prot · G90927 · 1985-12-31 00:00:00 — Den regionala utvecklingsfonden har tillförts ytterligarestatliga medel för särskilda insatser. Överläggningar om företagsetableringar i Uddevallaregionenhar genomförts av regeringen och bl. a. resulterat i att ABhar beslutat att i etablera en personvagnsfabrik som kommer attsysselsätta 1 200 personer. Regeringen har beslutat att regionalpolitiskt stödtillfälligt skall kunna lämnas i de mest berörda kommunerna, vilket innebär attbl. a. lokaliseringsstöd kan beviljas för nyetableringar och expansion.Intresset för detta stöd är stort. Länsstyrelsenhar tillförts extra anslag för lokala utvecklingsinsatser. En serie åtgärder har vidare vidtagits inom dearbetsmarknads- och transportpolitiska områdena. Åtgärderna inom dessa områdensyftar till att skapa gynnsamma förutsättningar för näringslivet iUddevallaregionen. Åtgärder har vidtagits för att stimulera verksamhet inomturism och utnyttjandet av havsresurser. Åtgärderna för att skapa en ny framtid förUddevallaregionen har kommit i gång och arbetet med dem fortskrider planenligtoch fungerar tillfredsställande. Jag hyser alltså ingen oro för attintentionerna i Uddevallapaketet ej skall fullföljas. Om det s. k. Uddevallapaketet 58 (): Jag tackar industriministern för svaret. Anledningen till att jag tar upp frågan är sammapressmeddelande som industriministern hänvisar till. Därstår att alla anställda på varvet skall få jobb eller utbildning som skullemöjliggöra nytt arbete. Man talar också om individuella lösningar. är vi halvvägs. Oron och osäkerheten är stor, inteminst bland de något äldre anställda, låt oss säga , somjobbat kanske hela sitt vuxna liv på varvet och ser svårigheterna ute på denordinarie arbetsmarknaden . På Skandiaverken i , dotterföretagtill Uddevallavarvet, är i stort sett bara en tredjedel av arbetsstyrkan kvar.Där är givetvis frågorna många och osäkerheten stor . Tiden går fort. Vi är nästan framme vid 1986 årsingång. Bland de drygt 900 personer som ännu inte fått någon lösning påsina sysselsättningsproblem finns det många som frågar vad det blir av dem somindivider i samband med detta stora miljardpaket. Vi får inte glömmaindividerna i sammanhanget. I anledning av industriministernssvar vill jag ställa frågan; Kan industriministern tänka sig att om såerfordras förlänga den tid då , och kommuner ärtemporärt inplacerade i stödområde C, så att detta skulle kunna gälla även entid efter utgången av 1986? har 66 företag, förutom , ansökt omlokaliseringsstöd. Därav är 25 nyetableringar. Detta skall ge en sysselsättningseffektpå över 1 000 arbetstiHfällen. Av dessaärenden kommer beslut att fattas i 35 fall med en sysselsättnings- Prot.1985/86:27 effekt på ca 400 . Ett tiotal projekt bearbetas avUddevalla Invest och tre är nära genomfö- ,,,, T~ randestadiet.Sysselsättningseffekten av dessa tre är beräknad till 150, En Omdets. projektorganisationhar byggts upp i anslutning till varvet. kommer attomfatta 1 900 personer, går 330 personer i utbildning, och planeringfinns för ytterligare 200. Arbetet är i gång när det gäller STU och Chalmers.Ett stort antal företag i regionen har besökts, och ett flertal Jag menar alltså att ett stort antal projekt har kommit i 60 (): Det här är verkligen viktiga besked för deanställda vid . Det är viktigt att regeringen med största allvarnu uppmärksamt följer utvecklingen i Uddevalla- och Lysekilsregionen. Resultatetav dessa stora företagsnedläggningar får bara inte bli ett stort antal utslagnamänniskor. Det handlar oftast om individer som hela sitt liv arbetat på varvetoch inte har någon annan utbildning. Det är utomordentligt viktigt att de härproblemen löses. Jag ber att få påpeka för kammaren och förherr att regeringen när det gäller har satt in väldigt mångaåtgärder. De åtgärderna kommer att ge sysselsättningseffekt. haren fjärdedelav dem som var varvsanställda fått nytt arbete.Påfallande stor andel av dessa har anställts av små och medelstora företag iregionen. menar uppenbarligen att det har gjorts förlitet för och att de åtgärder som har satts in inte kommeratt ge avsedd eller tillräckligt snabb effekt. Från flera håll i landet har jagfått och får utstå kritik för att regeringen gjort för mycket för ochatt de insatta åtgärderna kommer att ge för stor effekt. Sådan kritik får jagleva med. Det ena slaget av kritik får väl balansera det andra. 