prot · G909139 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:139 1 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:563till näringsutskottet 2 § Föredrogs men bordlades åter Finansutskottetsbetänkanden /86:22-28 och 31 betänkanden /86:45 och 47Utrikesutskottets betänkanden /86:17, 21, 26 och 31 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande /86:17 betänkanden /86:16, 19, 21 och 22Arbetsmarknadsutskottets betänkanden /86:16 och 17 1985/86:12 om anslag till statligpersonalpolitik m,m, (prop, 1985/86:100 delvis) samt 1985/86:19om anslag till idrott, rekreation och turism (prop, 1985/86:100 delvis), 1985/86:16 om anslag till kabelnämnden, m, m. (prop, 1985/86:100 delvis) och 1985/86:17 om anslag till kyrkliga ändamål m, m,(prop, 1985/86:100 delvis). betänkande 12 samtkulturutskottets betänkanden 19, 16 och 17 kommer att debatteras i nu nämndordning. Voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltså arbetsmarknadsutskottets betänkande 12om anslag till statlig personalpolitik m, m, I fråga om detta betänkande hållsgemensam överläggning för samtliga punkter. De statliga förnyelsefonderna m. m. De statliga förnyelsefonderna m. m. 2 (): Vi skall nu debattera personalpolitiken rörande 500 000statstjänstemän. Ämnet är mycket stort. Frågorna är betydelsefulla för alladessa anställda. Jag tänker exempelvis på de statstjänstemän som oroar sig överpolitikernas tal om den alltför stora offentliga sektorn. Statens kaka är litenmen säker, sade man förr, är den kanske inte lika säker. Oroa er inte i onödan, skulle kunna vara ett råd. När visäger så betyder det inte att man som statstjänsteman kan fortsätta i gamlahjulspår. Men i ett arbetsliv som kännetecknas av snabba och mer eller mindreomvälvande förändringar av olika slag krävs aktivitet, flexibilitet och viljatill utveckling. Det råder politisk enighet om att människor skall ha ettarbete och att ingen skall ställas på gatan. Det råder också enighet om att denenskilde anställde, i det här fallet statstjänstemannen, i möjligaste mån skalltillägna sig beredskap för eventuella kommande förändringar inom sitt yrkeeller inom sitt arbetsområde. Jag har tidigare i kammaren fördjupat mig i olikapersonalpolitiska spörsmål. Jag har bl, a, understrukit vikten av att vi slårvakt om välutbildade och kvalificerade befattningshavare inom den statligaförvaltningen. Det skall löna sig att utbilda sig även inom den offentligasektorn. Det har exempelvis gått långt, när en präst har sämre betalt än densom gräver graven. Jag menar självfallet inte att kyrkvaktmästaren har en förbra lön, tvärtom. Men vad fär vi för präster ? Och nog har det gåttlångt när socialarbetaren, som bl, a, behandlar ansökningar om socialbidrag,själv måste begära socialbidrag. Med andra ord är det en viktig del avpersonalpolitiken att med differentierad lönepolitik hindra flykten frånchefsbefattningar i staten. betänkande om den statligapersonalpolitiken omfattar i är åtta sidor. Det är ett ganska tunt betänkande,och det är inga nyheter i det. Reservationerna handlar om frågor som vitidigare behandlat. Först ett par ord om den första reservationen, som gällerfrågan om bidrag till förnyelsefonder. Vi har från moderat håll sagtnej till sådana inom den privata sektorn, och vi gör det naturligtvis även närdet gäller den offentliga sektorn. Vi säger också nej till att sådant härregleras i kollektivavtal. Jag yrkar bifall till reservation nr 1, Reservation 3 gäller också en fråga som vi tidigarebehandlat; den gäller anslag till de politiska kvinnoorganisationerna. Vi villinte vara med om det -vi tycker att det räcker med det partistöd vi har.Därför, herr talman, ber jag att få yrka bifall också till reservation 3. 