochkrontalsbaserat belopp. skulle vara utbetalande ochbeslutande myndighet. Lånen skulle vara ränte- och amorteringsfria samtavskrivas med det belopp som motsvarar investeringar i produktionsanläggningar,marknadsföring, utbildning, produktutveckling m. m. Av utredningar som gjorts , bl. SIND;srapport 85 och den utvärdering av SIND:s branschprogram som utförts avstatens pris-och kartellnämnd, framgår helt klart att det nuvarandebranschstödet fungerat mycket bra. Särskilt har exportstödet samt stödet tillforskning och utveckling, liksom stödet till rationaliseringsinvesteringar,bedömts vara mycket värdefulla. Dessutom har den kunskapsbas som byggts upp päSIND i form av konsulter och teknikkunnande fått mycket stort erkännande. Det bör understrykas att syftet med de olikaindustripolitiska stödåtgärderna är att de företag som erhåller stöd på siktblir livskraftiga, så att de kan stå på egna ben. De medel som skall leda tilldetta mål kan givetvis utformas på olika sätt. Nuvarande stödformer har införts och vidareutvecklatsunder och även varit internationellt accepterade. En delstöd har ersatts av andra, allteftersom behov och erfarenhet har visat attdetta varit nödvändigt. Vi har härigenom fått ett flexibelt system. Utvecklingen har gått i riktningen från s. k.överlevnadshjälp till ett mera strukturinriktat och effektivitetsfrämjandestöd, vilket vi också ämnar fortsätta med. Mot bakgrund av att äldrestödet, på förslag av arbetsmark- nadsutskottet,nu skall ses över, motsätter sig inte näringsutskottets majori- PrOt.1985/86:153 tet att även branschstödet inkluderas i en utredning somundersöker eventuella framtida alternativa stödformer förtekobranschen. Emellertid finns det några viktiga aspekter som bör framhållasoch understrykas. Både det faktum att vi har ont om tid och det faktum atten nedtrappning av stödet redan har inletts talar för att man mycket noga måsteöverväga lämpligheten av att nu införa ändrade stödformer. Det är vidare angeläget att man i en framtida undersökningtar till vara de positiva erfarenheter som vunnits av de nuvarandestödformerna. Det är också viktigt att den nuvarande flexibiliteten kanbibehållas. Det ligger enligt majoritetens uppfattning inget egenvärde i att haen enda stödform, om det skulle innebära att statsmakternas insyn ocheventuella korrigeringsmöjligheter gick helt förlorade. Effekterna ur näringspolitiskt perspektiv av ett ändratstödsystem måste belysas. I det sammanhanget bör speciellt konsekvenserna förde små och medelstora företagen inom branschen uppmärksammas. Det vill visocialdemokrater särskilt understryka. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag bifalltill utskottets hemställan, vilket innebär avslag på samtliga reservationer. 110 (vpk) replik: En av de principiellt viktigaste frågor somvi borde få diskutera här men som vi inte får några klara besked i är huruvidaregeringen står fast vid den målsättning som beslutade redan1979. Jag vet att det är väldigt många som vill ha raka besked på den härpunkten. När nu regeringen vill vänta ända till 1987 betyder det bara att enmassa tekoanställda här i landet - närmare 30 000 människor - får gå i fortsattoro för vad den socialdemokratiska regeringen tänker ta sig för. De stödformersom vi tar beslut om här är faktiskt, i brist på annat, det som vi måsteanvända , men man skall inte peka på dem som offensiva åtgärder så längeman inte har en strategi för den svenska tekopolitiken, där man i bottnenvidhåller beslutet om en 30-procentig hemmamarknadsandel. Och apropå textilimportörernas enorma och alltmer ökandeinflytande, som har gjort att regeringen vacklar på den här punkten, vet vi attBeklädnadsarbetareförbundet, som vi har ganska goda kontakter med, anser attfrågan om socialklausul måste tas upp till prövning av regeringen. Vi vill intevänta och beklädnadsarbetarna vill inte vänta till 1987 för att få klara beskedpå den punkten. Beklädnadsarbetarna bedriver ett mycket fintsolidaritetsarbete, och genom en socialklausul skulle man förhindra attslavarbetarprodukter importeras till , och man skulle räddaett antal tekojobb i det här landet. Var står regeringen när det gäller 1979års målsättning? Och var står den när det gäller socialklausulen? 