prot · G909122 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:122 1 §Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. 2 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Undertecknad anhåller om ledighet frän riksdagsarbetetunder tiden den 8 maj-den 7 juni 1986 för arbete med kapitalvinstkommitténsslutbetänkande, Denna anhållan bifölls av kammaren. Talmannen anmälde att KristerAndersson (s) skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Svar på interpellation 1985/86:168 om ökademöjligheter att välja .skola har frågat mig på vilketsätt regeringen ämnar öka möjligheterna att välja skola. Ett sätt att öka valfriheten är att hitta former för attlåta föräldrar och elever välja mellan olika offentliga skolor. Det kan t, ex.gälla skolor med olika pedagogisk inriktning eller med viss intresseinriktninginom tillvalsämnen. Ett annat är att inom en skola ge ökat utrymme för ämnes-och intressefördjupning. Som exempel kan jag nämna de beslut som regeringenfattat om försöksverksamhet med s. k. musikklasser. Jag vill också peka påförslaget i årets budgetproposition om s.k, matemafikgymnasium. Friheten inom skolområdet kan dock aldrig bli total.Valfriheten kan aldrig få utformas så att den går ut över alla elevers rätttill en skolgång med likvärdig kvalitet över hela landet. Det finns ocksåpraktiska och finansiella problem som begränsar möjligheterna att införa entotal frihet när det gäller att välja skola. Prot.1985/86:122 Jag räknar med att regeringen senare under dennamandatperiod skall 21 april1986 återkomma med förslag tillriksdagen hur valfriheten inom skolområdet skall T ', ', ..... ~ kunna ökas. attväljaskola BRÅKENHIELM (m): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Det är som regeringen iregeringsförklaring lovat öka valfriheten i den offentliga skolan. Jag citerade regeringsförklaringen i min interpellation. Det var just valfriheten inom den offentliga skolan som jag var intresserad av att diskutera . Mellan dessa två regeringsförkla ringar finns en proposition och ett riksdagsbeslut om en ny skollag. Vi moderater ville att valfriheten på något sätt skulle anges i skollagen, men f därav blev ingenting, I ställetsades det att en ökad valfrihet på något vis skulleintygas i föreskrifter, som regeringen skulle ge ut. Några sådana föreskrifterhar vi heller inte sett till, och man får motstridiga uppgifter när man frågarutbildningsdepartementet om sådana är på gång eller inte. säger skolministern att regeringen ämnar att under denhär mandatperioden senare återkomma med förslag till om hurvalfriheten skall kunna ökas inom skolområdet. Det skulle jag gärna vilja fånärmare belyst, eftersom det betyder att skolministern har ändrat sig igen. Gårman till måste det betyda att man på något vis vill ha det helafastställt i lag och inte bara i föreskrifter. Jag förstår att det tar för en socialdemokratiskregering att fundera ut hur man skall kunna öka valfriheten, eftersom valfrihetju normalt inte ingår i socialdemokratisk fantasi. Den socialdemokratiskaskolpolitiken har systematiskt under i stället gått ut påatt minska valfriheten i den offenfiiga skolan. Vi moderater, som faktiskt troratt enskilda människor kan fatta både kloka och rationella beslut, har underåren lagt fram åtskilliga förslag om hur man skall öka valfriheten. Skolministern nämner skolor med olika pedagogiskinriktning eller viss intresseinriktning inom tillvalsämnen. Det är kanske brai stora städer, men och matematikgymnasier blir nog mednödvändighet i all framtid ganska sparsamt företrädda t. ex. i min småländskahembygd. Varför då inte öka valfriheten inom skolan, så att den just kommeralla elever till godo på ett kvalitetsmässigt likvärdigt sätt över hela landet?Det är mycket enkelt att öka valfriheten inom högstadiet, t. ex. Men avsikten bakom min interpellation var egentligenmycket enklare och mycket mera vardagsnära än så här. Under de kommande aren blir det mycket aktuellt mednedläggning av skolor och indragning av klassavdelningar, helt enkelt därföratt antalet barn minskar. undrar jag: Om vi har en skola i , en iMellanhult och en i , och skolan i läggs ned, skall då elever och föräldrar ha rätt att välja mellan skolan i och den i Söderhult, när deras skolahar tagits ifrån dem? Är det inte ett rimligt krav? Och skall man inte kunna få välja skola t. ex. på den ort där mamma eller pappa arbetar eller på den ort där lillasyster har dagmamma, i stället för på den ort där det offentliga 1 skolväsendet har bestämt att manskall gå i skola? Det kan bli mycket kompliceratför flerbarnsfamiljer som har bostadsort på ett ställe och Prot.1985/86:122 arbetsort på ett annat inom samma kommun. Om ökade möjligheter att välja skola Jag tror att människor väljer rationellt, och jag tror attdetta skulle kunna genomföras utan alltför mycket komplikationer. Jag tror attdet skulle vara ett stöd för enskilda människor och föräldrar i vårt land omregeringen på något vis ville föreskriva enskilda människors rätt att välja ochlitet grand öka föräldrarnas rätt att välja skola för sina barn - om det såbara är inom det offentliga skolsystemet. Det skulle dessutom ställa oss iSverige litet mer i samklang med olika europeiska konventioner på detta områdesom vi har anslutit oss till. Framför allt vill jag veta; Kommer det alltså en nyproposition fill för att lagfästa en ökad rätt att välja olikaoffentliga skolor? Är skolministern beredd att ge kommunerna instruktioner omatt låta föräldrar välja skola för sina barn, t, ex. när man tar ifrån dem denskola som barnen har gått i? Låt mig säga till att jaguppriktigt sätter stort värde på den debatt som här tar uppoch det sätt på vilket hon för den, eftersom vi i de politiska debatter vi förhär i kammaren ofta får en alltför snabb och alltför ensidig önskan attpartipolitiskt kunna profilera oss. Valfriheten i skolan är en utomordentligtviktig fråga, och det är angeläget att föra den debatten så konkret ochkonstruktivt som här gör. När jag svarar på interpellationen väljer jag att utgåfrån att se valfriheten som en central fråga för den enskilde eleven. Jag haralltså utgått från att det problem vi behöver lösa faktiskt först i andra handhandlar om föräldrarnas möjlighet att välja. I första hand måste vi funderaöver den enskilde individens, elevens, valfrihet. Jag för detta resonemang därför att jag ibland möter demsom gärna vill ha ett skolsystem med närmast censorskaraktär, som klassareleverna för att bestämma vilken utbildningsväg de skall pressas in på i myckettidig ålder. Jag möter dem som utgår från att de som har svårt att läsa säsnart som i ättonde klass skall befrias från skolan. Jag tycker det ärangeläget att försöka ge varje elev en sådan kunskap atthan eller hon får en reell valfrihet i sitt liv. Den enskilde elevensvalsituation är alltså den mest centrala för den diskussion vi för. Detta innebär att det resonemang som jag vill återkommatill med i hög grad handlar om en principiell inriktning i fråga omvalfriheten i skolan. Den kan, och bör naturligtvis , leda tillvissa detaljerade anvisningar, men det är inte i första hand fråga om att medändringar i regelsystemet föreskriva vissa valmöjligheter och vissa valsituationer.Det är angeläget att ha en ordentlig genomgång av hur vi skall skapa en iförsta hand för eleverna och i andra hand för föräldrarna reell valfrihet iskolan. Ökad valfrihet som gäller både pedagogisk inriktning ochtillvalsämnen kan få en del konsekvenser. Det kan få konsekvenser för läroplanen, och det måste vi naturligtvis fundera över, pekar på att olika 155 1985/86:122 pedagogiska inriktningar är besvärliga att åstadkomma på mindre skolor och 21 april1986 i mindre kommuner. Självfallet ärdet sä. Man kan alltså inte ha generella ... , ..... , föreskrifter om att varje elevskall ha formell möjlighet att välja , Omokade mojligheter o j .... , , eftersom han inte kommer att kunnavälja var han än bor i landet. Det finnsanledning att ha betydande öppenhet i det stycket. När det gäller valfriheten på högstadiet är det många somi dag invänder att antalet valämnen är för stort. Jag delar inte denuppfattningen, men det blir otvivelaktigt en del komplikationer, tar upp frågan om eleven, när en skolaläggs ned, skall ha