prot · G909132 · 1985-12-31 00:00:00 — Framför allt ställer den krav på den pedagogiska ledningsfunktionen påalla nivåer inom skolan. Av framställningen i denna skrift framgår vidare attintentionerna med den läroplan som gäller för ännu inte harträngt igenom i den dagliga verksamheten. Arbetet med tolkning av målenförbises ofta när man planerar skolans verksamhet. De övergripande målen måsteges ett mera konkret innehåll, så att man inom arbetsenheter skall kunnadiskutera hur skolans mål kan ges direkt uttryck i arbetet. Det är alltså en bitvis hård kritik mot skolans sätt attanpassa sig till en ny läroplan. Det är kanske nyttigt att stanna upp inför denkritiken och ta den på allvar. Frågan om målstyrningen måste ägnas ökatintresse. Det är viktigt att slå fast att skolväsendet i olika delar av landetoch för alla elever skall ge en likvärdig utbildning med hög kvalitet. Det ärdå nödvändigt att få fram sådana styrmedel att likvärdigheten verkligen kangaranteras. Om decentraliseringsarbetet skall kunna drivas vidare idetaljfrågorna måste staten vara försedd med de styrinstrument som tillgodoserkraven på måluppfyllelse. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter. och vissa fristående skolor 12BIRGITTA RYDLE (m) replik: Jag roade mig i går med att titta tillbaka påden debatt som vi höll om grundskoleanslaget. I dendebatten sade skolministern bl, a, så här: "Om man möter unga människormed respekt för deras avsikter och vilja upptäcker man att de förvånansvärtofta bjuder till och anstränger sig," Just det! Det är där vi menar attbetygen har en viktig funktion, som en morot, en att bjuda till ochanstränga sig, säger att vi moderater är tvärsäkra närdet gäller betygen. Ja, det är vi, därför att vi vet att vi har stöd av avSveriges folk. säger också att betygen motverkarsamarbete. Men då glömmer bort att vad vi vill ha är ett heltannat betygssystem än det vi har , ett betygssystem som inte mäterelevernas kunskaper och framsteg i förhållande till varandra utan i förhållandetill läroplanens krav. Sedan talade om anslagssystemet,besparingar osv. När vi moderater har pekat på vad vi vill spara på har vientydigt sagt att vi inte vill spara på ungdomsskolan - den skall inte drabbasnär det gäller undervisningsdelen. När vi har utformat våra besparingsförslag har vi gjortdet utifrån de förutsättningar som gällde i bugetpropositionen men som intelängre gäller. Jag vill ändå konstatera, , att vi anslår 200milj. mer till än vad regeringen gjorde i sinbudgetproposition. Och hur kommer kommunerna att finansiera den besparing somsocialdemokraterna och nu har kommit överens om? För övrigt är jag övertygad om att man kommunalt inom deenskilda skolorna vet bäst hur man skall hjälpa elever med svårigheter. Prot.1985/86:132 tillgripa olika lösningar på olika håll, och det är inte frågaom att sätta några elever på undantag ianslagshänseende. . . , , , Anf. 13 () replik: friståendeskolor \ r/ r tog upp reglerna förstatsbidrag till de fristående skolorna och frågade: Är ni beredda att riva uppdessa regler, trots att de är antagna i enighet? Ja, det är vi, för det har juvisat sig att i händerna på en centralistisk och missunnsam regering fungerarde som verktyg för att motarbeta mycket legitima krav och önskemål hosföräldrar och elever att välja skola. är det dock inte de reglerna som vihar anledning att diskutera , utan detta kommer upp . Därförhar vi tagit ställning för de skolor som just nu är mest utsatta förregeringens attacker. När det gäller besparingarna talar om den3-procentiga besparingen och den lösning som vi har kommit fram till iutskottet som om det blott och bart vore en teknisk lösning och som om det intefanns någon större skillnad. Så är faktiskt inte fallet. Socialdemokraternasförslag innebar en treprocentig besparing på skolan och skolområdet, medan vårtförslag innebar att vi gav kommunerna förtroendet att själva bestämma varbesparingarna skulle göras. Vi menar, att i valet mellan att anlägga