prot · G909128 · 1985-12-31 00:00:00 — Bl, a, nämnde honsjälv att den når väldigt många ungdomar. Jag tycker att det är viktigt. Jagvill bara erinra om eget inledningsanförande, där hon sade attdet är oerhört viktigt med läsande för ungdomarna "i en värld där böckernaupplever stigande konkurrens av andra media". konstaterar jag att inte vill stödjaklassikerutgivningen vad gäller skolan. vill inte heller satsapengar på En bok för alla. säger själva: Dessa böcker når främstungdomar, men vi vill inte satsa på dem. Sedan erkänner att många av moderaternasvackra ord är slagord, ledord. Hon utvecklade något betydelsen avmångsidigheten - och därom är vi alla eniga. Mångsidighet inom kulturen kanalla partier ställa upp på och ansluta sig till. Däremot säger slutet av sitt anförande: Vi måste också kämpa för mer pengar till kulturen.Det tycker jag är bra, men jag konstaterar att förslag innebär ennedskärning med 108 milj. kr, - frän ord till handling. Sedan några ord till , som är förtjustöver att olika politiska partier har olika mening. Det är jag också. Jag tyckeratt det är vikfigt med en levande debatt och en öppen diskussion. Men jagtycker att hans resonemang när det gäller sponsring är litet inkonsekvent. Somvi faktiskt har sagt i denna kammare tidigare kan man inte sätta likhetsteckenmellan sponsring av idrott och sponsring av kultur. Skillnaden är att när manspelar ishockey eller fotboll har man givna regler. Man kan inte påverkainnehållet i matchen. Men när det gäller kultur finns det en nära kopplingmellan möjligheten till påverkan å ena sidan och konstnärlig frihet ochyttrandefrihet å andra sidan. Därför är skillnaden stor. Jag vill bara bemötadet där anfört, och jag har mycket lika synsätt när det gällerden tekniska utvecklingen. Vi är ense om att det krävs medvetna politiskainsatser för att styra utvecklingen i en önskad riktning. Jag hoppas att vi kanenas om hur det skall gå till. Jag vill säga till : Det finns ingenmotsättning mellan det förhållandet att det svenska språket har en stark ställning och att vi naturligtvis värnar om och håller fast vid det mål vi har när det gäller 27 Prot.1985/86:128 invandrarundervisningen i skolan - även om alla de frågor somAlexander 25 april1986 Chrisopoulos här tar upp hänför sigtill utbildningsutskottets område och A I til k II ' ;; bfiför läroplaner osv. Men jag tror inte att det finnsnågra oklarheter vad , gäller synen på dessa frågor, samhet,m. m. a j r o 20 () replik: Jag konstaterar att inte harsvarat på min fråga vad som ligger bakom utskottets skrivning atterfarenheterna av sponsring ger särskild anledning till vaksamhet på området. Jag vill komplettera den frågan med en annan fråga: Hurupplever socialdemokratiska ledamöter i kulturutskottet sina kontakter medpartikamrater som sitter som kulturnämndsledamöter ute i landet? Man kommerofta i kontakt med kulturnämndsledamöter från andra partier, och jag harträffat åtskilliga socialdemokrater. De berättar hur man idogt söker pengarfrän företagen för att kören skall kunna komma ut och resa, hur man tiggerpriser till konstlotterier osv. Det har alltså runt om i våra kommuner blivitallmänt accepterat att man tigger pengar till kultur frän företag och enskilda.Man vill med andra ord ha sponsring. Min fråga är alltså dels hur ni upplever dessa kontakter,dels vad som ligger bakom uttalandet att erfarenheterna ger anledning till ökadvaksamhet. Det stämmer inte överens med den utveckling som sker ute i landet. För att inga missförstånd skall uppstå vill jag till slutsäga att inte har yrkat avslag på förslaget om bidrag till En bokför alla till ungdomar. De ungdomar som läser vuxenböckerna är välutbildade.Det är civilingenjörer och andra akademiker som prenumererar på En bok föralla. Och det är bra litteratur, men jag tycker inte att det är bra att deböckerna är statligt subventionerade. Kulturpengarna skall vi använda på andraområden där vi kan nå verkligt eftersatta grupper. Mera pengar till kulturen, säger man. Ja visst, kanaliseramera pengar till kulturen! Inte ens torde kunna förneka attganska mycket pengar flyter omkring i vårt samhälle. Däremot vill vi inte barasäga "mera statliga pengar till kulturen". Jag vore tacksam för svar på mina frågor. 