3 (): Betänkandet om den statliga personalpolitikeninnehåller inte många meningsskiljaktigheter. Vi har varit överens om det mestai det till formatet ändå ganska tunna betänkandet. Däremot gäller det, som AlfWennerfors sade, viktiga frågor för de statligt anställda - det kan jaginstämma i. Förnyelsefondernahar diskuterat i en övergripande debatt tidigare,ställde sig då avvisande till den formen när det gäller den privatasektorn, och vi menar att skälen för att avstå från s. k. förnyelsefonder ilika hög grad måste gälla för det statligt reglerade området. Därför menar viatt uppbyggandet av dessa fonder bör avbrytas. är det så att det finns ett avtal, som står i strid medett sådant förfaringssätt. Därför bör regeringen enhgt mening sägaupp det avtalet. Det kan självfallet inte ske utan föregående förhandlingar.Men vi menar att inga medel skall anvisas i avvaktan på förhandlingsresultatet.Skulle det bli aktuellt med statliga anslag anser vi att regeringen färåterkomma till . Med det anförda vill jag yrka bifall till reservation2. I övrigt vill jag yrka bifall till utskottets hemställan,vilket innebär att ett med några kronor förstärkt anslag kommer att utgå tillkvinnoorganisationerna. Jag tror, herr talman, att bidraget tillkvinnoorganisationernas centrala verksamhet är väl använda pengar. Det gällerinte minst i politiskt avseende, där man kan hänvisa tilljämställdhetsfrägorna. Vi som i utskottet har jobbat med de frågorna vet attdet är en tung och svår uppgift att driva jämställdhet. Det är viktigt att allakvinnoorganisationer- men också andra organisationer - verkligen jobbar vidaremed det och ser till att vi kommer framåt. Det behövs mycket innan vi har nåttmålet. Därför är det angeläget att utskottets hemställan på den punkten bifallsoch att reservation 3 avslås. De StatUga förnyelsefonderna m. m. 4 i (c): För att begränsa mitt inlägg tar jag bara uppvad som sägs i reservation nr 1. motsatte sig införandet av förnyelsefonderpå det privata området. Ett av skälen till vårt ställningstagande var attfonderna är ett ytterligare steg mot en planerad och styrd ekonomi, därfackföreningsfunktionärernas medverkan bidrar till en korporativ utveckling inäringslivet, Erfarenheterna nu efteråt visar päblandade resultat. Vissa statliga företag har genom vinstavsättningar heltlyckats undvika bidrag till förnyelsefonderna, och ett stort antal företaguppnår inte den givna vinstnivån. Det är företag med större vinst än , som göravsättningar till förnyelsefonderna. Således står en stor del av svenskarbetsmarknad utanför fondsystemet. Den slutsats man kan dra är att det enligtsocialdemokratisk tro sker en begränsad utveckling i företag utanförnyelsefonder. Detta är inte sant. Socialdemokraterna har en alltför storförkärlek för olika fondsystem där fackföreningsfunktionärer tillfredsställs genomsin närvaro. Förnyelsefonder på det statliga området har tillkommitgenom avtal. Vår reservation skall ses mot bakgrund av att förnyelsefondernainte kan betraktas som lönekostnader och därför inte bör regleras ikollektivavtal. Huvudändamålet med de statliga fonderna är att beredautvecklingsmöjligheter och tryggad anställning för arbetstagare med bristandeutbildningsbakgrund och för personalgrupper som till följd avstrukturförändringar befinner sig i eller riskerar att komma iövertalighetssituationer. Totalt kommer 300 milj, kr, att avsättas under fyraår. Förnyelsefonderpå det statliga området avviker från vad som gäller inom De statliga förnyelsefonderna m. m. På det statliga området får fonderna karaktären av anslagavsedda för insatser som underlättar förändringar. Det finns enligt vår meningredan anslag som syftar till att underlätta sådant förändringsarbete. uppfattning är därför att regeringensnarast skall säga upp det nu gällande kollektivavtalet om förnyelsefonder pådet statliga området. Jag yrkar härmed bifall till reservafion 1. 