prot · G90939 · 1985-12-31 00:00:00 — Utgångspunktenför utredningen är att inom ramen för SJ:s ekonomiska mål beakta näringslivetsbehov av effektiva och störningsfria kontinentförbindelser, vilket i ettsamhällsekonomiskt perspektiv är ytterst angeläget. Några ytterligare initiativfrån min sida, utöver det nämnda regeringsuppdraget, anser jag för närvarandeinte vara nödvändigt. 1985/86:39 Anf.79 PER (): Först ber jag att fåtacka kommunikationsministern för svaret. Men jag måste säga att det i sak varett dåligt svar, I slutet av svaret sägs ju att kommunikationsministern förnärvarande inte är beredd att ta några ytterligare initiativ. Med anledningdärav kan man spekulera pä följande sätt: Är det fråga om att, genom att justnu vara litet försiktig, legitimera det som tycks vara på gång - om man nu fårtro massmedia? Är det således fråga om att legitimera att man går in och taröver ansvaret för en struktur som SJ eller SJ närstående företag har svaratför? I svaret refereras till den s. k, och till vad som skett på någrastäHen i samband med det projektet. Låt oss därför fundera överdetta. Det som eventuellt kommer att hända kan ju innebära att underlaget förDan Link kraftigt reduceras. Mot den bakgrunden finns det kanske skäl att taett kraftfullt initiativ. En annan fråga som manbörjar fundera över när det gäller resonemanget kring det uppdrag somSJ-koncernen och SJ närstående företag fått är uppenbarligen: Är det meningenatt denna utredning skall visa vem som skaH vara operatör vad gäller enkommande färjelinje, eller avser regeringen att släppa fram helt privataintressen och t,o,m. sådant som strider mot SJ;s intressen när det gäller attoperera med eventuellt kommande tågfärjelinjer? Jag kan bara konstatera att vårnuvarande kommunikationsminister inte skiljer sig särskilt mycket från dekommunikationsministrar - vi har ju haft en rad sådana - som vi har sett här italarstolen , Alla har de ett gemensamt. Dehar nämligen velat tillsätta utredningar i stället för att kraftfullt agera ochklara ut rådande beslutssituation, för att undvika en sådan osäkerhet som nuråder. Man bör alltså klara ut vem det är som skall fatta beslut och när ettklarläggande kan komma. Överläggningenvar härmed avslutad, 27§ Svar på fråga 1985/86:232 om dubbelspår på järnvägssträckanKungsbacka-Göteborg har frågat mig om jag kommer att bli denkommunikationsminister som gick till historien för att han på en gång löste ettbesvärande trafik- och miljöproblem genom att ge SJ resurser till dubbelspårför pendeltåg mellan och , Jaghar tyvärr inga möjligheter att för räkning spå vem somkommer att finnas med i järnvägens historiebok. Jag vill dock klargöra attvästkustbanan är en handel där en utbyggnad kan bedömas som mycket angelägen. SJ har byggtfärdigt en etapp med dubbelspår och projekterat för en fortsatt utbyggnad.Regeringen har också i den nordiska handhngsplanen för ekonomisk utvecklingoch full syssesättning tagit med en satsning på Satsningeninrymmer dubbelspår bl, a, på en sträcka mellan Närdubbelspår hela vägen från till för bl, a, pendeltågstrafikkan byggas beror dock till stor del på de berörda trafikhuvudmännensekonomiska intresse. Enligt riktlinjer gäller nämHgen atttrafikhuvudmännen i länen har att svara för tåginvesteringar som behövs för denlokala och regionala trafikförsörjningen. Dettabetyder att det finns en plats också för i framtidensjärnvägshistoria, om hon kan får sina lokala och regionala besliitsfattare attstödja pendeltågsinvesteringar mellan och , Ometiska regler vid tilldelning av aktieposter Anf.81 (); Jag tackar statsrådet för det positiva svaret att det som j ag har frågatefter nu finns med i'en nordisk handlingsplan. Innanjag går vidare vill jag, även om det är en månad sedan han tillträdde, passa påatt önska lycka till i hans nya ämbete. Jag vHl ocksågratulera regeringen till att ha upptäckt ännu en av goda sidor ochhämtat en minister från . Pendeltågstrafikenmellan och får bh en angelägenhet i första hand