62 (): Jag vill bara hänvisa till vad t. ex. verkstadsklubbens ordförande på varvet i en intervjui har sagt, att det blirsvårare att kontrollera uppgörelser mellan facket och företagsledningen ju längrefram man kommer. Det tror jag är oemotsägligt. att det ärsvårt att veta om all utbildning här kommer att leda till jobb. Överläggningen var härmed avslutad. 19 §Svar på fråga 1985/86:147 om verksamheten vid Stiftelsen Institutet förFöretagsutveckling (SIFU) har frågat mig vilka åtgärder regeringenöverväger med anledning av om SIFU). lämnade sin rapport om SIFU tillindustridepartementet . Rapporten har skickats utpå remiss. Remisstiden går ut . Jag vill inte nu uttala migom vilka åtgärder rapporten kan komma att föranleda. Prot, 1985/86:27 Om verksamheten vid förFörelagsutveckling (SIFU) 64 (): Jag tackar industriministern för svaret ochförstår att han nu när rapporten har sänts ut på remiss inte kan nämna någotvidare om vilka åtgärder regeringen eventuellt kan komma att företa sig. Jagvill emellertid komma med några synpunkter. När kammaren debatterade näringsutskottetsbetänkande som just berörde den här frågan, framhöll jag de stora problem somutlokaliseringen av större delen av SIFU medfört, bl. a, stor personalomsättningoch en hyressättning som vida överstiger den i . Det äranmärkningsvärt att man nu för tredje året i följd kan läsa i årsberättelsenatt en anpassning till marknadsmässiga hyror inte kunnat göras. Hyresskuldentill fastighetsägaren, kungl. , har stigit från 14 miljonerförra året till 18,7 miljoner . Anledningen till min fråga är att jag med oro kankonstatera att endast en tredjedel av kursdeltagarna kommer från småföretag, medan40 % av samtliga deltagare i SIFU:s kursverksamhet kommer från offentligförvaltning. Ändamålet med SIFU är att genom fortbildningsverksamhet stärkasmåföretagens livskraft och utveckling. Det var också motivet till atthantverksorganisationen bildade i akt och mening attbistå hantverkare och övriga småföretagare i deras vällovliga och viktigaambition att fortbilda sig. Överläggningen var härmed avslutad. 20§ Svar på fråga 1985/86:168 om befolkningskoncentrationen i har frågat mig vilka åtgärder jag ärberedd att vidta för att minska befolkningskoncentrationen till länoch stoppa avfolkningen av skogslänen. har befolkningstillväxten iStockholmsregionen uppgått till sammanlagt ca 18 000 personer. Denna befolkningstillväxt beror till hälften påfödelseöverskott och inflyttning från utlandet. Endast till hälften berorStockholms läns folkök- Prot,1985/86:27 ning på ennettoinflyttning från övriga delar av landet. De inflyttande till Stockholmkommer från alla delar av landet och är jämnt fördelade över alla län. När det gäller befolkningsutvecklingen inom skogslänen börframhållas att den negativa utvecklingen i dessa iungefär lika stor utsträckning berott på födelseunderskott som påflyttningsförluster. De senaste årens ökade nettoutflyttning från skogslänenberor inte främst på en ökad utflyttning utan på att inflyttningen minskat merän vad utflyttningen gjort. Totalt sett har den geografiska rörligheten tilloch från skogslänen minskat i omfattning, vilket innebär att det rullar färreflyttlass nu än . Regeringen har genomfört en rad åtgärder för att förbättraden regionala balansen till framför allt skogslänens förmån. Den förstaåtgärden är den allmänna förstärkning av näringslivets villkor ochinternationella konkurrenskraft som åstadkommits. Det har lett till ökadevinster, ökad sysselsättning och ökade investeringar i industrin i såvälskogslänen som i landet i övrigt. Till detta kommer kraftigt ökade regionalpolitiskasatsningar. De ordinarie anslagen har fördubblats som massivainsatser gjorts i särskilt drabbade regioner och orter. , Bergslagenoch är några exempel där särskilda satsningar gjorts vid sidan av deordinarie medlen. Även inom arbetsmarknadspolitiken har särskilda satsningargjorts. Regeringen är självfallet medveten om att problemenfortfarande är störst i skogslänen. De åtgärder som vidtagits är docklångsiktigt verkande åtgärder, vars fulla effekter för sysselsättnings- ochbefolkningsutveckling blir mer märkbara först efter . 