5 (); behandlar i detta betänkande delarav proposition 1985/86:100, bilagorna 2 (gemensamma frågor) och 15(), samt i anslutning därtill tre motioner från allmännamotionstiden . Utskottet tillstyrker regeringens förslag att anvisa 515,3milj. till den statliga personalpolitiken. Anslaget avser att täckakostnaderna för statens löne- och pensionsverk, statens arbetsmarknadsnämnd,. Statshälsan och förnyelsefonderna pädet statliga området. Utskottet är enigt på alla punkter utom vad gälleranslaget till förnyelsefonderna, där samtliga borgerliga partier harreserverat sig, och anslaget till kvinnoorganisationernas centralverksamhet,där moderata samlingspartiet ensamt har reserverat sig. Regeringens förslag om anslaget till förnyelsefonderna pådet statliga området innebär ett fullföljande av det avtal som slöts 1985mellan parterna pä den statliga arbetsmarknaden, Mofivet för detta avtal är detsamma som på den privataarbetsmarknaden. Förnyelsefonderna skall skapa ekonomiskt underlag för att gede anställda utvecklingsmöjligheter i form av utbildning m. m. Det gällerframför allt arbetstagare med bristande utbildning eller personal som genomrationaliseringar riskerar att bli övertaliga. Antalet anställda i den stathga sektorn uppgår tillca 575 000 personer. Det är en ökning med över 100 000 personer , Desenaste åren har dock antalet minskat något. Det är framför allt inomutbildningssektorn som antalet anställda ökat. Huvuddelen av personalökningenhar utgjorts av kvinnor. Den offentliga sektorns expansion har med andra ordgett kvinnorna unika möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden och därigenomfå egna försörjningsmöjligheter. Detta faktum glömmer alltid den offentliga sektornskritiker bort. Utan den offentliga sektorns expansion skulle aldrig hablivit det land i västvärlden som har den högsta kvinnliga förvärvsfrekvensen.Denna höga förvärvsfrekvens är naturligtvis inte ett mål i sig. Men en fastförankring på arbetsmarknaden är och kommer att förbh den viktigaste faktornför att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män. Den snabba utbyggnad av den offenfiiga sektorn som skettunder efterkrigstiden och som varit ett viktigt led i skapandet av välfärdsstatenkan i huvudsak sägas vara passerad. Det betyder ingalunda att denna sektordärmed skulle vara oföränderlig. Snarare är det tvärtom. Under en snabbuppbyggnad är det ofrånkomligt att fel och brister byggs in. Allt talar för att fel och brister måste rättas till. mera ovanligt i denoffentliga sektorn än i den privata. Därför kommer utbyggnadsskedet i denoffenfiiga sektorn att följas av en ombyggnads- och anpassningsperiod. Detgäller att finna bra lösningar på välfärdsstatens organisafion, precis som viständigt har gjort på den privata delen av vår arbetsmarknad. Förnyelsefondernakommer att bli en betydelsefull resurs i detta förändringsarbete, och jag kanendast beklaga att de borgerliga partierna är så negativa till denna viktigareform. Men historien har visat, att mycket av det som vi socialdemokrater hargenomfört har ni först varit negafiva till, för att sedan helt och fulltacceptera. Därför har jag stora förhoppningar om att det blir så även i dennafråga. Personalenskunskaper och mofivation är viktiga i en förändrings- och förnyelseprocess. Gervi personalen goda utvecklingsmöjhgheter, ökar deras motivation, somdet ger dem bättre trygghet i anställningen, Alltför ofta formuleras förslagenpå problemlösningar uppifrån och blir mycket abstrakta. Ger vi personalenutvecklingsmöjligheter på alla nivåer, ökar möjligheterna att i stället lösaproblemen nerifrån. Erfarenheten visar att de prakfiska lösningarna då somregel blir bättre och mer konkreta. Deborgerliga partierna tycker illa om förnyelsefonderna. Ja, viceordförande kallade dem i riksdagsdebatten för förstörelsefonder. Det är ettordval som påminner om striden kring ATP. Ingen tror väl att visocialdemokrater skulle vilja förstöra den välfärdsstat som vi har varit med omatt bygga upp. Välfärdsstatens idé - brukade ofta säga - är något avdet bästa som mänskligheten har skapat. Ävenom de borgerliga partierna tycker illa om förnyelsefonderna och vill avskaffadem, förefaller tillvägagångssättet något märkligt. Ettbifall till motion 1985/86:Fi219 skulle innebära eft klartavtalsbrott, I motion yrkas nämligen att skall avslåförslaget om anvisning av medel till förnyelsefonderna på det statligtreglerade området. Samma yrkande framfördes också i