21JAN-ERIK () replik: Det är inte så stor skillnad mellan idrott ochkultur. Självklart spelar laget bättre om det får störreresurser så att det på träningsläger och pä annat sätt kan förbereda sig förmatcherna. När ger anslag så att Göteborgssymfonikerna får ettutökat antal musiker innebär det att de har bättre möjligheter att göra brakonserter. Men jag har inte hört något exempel på att har begärt någonändring i repertoaren. Det har också undgått mig om . harönskat ersätta som dirigent för Göteborgssymfonikerna. Men det finns en väsentlig skillnad: Socialdemokraterbegär sponsringspengar till idrott med gott samvete, men socialdemokrateraccepterar sponsring av kultur med dåligt samvete. Jag skulle gärna vilja bidratill att ge litet mindre dåligt samvete. Det är inte sämreatt stödja kultur än att stödja idrott! 22KARL () replik: Det är intressant att ochjag har samma uppfattning om problemen med den starka koncentrationen tillStockholmsområdet. I det läget vill jag fråga: Varför vill inte regeringen ochsocialdemokraterna driva på utvecklingen i riktning mot ett främjande avkulturen i boendemiljön? Den debatten har förts . Det är angelägetatt satsa på denna form av samhällsstöd till en viktig kulturaktivitet. Från sida är vi beredda att stödja och uppmuntratill kulturaktiviteter för människorna i deras vardag. Det tycker vi är ettviktigt komplement. Tillfälliga pengar till kulturverksamhet m,m, genomsponsring och liknande kan vara viktiga, men för planeringen är det självklartangeläget att det finns garantier, och det är endast samhället som kan ge degarantierna. Vi har gett uttryck för vårt intresse att diskutera ökadesamhällsinsatser genom att aktualisera frågan. Kan vi diskutera ett enprocentsmålfram . får vi ytterligare förstärkning från nuvarande 0,60,,som den totala insatsen är. Det kan vara angeläget att säga att det finns väldigtmånga som vill vara med i ett frivilligt arbete. Jag tror att de känner enbetydande uppmuntran om de får stöd för sådana insatser. Kombinationen avekonomiska insatser från samhällets sida och individuella aktiviteter ärsjälvklart väldigt viktig. Anslag till kulturverksamhet, m. m. 23 (vpk) replik: Frutalman! I mitthuvudanförande har jag utförligt försökt beskriva varför vi anser att det ärviktigt att man stöder och uppmuntrar en progressiv folklig kultur i ,som alternativ till den allmänna kommersiella kulturen. Men det får intemissförstås så att vi skulle vara motståndare till alla andra kulturellayttringar till förmån för det arbetande folkets kultur, utan det skall ses somen prioritering från statsmakternas sida av vissa kulturinsatser. Vi anser attsådana prioriteringar är angelägna om man skall ha en målinriktning medkulturpolitiken. En sådan satsning var vårt förslagoni stöd till genom ett med . Detär i och för sig en mycket blygsam summa med tanke på statsbudgetens storlek.Det är faktiskt förvånande att regeringen hårdnackat vägrar att stödja en sådankulturell inriktning som för arberarrörelsens kulturpolitiska målsättning måstebetraktas som helt nödvändig. 24ING-MARlE () replik: frågade efter erfarenheternafrån sponsringsverksamhet. Jag nämnde tidigare erfarenheterna av kontakternarörande uppslagsverket. Jag skall inte gå in på dem närmare. informera sig bättre själv. Jag kan ge ett annat konkret exempel: La cage aux folies -välbekant uppsättning i . Där var det en klädfirma - jag skall avreklarnhänsyn inte nämna namnet - som sponsrade dräkterna. Denna firma ville attskådespelarna skulle ställa upp i reklamsammanhang i firmans kläder, vilketdjupt förnedrade skådespelarna, som inte anser att de är mannekänger utankonstnärligt yrkesverksamma. Anslag till kulturverksamhet, m. m. Jag har inte mött En bok för alla bland