111 () replik: För sedan hade vi en handelspolitiskdebatt, och då sjöng frihandelns lov och gjorde stora utfästelser om avreglering och avbyråkratisering. Men det är här i kammaren som besluten i realiteten fattas, och jag konstaterar att har en riksdagsgrupp 117 som draråt rakt motsatt håll. Här får man inte gehör för att avlägsna någraimportrestriktioner. Känns det inte pinsamt, , att jag kangöra detta konstaterande? Det är ingalunda så, att de arbetstillfällen som finns ide fattiga - vilka vi vill skydda oss emot med de härrestriktionerna - flyttar till , utan de flyttar i stället tillEG-området. Vad drar för slutsatser av att nuträder in i EG? Vidare, herr talman, har SPK rekommenderat regeringen attavveckla branschstödet - det totala tekostödet för övrigt - vid utgången /89. Vill rekommendera regeringen att följaSPK:s råd? Det är viktigt för branschen att det råder klara spelregler. Det ärockså viktigt att man får klara besked så att man vet vad man skall rätta sigefter och också kan ställa om sin verksamhet för framtiden när man vet vilkaregler som staten ställer upp. 112 () replik: Jag tvingas också först konstatera attReynoldh Furustrand inte med ett ord berörde den mycket viktiga del av dettabetänkande som handlar om handelspolitiken. Har man från socialdemokratiskthåll tagit något som helst intryck av att man från den ena instansenefter den andra konstaterar att importrestriktionerna inte har någon som helstpositiv inverkan på svensk tekoindustri? Vi har bl. a. kunnat lyssna till enrepresentant för kommerskollegium vid utskottsbehandlingen av ärendet. Likasåsäger ingenting om de tongångar som hörs allt starkare frånÖEF:s sida, där man menar att beredskapsaspekten inte alls är aktuell på sammasätt som fidigare, också av det skälet att det är meningslöst urberedskapssynpunkt att vi hindrar import frän de fattigaste länderna när denimporten flyttas över till , eller . Låt mig vidare säga att jag i mitt inledningsanförandepoängterade att det kan finnas krissituationer då det är befogat att medstatliga medel gå in och hjälpa en ort eller en bransch att klara krisen. Detvar precis vad som skedde i fråga om teko. Det var befogat då, är detinte befogat. Jag skall gå tillbaka fill frågan omimportrestriktionerna, eftersom påstod att det inte finnsnågra internationella invändningar mot våra begränsningar. Om jag inte minnsfel, påtalades dessa av representanten för kommerskollegium. Han påpekade attsåväl äldrestödet som flera andra importbegränsningar har diskuteratsinternationellt. De har ansetts tvivelakfiga. Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 7 §Anmäldes och bordlades 1985/86:178Redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten 8 §Anmäldes och bordlades Prot. 1985/86:43 Den skattemässigabehandlingen av kostnader vid viss verksam-het i uflandet m.m. (prop.1985/86:131) 1985/86:11Förebyggande åtgärder m.m. mot jordskred och andra naturolyckor (prop.1985/86:150 delvis) 1985/86:12 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1985/86:23 Krav på studieintyg vid delutbetalningar av studiemedel (prop.1985/86:100 delvis) 1985/86:27 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1985/86:36 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1985/86:25Flyttning av fartyg i allmän hamn (prop. 1985/86:122) 1985/86:26 Färjetrafikenfill Gofland m.m. (prop. 1985/86:105) 1985/86:27 Ändring i körkortslagen(1977:477) (prop. 1985/86:115) 1985/86:22 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 9 § Kammaren åtskildes .