t. ex. ettäventyrsbad, som det nu ärsåpopulärt att diskutera ute i landet, och att satsapå kommunens skola, gör man det . Vi litar alltså på våra kommunalpolitikeri det avseendet. När det gäller den tidigare skolstarten säger att det är ett mycket stort beslut. Ja, det tycker vi också, och detär därför vi har menat att vi skall fatta ett principbeslut om en färdriktning.Sedan skall vi ta reda på vilka hinder som finns i vägen, vilka åtgärder sombehöver vidtas för att det hela skall lösas på ett bra sätt, också att det innebär en mycket stor kostnadsökning. Men det är faktisktsä, att utredningen saknar mycket viktiga överväganden, som hartillkommit senare, nämligen förändringen och utbyggnaden av barnomsorgen, sominnebär att vi satsar mycket mer än förut på lägre åldrar. Det skall ocksåvägas in i bedömningarna när man skall se på kostnaderna för en tidigarelagdskolstart. Detta behöver utredas och klarläggas ytterligare, men färdriktningenskall vi klart ta ställning till, 14 () replik: inledde sitt anförande med attsäga, att vi skall diskutera skolfrågor som kanske är av störreideologisk betydelse än de frågor som vi diskuterar . Jag vill hävda attfrågan om skolans resurser är en oerhört viktig ideologisk fråga, varskonsekvenser sträcker sig långt utöver skolans verksamhetsområde. Sedan sade : Visst vore det roligt om mankunde låta skolan behålla resurser. Jag antar att ordvalet innebär att GeorgAndersson egentligen också tycker att det vore bra, men att han inte ser någramöjligheter att göra det. Sedanbemötte han mitt resonemang med en motfråga: Vad skall man göra närelevunderlaget blir större? Det är, , med förlov sagt en 20 ganska hypotetisk fråga. Vi vet attdet inte inträffar inom överskådlig tid. Skulle detgöra det skall vi vara glada för det, och jag tror attdet finns möjligheter att göra mycket säkrare bedömningar avhur vi då skall hantera frågan än vi kan göra , kanske i förväg. Sedan säger : Det som utskottet haraccepterat är regeringens förslag i budgetpropositionen att ge regeringen ettbemyndigande att sänka basresursmedeltalet. Det måtte väl centerpartisternavara glada över, säger . Ja, visst är vi det, om detta är vadsom verkligen avses, måste ju vara medveten om, att om man barasäger att basresursmedeltalet skall sänkas, kostar det mycket pengar. Nyss harGeorg kritiserat för att vara frikostigt med resursernaoch sagt sig själv inte ha möjlighet att vara det. Men en sådan här sänkningkostar uppenbarligen mycket pengar! Dessutom förefaller det som om har slutatläsa budgetpropositionen med dessa rader, för i fortsättningen stär detnämligen att detta bl, a, skall åstadkommas genom en utjämning mellan länen. Däkvarstår min fråga, och jag förutsätter fortfarande att utskottsmajoriteten harfunderat över detta problem: Om man skall sänka basresursmedeltalet med t. ex.en elev i Storstockholmsomrädet, där det ligger högt, hur mycket måste man höjadet i , eller ? Det var i det sammanhanget som jagställde nästa fråga: Vilka regionalpolitiska effekter får detta, GeorgAndersson? Den frågan är oerhört central i hela resursresonemanget, och det ärmånga förutom centerpartister som har pekat på vilken oerhörd betydelseutbildningsväsendet har för en framgångsrik regionalpolitik. Man kan alltsåinte sluta att läsa budgetpropositionen mitt i ett stycke. och vissa fristående skolor 15BJÖRN (vpk) replik: Flera av de åtgärder som vi här förespråkaroch som vi vill använda överblivna medel till medför inte bestående kostnader.Jag märkte att instämde i min kritik mot förankringen avläroplanen för ute i skolorna. Åtgärden att förbättra förankringen krävervissa medel , men kostnaden blir inte bestående. Det finns en annan aspekt pä detta med att återföra vissamedel. Det är att antalet elever sjunker. Antalet elever som studerar igymnasieskolan kommer att minska, och därmed kommer ett mindre antal att gåvidare till högskolan. Vi kan relativt sett öka antalet elever, om vi motverkarutsållningen av elever, som börjar redan i . Samhället har ju -ochdetta är viktigt - behov av ett visst antal tekniker, läkare, akademiker osv. Det är bl. a. mot denna bakgrund som vi har ansett detnödvändigt att göra vissa förstärkningar inom skolan, men detta innebär inteatt pengar behöver anslås till dessa ändamål för evig tid. frågar: Vad skall ni göra när elevantaletökar? Vi hörde här säga att det knappast är troligt att antaletökar inom överskådlig tid. Men frågan faller på det faktum att en orättvisafaktiskt inte blir mer rättvis, , om fler drabbas av densamma. Jag lägger märke till, fru talman, att ju mer läroplanenför , Lgr 80, förankras hos , desto mer närmar hansig vpk:s Prot.1985/86:132 ståndpunkt när det gäller betyg i skolan. Det är myckettillfredsställande, som man säger på riksdagsspräk. och vissa fristående skolor 16 () replik: biter sig fast i Sifosiffrorfrån när det gäller betygsdebatten. Jag tror inte att kanfatta beslut med utgångspunkt i sådana mätningar. Ett annat betygssystem ger andra effekter, säger . Ja, möjligen delvis, men långt ifrån helt och hållet. Även detbetygssystem som förordar har en typ av utslagningseffekt. Om manskall ha ett betygssystem som tjänar ett syfte i urvalssammanhang, kommerelever att ställas mot varandra. Det är en alldeles otvetydig sanning. är litet vårdslös i debatten. Hon tror attutbildningsutskottets ledamöter inte följer med i vad som händer i andra husoch i andra rum i detta hus. föreslår nämligen att kommunerna skalldrabbas av besparingar på 4 miljarder utöver regeringens förslag. Men sedan har ni lagt fram besparingsförslag speciellt riktade motskolan. De slår mot vissa svaga elever, hemspråksundervisningen, SÅS-anslagen,dvs. anslagen för särskilda åtgärder på skolområdet, samt de särskildainsatserna för lågstadiet. Jag tyckte att var mycket ovänlig motBengt . Hon kallade honom centralistisk och missunnsam. Jag har känthonom som en folkrörelseförankrad och generös person. När det gäller bidragentill fristående skolor har regeringen också varit generös, t, o. m. generösareän . Vi har med gjort upp om reduktionen avstatsbidraget till kommunerna. Vi har gemensamt skrivit att det är en teknisklösning. Jag utgår från att skrivet är skrivet. Jag vill betona att både regeringens förslag och detförslag som utskottet presenterar ger kommunerna fullständig frihet att användasina resurser. Jag tror inte att den ändrade uppläggning som utskottetföreslagit har medfört någon ändrad planering ute i de enskilda kommunerna, ställde flera frågor som jag inte hinner besvara . Elevantalet blir inte större, säger . Ja, omvi enbart ser på så är detta kanske sant för . Men vimåste ju tillämpa samma princip för gymnasiet och högskolan. Om vi tillämparprincipen att låsa fast"resurserna och elevantalet blir större, så får viju mindre pengar per elev. Det tycker jag är en mycket dålig lösning. Mintaletid är slut, och jag ber att få återkomma till övriga punkter. 17 () replik: När jag säger att av folk stårbakom oss då det gäller kravet på betyg i skolan, så är det inte alls fråga omenbart . Det finns många enkäter från andra håll som entydigt pekar isamma riktning. Jag tyckeratt det borde vara så att riksdagsmajoriteten funderaröver varför elever så gärna vill ha betyg. Det kan ju rimligtvis inte 22 vara så att elever vill ha betygdärför att de blir stressade av betygen och därför attdessa skulle skapa en obehaglig konkurrensstämning i skolan. Orsakerna måstegivetvis vara de positiva faktorer som jag har talat om såväl i mitthuvudanförande som i min replik, 18 () replik: var en smula förargad över attjag kritiserade regeringen för dess sätt att behandla de fristående skolorna.Men jag gör detta på mycket goda grunder. Alltsedan den socialdemokratiskaregeringen tillträdde har den nämligen på olika sätt försökt försvåra för defristående skolorna att verka. Det började med att regeringen inte villebevilja några som helst bidrag förrän det hade gjorts en utvärdering. Vi kommerså småningom till ett ärende som rör