prot · G909131 · 1985-12-31 00:00:00 — "Jag var stark och full av tillförsikt, hade använten massa år på att läsa alla böcker, lära mig judo, vara med i alla grupper.Plötsligt insåg jag att alltihop inte gjorde mina döttrar ett tum säkrare ivärlden, att våldet i världen inte handlade om mig, utan var en mycket större,global fråga," En amerikansk kvinnlig sociolog gör som chef för ettvåldtäktscentrum detta uttalande, när hon insett hur genomsyrat det amerikanskasamhället blivit av sexuellt våld. En man med liknande insikter om anser att våldetbygger på en och samma grundprincip. Det gäller nämligen att kliva på andra,att skaffa sig makt och status genom att ta från någon annan, att den som ärstark utnyttjar den som är svag och att män äger och utnyttjar kvinnor ochbarn, undkommer inte den globala amerikaniseringen och glorifieringennär det gäller den makt som utövas med den rätt som tillkommer den starkaste-eller, för att använda Kersfin Stjärnes ord från en rapport om ett mansrevir:Halva mänskligheten bär på ett handikapp: att vara kvinna. Våldet är däremot inte jämnt fördelat. Det är ettmansproblem. Jag vill tillägga att våldet självfallet också drabbar männen ochutövas män emellan -brutaliseringen är ett hinder för allas vår frigörelse. Dethandlar då också om våra söner. Kriminalisering vid prostitution, m. m. I super sig en tonårstjej så full att hon nästan ärmedvetslös. Åtta grabbar våldtar henne och trasar sönder hennes underliv. Idomstolen förklarar man att den unga kvinnan inte har blivit våldtagen. Hon ärmedvetslös när gärningen utförs och är därmed inte våldtagen! I frikänns två män som åtalats för våldtäkt pä en16-ärig flicka. Offret för våldtäkten hade varit ute alltför sent och varitalltför utmanande klädd för att hennes bön om "kvinnofrid" skullekunna uppfattas som någonting annat än "klädsamt motstånd". stod justitieministern i dennatalarstol och avfärdade frikännandet i med att så att säga fyrkantigthänvisa till att vi har självständiga domstolar i det här landet. Ettpliktskyldigt uttalande om att "sexuella övergrepp alltid väcker berättigadharm och avsky" snarare underströk ministerns kallsinnighet när det gällerden djupa vrede som växer fram mot våldet och förnedringen. I bakgrunden tilldet alltmer förråande människoföraktet finns inte bara en mossig ochpatriarkalisk syn på oss_ kvinnor, utan där finns också uppfattningen attkvinnan är ett utbytbart föremål som står till mannens förfogande som vilkenpryl som helst, vilken köps och säljs till den kapitalistiska kommersensfromma. Det är ingen tillfällighet att sex och våld har blivit en stapelvara ivärldens mest utvecklade kapitaliststat, . Kulturindustrins enorma expansion med tendenser tillstordrift och en allt härdare konkurrens och marknadsföring har lett tillhäftiga grepp, med tonvikt på det vulgära och med fascistiska inslag. De iSverige som bor i områden med inbyggd mottagning för kabel-TV via SkyChannel och liknande avtrubbningscentraler är passivt inblandade i kulturensmulti-miljardindustri. Där finns inte plats för någonting annat än enklaschabloner av kvinnor och män, och där finns inte heller någonting som svararmot människors behov av sinnlighet och varm sexualitet. Budskapet att bästa sättet att överleva är att förbrukaandra leder till en i grunden pornografisk inställning till andra människor.Sexualiteten fråntas mänsklighet och känslor och gör partnern till ett objektsom kan behandlas med förakt och våld. I vpk:s motion beskriver viprostitutionen som en av de grövsta formerna av kvinnoförtryck och förnedring.Men utan tvivel utgör också pornografin en grogrund för attityder som liggerbakom såväl prostitution som våldtäkt och kvinnomisshandel. Vi i vpk anser att samhället måste satsa mer på densocialt viktiga jourverksamheten och på andra sociala åtgärder för attförhindra att fler kvinnor prostituerar sig. Det gäller att också stödja demsom redan är prostituerade och att få dem att bryta ett levnadsmönster som ärtill skada. Vidare