66PER-OLA (): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga. Jag tvingas emellertid konstatera att han egentligen intehar svarat särskilt mycket på frågan utan närmast har refererat till vad somhar varit, och historien känner vi till. Jag tycker dock att industriministerns historiebeskrivningvar litet begränsad. Han hade kunnat lägga till befolkningsförändringen under1985, och då skulle han ha fått fram ett tal som visar att Stockholmsregionensbefolkning har ökat med nära 30 000 personer industriministernhar haft ansvaret för regionalpolitiken. Det här innebär att av riketsbefolkningsökning industriministern haft ansvaret förregionalpolitiken har fallit på . Vi vet att regionplan pekar på ytterligarebefolkningskoncentration. Det är detta som industriministern brukar kalla attregionalpolitiken har förnyats. Jag vill fråga industriministern om det inte är på tidenatt man får nya angreppssätt inom regionalpolitiken för att stoppabefolkningskoncentrationen och för att stoppa denna regions befolkningsökning,i syfte att därmed lägga grunden för en bättre miljö. Den snabbabefolkningsökningen medför nämligen miljöproblem, trafikproblem ochbostadsproblem. Köerna till bostadsförmedlingarna blir allt längre. Är inteindustriministern beredd att pröva nyainslag i regionalpoHtiken? Ett inslag skulle kanske kunna vara att företag ochmyndigheter själva fick stå för de flyttningskostnader som det innebär attflytta människor. På det sättet skulle kostnaderna bli tunga för företagen, ochde skulle få motiv att lokalisera sin verksamhet till andra delar av landet. Ärindustriministern beredd att pröva en sådan lösning? Prot, 1985/86:27 är litet oförsiktig när hanbeskriver utvecklingen. Nettoutflyttningen från skogslänen var mycket positiv1974-1976, när landet hade en socialdemokratisk regering. o, m, 1977, då de borgerliga tog över, och svängde och blev starkt negativ1982, när den fulla effekten av den borgerliga politiken uppnåtts. Därefter harnettoutflyttningen knappast förändrats. Dessutom - jag upprepar detta -berorinte försämringen av nettot på en ökad utflyttning från skogslänen. Den beror istället på en minskning av inflyttningen till skogslänen, dvs. totalt settfärre flyttlass. andel av befolkningen har ökat från 18,6 %till , och det kan diskuteras om det finns skäl atttala om en ökad koncentration när förändringen är så liten. Det är klart att jag är öppen för nya medel iregionalpolitiken - jag svarar ja på den frågan. 68 (): Jag tvingas konstatera att industriministernär mycket vårdslös med siffrorna. Man kan inte komma ifrån att vi haft en snabbbefolkningstillväxt i den här regionen, som det varit en snabbutflyttning från skogslänen. Industriministern säger att minskningen i skogslänen iförsta hand beror på att inflyttningen inte varit särskilt stor, och det är ettriktigt påstående. Men detta är också ett bevis på att regionalpolitiken intehar fungerat . Hade den fungerat hade det funnitsmöjligheter för människorna att flytta tillbaka och få en tryggadsysselsättning. Jag tycker inte att den argumentationen från industriministernssida håller. Industriministern har i tidningarnasagt att han behöver idéer och förslag till lösningar och håller dörrarnaöppna. Ett förslag är; Lägg om kursen. Sätt in mer styråtgärder inomregionalpolitiken för att nå resultat. Detta med idéer är inte så lätt - jag tror att särskiltPer-Ola är ett belägg för det. Jag bad den regionalpolitiskautredningen att komma med förslag till en ny regionalpolitik, och