en motion frånfolkpartiets företrädare. Utskottetanförde då, liksom , att regeringen äskar medel till ett avtal som riksdagengodkänt genom sin lönedelegation. lönedelegation hade vid dettillfället en majoritet som bestod av samtliga borgerliga partier. Det innebäralltså att nu inte är berett att fullfölja det avtal som derasrepresentant i lönedelegationen var med om att enhälligt godkänna . Jagvill citera vad utskottet skrev med anledning av motionen . Yrkandethar samma lydelse i årets motion. "Ettbifall till yrkandet i motion 153 att medel inte skall anvisas för dessa fonderskulle därför enligt utskottets bedömning leda till avtalsbrott. Med hänsyntill den betydelse det har för upprätthållande av ordnade förhållanden påarbetsmarknaden att ingångna avtal hålls - och detta måste i särskild gradgälla avtal som ingås under medverkan - måste självfallet etthandlande från sida som leder till brott mot ingångna avtal bestämtavvisas." Detmärkliga är att på nytt kommer med en liknande motion , och dåmed som första namn! Destadiga förnyelse-fonderna m. m. De statliga förnyelse-fonderna m.m. Den moderata motionen A606 om krav på uppsägning avavtalet fär samma praktiska konsekvenser som motion. Skillnaden ärden att kräver uppsägning av avtalet, medan vägrar geanslag för ett uppfyllande av avtalet. Utskottets bedömning när det gäller den moderata motionenär dock att det i praktiken kommer att bli svårt att frigöra sig från avtaletutan att bryta det. Det finns nämligen ingen uppsägningsklausul i avtalet. Enomförhandling i detta läge - i syfte att nå en avveckling av fonderna - skullenaturligtvis leda till mycket mera ekonomiskt ogynnsamma villkor ur riksdagenssynvinkel än de som gäller för det godkända avtalet. Även här, herr talman, kan vi finna för svenskaförhållanden märkliga saker i avtalssammanhang, , som står somförsta namn på motion med krav på uppsägning av avtalet, har varitmed i lönedelegation och godkänt detta avtal! Milt uttryckt, herrtalman, innebär ett sådant förfarande dålig respekt för ingångna avtal. Det ärnågot som vi i varit i hög grad förskonade ifrån och något som vihoppas slippa . Med det anförda yrkar jag avslag på motionerna A606 ochFi219 i berörd del. Avslutningsvis skulle jag vilja kommentera frågan ombidraget till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet, I motion A605 av m, fl, föresläs attbidraget skall slopas. Motivet är att dessa organisationer erhåller medel frånsina moderpartier. Utskottet delar inte syn.Kvinnoorganisationerna har enligt utskottets mening betydelsefulla uppgifter isamhället, vilket medför att dessa mäste järriställas med andra jämförbaraorganisationer som får statligt stöd. Med det anförda yrkar jag bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkande nr 12 och avslag på samtligareservationer. 6 (): Jag vill kommentera ett par tre av desynpunkter som framförde, sade att motiven för de statligaförnyelsefonderna är desamma som mofiven för förnyelsefonderna på den privataarbetsmarknaden. Ja, just det, ! Det är därför intetycker att de skall finnas. En fast förankring på arbetsmarknaden är väldigt viktigäven för anställda på den statliga sidan, sade vidare. Det kanjag instämma i. Men jag tror inte för en sekund att förnyelsefonderna är någongaranti i det avseendet. Enligt skulle personalen vara beroende avförnyelsefonderna för sin utbildning och utveckling. Jag tror att det är fel.Personalen kan mycket väl få utbildning och utveckling utan någraförnyelsefonder. Inte ens detta är alltså något skäl, påstod också att förslagskulle innebära ett avtalsbrott. Det jag sade i mitt första inlägg var att regeringenbör säga upp avtalet. Jag påpekade också att detta inte kan ske utan att maninleder förhandlingar.Regeringen måste alltså begära sådana. Om dessa förhandlingar leder till attmedel behövs, då skall regeringen enligt förslag återkomma tillriksdagen. Detta har vi skrivit in i reservation 2, som jag tidigare yrkadebifall till. 7 i (c): Vi i säger nej tillförnyelsefonder på det