gäller det att ge dem ett mer människovärdigt liv. Men dettatycks inte vara tillräckligt för att samhället med kraft skall kunna bekämpaprostitutionen och de sociala värderingar som denna speglar. Vi anser alltsåatt en lagstiftning som syftar till åtgärder mot de prostituerades kunder måsteövervägas - vi är dock medvetna om att det är en komplicerad uppgift att utarbetaett lagförslag. har centermotionen om åtgärder mot prostitutionen ettyrkande som enligt vår åsikt är mer realistiskt och som bättre överensstämmermed vpk:s ståndpunkt, vilken vi upprepat i en motion , nämligen motion 621. Det handlar om en hemställan hos regeringen om att ta framett lagförslag som kriminaliserar kunden/"torsken" i enprostitutionskontakt. Såväl som vpk:s motion talar också för behovetav sociala insatser, I vår motion pekar vi på de rättsliga problem somaktualiseras genom en kriminalisering och förutsätter att regeringen, ommotionen bifalls, beaktar detta. Vi tror på denna väg som en kraftfullmarkering av att samhället genom en kriminalisering kan påverka människorsattityder i rätt riktning och att prostitutionen kan stoppas om efterfråganstoppas. Jag villhärmed yrka bifall till reservation nr 1 av , De destruktiva krafterna på den här planeten har aldrigvarit så starka som . Hos barn, ungdomar och vuxna finns en ångest införframtiden som utnyttjas av kommersiella krafter. Människornas längtan efter enbättre värld, efter ömhet och trygghet exploateras på det mest cyniska sätt.Kulturindustrins vinstrika övertag i kombination med de många osäkrasmaktlöshet deformerar och avtrubbar unikt mänskliga drifter och behov. Känslorav solidaritet med de svagare tenderar att upplösas. Erotiken görs till enhandelsvara. Själen trasas sönder, och våra kroppar delas upp som vore vi mekaniskadockor. Men mot ångesten står också kampglada krafter, som intelåter det stanna vid rädsla inför en skrämmande framtid. Framför allt är detkvinnorna som stått för motståndet, dels genom att attackera pornografin ochvåldstendenserna, dels genom positiva motbilder. Runt om i landet har enkvinnosolidaritet spirat som också innefattat männen. Fram för alla kvinnorsoch mäns rätt till en sexualitet utan förnedring- bort med porren, har varittemat. Inom vpk har kvinnopatruller på torg och i möteslokaler visatutställningar om och med erotisk litteratur och bilder, som finns till för attutveckla och berika det sexuella samlivet mellan män och kvinnor. Detta äralltså motsatsen till det hyckleri som finns i samhället. Allt fler kräver också att lagen om förbud motdiskriminering av folkgrupp måste utökas så att kränkandet av kön omfattas.Kraven finns bl, a. i anslutning till alla de undertecknade protestlistor, somjag tror har skickats inte bara till vpk:s ledamöter utan till alla ledamöter iriksdagen, där parollen är Ja till kärleken-Nej till porren. Vpk har följt uppdessa krav i vår motion mot porr och prostitution. Eftersom vpk inte finns representerat i justitieutskottetoch alltså inte har kunnat föra fram våra yrkanden eller skriva reservation, tarvi upp vårt krav om lagförslag mot "missaktning av kön" med följandemotivering: Både prostitution och pornografi handlar om attityder. Detgäller att hitta rätt sätt att påverka dessa. Ett sätt när det gällerpornografi är att samhället klarare tar ställning genom t. ex. ett tillägg i 16kap. 8 § i . Där stadgas straff för den som offentligen"uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sädan grupp av personermed anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse".Om paragrafen utökas*med "kön" skulle de som bekämpar kvinnoförakteti olika sexkapita-listers alster ha lagstiftningen i ryggen vid olika kampanjeroch aktioner. Mänga organisationer ute i samhället stöder detta krav. Med dettavill jag yrka bifall till vpk:s motion Ju621 yrkande 3. Det är ett orimligt förhållande och ett sjukdomstecken när Kriminalisering vid prostitution, m. m. Kriminalisering vid prostitution, m. m. samhälletlegaliserar könshandeln genom