prot · G909132 · 1985-12-31 00:00:00 — Häri ingårockså möjligheter till färdtjänst till och frän skolan och till defritidsengagemang som har samband med samvaron utanför skolan. Det är med tillfredsställelse som jagkonstaterar att utbildningsutskottet menar att frågor rörande styrning avskolväsendet skall hänvisas till en särskild beredning, som föredragandestatsrådet aviserat. och vissa fristående skolor Överläggningenvar härmed avslutad, (Beslutet redovisas efter debatten omutbildningsutskottets betänkanden 16 och 17,) 27 FÖRSTE VICE TALMANNEN Kammaren övergår nu till att debatterautbildningsutskottets betänkanden 16 om anslag till gymnasieskolor, m, m. och17 om anslag till utrustning för gymnasieskolan m, m, I fråga om dessabetänkanden hålls gemensam överläggning. Gymnasieskolan och vissa fristående skolor Gymnasieskolan och vissa fristående skolor 28 (): I den omfattande utbildningspolitiska debattsom kammaren ägnar sig åt har det fallit på min lott att svara förfrågorna som rör gymnasieskolan. Dessa finns behandlade i utbildningsutskottetsbetänkanden nr 16 och 17, Först, fru talman, vill jag uppehålla mig litet kring debesparingsförslag som sett dagens ljus i samband med budgetpropositionen ochdess behandling. Vi moderater har under en följd av år avutskottsmajoriteten beskyllts för att vilja rasera stora delar av utbildningengenom våra besparingsförslag, vars inriktning jag tidigare berört i fleraanföranden här i kammaren. Kort sagt innebär det, att ungdomsskolan i störstautsträckning skall skonas frän nedskärningar och att besparingarna bör drabbade mera umbärliga verksamheterna inom områden. vill regeringen dra in 128 miljoner av statsbidragettill lärarlönerna i gymnasieskolan. Vi moderater ställer inte upp på dettaförslag utan vill i stället spara de 16,5 miljoner som är avsedda förhemspräksundervisningen i gymnasieskolan. Motiveringen för vår besparing är attvi anser, att för barn som kommer till i tidig ålder eller är födda härbör hemspråksundervisningen koncentreras till förskolan och låg-och mellanstadium. För invandrarbarn som kommit till i senare åldrarfår hemspräksundervisningen anpassas efter de individuella behoven. För gymnasiestuderandebör enligt vär uppfattning eventuell nödvändig hemspråksundervisning ske iandra former, t. ex. genom studieförbundens cirkelverksamhet eller genominvandrarorganisationernas försorg. Med det anförda som bakgrund kan man alltså med fog frågasig vilket parti som är i färd med att utarma skolans resurser,regeringspartiet eller moderata samlingspartiet? fick regeringen inte majoritet för sitt förslag iutskottet, utan tvingades att ansluta sig till besparingsmodell,som innebär att de specialdestinerade statsbidragen till kommunerna skall utgåograverade och att besparingen i stället skall tas ut genom en avgift päkommunernas skatteunderlag som uppgår till samma belopp, nämligen 128 miljoner.Detta är rundgången inom den offentliga sektorn i sin prydno. Man klargörheller inte hur ser på vad som är väsentligt och oumbärligt inomutbildningssektorn. Vi kan inte acceptera det besparingssättet. Jag går därmed, fru talman, över till att behandladimensioneringsfrågor. Vi är beredda att acceptera regeringens förslag tilltotaldimensionering av gymnasieskolan för budgetåren 1986/87, 1987/88 och1988/89. Detta innebär 124 000 intagningsplatser i direktramen och 33 230 i lillaramen. Någon anledning till utökning av ramarna synes enligt vår uppfattninginte föreligga, då under innevarande läsår drygt 6 000 intagningsplatser idirektramen och nära 3 700 ärselevplatser i lilla ramen inte utnyttjats. Vi kan emellertid inte acceptera fördelningen avintagningsplatser pä sektorer i direktramen. I budgetpropositionen anförs, attdet nu finns åtskilliga undersökningsresultat som visar att kopplingen mellangymna- sieskolansplaneringssektorer och arbetsmarknadens behov är svag. I en analys av folk- ochbostadsräkningen 1980 visas att de som anställts inom ett yrkesområde ofta harmycket olika