möjlighet att välja skola att gå i. Jag tycker det ärangeläget att eleven får den möjligheten - det är rimligt. Jag tycker att viibland - men där måste jag göra vissa reservationer - har en alltför starkbyråkratisk ambition. Det handlar inte bara om ett val mellan ochSöderhult vid en nedläggning av skolan i , utan det gäller också -det vet jag av personlig erfarenhet-när man har barn som går i skola iHökarängen och bor i . Jag har befunnit mig i den situationen attinget av mina barn på högstadiet kunnat gä i den skola som ligger 75 m från vårbostad, utan alla har gått i en annan skola, som ligger ungefär en kilometerfrån bostaden, detta beroende pä en ganska stel skolorganisation. Jag har ändåhaft anledning att respektera denna skolorganisations faktiska problem - fördet finns självfallet en del motiv för den här ordningen - men det är angelägetatt lösa de problemen för att möjliggöra för föräldrarna att faktiskt kunnavälja skola. Den reservation som jag vill göra - bara för att markeraatt jag faktiskt ser den - är att om kommunen som omfattar , Mellanhultoch Söderhult skulle drabbas av exempelvis dubbla skolskjutskostnader därföratt man får en fördelning av elever.som gör att man måste ha skolskjutsar åttvå håll. då kan jag förstå om man säger att man inte kan tillgodosevalmöjligheten, utan att eleverna får välja den skola dit man faktiskt klarartransporten, sä att man inte lägger kostnader pä busschaufförer i stället förpå lärare. Primärt tycker jag att skolsatsningen skall ske så, att man läggerpengarna på undervisningen och lärarna och försöker minska kostnaderna förkringservicen. Principiellt delar jag emellertid : Jag tycker faktiskt att vi i sådana här situationer skallunderlätta för föräldrarna att planera för sina barns skolgång och åstadkommabra lösningar när skolan måste omstruktureras, genom att ge dem denna ökadevalfrihet. I det stycket vill jag gärna medverka till att genom regeringsbeskedklargöra detta för kommunerna. Det ingär i det arbete som vi håller på med föratt öka valfriheten i skolan. 4 (): Jag tackar statsrådet för hansvänliga ord om debatten och utebliven partipolitisk profilering. Jag vetemellertid inte riktigt om jag skall ta det ironiskt - jag försökte ändåprofilera mig partipolitiskt litet grand i den här frågan. Nog är detväl så att vi moderater har litet större öppenhet och åtminstone aktivt hardrivit valfrihetsfrågorna litet mer. Vi har t. ex. länge drivit ett 16 förslag om att skolpengarna skallfölja eleven - det skulle underlätta de finansiellaproblem som statsrådet i svaret anger skulle kunna uppstå om Prot.1985/86" 122 föräldrar och barn väljer snett - på samma sätt som vifaktiskt hade en viss valfrihetinom sjukvården innan man införde Dagmarsystemet och tog bort ~-- denvalfrihet som fanns där. '" °'''"' möjligheter Jag är mycket glad över de klara uttalandena om ökade möjligheterför " aljasKola elever och föräldrar att välja, t. ex. när deras skolaläggs ned. Jag skall ta med mig statsrådets svar hem till rnin egen hemkommun,sätta andra namn på Söderhult, Mellanhult och och glädja människor medatt det faktiskt är regeringens avsikt att ge kommunerna en fingervisning omatt det kan vara lämpligt att i ett sådant fall som jag har redovisattillmötesgå människors önskemal. Jag har förståelse för problemet med dubbla skolskjutsar.Men jag tror att människor väljer rationellt. De väljer i allmänhet den skolasom är närmast, som ligger bäst till. Men om en skolstyrelse säger att denminsann skall visa att det är skolförvaltningen och inte föräldrarna sombestämmer, kan man i ett område uppamma en stämning som gör att människornahelt enkelt väljer pä ett sådant sätt att det blir så besvärligt som möjligt.Om det däremot från början i skollagen eller i någon annan gällande förordningfinns en föreskrift om att föräldrars och elevers önskemål skall väga myckettungt vid val mellan olika likvärdiga skolenheter, tror jag att många i dagsmärtsamma beslut skulle kunna fattas under mycket mindre upprörda former änvad som sker. Enskilda familjer skulle också få en mycket större känsla avatt de har något att säga till om i sin tillvaro. Jag ser med förhoppning fram emot att någon form av sådanföreskrift som jag här har efterlyst kommer att ges ut så snart som möjligt.