krav på de mest utnyttjade som"näringsidkare". var också inne på detta. Denbyråkratiska fyrkantighet och kyla som detta speglar är mycketavslöjande. Försvararna av detta system blir plötsligt mjuka i sinnet när detgäller att peka på eventuella risker för "torskarna" - de somindirekt betalar till statskassan genom "näringsidkarna"/de prostituerade.Då pekar man på risken för utpressning som en allvarlig sak. Ja, risken kaninte förnekas, men det måste också finnas proportioner i synen på vadkvinnorna, de prostituerade, lever med för risker. Det är knappast någonhemlighet för justitieutskottets ledamöter att det är just dessa kvinnor somutsätts för mest våld och sexuella övergrepp i samhället . 108 (): I det betänkande som kammaren nu har attbehandla upptas ett antal motioner som rör frågor med anknytning till sexualbrottslagstiftningen.De frågorna har diskuterats i kammaren vid ett flertal tillfällen under desenare åren, bl. a. i anslutning till att sexualbrottslagstiftningen varföremål för en genomgripande förändring 1984. Då antog en propositioni frågan, grundad bl. a. på sexualbrottskommitténs betänkande. Vi diskuteradeockså de här frågorna så sent som . Då hade attbehandla yrkanden som är snarlika dem som läggs fram som reservationer tilljustitieutskottets betänkande. Jag skall främst uppehålla mig vid demotionerna och vid en del av det som har sagts i de anföranden som harhållits. I reservation 1 av och att hos regeringen skall begära förslag om författningsreglersom medger rätt till juridiskt biträde åt personer som utsatts för sexuellaövergrepp. Den frågan var aktuell redan när behandlade regeringensproposition om sexualbrottslagstiftningen, 1984. godkände den ipropositionen föreslagna ordningen, en ordning som innebar att målsägande somhörs med anledning av åklagarens talan och som med hänsyn till brottets arteller annars kan antas vara i behov av personligt stöd under rättegången fåråtföljas av en lämplig person som sådant stöd. I det utskottsbetänkande som lågtill grund för ställningstagande uttalades att så snartdet över huvud taget fanns tillräckligt underlag borde en utvärdering ske av denya reglerna för att se hur de fungerat i praktiken. Utskottet sade att om detvisar sig att det finns ett uttalat behov av juridiskt biträde som stödermålsäganden under förundersökningen och rättegången bör man överväga saken pånytt. Detta gav regeringen till känna. Regeringen beslutade att ge tilläggsdirektiv tillrättshjälpskommittén i enlighet med beslut. härför närvarande som sin enda uppgift att överväga just denna fråga. Enligt sinadirektiv skall kommittén undersöka hur det rättsliga förfarandet i mål omansvar för sexualbrott har fungerat i praktiken från målsägandens synpunktsedan de nya reglerna infördes . På grundval av denna undersökning skallkommittén ta upp frågan om formerna för utvidgad rättshjälp ät i första handkvinnor som har utsatts för sexualbrott eller vissa andra våldsbrott. Kommitténskall undersöka om en sådan ordning som den som finns i våra grannländerbör bilda modell för ett nytt system för svensk del eller om systemet här börges en annorlunda utformning. Ett betänkande från rättshjälpskommittén i den här fråganär enligt vad jag har erfarit att vänta under innevarande sommar. Jag tyckeratt det mot den bakgrunden är något av ett slag i luften att foga enreservation som denna till justitieutskottets betänkande. Med hänsyn till att överväganden pågår i den riktning sommotionären önskar och helt i linje med vad utskottet tidigare uttalat, menarutskottet att det inte finns någon anledning för att nu ta någraytterligare initiativ i frågan. Vi har att vänta oss ett förslag frånrättshjälpskommittén, som sedan får remissbehandlas i vanlig ordning och såsmåningom bli förmål för ett ställningstagande. Frågan skulle inteföras framåt om reservationen från och bifölls , I reservation 2 av krävs en kriminaliseringav prostitutionen eller rättare sagt en kriminalisering som riktar sig motkunderna. Låt mig först