statliga området därför att vi gjorde det när det gälldedet privata området. Detta är alltså en konsekvens av vårt tidigareställningstagande, 100 milj, kr, föresläs gä till förnyelsefonderna för nästabudgetår. Totalt 300 milj, kr, kommer bidraget att uppgå till . Dessa300 miljoner skall alltså täcka kostnaderna för hela det förändringsarbete somenligt skulle kunna äventyras utan dessa medel. Det är möjligtatt de statsanställda kommer att minska i antal framöver. Vi vet att staten fårdet allt sämre ställt och att man måste genomföra rationaliseringar. Men detfinns enligt vår mening medel för att klara av detta inom den statliga sektorn.Man behöver alltså inte avsätta ytterligare medel i några fonder. Man kan se på hur fondsystemet påverkat det privatanäringslivet. Där har vi mängder av företag som stär utanför fondsystemet. TrorGustav att de anställda i de företagen har en sämre trygghet än deanställda i företag där man har förnyelsefonder? Jag tror att socialdemokraterna i alltför hög grad ärfrälsta för olika fondsystem: löntagarfonder och förnyelsefonder. Man kanenligt min mening klara av detta på ett betydligt enklare sätt med mindrebyråkrati osv. Att vår uppfattning skiljer sig från hållerjag gärna med om, , Vi säger inte att man skall spara de 100miljonerna nästa budgetår, utan dem offrar vi. Däremot säger vi att man förnästkommande budgetår skall ha sagt upp avtalet och att man sedan får förhandlaom hur det i övrigt skall bli med de anställda. De statliga förnyelsefonderna m. m. 8 (); Först några ord till , som säger att denstatliga personalen kommer att få del av utbildning, även om vi inte harförnyelsefonder. Också jag tror att det är möjligt, men skillnaden är den attmed förnyelsefonderna får de fackliga organisationerna, de anställda, störreinflytande över hur man fördelar utbildningen, Alla vet ju att när man fördelarutbildningsresurser på arbetsmarknaden fär alltid de sämst ställda ståtillbaka. Idén med utbildningsfonder är att medlen skall kunna fördelasjämnare, sä att även de som har den sämsta utbildningen skall få vara med. Jagtror att det ligger en väldig utvecklingskraft i att man utbildar den sämstutbildade personalen till att medverka. Det är det som är en av de storafördelarna med detta system när det gäller fördelningen. Sedan säger att föreslär att manskall säga upp avtalet. Men det stär faktiskt i er reservation att ni villavslå medel till det avtal som redan är godkänt, och det är något annat.Folkpartiet var med och godkände avtalet men vill sedan avslå förslaget attavsätta medel till det. Det är ju det som är det märkliga, att ni kan göra såoch att folkpartiledaren andra året ni motionerat i den här frågan står somförsta namn. Idrott, rekreation och turism i säger att man kan klaraomställningar också på annat sätt. Det är klart, , att det gårlättare att göra omställningar om vi ger resurserna, så att dessa redan finnsnär svårigheterna kommer. Detta har vi lärt oss av förhållandena på den privatamarknaden, säger vidare att vi socialdemokrater ärfrälsta för fonder. Jämför med privata näringslivet och se hur mycket fonderman har där! Varför skulle vi inte på det statliga området kunna utveckla dettapå samma sätt som man gjort på den privata marknaden? Jämför med ochWallenbergs stora fonder och vad de har skapat i ! Varför skulle vi intekunna göra på precis samma sätt inom den offentliga sektorn? Jag kan inteförstå att det kan vara någon skillnad. Låt mig slutligen bara konstatera, herr talman, att om vipå den privata marknaden skulle handla så som och moderaternaföreslår att vi skall göra på den offentliga, skulle det leda till stort kaospä den privata marknaden. Det är tur att socialdemokraterna har ledningen i dethär landet nu när det är så svårt att komma fram till avtal på den offentligaarbetsmarknaden. Ett sådant handlande som ni nu föreslår skulle skapaytterligare svårigheter och göra avtalsläget ännu besvärligare. Det är det ni harbevisat. får det ingen verkan tack vare att vi har majoritet här i riksdagenför