utbildningsbakgrund. Detta har vi tidigare anfört, och det är bra att ocksåregeringen nu tycks ha kommit till samma insikt. Vi hävdar att eleverna självagenom sina intresseval bättre än någon annan förmår finna den utbildning, somger dem plats i yrkeslivet. Vi har också tidigare påvisat att framför allt detre- och fyraåriga linjerna leder till kunskaper, som gör att elever därifrånbättre än övriga kan hävda sig på arbetsmarknaden. Inför kommande dimensioneringsbeslut bör enligt vår meningden nu använda sektorindelningen överges till förmån för indelning byggd pägymnasieskolans linjer och specialkurser. Möjligheterna bör vidare ytterligarevidgas för länsskolnämnderna att omfördela platser mellan de olikautbildningsvägarna, I avvaktan på att dessa förändringar kan genomföras och motbakgrund av vad jag i övrigt anfört föreslår vi moderater att i direktramarnaför öka intagningsplatserna påhurnanistisk-samhällsvetenskaplig sektor och på jordbruks- ochskogsbrukssektorn med 535 resp. 200 platser jämfört med budgetförslaget,som vi föreslår en neddragning med 735 platser på vård-, social- ochkonsumtionssektorn. Neddragningen ppå VSK-sektorn motiveras av det kraftigtsjunkande elevintresset för Ko- och Ss-linjerna. De resurser som tillförsHS-sektorn skall till övervägande delen läggas på de treåriga teoretiskalinjerna. För att riktigt och i så stor utsträckning som möjligtutnyttja de ramar som ställs till förfogande är det enligt vår mening viktigtatt det finns fastställda förkunskapskrav för gymnasieskolans olikautbildningsvägar. I en skola som sätter kunskapsmålet främst är detnödvändigtatt olika utbildningars krav på förkunskaper vad gäller bäde bredd och djupklart anges. Det ger eleven rätt information om linjens karaktärsämnen och omvad som krävs för att denne skall ha en rimlig möjlighet att klara studierna. Den mest angelägna förändringen av yrkesutbildningen ärenligt vär mening att skapa en bättre anknytning till det praktiskaarbetslivet. Elevens förutsättningar att fä arbete efter avslutadyrkesutbildning skulle öka markant med införandet av en ny typ avlärlingsutbildning hos företag och hantverkare. Eleven fär genom denna endirekt inblick i arbetslivet, och verklighetsanknytningen av yrkesskolningenbidrar till engagemang och inlevelse hos lärlingen. Härtill kommer att elevernai företagen kommer att utbildas pä en modern maskinpark. Inom vissa områdensker den tekniska utvecklingen så snabbt att gymnasieskolans resurserinte på långt när räcker till för att anskaffa aktuell materiel. Vi har tidigare i motion 1984/85:2818 skisserat hur en nylärlingsutbildning skulle kunna utformas. Jag skall här inte upprepa vadsystemet innebär utan nöjer mig med att anföra att de förändringar avyrkesutbildningen i gymnasieskolan som kan bli resultat av den pågåendeöversynen av den gymnasiala yrkesutbildningen bör bygga på vad vi föreslagit imotion 1984/85:2818. 1 avvaktan på ÖGY:s resultat föreslår vi nu att regeln attlärlingsutbildning i dess nuvarande utformning inte får omfatta utbildning somi dag erbjuds inom gymnasieskolan tas bort och att statsbidrag bör utgå ävenför färdigutbildning. Antalet ärselevplatser bör dessutom höjas till Gymnasieskolan och vissa fristående skolor Gymnasieskolan och vissa fristående skolor 10 000,dvs. med 4 085 platser i förhållande till regeringens förslag. Frutalman, jag övergår därmed till att beröra vissa läroplansfrågor. Försöksverksamhet har /80 bedrivits medramtimplaner med obligatoriska och valbara timtal. Genomgående har godaerfarenheter av försöksverksamheten redovisats. Enligt vär mening börförsöksverksamheten utökas till att omfatta möjligheter till ytterligarefördjupning i ämnen som redan tidigare finns på timplanen för ifrågavarandelinje. Sådana ämnen kan förslagsvis vara moderna språk på H-linjen, historiaoch samhällskunskap på H- och S-linjerna, matematik, fysik, kemi och biologipå N- och T-linjerna. Denna typ av specialgymnasier är viktig för att allabegåvningstyper skall kunna tas till vara. beslutade