exempelviscivilingenjörer. Jag har sett dessa böcker på bokbord ute på fackföreningsmöteni Folkets hus, jag har sett dem pä bokbord på olika kulturkaféer som vi har imitt län och jag har sett dem föras fram med aktiva bokstimulerande insatser ialla möjliga sammanhang, , Vi måste umgås i olika kretsar. Detkan jag konstatera. Till skulle jag vilja säga att vi anseratt man skall ha en mycket skärpt vaksamhet när det gäller sponsringen. Men vihar inte totalt avvisat den. När det gäller vill jag bara erinra om denlångdragna diskussion som föregick Volvos satsning på symfonikerna, där manfrån krävde en utfästelse av kommunen att den skulle åta sig en fortsattsatsning på dessa tjänster. Det tycker jag kan vara nog att fundera över idetta sammanhang. Jag tycker att det är angeläget - och det vet -med kulturverksamhet i bostadsområdena. Vi kan konstatera att när vi övertogregeringsmakten var en av de första åtgärderna vi fick vidta att kraftigthöja bidragen till studieförbunden, som hade urholkats mycket. Genom kulturverksamhetsbidraget till studieförbunden och icirkelverksamhet kan man bedriva mycket av aktiv verksamhet i bostadsområdena.Vi håller pä med en utvärdering av anslagen i för att se hurresurserna fördelas, och jag tror att det är viktigt. anslag för att direkt kunna gä in och stödjaolika projekt har också höjts, och den vägen ger vi ganska mycket pengar tillsådana projekt i bostadsområden som talar om. Slutligen till : att tala om och om en rad andra arkiv. Vi hänvisartill den arkiv- och museiutredning som pågår och vill först invänta dessresultat. 25GUNNEL (): kunde man i en artikel i läsa: "Ombud skall locka LO-folk till kulturen". Genom attutbilda kulturombud på arbetsplatserna kan man få LO-medlemmar att gä päteater, läsa böcker och titta på konst i högre grad än tidigare, får man veta,och en fackligt aktiv byggnadsarbetare har anställts för att utbildakulturombud på arbetsplatserna i . Att sprida kännedom om kultur ärvällovligt, men är det en facklig uppgift? Totalt rör det sig ommångmiljonbelopp för samhällets del. lade fram ett förslagtill handlingsprogram för kultur på arbetsplatserna: Verktyg för förändring.Staten skall när verksamheten är fullt utbyggd efter en tioårsperiod satsa 65milj. De fackliga organisationerna bör få huvudansvar för att utvecklakulturverksamheten. En ny lag skall reglera de lokala kulturombudens tillträdetill arbetsplatserna. Detta är några av förslagen, och i sinom tid kommer mångafler orter än att få del av håvorna. finns det redan på de flesta störrearbetsplatser frivilliga ideella sammanslutningar som har till uppgift attsprida kultur och främja aktivt kulturintresse - körer, musikensembler,läsecirklar och inte minst konstföreningar. Men i stället för att utnyttja detlevande kulturintresse som finns går man en organisatorisk omväg. Det är inte kulturen Den är endast ett instrument för en facklig strävan till inflytandeöver medlemmarna. Vi menar frän moderat sida att den saken får facket sköta i andraformer och med egna pengar. Jag har med detta motiverat vårt avslagsyrkande vad gällermedel till kulturverksamhet på arbetsplatserna, till arbetsplatsbibliotek ochtill museum. I det senare fallet särbehandlas ett museum som borde fåkonkurrera om grundbeloppen med andra museer runt om i vårt land. Att snabbtbygga upp ett anslag på 5 milj. kr. enbart därför att några tunga ochrika organisationer står bakom verksamheten är väl beställsamt från riksdagenssida. Av liknande karaktär är stödet till Skådebanan. Omintresserade ombud ute på arbetsplatserna vill förmedla teater- ochkonstbiljetter är detta en förnämlig insats, men samhället skall inte behövastödja den med miljonbelopp. Vi ser också hur man pä plats efter plats, vidinstitution efter institution anlitar ideella "kulturombud" tillbråkdelen av den kostnad som Skådebanan drar-och med bättre effekt. Frånmoderat håll vill vi stödja institutionernas egen marknadsföring med ett mindreanslag men yrkar avslag på medlen till