slå fast - och då mot bakgrund av , som jag tolkade som något av en oförskämdhet gentemotutskottsmajoritetens ståndpunkt - att det är ett ytterst angelägetsamhällsintresse att bekämpa prostitutionen. Det är det utifrån olikautgångspunkter. Prostitutionen är som samhällelig företeelse oacceptabel. Denförstärker en kommersiell syn på andra människor, och den motverkar strävandenamot ökad jämställdhet mellan könen. Prostitutionen är ett allvarligt socialtproblem, och dess omfattning är ett uttryck för en pågående social utslagningsprocessi samhället. I prostitutionens spår följer social misär och djupa mänskligatragedier. Det har vi upplevt, som ute i de sociala distriktsnämnderna ochsocialnämnderna har haft att diskutera denna problematik och också ta ställningtill åtgärder för att bekämpa problemen från social utgångspunkt. Prostitutionen har också andra helt oacceptablaföljdverkningar. Prostitutionen har ett nära samband med narkotikahanteringoch annan organiserad brottslighet, och det är också en utmaning mot samhället.Många av prostitutionens exploatörer lever ett liv i lyx bakom välputsadeföretags- och restaurangfasader, murade av pengar från prostitutionsverksamhetoch annan brottslighet. Detta sammantaget - de sociala problem som prostitutionenför med sig och den hantering som förekommer i prostitutionens spår - är enutmaning mot samhället och kräver att samhället med kraft vidtar åtgärder föratt bekämpa prostitutionen. Därmed inte sagt att det alltid är så kraftfulltatt vidta straffrättsliga åtgärder för att bekämpa ett socialt fenomen. Mycket talar för - och det understryker utskottet - attett allmänt straffsanktionerat förbud mot prostitutionen vore felaktigt.Intresset av effektiva socialvårdande insatser skulle motverkas av enkriminalisering. Vidare skulle en kriminalisering som riktar sig mot deprostituerade kvinnorna te sig ytterligt inhuman och kunna uppfattas som enform av klasslagstiftning. Inte heller en kriminalisering som riktar sig enbartmot dem som utnyttjar de prostituerades tjänster, kunderna, skulle undvikasådana oönskade effekter som är förenade med ett allmänt förbud motprostitution. Exempelvis skulle en sådan lagstiftning framkalla ett behov avsärskilda Kriminalisering vid prostitution, m. m. 9 Riksdagensprotokoll 1985/86:130-131 Kriminalisering vid prostitution, m. m. mellanhänderför de prostituerade, och även om kriminaliseringen gjordes med begränsning tillkunderna skulle det sannolikt bidra till att göra prostitutionen svåråtkomligoch motverka myndigheternas försök att med sociala åtgärder ingripa motprostitutionen. Det finns också en rad andra kriminalpolitiskainvändningar mot en sådan kriminalisering, exempelvis riskerna för utpressningsom kan följa, och de svårigheter som finns med att upprätthålla en kontroll avefterlevnaden. Mot denna bakgrund och då utskottet inte ser anledning attnu ändra på de bedömningar man gjort tidigare i fråga om kriminalisering vidprostitution, menar utskottet att mofionerna med sådana yrkanden skall avslås. Men utskottet understryker ett par viktiga saker i sittbetänkande, som jag vill åberopa även i kammardebatten. Man anknyter till sinatidigare uttalanden om vikten av kraftfulla åtgärder mot det allvarligasamhällsproblem som prostitutionen utgör. Enligt utskottets mening är desociala insatserna av största betydelse. Utan sådana åtgärder finns detsannolikt inga utsikter att nå varaktiga resultat. Det är enligt utskottetsuppfattning ett mycket viktigt arbete som bedrivs av bl. a. de särskildaprostitutionsgrupperna och även i övrigt inom socialförvaltningarna och avfrivilliga organisationer. En förutsättning för ett framgångsrikt arbete äremellertid att verksamheten bedrivs med kontinuitet och med tillräckligaresurser. Det bör konstateras att den verksamhet som har bedrivits och i vissmån bedrivs inte har varit så kontinuerlig och inte har haft sä stora resursersom hade behövts för att effektivt bekämpa prostitutionen. Jag tycker inte skall ta det förhållandet