att generellt utvidgasystemet med timreduktioner i gymnasieskolan vid grupper upp t. o. m. Beslutet har visat sig få besvärande konsekvenser, inte minst ispråkundervisningen. bör därför med upphävande av sitt tidigarebeslut fastställa att reduktion av lärartimtalet för undervisningen endast börkomma i fråga när elevantalet i gruppen är 15 eller därunder. De merkostnadersom därvid uppkommer bör kunna täckas av att ingen återföringsresurs då ärerforderlig och av att kostnaderna för borttagande av självstudietimmarna kanklaras på annat sätt. beslutade , UbU1984/85:18, att avskaffa tjänsterna som huvudlärare ochinstitutionsföreståndare i gymnasieskolan. Förändringen skulle ske den 1 juli1986. Regeringen har i avvaktan på ett nytt statsbidragssystem förgymnasieskolan beslutat uppskjuta verkställigheten till . Vi avvisade förslaget om tjänsternas avskaffande redan vidbehandlingen av ärendet 1985. Vår uppfattning har inte förändrats, och viföreslår att med upphävande av beslutet beslutar att huvudlärar-och institutionsföreståndartjänster allt framgent skall finnas igymnasieskolan. Jag övergår nu till att behandla frågor somrör statsbidrag till fristående skolor på gymnasial nivå. 1984 fastställde nya regler för dessastatsbidrag. Därvid beslöt riksdagsmajoriteten att bidragen till och skulle börja avvecklas /89. Vi moderater reserverade oss då mot beslutet. Vi har senaremotionerat om ett upphävande av beslutet, så också . Skälen till våra krav är att båda skolorna fungerar mycketväl. För del kan dessutom anföras att skolan är en av de fåvertikalt organiserade skolorna i landet, dvs. att skolan omfattar enfullständig grundskola och gymnasieskola. 1 skolan bedrivs vidare undervisningenligt Montessoripedagogiken, I går mänga elever somav olika skäl har haft svårt att finna sig till rätta i de kommunala skolorna.Skolorna fyller alltså väl dokumenterade behov och bör sålunda beredasekonomiska möjligheter till fortbestånd. Beträffande är att anföra attdet fungerat under 60 är och att mer än 19 000 ingenjörerutbildats där. Elevantalet är drygt 800 och inrymmer ca 170 utländskamedborgare. Institutets ingenjörer är väl sedda pä arbetsmarknaden. En riskfinns att STI Gymnasieskolan och vissa fristående skolor kommer attförlora sin profil vid en överföring fill kommunalt huvudmanna- Prot.1985/86:132 Skolan bör, som vi moderaterkräver, få förbli en fristående skola. Slutligen, fru talman, bara några ord omutbildningsutskottets betänkande 17, Vimoderater har tidigare hävdat att kommunerna bör ha ett odelat ansvar förall utrustning också i gymnasieskolan. Ytterligare skäl till att statsbidraginte bör utgå har jag tidigare framhållit i detta anförande i samband med mina synpunkter pålärlingsutbildningen. Med det anförda, fru talman, vill jag yrka bifall till dereservationer i utbildningsutskottetsbetänkanden 16 och 17 som moderata ledamöter stär 29YLVA (): Just nu pågår ett intensivt utvecklingsarbetei gymnasieskolan. Likaså har en livlig debatt startats om de förslag som avÖversynsgruppen av gymnasiala yrkesutbildningar (ÖGY) lagt fram.Försöksverksamheten skall utvärderas och ÖGY:s betänkande remissbehandlas. Det innebär naturligt nog att de motioner som folkpartietväckt om gymnasieutbildningen inte tar upp så många konkreta ochgenomgripande förslag till ändringar av t. ex. organisation eller inre arbete.Våra förslag och reservationer är i stället framför allt föranledda avbudgetpropositionen. Jag nämnde tidigare försöksverksamheten. Det ärnaturligtvis utmärkt att det finns ett stort gensvar och ett djupt engagemangute i skolorna när det gäller att starta olika projekt. Denna verksamhet haremellertid fått en sådan omfattning att vi känt ett behov av att markera detta.Just nu är det ca 700 olika projekt i gång ute på gymnasieskolorna. Dessaprojekt skall följas upp och utvärderas noggrant, om de skall ha någonbetydelse för utvecklingen i gymnasieskolan i dess helhet. En sådan ambifion,menar vi, sätter en viss gräns för omfattningen