förkommunerna och lokaltrafiken att lösa. Dubbla järnvägsspår är emellertid denförsta förutsättningen, och den investeringen måste SJ göra, SvenHulterström vet bättre än de flesta vad den stora anhopningen av både bilar ochbussar betyder för centrala delar med parkeringssvårigheter, bulleroch luftföroreningar. Aldrig någonsin har väl försurningens orsaker ocheffekter diskuterats så livligt som i den senaste valrörelsen. När regeringenutsåg en särskild miljöminister steg naturligtvis våra förväntningar på snabbaåtgärder mot sådant som vi redan vet hur vi kan hantera. Därför känns det särskiltangeläget att ställa just den här frågan till , eftersom hansom kommunstyrelseordförande i tillsammans med övriga Hallandskommunerredan i våras gjorde en framställning i detta ärende till det departement därhan nu själv är chef. Ord och handling sägs vara ett hos mannen. Överläggningenvar härmed avslutad. 28 § Svar på fråga1985/86:231 om etiska regler vid tUldelning av aktieposter 82 Statsrådet ,Å, : har frågat finansministern dels hur han ser påbehovet av etiska regler vid tilldelning av aktieposter och priset på dessaaktier för särskilt utvalda personer, dels vilka åtgärder statsmakterna kanvidta för att sådana etiska regler kommer till stånd. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Nyemission sker genommedverkan av bolagsstämman. Om ett förslag till Ometiska regler vid tilldelning av aktieposter nyemission innebäravvikelse från den företrädesrätt att teckna nya aktier som normalt tillkommeraktieägarna i ett bolag skall skälen till avvikelsen särskilt anges. Ettaktiebolag bestämmer således fritt över vilka som skall tilldelas aktier isamband med en nyemission. Det är inte ovanligt att nyemissioner riktas tillvissa personer. Bankinspektionenhar i ett cirkulär uttalat sig om tilldelning av aktier i samband med introduktionav bolag för registrering vid och på OTC-marknaden,Uttalandet syftar bl, a. till att förhindra att vissa kategorier av personer påett osunt sätt gynnas vid tilldelningen. Vidare sägs att en introduktion intebör ske i två steg och till olika kurser. Uttalandet gäller, med hänsyn tillbankinspektionens tillsynsområde, endast bankers och fondkommissionsbolagsmedverkan vid introduktioner. Jaghar från fondbörsen inhämtat att frågan om riktade emissioner är föremål fördiskussioner i en av börsstyrelsen tillsatt börsetisk arbetsgrupp. Vidare harNäringslivets börskommitté utfärdat rekommendationer i frågor som beröraktiehandeln. Utanatt gå in på det enskilda fall tagit som utgångspunkt försin fråga kan jag således konstatera att vägledande uttalanden om tilldelningav aktieposter redan finns för vissa situationer. Jag har emellertid för avsiktatt med börsstyrelsen ta upp frågan om behovet av regler beträffandenyemissioner och i samband därmed diskutera om det finns behov av att närmarekunna undersöka emissioner där förfarandet kan ifrågasättas från etiskautgångspunkter. 83 LENNARTPETTERSSON (s): Jag ber att fåtacka statsrådet för svaret. Jag betraktar det som positivt. Låt mig säga attbakgrunden till frågan är den s, k, Leo-affären, Den har väckt betydandeuppmärksamhet som ett ovanligt flagrant exempel på hur ett litet antaldirektörer har kunnat tjäna mångmiljonbelopp genom att tilldela sig storaaktieposter till låga priser inför en kommande börsintroduktion. Somlöneministern har påpekat kan detta inte ut med nuvarande etiska regler.Därför behövs det nya regler. Dennafråga har två aspekter. Den första aspekten är den allmänna samhälleliga. Detär inte lätt att vara löneminister som , Å. och få ta hand omsådana här affärer och försöka övertyga löntagarna om att de skallhålla igen på sina krav i den kommande avtalsrörelsen för att samhäUsekonomininte skall gå över styr. Den andra aspekten är att vi har en mer specifiktförlorande part, nämligen småaktieägarna. , somrepresenterar dessa, har med rätta reagerat. Denna affär innebär nämligen attdet i sista hand är de mindre aktieägarna som får