Per-OlaEriksson var en ledamot i den utredningen. De nya förslag som utredningen komfram till återfanns i stort sett i propositionen. Får jag tillägga följande: Nettoinflyttningen tillStockholms län är bara hälften nu jämfört med , och det är orimligtatt påstå att vi kommit tillbaka till 1960-talets flyttningsvåg - vilketPer-Ola påstår med Prot.1985/86:27 jämna mellanrum. var nettoinflyttningen tillStockholm från övriga landet 9 500 personer . Åren1966-1970 var siffran 6 600 , Om det ökade behovet av socialhjälp och harinflyttningen netto varit 3 500 personer. i sin debatteknik från den s. k. rapporthan gav ut och gör sig skyldig till en sammanblandning av siffrorna.Han skapar en bild av den regionala utvecklingen, som inte har något medverkligheten att göra. 70 (): Nej, det är faktiskt så att industriministerntycks blunda för den mycket negativa utveckHng som skogslänen befinner sig i,och han blundar också för den starka regionala obalans som uppstått de senasteåren. Jag tycker att det är beklämmande att industriministernslår sig för bröstet och då och då talar om en förnyelse av regionalpolitiken,när den har gett så Htet. Sedan till den regionalpolitiska utredningen; Den kom intesärskilt långt därför att direktiven var sådana att vi hade en bestämdmedelsram att hålla oss till och inte kunde gå utöver den. Ett gott råd till industriministern: om kursen!Starta en offensiv mot centralisering och koncentration, men fördecentralisering och regional balans. Tredje vice talmannen anmälde attindustriminister anhållit att till protokollet få antecknat atthan inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1985/86:140 om det ökade behovet av socialhjälp har mot bakgrund avregeringens beslut att tillsätta en grupp som skall analysera orsakerna tillsocialbidragens utveckling frågat mig om vilka åtgärder regeringen anserviktiga att vidta , innan gruppen är klar med sin analys. Vidare undrarhan om inte en parlamentarisk grupp vore påkallad. hävdar att man redan nu känner tillorsakerna och att låga eller inga löneökningar i kombination medpunktskatteökningar o. d. ligger bakom utvecklingen. I själva verket harskattetrycket varit oförändrat under den senaste mandatperioden, Realinkomsternasjönk kraftigt under de borgeriiga regeringsåren. Vi har lyckats bryta denutvecklingen. Vi kan t,o. m, konstatera en viss förstärkning av köpkraften,antyder att det i första hand är barnfamiljerna som inte klararav att leva på sin lön, I verkligheten utgörs av socialbidragstagarna avhushåll utan barn, och den procentuella ökningen har varitkraftigast i gruppen hushåll utan barn. Andelen barnfamiljer har såledesminskat . Den största gruppen socialbidragstagare ()utgörs av Ensamstående kvinnor utan barn är den grupp som har ökat mest. Ett problem med den löpande socialbidragsstatistiken äratt den ger få hållpunkter för en tolkning av vad som ligger bakomvariationerna i socialbidragsutnyttjandet. Visserligen kan vi ju allaspekulera, men för att kunna vidta effektiva åtgärder måste regeringen ha ettnågorlunda korrekt kunskapsunderlag. Arbetsgruppen skall ta fram och analysera orsakerna tillsocialbidragsutvecklingen. Den skall inte komma med några förslag tillpolitiska lösningar. Därför har den inte heller blivit parlamentarisktsammansatt. Om det ökade behovet av socialhjälp 72 (); Jag vill först tacka statsrådet för svaret påmin fråga. Jag trodde att socialministern skulle komma med någon form avbesked om vad som skall göras , inte om vad som skall göras i det medellångaeller långa perspektivet. Det har trots allt, som jag säger i min fråga, varit entid av inga eller lägre löneökningar. Här hävdar statsrådet att lönerna ocksåunder den borgerliga regeringens tid var låga eller fallande, vilket möjligenkan vara riktigt. Men familjernas marginaler är utomordentligt små, ochfamiljerna har fått problem med sin försörjning. När jag hör statsrådet överraskas jag enaning, eftersom hon egentligen inte ger något svar på min fråga. Statsrådetlämnar