Skådebanan. Så fungerar socialdemokratisk kulturpolitik: Närutställningsverksamhet på arbetsplatserna skall utvecklas, då ger man intepengar till konstföreningarna utan till facket, som bygger upp enförmedlingsbyråkrati. När människor skall lockas till teatern ger man intepengar till teater utan till Skådebanan, som också bygger upp enförmedlingsbyråkrati. När folk runt om i landet skall få se vad som spelas päde svenska scenerna, då ger man pengar till för att fösaparterna samman. I det sista fallet behövs det inte några extra anslag,eftersom avtalet mellan staten och TV-bolaget också innefattar ett uppdrag attutföra televiseringar. Vi skall senare i vår ta ställning till Radiosfortsatta verksamhet, men i detta fall förutses ingen ändring. Varför tassarBengt omkring i filttofflor i stället för att stampa med foten, då årefter år förflyter utan att det händer särskilt mycket? Televiseringar ger juverkligen unika möjligheter att nä ut till folk med kulturupplevelser. Är detåterigen sä att de fackliga intressena väger tyngre än de kulturella? Inte ens en nationalscen som arbetar med statliga anslagkan räkna med samma ekonorrriska resultat . strävan att byggaupp en resultatutjämningsfond är vällovlig, och vi anser från moderat sida attfonden bör kunna få ett engångsanslag av statliga medel, men en så snabbuppbyggnad som med 5 miljoner detta år är knappast erforderlig. Om teaternsegna avsättningar förstärks med 2,5 miljoner innebär det en god början. Jagyrkar bifall till vår reservation 40. Jag yrkar också bifall till reservation 42, Rikskonsertersfonogrambolag svarar visserligen för en produktin av utmärkt kvalitet,men så gör också andra företag som inte har fördelen av ett reguljärt statligtstöd. Vi kommer senare i vår att behandla Rikskonserters organisation: dåkommer vi ånyo från moderat håll att utveckla vår syn pä den frågan. En levande kultur förutsätter levande kulturskapare, menvi vet att denna yrkeskategori genomsnittligt tillhör låginkomsttagarna.Arbetstillfällen och efterfrågan på konstnärliga alster, som innebär attkonstutövaren får skälig Anslag till kulturverksamhet, m.m. Anslag till kulturverksamhet, m. m. betalningför sitt arbete, är den bästa lösningen - andra talare har redan berört detta.Därutöver har det skapats vissa kollektiva stödformer, därkulturrådet och konstnärernas egna organisationer ombesörjer fördelningen tillgrupper och individer. Ingenting kan i detta sammanhang garantera någonobjektiv rättvisa. Man kan dock konstatera att fria grupper under tidigare ärfått kraftiga anslagshöjningar. Dessa grupper får också direkta anslag frånkommuner och andra intressenter, som köper deras föreställningar. Vi moderaterhar därför avvisat förslaget om en uppräkning av bidragen till fria grupper, Å andra sidan har vi kunnat konstatera att anslaget förinkomstgarantier för förtjänta konstnärer alltmer förlorat i betydelse. Av 125garantirum utnyttjades 31 inte alls, och av dessa har 23 aldrigunyttjats. Anslaget är också beräknat med hänsyn till det. Vi moderater anser ilikhet med att systemet borde justeras, sä att fler konstnärer somuppfyller fordringarna - konstnärlig verksamhet av hög kvalitet och storbetydelse för svenskt kulturliv - kan komma i fråga. För vår del har viföreslagit en successiv upptrappning med sex garantirum . Iårets budget skulle det innebära en höjning med . Jag har uppehållit mig vidprincipiella frågor, men vi behandlar i detta betänkande också motioner ismärre ärenden med mycket konkreta yrkanden, och jag skall snabbt beröra någrasådana, I olika tidningar har vi kunnat läsa vemodiganekrologer över Cramérbaletten, och det uppges att till nästabudgetår inte fått de anslag man begärt för att kunna bereda balettenarbetstillfällen. Faktum är att fått samma kostnadskompensation somandra institutioner och mycket väl kan bibehålla en balettensemble för småproduktioner av det slag Cramérbaletten svarat för. En majoritet iutskottet har därför velat gå de många motionärerna till mötes