vara med och betala den härnotan till dem som har gjort de stora förtjänsterna, Leo-affärenär som sagt ett bra åskådningsexempel på ett ganska vanligt problem, nämligenriktade emissioner. säger löneministern i sitt svar att man har rätt attgöra riktade emissioner, Å andra sidan sägs det i aktiebolagslagen att allaaktieägare skall behandlas lika. Det har inte skett i detta fall, det är heltuppenbart. Dock är det naturligtvis en lång väg meHan att konstatera att entvivelaktighet har begåtts, för att inte säga något ännu mer, och att få rätt iregelrätta domstolsförhandlingar. Därför behövs de etiska reglerna. Jag hoppasatt löneministern vid de kontakter han tar verkligen ser till att vi får dessaförändringar så att vi får en utbyggnad av de etiska reglerna. Överläggningenvar härmed avslutad. Ombättre löne- och arbetsvillkor för professorer m. fl. 29§ Svar på fråga 1985/86:234 om bättre löne- och arbetsvillkor för professorerm. Anf,84 Statsrådet . har frågat utbildningsministern vilka initiativregeringen är beredd att ta för att påtagligt förbättra löne- och arbetsvillkorför professorer och andra lärare inom högskolan. Jag besvarar frågan. Jag begränsar svaret tillprofessorernas löner. I ett avtal kom arbetsgivarverket och destatsanställdas huvudorganisationer överens om att professorer, utomprofessorer vid medicinsk fakultet, skulle överföras till chefslöneavtalet fr.o. m, den 1 juh 1985. Detta innebär att lönerna fastställs individuellt förvarje professor genom beslut i den partssammansatta chefslönenämnden, därfrågan bereds. 85 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga. Det var ettnågot formellt svar. Jag frågade vilka initiativ som regeringen kunde tänkas taoch fick reda på den formella tågordningen i sammanhanget. Anledningentill att jag ställde frågan till utbildningsministern är att det gäller enviktig utbildningspolitisk fråga. Det är viktigt att vi kan behålla godalärarkrafter vid våra högskolor, eftersom lärarnas kvalitet är av avgörandebetydelse för den kvalitet vi sedan får på de högskoleutbildade. Detär uppenbart att den internationellt sett mycket låga lönesättning vi har fördessa personalgmpper kan göra det svårt för oss att behålla de goda kraftema, Ivissa fall kan det vara näringslivet som drar, i andra fall kanske man sökersig utomlands. Dessutom kan det vara så att kvalificerade personer över huvudtaget inte söker sig till den akademiska banan därför att den inte ser ut attge särskilt ljusa framtidsutsikter. Jagfick alltså inget egentligt svar på min fråga utan bara en redovisning av denformella handläggningen. Vi vet att det är en mycket stor oro, inte minst blandprofessorema, som har uppfattat situationen så att de kommer att fåutomordentiigt begränsade lönelyft, åtminstone i förhållande till vad manskulle kunna förvänta. Jagvet att det är mycket svårt att få upp statsråd en andra gång ifrågedebatterna, men jag tar mig ändå friheten att ställa frågan: lugna de oroliga professorerna med beskedet att det kommer att blifråga om påtaghga förbättringar av lönenivån för denna grupp? Ombättre löne- och arbetsvillkor för professorer m. fl. 86 Statsrådet , Å, : Om en fråga bereds i de former som parterna kommit överens om och detarbetet pågår skall inte regeringen ingripa i den frågans behandHng, Jag trorinte jag kan säga att aHa blir nöjda med det resultat som kommerfram från chefslönenämnden. Det vore att gå för långt. 87 (): Den hänvisning som statsrådet gör vilar fortfarande på formella grunder.Som jag ser det är detta en viktig utbildningspolitisk fråga, där regeringenhar ett ansvar, inte bara som arbetsgivare utan som ansvarig förhögskoleutbildningen. Jagefterlyste inte något besked om huruvida professorerna, som är mest aktuella i dettafall, kommer att bh nöjda eller inte. Jag inser att det är en ogörlig uppgiftatt lämna ett sådant besked. Däremot vHle jag veta om man kan räkna med att denhär processen kommer att leda till en påtaglig förbättring av lönenivån förprofessorerna. Överläggningenvar härmed avslutad. 