värt förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om kulturutskottetsbetänkande 17.) Kammaren övergår nu till attdebattera kulturutskottets betänkande 19 om anslag till idrott, rekreation ochturism. I fråga om detta betänkande hålls gemensam överläggning för punkterna 1och 2, Idrott,rekreation och turism 10 (); Vi skall nu behandla en verksamhet som fyllervår fritid och som av många människor, unga och gamla, omfattas med stortintresse. Vi skall behandla kulturutskottets betänkande nr 19 om idrott,rekreation och turism. Vi är alla överens om idrottens stora betydelse. Idrottenär den viktigaste fritidssysselsättningen för en överväldigande del av vårbefolkning. Vi har elitidrotten som sporrar, vi har breddidrotten fördelad påtusentalet föreningar och med den överlägset största verksamheten. Vi har demsom i egenskap av åskådare följer idrotten som artisteri med hög spänning ochdramatik. Idrotten har en social roll. Den har betydelse för vårhälsa och vårt välbefinnande och utgör en levande folkteater, spridd till varendaliten ort över hela vårt land. Idrotten kommer att fä 217,5 milj, kr. Vi är glada överatt trots de besvärliga ekonomiska förutsättningarna kunna ställa ett säbetydande belopptill idrottsrörelsens förfogande. Anslaget har höjts. Därmed ges ytterligaremöjligheter att stödja t. ex, handikappidrotten, I anslaget ingår vissa bidrag till utanförRiksidrottsförbundet stående organisationer, de s, k.främjandeorganisationerna. förmedlar för närvarandeanslagsstödet till de utanförstående organisationerna. Vi moderater godtarinte den modellen. Vi vill att dessa organisationer i budgethänseende skall haen självständig ställning. Förslag om en förändring av främjandeorganisationernas anknytningtill har tidigare behandlats av . Förslagen haravvisats, I detta betänkande krävs i två motioner ånyo en förändring och enöversyn av systemet. Vi anser att de berörda organisationerna bör ges frihetatt själva delta i beslutsprocessen när det gäller anslagsfördelningen. Dettakan ske genom medverkan av det samarbetsorgan, Friluftsorganisationernassamarbetsorgan, som bildats eller genom anslag direkt frånjordbruksdepartementet. De som så önskar kan givetvis behålla anknytningentill , Vi anser den nuvarande konstruktionen vara olämplig,eftersom har möjlighet att påverka organisationernasbidrag. Det är därför befogat att främjandeorganisationernas anknytning tillRiksidrottsförbundet omprövas. Jag yrkar bifall till reservation nr 2, Idrott, rekreation och turism Anf.11 (vpk): Jag vill först tala om att jag inte alls kommer attanvända all den tid som jag har begärt, men jag hoppas på en viss förståelseför den saken. Idrotten har många positiva effekter. Den har betydelseför uppövning av fysisk styrka och motiverar till gemensamma insatser förklubbar, distrikt, osv. Idrotten har länge sporrat många människor - bådeledare och aktiva -till stora ideella insatser inom idrottsrörelsen. Inom dennabreda folkrörelse och den relativt stora skaran av idrottsutövare har ett antalsärskilt talangfulla och hårt tränande individer förfinat sitt kunnande och sinprestationsförmåga till absolut världsklass. Självfallet ger dessa idrottsstjärnorsprestationer upphov till nationell stolthet, och deras namn får i vårtgenomkommersialiserade land ett mycket högt reklamvärde. Detta har gradvis letttill att elitidrotten alltmer kommersialiserats. Beundransvärda prestationerblir till hävstänger för ökade profiter för Cola, och andra som harhakat pä den reklamcirkus som fortlöpande byggs ut inom allt fleridrottsområden. Det borde anses som helt onödigt att idrotten i , som ären liten men ändock mycket stark nation ekonomiskt, skall fortsätta att varaberoende av att vara reklampelare för olika kommersiella objekt. När Tipstjänstbildades var målet att idrotten skulle erhålla av intäkterna sedan vinsteroch omkostnader hade dragits av. Tyvärr kom detta aldrig att genomföras. Frånvpk;s sida vill vi nu att regeringen framlägger förslag om hur detta stödmålskall nås.