av försöken. I detta sammanhang vill jag äter markera att folkpartietsäger nej till en utvidgning av försöken med gemensam start, något som juriksdagen tidigare avvisat. Trots detta framhärdar regeringen genom att beviljamedel härför. Erfarenheterna har varit mycket negativa, och bådeelever och föräldrar är missnöjda. En viktig fråga, som vi alltid brukar debattera, ärdimensioneringen av gymnasieskolan. Också har vi olika uppfattningar omhur många platser vi skall ställa till framför allt ungdomarnas förfogande. Vi för vår del har stannat för förslagom 4 000 fler platser i stora ramen. harregeringen i efterskott beviljat ca 5 000 fler platser. Vi tycker att det ärbättre att kommunerna får besked från början, så att de kan planera bättre ochsäkert vet vad de har att rätta sig efter. Då utnyttjar man ju sina resurser påett annat sätt. Vi vet också att de ungdomar som inte får någon plats igymnasieskolan återfinns i kommunens uppföljningsansvar. Dä säger allerfarenhet att det är bättre att de får en utbildning som de valt själva. När det gäller den lilla ramen vill jag säga att vidäremot inte har velat följa SÖ:s förslag. Siffrorna visar nämligen att endastca av platserna där har utnyttjats. Vi menar att man måste undersökaorsakerna till detta och göra något åt problemet, innan man lägger flerutbildningsplatser där. Gymnasieskolan och vissa fristående skolor När det gäller dimensioneringen av gymnasieskolan förbudgetåren 1987/88 och 1988/89 kan jag nämna att vi har avstått från att nuprecisera våra yrkanden. Bakgrunden är att flera av de förslag tillförändringar av gymnasieskolan som jag redovisat kommer att avgöras under detkommande budgetåret. Jag vill också, som vanligt skulle man kunnasäga, ta upp frågan om lärlingsutbildningen. Våra krav är: att lärlingsutbildningen skall vara en utbildningsform somär likvärdig med annan gymnasieutbildning, att denskall vara treårig och ha statsbidrag också för det tredje året, att den skall genomföras med ett rejält statsbidrag av enmodell som vi redogjort för här i kammaren, och attantalet platser i denna utbildning inte bör begränsas. Allt tyder på att denna typ av utbildning, förlagd tillarbetsplatsen, är den yrkesutbildning som lyckats bäst för de elever somfullföljt sin yrkesutbildning. Likaså är det den utbildning som i de flestafallen leder till fast arbete direkt efter utbildningen. Trots detta har socialdemokraterna under en följd av årmotarbetat denna utbildningsform. Först avskaffar man den och sedan tvingas maninföra den igen, då som försöksverksamhet i mycket begränsad omfattning.Yrkesutbildning skulle ske exklusivt inom gymnasieskolan, sade man. Det sistaattentatet mot lärlingsutbildningen var när man tog bort statsbidragetför det sista utbildningsåret. Också avslår man, som jag redovisadetidigare, våra förslag. Men vad händer? Jo, ÖGY lägger fram förslag som mycketnära anknyter till den lärlingsutbildning vi förgäves arbetat för så länge.Yrkesutbildningen skall vara treårig, skriver man, den skall utformas ochgenomföras i mycket nära samarbete med företagen, och den skall finansierasgenom statsbidrag och bidrag frän tänkta arbetsgivare. Här kan man verkligensäga att utvecklingen både hunnit upp och kört över socialdemokraterna. Jag vill dessutom uppehålla mig viden för oss folkpartister viktig principiell fråga - behovet av alternativ ochfriheten att välja. Vi har berört den frågan, I varje budgetproposition finner föredragande statsrådetut nya vägar att motarbeta de fristående skolorna och nya metoder att hindramänniskor som vill engagera sig i sina barns skola. Den här gången har man hittat på att de friståendeskolorna inte skall få statsbidrag till normalstora klasser. Endast för 15elever i varje klass skall statsbidrag ges. Det är fullständigt absurt och kanendast vara motiverat även illvillig önskan att skada de elever och föräldrarsom väljer en fristående skola. Något sakskäl för ett sådant agerande har maninte presenterat. Vi har motionerat om att beslutet