att kommunerna skurit ned pä sina socialainsatser för att bekämpa prostitutionen som intäkt för krav på kriminaliseringav exempelvis kundkontakterna. Då går man en galen väg. När kommunerna spararpå ekonomiska resurser för att bekämpa prostitutionen konstaterar man att vimäste tillgripa straffrättsliga metoder eftersom det brister i socialaåtgärder. Det är en ideologi som i vart fall inte jag ställer upp för. Med dessa motiveringar avvisar utskottsmajoriteten kravenpå en kriminalisering av prostitutionen. Jag yrkar avslag på reservation 2och, som jag inledningsvis nämnde, på reservation 1, Ett par saker har sagts i debatten som kanske förtjänarnågra kommentarer. Först till , Jag tycker att vi kanske inteskall använda aidsproblematiken som ett slagträ i den här debatten. Jag trorinte att vi motverkar spridningen av aids eller HTLV-III-smittagenom en kriminalisering av prostitutionen eller av kundkontakterna. Det ärandra resurser som skall till. Sådana resurser som bl, a. anges i detåtgärdsprogram som regeringen har lagt fram, där det avsätts särskilda medelför bekämpning av aids. Det är åtgärder i form av information om riskerna förHTLV-III-smitta, Det är aktiva fältinsatser från . Det ärfortsatta aktiva insatser från polisens sida riktade mot koppleri,narkotikabrott och liknande. Det är, som det sägs i åtgärdsprogrammet,"genom samordnade och offensiva insatser från polisens och socialtjänstenssida" i den riktning som de olika prostitutionsprojekten har arbetattidigare. Dessa projekt har visat sig ge väldigt goda resultat då de arbetatmed stora resurser och intensiva insatser . Det sägs också i åtgärdsprogrammet: "Det uppsökandearbetet bland prostituerade missbrukare i främst storstäderna måste förstärkaskraftigt. Detta kan ske genom förstärkning av resurser menockså genom att medel ställs till förfogande för olika organisationer- såsomklient-och kvinnoorganisationer - för att nå dessa grupper," Det blir då aidsdelegationens uppgift att ta tag i dessafrågor. Jag tror att det är den vägen som man skall möta aidsproblematiken, ochinte genom en kriminalisering. Sedan några ord till , Först hade ViolaClaesson synpunkter pä justitieministerns uttalande i den frågedebatt som ägderum . Hon menade att justitieministern hade bagatelliserat dedomstolsavgöranden som har uppmärksammats , ViolaClaesson sade att justitieministern fyrkantigt hänvisade till att vi harsjälvständiga domstolar. Vi har ju självständiga domstolar i det här landet. Enligtgrundlagen skall varken justitieministern, regeringen eller bestämmahur en domstol skall döma i ett enskilt fall eller uttala sig om domen. Detstär ganska klart enligt den lagstiftning som gäller. Däremot sade justitieministern något annat. Han åberopadenämligen det nya synsätt som ligger bakom sexualbrottslagstiftningen och somdet kanske finns skäl att upprepa för kammaren. Ett syfte med de ändringar som genomfördes för snart tvåår sedan var att komma bort från den förlegade kvinnosyn som avspeglade sig ide tidigare bestämmelserna om sexualbrotten och att anpassa lagstiftningen tillmoderna värderingar, I lagstiftningsärendet uttalades klart hur lagstiftarensäg på olika frågor. a. sades att kvinnans nej till sexuellt umgänge ivarje situation ovillkorligen skulle respekteras. Ett nej är alltid ett nej.Det var ett understrykande som justitieministern gjorde i den debatt som ägderum . Det finns skäl att återupprepa det för attytterligare understryka den nya sexualbrottslagstiftningens syn på dessafrågor. Sedan till yrkande om bifall fillvpk-motionen om förbud mot diskriminering. Den frågan är föremål förövervägande i . Den har också varit föremål för en särskildinterpellationsdebatt i kammaren, där justitieministern sade att det skullevara tänkbart att ändra bestämmelserna så att de kommer att omfatta även sådanahandlingar som kvinnor i allmänhet, och i så fall kanske även män, upplever somuttryck för missaktning av kvinnornas kön. Dessa frågor är alltså föremål för överväganden