Även när det gäller de individuella fallen, med familjers praktiska problem medolika orter för arbetsplats, bostad, dagmamma, daghem osv., hoppas jag på enöppning. Jag hoppas att jag inte så till den grad blirmissförstådd att jag uppfattas som ironisk, det var jag faktiskt inte. Det jagmed mycket stor tillfredsställelse noterade var att vi i dennavalfrihetsdiskussion beträffande skolan fick möjlighet att ta upp ett antalkonkreta problem. Jag tvingas erkänna att vi i våra politiska diskussioner pådetta område ibland snarare söker finna sådana punkter där vi partipolitisktkan profilera oss mot varandra än diskuterar den för den enskilde eleven ochföräldern centrala valfrihetsfrågan. Jag säger detta eftersom jag i någradebatter av denna typ tycker mig ha kunnat se företrädare för AnitaBråkenhielms parti beskriva verkligheten som om , Mellanhult ochSöderhult hade legat vid , vilket de faktiskt inte gör. Vi fåralltså ibland debatter som blir ganska orealistiska. Jag delar uppfattningen att man skall utgå från att folkvet vad de sysslar med, att de väljer rationellt. Det är en rimlig utgångspunkt vid varje planering. Jag tycker däremot inte att det är en lämplig lösning att skolpengen skall följa eleven. Det kan faktiskt medföra att ett stort antal elever väljer bort Mellanhult, sä att den skolan inte får elever och tvingas lägga ned. Vill vi bevara många små skolor, och där har vi ett mycket konkret problem, kan det inte finnas alltför stora möjligheter att välja bort 157 Prot.1985/86:122 skolor. Vi har tillräckligt många bekymmer ändå med att bevaraflera av de 21 april1986 små skolenheterna. Om ökade möjligheter att välja skola Jag ser fram emot att framöver få resonera ytterligare medföreträdare både för moderata samlingspartiet och för de andrariksdagspartierna om valfriheten i skolan, i syfte att skapa bättre möjligheterför våra barn och ungdomar, 6 (): För säkerhets skull vill jag säga att jag noginte uppfattade det som statsrådet sade som ironi. Snarare tog jagdet som viss självkritik. Jag kanske är dålig på partipolitisk profilering -det är inte min stil. Jag tycker däremot om att diskutera i konkreta termer.Det innebär inte att jag inte har stor förståelse för idén att man skall låtaskolpengen följa eleven. Risken för att invånarna i skall välja bortsin egen skola är nog obefintlig. Jag tror inte att det finns någonting som människori varje bygd i vårt land så slår vakt om som sin skola. Däremot kan det naturligtvis finnas risk för att man vidSergels torg och andra sådana mera centralt belägna platser rent av kan kommaatt väga in någonting så förfärligt som kvalitetsaspekter på skolor och att mankanske gärna väljer en skola som verkar vara mycket bra. Men också det skulle iså fall vara positivt. Det vore kanske positivt med valmöjligheter som kundestimulera fram litet kvalitet. En rätt till likvärdig kvalitet i undervisningeni hela vårt land skall ju inte behöva innebära att man inte skall få möjlighetatt välja någonting som man uppfattar som bättre än , inte heller attnågonting annat därmed skall behöva bli sämre än . Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:545till utrikesutskottet 1985/86:546-550till jordbruksutskottet 1985/86:551och 552 till skatteutskottet 5 § Föredrogs men bordlades åter betänkanden /86:21 och 22 betänkanden /86:18 och 19 betänkanden /86:31 och 39 betänkanden /86:20-22 betänkande 1985/86:18 betänkanden /86:16 och 17 betänkande 1985/86:14 betänkande 1985/86:15 betänkanden /86:14 och 15 betänkanden /86:17 och 18 15 Arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden /86:12 och 15 6 § Anf. 7TALMANNEN: Prot. Vid onsdagens sammanträde kommer bostadsutskottetsbetänkande 13 om anslag till bostadsförsörjningen att upptas som första ärende. På morgondagens föredragningslista kommer samtligaärenden att upptas i den ordning de kommer att företas till behandling påonsdagen. 