30§ Anmäldes och bordlades 1985/86:207 av DanielTarschys m.fl. 1985/86:208 av BengtHarding och 1985/86:2 av LarsWerner m.fl. 1985/86:210 av StigJosefson m.fl. 1985/86:211 av IngbrittIrhammar 1985/86:212 av KajLarsson m.fl. 1985/86:213 av AlfWennerfors 1985/86:214 av GöstaAndersson m.fl. 1985/86:215 av IngvarEriksson m.fl. Ändring i lagen (1977:975)med tuHtaxa, m. m, (prop, 1985/86:60) 1985/86:216av m.fl. 1985/86:217 av 1985/86:218 av m.fl. 1985/86:219 av m.fl. 1985/86:220 av . 1985/86:221 av och Ändrade grunder för bestämmande av den statligabostadslåneräntan (prop. 1985/86:63) 31 § Meddelande ominterpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1985/86:73av () till socialministern om familjedaghemmens status inombarnomsorgen: Missnöjet bland dagbarnvårdarna har tagitsig uttryck i landsomfattande demonstrationer. Dessa riktar sig huvudsakligenmot det egna facket. , och dess ordförande. När mantittar närmare på saken så är det missnöjet befogat. Dengrundläggande oro som finns bakom och under demonstrationerna mot ett dåligtavtal gäller frågan hur man egentligen värderar dagbarnvårdarnas arbete. Detär inte fråga om värderingen av deras arbete från de föräldrars sida som tardagmammornas tjänster i anspråk. Uppskattningen från deras sida är i allmänhetmycket hög. Nej, det är fråga om den socialdemokratiska regeringens värderingav dagmammornas insatser och den roll man vill tillmäta dem i barnomsorgenockså sett i ett längre perspektiv. Att socialdemokraterna inte anserfamiljedaghem som ett fullvärdigt alternativ, det har framkommit i någradebatter och i ställningstaganden både i och ute i kommunerna. Proteststormensom har bmtit ut riktar sig mot avtal som man anser är dåliga, och frågan är:Vilka andra kommunalanställda skulle acceptera ett lönesystem som detföreslagna? Detär alltså ingen hemlighet att man på socialdemokratiskt håll aldrig har varitspeciellt förtjust i systemet med familjedaghem. Där betraktas kommunaladaghem som den allena saliggörande tillsynsformen. Andra former accepterar manbara till nöds. Man kan fråga sig om inte just det fackliga agerande som harväckt proteststormen är en avspegling av den inställning som socialdemokraternaså har gett uttryck åt. Protesterna riktar sig alltså mot denuppfattning som bromsar och hindrar att familjedaghemmen får utgöra fullgodaalternativ. Jag vill tillsocialministem ställa följande fråga; Är regeringen beredd att ändra på sin tidigareinställning och klart och tydligt deklarera att familjedaghem bör ha sammavärde och status som varje annan tillsynsform inom barnomsorgen och alltså kangälla som ett fullvärdigt altemativ? 1985/86:74av Per Stenmarck (m) till justitieministern om rättegångskostnaderna iskatteprocesser: Praktiskt taget kommer rapporter omenskilda människor som drivit skatteprocesser mot staten. En del av dessamänniskor har vunnit sina processer, men till ett mycket högt pris. Den enskildetvingas nämligen alltid stå för sina egnarättegångskostnader, oavsett domstolens utslag. Denfråga som uppstår är: Skall rätt få heta pengar? Är det rimligt att någon skalltvingas avstå från att driva en rättssak, därför att det bara är staten som harde ekonomiska resurserna att få rätt? Självfalletär svaret nej. Ändå blir detta ofta konsekvensen, därför att parterna iskattemål alltid bestrider sina egna kostnader. Det innebär att även omskattemyndigheten förlorar målet tvingas den enskilde stå för kostnaderna förnödvändig juridisk expertis och extra utredningar. En önskan att få rätt motstaten kan, i värsta fall, sluta i ekonomisk ruin. Staten har givetvis alltidråd, eftersom vi alla, gemensamt, står för dess kostnader. Denprincip som självfallet borde gälla är att en enskild, som segrar i enskatteprocess, inte skall drabbas av några kostnader. Entjänsteman på säger så här i en tidningsintervju:"Det är av ekonomiska skäl inte realistiskt med en reform som innebär attstaten ersätter processkostnadema