inomregeringskansliet, bl. a. i anslutning till den fortsatta beredningen medanledning av yttrandefrihetsutredningens betänkande. Mot denna bakgrund finnsdet inte någon anledning att bifalla yrkanden. Därmed yrkar jagavslag på den motionen. Jag yrkar avslag på reservation 1 och 2 i anslutning tillutskottsbetänkandet och avslag på motionen av vpk. Kriminalisering vid prosthution, m. m. 109GUNILLA () replik: Jag anser att man från samhällets sida med enkundkriminalisering skall markera att vi inte tolererar prostitution, att viinte tycker att det Kriminalisering vid prostitution, m. m. är riktigtatt männen med denna förödande kvinnosyn och snedvridna sexualsyn köper sigsexuella tjänster av flickor. hänvisade till de sociala insatserna. Viär helt överens om att vi måste sätta in alla insatser vi kan för att på olikasätt hjälpa de kvinnor som är prostituerade. När det gäller dem som ännu intehar kommit in i prostitutionen behöver vi något verksamt medel. ex. prostitutionsgrupperna att det, för att de skall kunna utföra ett braarbete, behövs en lagstiftning på området. Vi tycker att det är viktigt att gedem möjligheter att arbeta på ett bättre sätt. Argumentet att detta skulle leda till utpressning anserjag vara litet cyniskt. Man är då tydligen beredd att offra dessa flickor införrisken att kunderna skulle bli utpressade. Jag kan inte riktigt förstå dennatankegång. 110 (vpk) replik: Jag ställer mig uppriktigt sagt litetundrande till vad det skulle vara som kan förtjänas att kallas för enoförskämdhet i mitt anförande . När man diskuterar dessafrågor menar jag att det är mycket viktigt att ta upp de argument som beskriverbakgrunden till att en sådan här bedrövlig situation kan råda. Jag har aldrig någonsin försökt anklaga justitieutskottetsledamöter därför att de vill satsa pä socialpolitiska åtgärder och mer ochbättre resurser då det gäller att bekämpa prostitutionen. Tvärtom har dettaverkligen varit vpk:s linje. Men när man talar om att den viktigaste insatsenskall ske på den socialpolitiska sidan och när det gäller att ge dessaresurser, då gäller det också att ställa upp här i kammaren när vi diskuterarekonomisk-politiska frågor. Vem ställer inför ett beslut i de frågorna upp pävpk:s förslag om att kommunerna inte skall brandskattas som sker och råka såilla ut att det fär allvarliga konsekvenser? Vi menar att man både måste satsasådana resurser och göra en markering från samhällets sida - såsom vi harföreslagit - genom ett lagförslag om en kriminalisering av kunderna. Jämförelsen med och den debatt som dåfördes är faktiskt ganska viktig. Då fanns det ett förslag i kammaren som gickut på att skulle fatta beslut om straffsanktionering utan att vi hadefått se närmare på de risker som också vi menar kan vara förenade med enkriminalisering. Men vi anser att de riskerna är beroend&av hur ett lagförslagkommer att utformas, och då får vi ta ställning senare, ifall kammarensmajoritet skulle besluta i den riktning som vi vill. Mer resurser till kommunerna äralltså inte någonting som vpk har sagt nej till. Det kanske inte är ett sådåligt exempel att samhället har gjort så när det gäller barnagan - just som enmarkering. Vi tror att man skulle kunna upprepa det på detta område. 111LARS-ERIK LÖVDEN (s) replik: Jag vill börja med att vända mig till ViolaClaesson. Jag fär kanske be om ursäkt om jag uppfattade inlägg fel. Jag tror att hon formulerade sig ungefär så, attutskottsmajoriteten hade drabbats av en plötslig mjukhet i sin inställning tillkunderna och deras problem. Det uppfattade jag som ett tecken på att hon ansågatt det skulle vara enskillnad mellan våra uppfattningar om nödvändiga insatser och vårt engagemangnär det gäller de prostituerades problem. Det är inte fråga om det! Vi har litet olika synsätt i dessa frågor. Vi menar att vikan bekämpa denna problematik mycket effektivt via sociala åtgärder. Men detkräver att kommunerna - framför allt de större kommunerna - verkligen sättertill uthålliga resurser för att klara detta.