gymnasieskolan, där man har hållit inne ettantal platser, så att dessa gymnasieskolor inte skall kunna ha annat än15-klasser på gymnasiestadiet mot normalt 30-klasser, Vid det ena tillfället efter det andra försöker manförsvåra för de här skolorna att verka. Vi vill inte göra det. Jag konstaterar att jag inte får några som helst svar påmina frågor. Jag frågade: Varför skall inte föräldrar och elever få välja enfristående skola på rimliga villkor? Varför skall bara elever med föräldrar somkan betala få gå i fristående skolor? Varför kan inte elever få välja skolaockså inom det kommunala skolväsendet? och vissa fristående skolor 19LARZ () replik: sade i sin replik att han intehade tid att svara på min fråga. Jag misstänker att han inte kommer att ha tidi nästa replik heller. Kan det möjligen bero på att inte harfunderat över den här problematiken? Om så skulle vara fallet ber jag att fåskicka frågorna vidare till skolministern, som rimligen måste ha funderat överdetta när han har utformat förslagen i budgetproposifionen, Mina konkreta frågor till är: Hur mycketpengar kostar det att sänka basresursmedeltalet med låt oss säga en elev överhela landet? Om man skall låta den effekten få ett ordentligt genomslag, så attdet blir mindre klasser i storstadsområdena, hur mycket måste i så fallbasresursmedeltalen höjas i glesbygdslänen? Om man sänker basresursmedeltalet måste det rimligeninnebära att det strömmar ut mer pengar. Om man begränsarmöjligheterna till en utformning av systemet på så sätt att man säger att ingenklass i fortsättningen skall ha fler elever än delningstalet, förhindrar man julänsskolnämnderna att tillåta att en del av de ökade resurserna hamnar i de småskolorna, dvs, göra det möjligt att bibehålla små skolenheter. Sammantaget blireffekten den att man med ett betydligt större resursutflöde, något somregeringen och har kritiserat, möjligen marginellt kansänka klasstorlekarna i storstadsområdena och fortsätta att slå utett mycket stort antal skolenheter i glesbygdslänen. Om regeringen och har en annanuppfattning, vore det bra om redovisade det , för detta är,som jag har sagt vid upprepade tillfällen, helt avgörande också för deregionalpolitiska insatser som vi i andra sammanhang brukar vara överens om ärmycket angelägna. Prot.1985/86:132 Anf. 20 () replik: 30 april1986 Fru talman! Jag vill börja där jagslutade den förra repliken och gå vidare och vissa fristående skolor Vad vi talar om nu är en viss reduktion avbasresursmedeltalet genom en utjämning mellan länen. Det behöver sannolikt inteinnebära att glesbygdsskolor drabbas, utan det är mellan länen som utjämningenskall ske. Inom alla län finns det en ganska stor variation mellan glesbygderoch tätorter, men spännvidden mellan basresursmedeltalen är ju, som LarzJohansson har sett, ganska betydande. Vilka regionalpolitiska effekter får det här? frågar mycket energiskt. Jag undrar då: Vilka regionalpolitiska effekter avsågden borgerliga regeringen att åstadkomma, när den krävde en uppjustering avbasresursmedeltalet till 23? Det var ju vad den borgerliga regeringen drevigenom, och det är skadorna av det som vi nu börjar att reparera. Vi harnämligen sett att det hade ogynnsamma effekter. började tala om folk, när hontidigare hade talat om i . Det är nog att dra snabba slutsatserom vad folk vill. Men vi kan ju inte fatta beslut i sådana här frågorutifrån Sifo-mätningar. Jag skulle vilja citera ett stycke ur den ganskaintressanta skrift som jag tidigare citerat. En skola för alla!, där man ocksåtar upp betygsfrågan: "Även om antalet elever som känner sig stimuleradeoch hjälpta av betygen överstiger antalet elever, som i motsats härtill kännersig hämmade och hindrade i sin utveckling, är detta inte skäl nog att behållabetygen. Valet mellan betyg och icke-betyg är här, enligt SÖ, inte en enkelfråga om majoritet kontra minoritet. Att betygen skadar eller hämmar vissaindivider kan, enligt SÖ, inte försvaras med att de hjälper andra individer,även om de