och anser att 5milj, kr, av anslag bör avse sädana produktioner. Jag yrkar avslagpå den socialdemokratiska reservationen nr 35, En fyrpartimotion behandlar arbetsmöjligheterna förDrottningholmsteaterns orkester, där ett tillskott av en halv miljon innebären grundtrygghet för de musiker som vill specialisera sig på tidstrognainstrument. Det är ett anslag som skulle ge utrymme för bl, a, fler gästspelutomlands. Man måste fråga sig - och jag frågar - varförinte också försvarar sin motion med det goda syftet. Jagyrkar bifall till reservation 50, Det finns i mer än 1 600 konstföreningar påarbetsplatserna, vilka sammanlagt arrangerar ca 5 000 utställningar och 4 000andra kulturprogram per är. Vi moderater menar att dessa insatser bör beaktas ibudgeten, så att beviljas den föreslagnauppräkningen av anslaget för spridande av konst. Jag yrkar bifall till vårreservation 60, Ännu en fyrpartimotion tar upp de svårigheter somMarionetteatern brottas med. Genom sin unika verksamhet har teatern fåttvärldsrykte och bidragit till ett fruktbart internationellt kulturutbyte. Detär - såsom framhålls i motionen - utomordentligt viktigt att Marionetteaternslokalfråga får sin lösning, att förhandlingarna mellan de olika intressenternaverkligen ger resultat. Socialdemokraterna i utskottet har pä den punkten ingenannan uppfattning.Desto märkligare är det att man anför reservation mot den uppräkning av stödetmed , som behövs för att klara museiverksamheten. var jagensam om att kräva dessa nålpengar, finns det majoritet för förslaget. Det kan tyckas som om utskottet lagt ned möda pådetaljfrågor, anslag och summor som i de stora sammanhangen kan förefallabetydelselösa. Några av de frågor jag tagit upp gäller minoritetsintressen,udda och unika kulturyttringar, där hängivna ideella insatser kommer till sinrätt och fär effekt genom ett statligt stöd eller tillskott. Det är att beklagaatt den socialdemokratiska sidan inte ser dessa nyanser och intar en öppnareattityd i stället för att låsa sig i prestigetänkande. Jag har helt översiktligt velat redovisaskälen till våra ställningstaganden i budgetfrågorna i detta betänkande. Någradelar blir ytterligare belysta av andra talare, men jag begagnar nu tillfälletatt yrka bifall till de reservationer som vi moderater har undertecknat. Anslag till kulturverksamhet, m. m. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar, 26 () replik: Jag vet inte om det är lönt att försökaförklara för vad det handlar om när det gäller kultur iarbetslivet och kultur på arbetsplatserna. Hon säger att socialdemokraternainte vill ge pengar till konstföreningar eller teatrar, utan till facket. Jag skulle ha velat få uppleva att hadesuttit tillsammans med mig och 70 arbetsplatsombud från industrierna i Gävlenär det blev en så intensiv diskussion med anledning av människan från att ingen, trots att skiften började tidigt morgonendärpå, lyfte från stolen och lämnade rummet före . Jag skulle vilja visa de arbetsplatserdär man lägger kortlekarna ät sidan och i stället tar fram sin lånebok frånarbetsplatsbiblioteket. Jag skulle vilja att fick möta t. ex. demänniskor ute pä färgindustrier här i som har upptäcktmänniskans storhet och ögats fascinerande möjligheter gentemot datorerna - somtrots allt inte når upp till människans kvaliteter - när det gällerfärgkännedom. Det här kan vi inte förklara för , förhennes människosyn och hennes syn pä kulturen är sä främmande för att värderamänniskan och att låta alla komma till tals och vidga deras vyer. Vi tycker också att det är viktigt - kanske viktigare ännågonsin - att stöd ges till museum, I när hela arbetslivetställs om, när vi mycket snart kommer att vara beroende av den yrkeskunskap ochde yrkestraditioner samt den utformning av vårt samhällsliv som historiensnabbt har förändrat, är Arbetets museum ytterst angeläget. Jag tror inte att jag kan övertyga , menjag skulle välkomna henne ut pä arbetsplatserna för att låta henne få upplevaden här fantastiska känslan som finns