att upphöra att gestatsbidrag till och skall upphävas.Det finns många skäl fördetta. För det första föredrar en rad elever ochföräldrar detta alternativ för barnen. För det andra är det skolor som alldelesuppenbart håller högre kvalitet på sin undervisning än andra. Varför villsocialdemokraterna avskaffa dessa skolor? Jag villge ett exempel: I traditionella gymnasier är avhoppen frånutbildningen , I är avhoppen , SigridRudebecksskolan har lyckats med bedriften att två gånger producera vinnaren avkemiolympiaden, i skriver: "Jag går påGöteborgs högre samskola och jag undrar egentligen varför ni drar nerstatsbidraget för just , som har haft alla åldrar ochfortfarande är unik i med förskola, lågstadium, mellanstadium,högstadium och gymnasium." Och skriver: "Jag önskar att du kundekomma fill vår skola och själv se hur fint Montessoripedagogiken fungerar, frånförskolan och upp till gymnasiet." Det är det här som åtminstone socialdemokraterna iStockholm vill avskaffa, För uppenbarligen finns det delade meningar blandsocialdemokraterna. Hos de kommunalt aktiva i är upprördheten stor.Och inte tänker väl socialdemokraterna på Göteborgsbänken rösta bort två avsina bästa skolor? Såvitt jag vet har en rad ledande socialdemokratiskapolitiker i , med kommunstyrelsens ordförande i spetsen, valt Samskolanoch för sina barn. Jag vill ställa en rak fråga till socialdemokraterna iutskottet: Varför vill ni inte stödja vårt förslag om statsbidrag fill de tväGöteborgsskolorna? I utskottet har vi ju inte fått ett enda sakskäl. Det voreintressant att se om vi kunde få något här i kammaren. Verksamheten vid harkännetecknats av flexibilitet och stor förmåga att anpassa utbildningen efterde behov som uttalats t. ex. från blivande arbetsgivare och från näringslivet.Vid beslutet om kommunalisering uttalade att kommande statsbidrag skullebevara förutsättningarna för de nuvarande yttre formerna för verksamheten. Detfinns uppenbarligen skäl att åter upprepa detta krav. Nästa är är det 600 lyckliga elever som får störremöjlighet att välja ämnen efter sina intressen och talanger. Det är 50 fler äni fjol. Varför får just de här eleverna större valfrihet? frågar sig mångaelever och föräldrar. Jo, de är elitidrottare. Dessa skall ha särskildaprivilegier, tycker socialdemokraterna. Men eleverna som är dukfiga i musikeller språk, dem säger man nej till,. välkomnar socialdemokraternas tillnyktring närdet gäller besparingarna på lärarlönerna; vi har diskuterat det . Vi har ett antal reservationer, som jag intevar och en berört i det här anförandet. Jag vill ändå yrka bifall tillreservationerna 1,7,9,19,20, 21, 22, 24, 25, 26, 34, 37, 38 och 39, Eftersom det här blev ett ganska långt anförande vill jagför säkerhets skull upprepa mina frågor till socialdemokraternas företrädare: Vad är egentligen skälen till att ni drar in statsbidragentill de två nämnda skolorna i ? Varför skall elitidrottare ha privilegier i skolan sominga andra elever får tillgång till? Gymnasieskolan och vissa fristående skolor 3 protokoll 1985/86:132 Gymnasieskolan och vissa fristående skolor 30LARZ (): Med risk för att bli missuppfattad den härgången också kan jag säga, att det är glädjande att sä fort jag kommer upp italarstolen dyker statsråden upp. Det är stimulerande, för då kan vi kanske fåsvar pä en del frågor som utskottsmajoriteten annars har visst bekymmer med. Också i det här betänkandet finns det en lång radreservationer, som jag inte heller nu kommer att kommentera var och en för sig.Jag börjar alltså med att yrka bifall till alla centerreservationer ochreservationer där centerpartister står med. Framför allt tänker jag tala om gymnasieskolansdimensionering. Det är också ett ämne som vi har haft anledning att beröramänga gånger men som är lika aktuellt. För att göra en mycketkortfattad resumé av vårt förslag, talar vi alltså om en totaldimensioneradgymnasieskola, och för att nå dit föreslår vi att dimensioneringen för nästa årskall vara 130 000 intagningsplatser i stället