för den som vinner ett skattemål i förvaltningsdomstolarna." Självfalletmåste sparsamhet inom det offentliga också gälla skatteförvaltningen. Men viriskerar att komma ut på utomordentligt hal is, om kostnadema hålls nere påbekostnad av rättssäkerheten. Viriskerar en situation där staten segrar, inte av juridiska skäl, utan av detskälet att den enskilde inte har råd att få rätt. Troligenhänger hela frågan samman med en gammal traditionell syn på det offentliga somofelbart. Ämbetsmannen stod på den enskildes sida, som en garant för en opartiskbehandling i alla situationer. Läget bUr ett annat, när staten i stället deltari en tvåpartsprocess och den enskilde inte har ekonomiska fömtsättningar attbevisa sin rätt. Vilkaåtgärder är justitieministern beredd att vidta för att enskilda människor,såsom segrande part i skatteprocesser, inte skall behöva drabbas på sätt sombeskrivits i interpellationen? Är justitieministern beredd att ta sådana initiativatt enskilda människor som frias i en skatteprocess inte skall behöva stå förrättegångskostnadema? 1985/86:75 av PerStenmarck (m) till industriministern om regional börshandel i : Den s, k, börsmarknaden är föremål för enomfattande reglering. I regelsystemet ingår såväl lagar, andra författningaroch avtalsvillkor som rekommendationer utan någon formellt bindande verkan.Vidare står fondbörsen under tillsyn av bankinspektionen. Motbakgmnd av det, , kraftigt ökade intresset för aktiemarknaden hardetta regelsystem också tilldragit sig ett betydande intresse. Framtill 1980 fanns lagstadgad möjlighet att etablera flera fondbörser i Sverige.Kungl. Maj:t var tillståndsgivare. Detta framgick av lagen (1919:240) omfondkommissionsrörelse och fondbörsverksamhet. Fr,o, m, regleras fondbörsverksamheten av lagen (1979:749) omStockholms fondbörs (LSF) och förordningen (1979:996) om fondbörssamt i fondkommissionslagen (1979:748). Avlagen om framgår i 2 § följande; 'Tondbörsverk-samhet fårhär i riket utövas endast av ," Fråganom detta börsmonopol var ingen tvistefråga när monopolet infördes. Dettaframgår av förarbetena till lagen. Så gott som samtliga remissinstansertillstyrkte ensamrätt att driva denna verksamhet. Undersenare år har frågan fått förnyad aktualitet, dels efter inrättandet av den s.k. OTC-marknaden, dels genom ett ökat intresse att bedriva lokal aktiehandel. Medanledning av utvecklingen av OTC-marknaden föreslogs i proposition 1983/84:164ett tillägg till 2 § i lagen om . Det undantag frånbörsmonopolet som där görs avsåg att möjliggöra en effektiv OTC-handel iStockholms fondbörs lokaler. Diskussionerhar förts i olika delar av landet om bildandet av lokala aktiemarknader. Detman önskat uppnå är en lokal handel med aktier i mindre och medelstora företag,huvudsakligen med placering inom den egna regionen. Bankinspektionenkonstaterar i ett yttrande (26 aprH 1984) att det inte finns några särskildalagregler för lokala aktiemarknader. Denslutsats man kan dra av bankinspektionens skrivelse är att man värnar hårt ombörsmonopolet. Eventuell lokal aktiehandel skulle komma att omgärdas medkraftiga restriktioner. Medde begränsningar för en lokal aktiehandel som bankinspektionen menar ärnödvändiga- geografisk avgränsning till ett län, att aktiehandel inte fårinrymmas i särskilda lokaler etc, - är det uppenbart att en ändring avlagtexten är nödvändig för att tillgodose de önskemål som finns på olika hållmnt om i landet. Dendiskussion som borde kunna föras gäller möjligheten att etablera ett mindreantal regionala börser i . Det kan exempelvis gälla , ochStockholm - i det senare fallet vid sidan om den handel som bedrivs vidStockholms fondbörs. Givetvis kan ytterligare någon region bli aktuell.Börserna kan ha egna regionala styrelser, eventuellt lydande under styrelsenför . Fördelenmed att etablera ett antal regionala aktiebörser är att man därmed kantillvarata sådana företag som normalt hamnar utanför den etablerade börsen. promemoria från Handelskammare gör man bedömningen