7 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1985/86:553av m.fl. 1985/86:554 av . Åsling Statlig garanti för anordnande i (prop, 1985/86:104) 8 § Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1985/86:182 av () till statsrådet , Å. om Nordfondens verksamhet: har nyligenpresenterat en utredning om löntagarfondstyrelsernas medelsförvaltning . Av denna framgår att , pä vilkenansvaret vilar, inte uppfyllt de krav på fullständighet och riktighet somgällande reglemente stipulerar i vad gäller resultat- och balansräkning. Nordfonden har vidare i strid mot bestämmelerna lånat utpengar till privatpersoner. I 34 § APR (reglemente för allmänna pensionsfonden) ståratt medelsförvaltningen inte skall inriktas pä kortsiktiga placeringar avspekulativ natur. har fastlagt attfonden skall placera sina medel i svensk export- och tillverkningsindustri medlångsiktig placeringsinriktning. Enligt har inteNordfondens agerande legat i linje med statsmakternas intentioner och kravet i34 § APR om långsiktighet i placeringarna. Fonden synes inte heller enligtriksrevisionsverket ha verkat i enlighet med den placeringspolicy som fondensstyrelse själv antagit. De stora och mänga affärerna i är värda attnotera. Det finns anledning ifrågasätta om inte Nordfonden har kunnat drivakursen på och därmed lyckats tillgodogöra sig realisationsvinster, sominte mindre köpare och säljare på börsen har någon möjlighet till. Nordfonden redovisar de största räntekostnaderna avsamtliga löntagarfonder. Detta tyder på att det spekulativa inslaget harföranlett styrelsen att låna upp pengar för sina aktieaffärer, vilket inteheller står i överensstämmelse med det sätt på vilket fonden skall fungera. Prot,1985/86:122 ]986 Av ett tidningsuttalande som förreVD för , , står för, blev han uppringd avfinansdepartementet och tillfrågadomen höjning av omsättningsskatten på aktier.Regeringens beslut om en höjning tillkännagavs . En sådan kontaktmellan departement och löntagarfond åren uppenbar insiderinformation, somskulle kunna utnyttjas av löntagarfonderna. Enligt min mening börbankinspektionen ges i uppdrag att granska Nordfondens aktieaffärer, för attutröna om anmärkningsvärt stora aktieförsäljningar ägt rum i är. Medanledning av ovanstående anhåller jag att få ställa följande frågor: Vilka åtgärder är statsrådetberedd att vidta för att skall följa gällande reglemente? Är statsrådetberedd uppdra åt bankinspektionen att granska Nordfondens aktieaffärer rnot bakgrund av den insiderinformation fonden tydligenerhållit? Äger motbakgrund av det som inträffat fortfarande regeringensförtroende? 1985/86:183 av () till socialministern om bristen på barnomsorgspersonal: I ett pressmeddelande frånsocialstyrelsen redovisas den kraftiga brist pä barnomsorgspersonal som föreligger inom storstädernas barnomsorg och som kommer att markantförsämras om beslut orn full behovstäckning av barnomsorgsplatser ibörjan av genomförs. Med det underlag som föreligger kan man med fogfråga sig om inte detta beslut varit felaktigt. Alltför mycket av samhälletsresurser kommer att anslås för denna kostnadskrävande utbyggnad, som då kommeratt bli kvalitativt dålig på grund av att den personal som arbetar inombarnomsorgen i betydande utsträckning lämnar sitt yrke. Detta gällerförskollärare och fritidspedagoger. Behovet av ny barnomsorgspersonal beräknastill ca 25 000 heltidsanställda om det fastställdamålet skall fullföljas. Med nuvarande utbildningstakt innebär det att detkommer att saknas ca 8 000 förskollärare . Behovet av andra barnomsorgsformer måste i denna situationte sig uppenbart. Det är illa att regeringen inte insett detta tidigare, innanförslaget om den ensidiga utbyggnaden av barnomsorgen förelades . Vårtkrav på vårdnadsersättning, flexiblare barnomsorgsformer och utnyttjande avorganisationers verksamhet skulle på ett annat sätt ha kunnat förhindra denuppkomna bristsituationen. Detta skulle även ha gett större valfrihet förbarnfamiljerna. Med stöd av detta vill jag fråga socialministern på vilketsätt regeringen . 1985/86:122 tänker fullfölja beslutet ombehovstäckning i barnomsorgen när personal- bristenredan i dag är så kännbar. 9 §Kammaren åtskildes .