för de 124 000 som regeringenföreslär. Vi tycker också att man skall ta bort den nuvarande prioriteringen av16-17-åringar, eftersom den har haft olyckliga effekter på gymnasieskolansutveckling, och vi säger ett bestämt nej till den föreslagna överinskrivningeni gymnasieskolan, dvs. den formulering i budgetpropositionen där regeringentalar om att länsskolnämnderna aktivt skall verka för att kommunerna tar inför många elever i resp. gymnasieklasser. Regeringen för å sin sida i budgetpropositionen ettresonemang som på något sätt liknar uppläggningen när det gällde grundskolan.Man säger nämligen: Det är inte så illa beställt när det gällerintagningskapaciteten i gymnasieskolan. Vi har faktiskt ett antal tomma platseroch nästan alla elever har varit föremål för ett erbjudande att komma in igymnasieskolan. Det är möjligt att de har fått ett sådant erbjudande, mendet som är intressant när man diskuterar gymnasieskolans dimensionering är ju,huruvida de har kommit in i gymnasieskolan eller inte. Vi kan konstatera attdet är väldigt mänga som inte har gjort det. Det bestyrks också av attregeringen, trots att man för det här positiva resonemanget, ibudgetpropositionen konstaterar att vi även kommer att behöva ha 14000 ärselevplatser i den kommunala ungdomsuppföljningen. Det måste rimligentyda pä att man inte riktigt tror på sitt eget resonemang utan konstaterar attåtminstone 14 000 elever kommer att vara över nästa gång, kanske t, o, m, flerän så. Att regeringens beskrivning inte heller stämmer medverkligheten bestyrks bl, a, av den senaste tidens händelser, när vi har fåttbesked om att bara i är det ca 1 000 elever ur denprioriterade gruppen 16-17-åringar som inte kommer in. Menar man allvar medsina propåer om att alla upp till skall ha plats i gymnasieskolan, är detnärmare 3 000 elever i som inte ryms i gymnasieskolan. Dethär, menar vi, ger klara belägg för att de framstötar vi från har gjortunder en följd av år när det gällt gymnasieskolan är riktiga. För inte sä längesedan hade jag en debatt med utbildningsministern där han närmast betecknadecenterns förslag som något slags generösa överbud. Vi möts allt emellanåt avsådana påståenden från utskottsmajoritetens sida. Jag skulle vilja i dettasammanhang passa på och ge ett svar till på en fråga som hanställde tidigare i debatten. Han frågade: Vad gör man när elevantalet ökar, somdet exempelvis gör i gymnasieskolan? Jo, , då ökar mandimensioneringen. är det dess bättre så att det inte bara är vicenterpartister som tycker så här. Jag har tagit del avskolöverstyrelsens långtidsbedömning. Jag antar att utskottsmajoriteten ochregeringen också har gjort det. Där konstaterar att denkapacitet som har beslutat om inte ens medgeratt alla nu prioriterade grupper kan erbjudas plats i gymnasieskolan, alltsåinte ens 16-17-äringarna, Man säger vidare att prioriteringar av de yngreeleverna slår ut många äldre sökande, som ju inte heller kan tas emot i t, ex,vuxenutbildning. Därför föreslår attdimensioneringen kraftigt höjs både för de grundskoleanknutna utbildningarnaoch för påbyggnadsutbildningarna. Sedan noterar man att föredragande statsrådet, alltså idet här fallet utbildningsministern, inte följer dessa förslag. Han säger attgymnasieskolan skall anpassas till det vikande elevunderlaget, trots att viinte har något vikande elevunderlag. I stället kan man notera att antalet16-åringar åtminstone blir större. Då menarskolöverstyrelsen att det med det här sättet att hantera frågan blir mycketsvårt att upprätthålla den geografiska spridningen och utbudet avutbildningarna, särskilt i glesbygd. Det här tycker vi är en mycket alarmerandeutveckling. Man säger också, som en slutsats av det hela, att om man verkligenmenar allvar med en gymnasieskola för alla och med att man skall erbjuda eleverupp. till plats i gymnasieskolan, krävs en omedelbar höjning avtotalkapaciteten i stället för den nu beslutade neddragningen. Jag kan börja med att ställa en fråga till ,som skall företräda utskottsmajoriteten.