att allmänhetensintresse för att köpa aktier i företag, etablerade på en lokal aktiemarknad, ärrelativt stort. Detta beror dels på det allmänt stora intresset föraktiemarknaden, dels på det stora intresset för företag etablerade inom denegna regionen. Attge möjHghet att etablera en regional aktiemarknad är förmodligen ett bra sättatt ge en region en vitamininjektion. För med omnejd kan man nog bedömaatt ett upphävande av börsmonopolet, och därmed en möjlighet att starta enregional börsmarknad, skulle innebära stora möjHgheter. Vilka åtgärder är industriministern beredd attvidta för att möjliggöra etablerandet av regional börshandel i ? 1985/86:76 av PärGranstedt (c) till utbildningsministern om en högskola för södraStockholmsregionen;. I ingen högskoleregion i landet ärhögskoleutbildningen så koncentrerad som i , Visserligenfinns det ett stort antal högskolor inom , men de ärspecialiserade - , de konstnärliga högskolorna, tekniskahögskolan, etc. Detär i olika sammanhang omvittnat att benägenheten till studier minskar medavståndet till studieorten. Även i en så koncentrerad region somStockholmsområdet, med förhållandevis väl utbyggda kollektiva färdmedel, bliravstånden i många fall ett hinder för högre studier, I U 68-utredningen (SOU1973:2) angavs som ett acceptabelt reseavstånd mätt . För storadelar av södra liksom för länets nordligaste delar är dockden dubbla restiden vanlig för studerande vid i , Detfinns också ett tydligt samband mellan avståndet till ochandelen universitetsstuderande i olika kommuner. Enundersökning gjord vid planeringskontoret i kommun visar att ikommunema i närhet, , , , ,, , och , läste genomsnittligt avbefolkningen vid universitet. Genomsnittet för kommunerna på två mils ellerstörre avstånd från . , , , ,, och , var . Givetvismåste man räkna med att många andra faktorer än avståndet bidrar till de mycketstora skillnader i benägenheten till universitetsstudier som materialet visar,I hög grad är det en del av den sociala segregering som allmänt präglarStockholmsregionen, Sambandet mellan avstånd och benägenhet tilluniversitetsstudier är dock så slående att man måste bedöma att det här är enviktig faktor. Intervjuundersökningar som ingår i den redan citeradeHaningeundersökningen visar också att restiden upplevs söm ett stort problem avmånga studerande från denna kommun. Manmåste också räkna med att avstånden i särskilt hög grad utgör problem för äldrestuderande och studerande som läser på halvfart och förenar studier medförvärvsarbete. Halvfartsstudierna är i allmänhet förlagda till kvällstider, dåkommunikationerna är sämre än annars och restiderna ofta blir längre och änmera påfrestande. Enviktig åtgärd för att motverka de stora klyftorna i bör varaatt decentralisera universitetsutbildningen. Det finns utan tvivel underlag föråtminstone en högskola av typ "universitetsfilial" i den södra delenav , Redan nu bor de ca 5 000 universitetsstuderande ikommunerna inom söder om . Intervjuer gjorda i Haningekommun tyder på att det är en mycket stor majoritet av deuniversitetsstuderande och avgångselever i högskoleförberedande utbildningarsom är bosatta i den kommunen som skulle föredra att studera vid en lokalhögskola. Det finns anledning att räkna med att intresset i andra söderkommunermed lika långa eller längre restider till inte är mindre. Omman gör en försiktig bedömning och antar att motsvarande en tredjedel av deuniversitetsstuderande från söderkommunerna skulle söka sig till en ny högskola isödra , skulle detta ge ett elevunderlag på 1 500-2 000elever, vilket torde vara ganska normalt för regionala högskolor i landet. Omman räknar med att benägenheten till högskolestudier inom de områden som nutäcks av unviersitet skulle för söderkommunernas del närma sig högstgenomsnittet för -2,av befolkningen - och att huvuddelen avdessa skulle söka sig till en lokal högskola, ger detta ett elevunderlag påuppåt 10 000 studenter, vilket är jämförbart med universiteten i ochLinköping,