hjälpta skulle vara i majoritet," Det var kanske litet krånglig svenska, men jag hoppas attinnebörden är begriplig, vill ha en diskussion om hela valfrihetskomplexet.Det är naturligtvis omöjligt att åstadkomma under en kort repliktid, som det nuåterstår av. Jag ber att få återkomma till den mycket intressantadiskussionen . Förste vice talmannen anmälde attLarz , och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker, Jag begär ordet för att ta upp en enda punkt,som jag finner anledning att kommentera. Det är som italarstolen gör sig skyldig till ett påstående om regeringens attityd till defristående skolorna, ett påstående som inte är korrekt. Hon tar ien replik upp resonemanget ytterligare, och hon säger där att regeringenskulle ha sökt hindra genomförandet av de beslut som Får jag då påminna , som inte hade tillfälle att 24 delta i vid dentidpunkten, att beslut om stöd till friståendeskolor fattades efter den socialdemokratiska regeringens tillträde 1982 påhösten. Vi övertog alltså en proposition som låg kvar från den gamla . Jag ställdes inför ettantal frågor om vilket beslut jag skulle komma att fatta vid en senaretidpunkt. Jag förbehöll mig då rätten att redovisa mitt beslut när jag hadefattat det, och inte innan vi hade haft möjlighet att ta ställning tillskolöverstyrelsens förslag. Vi fick sedermera förslag som omfattadeett antal fristående skolor. Regeringens beslut omfattade därutöver ytterligarenågra skolor, bl, a, ett antal kristna skolor, t. ex. i ,Jag tycker faktiskt att det är något oförsynt att beskriva detta som enmissunnsam och snål och förföljande attityd, om jag nu tolkar innebörden ipåståendet rätt. och vissa fristående skolor 22YLVA () replik: Statsrådet har ju alldeles rätt när det gällerbeslutet om den proposition som övertogs från den borgerliga regeringen. Dåhade vi ingen aning om hur man skulle kunna använda de regler som varuppställda i beslutet. Det visade sig sedan att man försökte förhalaikraftträdandet genom att säga att man först skulle göra en utredning om defristående skolornas verksamhet och sedan se om man kunde ge flera skolorbidrag. Det väckte också en oerhört stor opposition. Att sedan påstå att regeringen är generös mot friståendeskolor därför att man utvidgar statsbidragsgivningen från en mycket snål ochlåg nivå tycker jagar att överdriva. Vi har ju ändå sett ett flertal förslagoch beslut om försök att hindra de fristående skolorna. Det gäller t, ex,statsbidraget till gymnasieplatserna. Det gäller och Estniskaskolan. fick jag besked om att man tydligen sett på Estniska skolan mednågot annorlunda ögon. Jag gläder mig åt det. Generellt sett kan man säga att här inte finns någon positivinställning till de fristående skolorna. Här finns ingen positiv inställningtill möjligheterna för föräldrar att välja. Om det hade gjort det skulle maninte sätta upp sådana hinder, och då skulle man också säga ja till föräldrarsoch elevers möjligheter att välja skola inom det allmänna skolväsendet. argumenterar nu för ett stödtill fristående skolor utifrån ett riksdagsbeslut som aldrig har fattats. I detbeslut som fattades fanns den förutsättning som gavs för stödet till friståendeskolor klart angiven, och den har tillämpats vid regeringens beredning avärendena. Mot den bakgrunden tillåter jag mig att med en viss bestämdhet hävdaatt tillämpningen har varit generös. Vi har alltså följt vad som sades iproposition och utskottsbetänkande om vilka kriterier som skulle gälla för stödtill fristående skolor. På den punkten tycker jag att det angrepp som riktas motoss är inte bara oförsynt utan dessutom oöverlagt, eftersom härmåste backa från sitt påstående att också Estniska skolan skulle vara illabehandlad. Hon säger att hon nu - uppenbarligen under pågående riksdagsdebattnär Prot.1985/86:132 hon upptäckt att jag, som har tillgäng till fakta, var här - ärberedd att rätta uppgiften. och vissa frislående skolor 24 () replik: Det är uppenbart att dessa regler kantillämpas med större eller