en redovisning av en del procentsatser och gör några korrigeringar avvad jag har sagt. Socialministern framhåller t, ex, att det är flerensamstående än familjer som får socialbidrag. Men det ges inget svar på fråganvad statsrådet är beredd att göra / dag. Det är som 525 000 människor enligt Aftonbladetbehöver socialbidrag för sin försörjning. När arbetsgruppen är klar med sittarbete eller har kanske denna siffra stigit. Hur mycketkan vi inte veta, men den är säkert större. Det handlar i detta sammanhangnaturligtvis inte om människor som sitter och gläder sig vid köksbordet, utanom människor som vrider sina händer i förtvivlan och undrar hur de skall fådebet och kredit att gå ihop. Jag tycker att landets socialminister borde prioriteradenna fråga, göra den till en förstahandsfråga i departementet. Det är riktigtatt man behöver en analys, men låt denna analys komma som påbröd efter tämligenomedelbara åtgärder, som jag tror att man kan fatta beslut om. Även de fackligaorganisationerna LO och TCO har pekat på vikten av en ny låginkomstutredning. , det är litet svårt att i dagkunna ge besked om vilka åtgärder som skall vidtas. Jag tror nämligen att ävenGöran anser att det är nödvändigt att analysera vilka grupper ochvilka orsaker det är fråga om. Innan man sätter in åtgärder, måste man haresultatet av en sådan analys. Det är därför viktigt att vi först får fram ensådan analys. Sedan får vi föra diskussioner om vilka åtgärder som behövervidtas. Om möjligheterna till behandling inom den offentligasjukvården för sjukdomen hirsutism får dessa människor socialbidrag. Men det ärförmodligen något fel i socialförsäkringssystemet eller på något annat. Dettafår vi klarhet i vid en analys. 74 (): Jag tror att man via olika kommunerssocialförvaltningar utan några större problem skulle kunna få ett tämligenklart och entydigt besked om vilka åtgärder som akut bör sättas in. Det ärviktigt att ha en analysgrupp för att vi skall få en korrekt analys. Det ärockså viktigt att sätta in åtgärder. De människor som det här rörsig om arbetar och är socialt intakta, och det är skamligt - ja näst intill enskandal - att de inte kan försörja sig på sitt arbete. Det har gjorts många undersökningar ikommunerna, och det materialet skall analysgruppen i första hand samla in föratt få en bild av var orsakerna står att finna. Överläggningenvar härmed avslutad. 22 §Svar på fråga 1985/86:141 om möjligheterna till behandling inom den offentligasjukvården för sjukdomen hirsutism har frågat mig vilka åtgärderjag avser vidta för att bereda den grupp kvinnor som lider av sjukdomenhirsutism (ökad hårväxt i bl. a. ansiktet) erforderlig vård inom den offentligasjukvården. Frågan faller inom ett område där åtgärder som vidtas kanhänföras till såväl medicinsk som kosmetologisk verksamhet. Jag har erfarit att kvinnor som upplever sin hirsutism somett allvarligt problem kan ges behandling inom den offentliga vården. a. när läkaren bedömt att diatermi (bränning av hårroten) är en adekvatterapi. Mot denna bakgrund är jag nu inte beredd föreslå någraåtgärder i denna fråga. 77 (); Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin fråga. Jag har ställt den främst av två skäl. Det ena skälet är nödvändigheten av att i detta fall fåett alternativ till den privata vården, dvs. en vård i den offentligavårdhuvudmannens regi. Det andra skälet är att jag vill få ett resonemang om deudda och litet glömda åkommorna som när de uppträder medför ett ofantligtlidande för dem .som drabbas. Statsrådet säger att man kan få denna vård genom offentlighuvudman, och jag tackar för det beskedet - jag hade fått ett helt annat. Låtoss försöka se till att alla de människor som drabbas av denna typ av åkommorockså får veta att den möjligheten finns. De har stora bekymmer med attbetala räkningarna- det kan röra sig om belopp ända . - för att bli av med ettproblem som medför att de inte vågar åka tunnelbana, inte vågar träffamänniskor osv. Det är utomordentligt viktigt att informationen når dem. Tack änen gång för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. Om ideella föreningars skyldighet att betala ar-betsgivaravgiftför idrottsutövare 23 § Svar på fråga 1985/86:165 om ideella föreningarsskyldighet att betala arbetsgivaravgift för idrottsutövare har frågat finansministernom han är beredd att ta initiativ till att en retroaktiv avgiftsskyldighet intedrabbar de ideella föreningarna. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Företrädare för idrottsrörelsen harför regeringen redovisat de problem som kan uppkomma om krav påarbetsgivaravgifter riktas mot idrottsföreningarna med anledning av enregeringsrättsdom . har också i en skrivelseav redovisat sin syn på frågan och framfört vissa önskemål.Ärendet bereds inom . 79INGRID (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret,men självfallet är jag inte nöjd med det. Detta är en viktig fråga för hela Idrottssverige, Jag hari min fråga begränsat mig till den retroaktiva avgiftsskyldigheten, eftersomdet är den som utgör det akuta problemet. Det finns en lång rad orsaker till att det är orimligt attidrottsföreningarna skall betala arbetsgivaravgifter retroaktivt. Ingen ändrarspelreglerna under pågående match, lika litet som man kan döma bort gjorda mål.Och det här är faktiskt jämförbart. Det handlar om en ny tolkning av gällandelag. Idrottsföreningarna har ju fastställt sina budgetar och skrivit sinaspelarkon-trakt; Där finns det alltså inga fonderade pengar. Omarbetsgivaravgifterna skall erläggas ersättningar och även för 1985- skall avgifterna betalas in för - blir det en oerhörtstor ekonomisk belastning på föreningarna, en belastning som de inte klarar av,I många fall blir det helt enkelt konkurs. hade en fråga ställts här i kammaren isamma ämne. Då svarade statsrådet att frågan bearbetas inomregeringskansliet, Samma svar får vi här . Men är det den 14november, och det brådskar för idrottsföreningarna att få besked. tillsatte man på departementsnivå engrupp, bestående av representanter för idrottsrörelsen och företrädare förmyndigheter, för att göra en gemensam bedömning av rättsläget. Den 23 oktobergick riksförsäk- Om statligt stöd till ringsverketut med en tolkningsinformation till de lokala skattemyndigheterna utan attarbetsgruppen enats om innehållet, I den tolkningsinformationen togs intefrågan om retroaktiviteten upp. Där finns fortfarande det stora frågetecknetkvar. Därför vill jag fråga statsrådet om informationoch bedömning har något samband med ärendets beredning i departementet, ellerom agerar helt på egen hand, Allt detta som beskriveroch den situation som idrottsföreningarna befinner sig i känner jag mycket vältill. Vi är mycket väl informerade via och andra om vaddet här kommer att förorsaka. Detta är en mycket komplicerad fråga inte minst juridisktsett, och jag kan försäkra att den juridiska expertis som vihar till vårt förfogande arbetar mycket intensivt med att finna en lösning. Menför dagen kan jag inte ge något svar, 81 (); information till delokala skattemyndigheterna gick i stort sett ut på att om ersättningen till enidrottsutövare överstiger ett halvt basbelopp, dvs, , skall denbeläggas med avgifter. Det är att märka att detta är ett betydligt lägre beloppän ersättningen till i det fall som regeringsrättens domslutgäller. För föreningarnas del betyder det här egentiigen en skärpning av domenseffekter. Det är mycket viktigt för föreningarna att få besked, ochdärför ställer jag denna fråga till : När kan regeringentänkas ge besked? Jag räknar inte med att få besked om innehållet, menjag och säkert hela Idrottssverige vill gärna veta när man kan tänkas fåbesked. Överläggningen var härmed avslutad. 24§ Svar på fråga 1985/86:174 om statligt stöd till har frågat mig om regeringen ärberedd att ge permanent stöd till . Jag är överens med frågeställaren om att riksförbundet harstor betydelse för utvecklingen av arbetet i familjehem. Förbundet har iseptember för sitt arbete med utbildningsfrågor fått medel frånsocialstyrelsen.