där. 3 Riksdagensprotokoll 1985/86:128-129 Anslag till kulturverksamhet, m. m. Anf.27 (vpk) replik: Herr talman! Att vi från vpk:s sida är nöjda medutskottets skrivning vad gäller anslaget till beror delspå att regeringen har kommit med en proposition som innebär att anslaget tillDrottningholmsteatern nästa budgetår ökas med den summa som vi har föreslagit,dels på att utskottet i princip har understrukit betydelsen av de extraresurser som behövs för att rädda musikensemble. I och med det och med den utgångspunkten att avsikten medvår kulturpolitik är att förbättra kulturen och inte att komma åt regeringen,ansåg vi att den här lösningen var tillfredsställande. 28 () replik: och jag har delvis sammabakgrund med arbete i kulturnämnd på nivå, och jag har nog exakt sammaerfarenheter som av arbetsplatser och av kulturombudenshängivna arbete. Vad som skiljer oss åt är att vi moderater inte kan förståvarför statliga pengar skall avlöna helt och hållet fackliga representantersom skall sköta kulturförmedlingen, när ideella krafter finns på arbetsplatserna,i konstföreningarna osv,, människor som kan göra det här arbetet på ett sättsom är betydligt mindre kostsamt för staten än den stora satsningen för kulturpå arbetsplatserna. Ingen vettig människa kan väl ha någonting emot attmänniskor i arbetslivet efterfrågar kultur och nyttjar samhällets kulturutbud.Men det är inte människorna i arbetslivet som är en eftersatt grupp - de ärtvärtom ganska favoriserade. Gamla och sjuka, institutionerna och barnenbehöver en uppsökande verksamhet bättre än vad arbetsplatserna gör. Så något om Arbetets museum. Det vore väldigt trevligt omvi i kulturutskottet kunde tillmötesgå alla de krav på specialmuseer som vi fåroch har fått . Men då skulle ju anslagen splittras upp iförhållandevis mycket, mycket små poster, och de stora nationella institutionernaskulle urholkas. Inte heller länsmuseerna skulle dä kunna få samma resurser,och det är där vi har basen för förvaltandet av vårt kulturarv. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar, 29 (): Dansen är en konstform med en rad skildauttryck och en bred kulturyttring med uråldriga traditioner. Rytm ochdans är ett primärt behov hos människan och finns i alla kulturer. Denkonstnärhga dansen anses ofta svår att förstå, men egentligen är dansen denmest direkta av alla konstarter. Den talar till våra sinnen utan omväg överintellektet. I är dansen en vital men trängd konstform. Det ärsynd att dansen kommit i skymundan, eftersom intresset för dans harökat , särskilt hos de yngre. Det beror först och främst på attvi i har skickliga dansare och koreografer inom de stora teatrarna, ide olika ensemblerna och i de fria grupperna. Ett annat skäl är säkerligen attungdomar har växt upp med en friare musiksyn och ett mer aktivt De tycker omatt dansa själva och är därmed också mottagliga för dansen som konstnärligtuttrycksmedel. Påmånga platser i landet har startats dansgrupper av olika slag, undervisning idans finns i en del kommunala musikskolor, och dans har införts på estetisklinje i gymnasieskolan. Man vet att det är bra för barnens både psykiskaoch fysiska utveckling att de tränar sitt kroppsmedvetande i rytmens ochdansens form från tidig ålder. Detfinns alltså ett stort och växande intresse för denna konstform som måstetillgodoses. Folkpartietvill ha mångfald i kulturlivet, vilket bl, a, innebär att alla konstformermåste ha möjligheter att göra sig gällande. vill ge dansen och dessutövare ett aktivt stöd. Därför anser vi det högst angeläget att Riksteaternäven i fortsättningen kan erbjuda olika platser i landet föreställningar av enensemble av Cramérbalettens storlek och höga kvalitet. nuvarande skede av stark utveckling tvärtom minska verksamheten för dendansensemble som ger flest föreställningar vore ytterst olyckligt,Cramérbalettens verksamhet beskrivs bäst med följande ord av dess skapare ochkoreograf : "Cramérbalettenär en riksteaterbalett. Den är till för publiken ute i landet.