mindre generositet. Det finns alltså en spännvidd ihanteringen av reglerna inför de olika konkreta besluten. I ett enda avseendehar regeringen varit mer generös än vad reglerna egentligen tillåter, nämligennär det gäller de kristna skolorna. Vi menar i att reglerna har visat sig vara såtänjbara och så begränsande att det är tid att riva upp beslutet och i ställetöverväga nya regler. Enligt bestämmelserna skulle de fristående skolornasverksamhet vara specifikt till gagn för det allmänna skolväsendet för att deskulle vara kvalificerade för statsbidrag. Det visar sig nu att detta hartagits till intäkt för att i olika sammanhang tala mot de fristående skolorna, har - det vill jaggärna säga - visat en mer generös attityd mot de fristående skolorna, men mångaav hans partikamrater delar inte denna uppfattning. Jag nöjer mig med att nu notera att jag ärganska generös, enligt beskrivning. Förste vice talmannen anmälde attYlva anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare replik. 26 (): Det är med anledning av motion 1985/86:Ub210 som jag vill säga några ord. Depåpekar att läroplanen för tillsammans med ett friarestatsbidragssystem ger skolan större frihet då det gäller mål och medel ochramar för verksamheten. En behovsstyrd resursfördelning måste innebära att skolanär till för eleverna, och det är politikernas uppgift att se till att samhällettar sitt ansvar. Avsikten med skolans förstärkningsresurser är att de skallanvändas till elever med särskilda behov. Lokalt skall kommunerna fördelaresurserna till de elever som har störst behov. Detta uttalas klart i Lgr 80,vilket motionärerna påpekar. tilldelas kommunerna förstärkningsresursen i direktproportion till antalet elever. Denna resurs är rörlig och kan omfördelas efterbehov. Erfarenheterna talar för att det är en mycket liten del avförstärkningsre sursen som fördelas fritt. Detta slås fast i en doktorsavhandling med titeln , av och , Dessa författare påpekar att det inte har blivit någon större omfördelning till svagare elevgrupper, och en omfördelning mellan skolor har ej utnyttjats. Resursen har använts till att generellt minska 26 storleken på klasserna. Olika skolforskarehar också konstaterat att föränd- ringar avgruppstorleken 15-40 elever har obetydliga konsekvenser utom för lärarnasarbetsinsats. Arbetssättet i klassen förändras ju inte automatiskt genom attelevantalet minskar. Låt mig anlägga några synpunkter pä dettaärende frän handikapprörelsens sida. En förutsättning för att handikappadeelever med stora funktionshinder skall kunna fungera inom skolan är att de kanfå praktisk hjälp under lektionstid, under raster och måltider. Här krävsalltså personella resurser, som är speciellt reserverade för enskildaindivider, i syfte att likvärdiga möjligheter till studier skapas för dennaelevgrupp. Här kommer förutom förstärkningsresursen även medel som fördelas avlänsskolnämnden och rent kommunala medel in. Det har också visat sig att därelevassistentorganisationen fungerar väl har också dessa elever kunnat klaragrundskola, gymnasium och universitetsstudier. Innan denna resurs kom till,begränsades handikappade elevers utbildningsmöjlighet till minsta möjligaomfattning, dvs. i stort sett bara grundskola och knappt det. Inom handikapprörelsen har man den erfarenheten attförstärkningsresursen inom skolan inte används med prioritet för denlivsavgörande service som handikappade elever behöver för att kunna fullföljasin skolgång och sin utbildning. I förlängningen blir detta också ett hinderför dessa elever att komma ut i arbetslivet. Låt mig påpeka även följande: Skolan och möjligheterna attklara studierna där är livsavgörande för alla elevers möjligheter att få endräglig livssituation senare i livet. För elever med handikapp är det enkatastrof, om man inte av praktiska skäl kan fullfölja sin utbildning. Det ärdärför viktigt att en utvärdering av förstärkningsresursen sker med tyngdpunktpå de handikappade elevernas hela servicebehov under skolåret.