prot · G909155 · 1985-12-31 00:00:00 — 19§ Svar på frågorna 1985/86:568 och 595 om sambandscentral i Den direkta anledningen till Karl-GöranBiörsmarks och frågor är att beslutat begränsaöppethållandetiderna från dygnetruntbemanning till öppethållande vid sambandscentralen i fr. o.m. Den nu beslutade förändringen ingår som en del i denförsöksverksamhet med regional ledningscentral i Östra tullregionen somriksdagen i samband med behandlingen av fjolårets budgetproposifion tagitställning till och anslagit medel för. Bakgrunden till försöksverksamheten är de ytterligarearbetsuppgifter inom övervaknings-, räddnings-, miljö- och säkerhetssektorernasom lagts på . Detta har ökat kravenpå den regionala ledningstjänsten, innefattande inhämtande, bearbetning och analysav underrättelseinformation samt styrning och koordinering av de rörligaenheternas verksamhet. Kravet på ständigt bemannade regionala ledningscentralerhar vuxit allt starkare i takt med att tekniken gjort det möjligt att tillrimliga kostnader från regionledningsorterna konstruera fjärrstyrda kusttäckandesambandsnät. Tillkomsten av ett sofistikerat kustbevakningsflyg och behov avökat samarbete med , marinen och andra myndigheter gör det änangelägnare att bygga upp sådana ledningscentraler. Den försöksverksamhet som har påbörjats innebär enligtmin mening ingen omorganisation, utan är endast ett försök att insamlaerfarenheter av en ständigt bemannad, regional lednings- och sambandscentralsom av dygnet övertar de lokala sambandscentralernasfunktioner. Den strider därmed inte heller mot vilja. Försöket ärbegränsat och skall därefter utvärderas avgeneraltullstyrelsen. Eventuella förslag om organisatoriska förändringar medanledning av försöksverksamheten, eller av andra skäl, kommer givetvis attföreläggas i den mån förändringarna är av den karaktären att dekräver beslut. 123KARL-GÖRAN BIÖRSMARK (fp): Jag tackar för svaret. Jag måste emellertid säga att jag är något besviken överatt statsrådet anför att den försöksverksamhet som har påbörjats inte enligthans mening innebär någon omorganisation. Enligt vad jag förstår är riksdagensmening att det handlar om en omorganisation. Då är frågan: Vem är det som tolkardetta? År det statsrådet eller är det ? Av riksdagstrycket framgår det klart att någon indragningvid sambandscentralen i icke får ske med mindre än att det redovisas förriksdagen. Detta har inte skett. Med anledning av den neddragning som planerades ske den 19maj ställde jag i den aktuella riksdagsdebatten explicit en fråga om detta tillutskottets talesman. Jag fick då klart besked från honom om att ingen sådanneddragning fick ske med mindre än att förslag presenterats för beslut. Jag var före i kontakt med sambandscentralen iGryt, och jag förstod att avsikten var att dra in verksamheten så fill vida inte skulle hålla öppet . Jag vill fråga statsrådet om han ändå inte tycker att hanborde studera protokoll och meddela berörda myndigheter att de intekan stänga sambandscentralen i . Om inget klargörande lämnasfrån statsrådets sida, känner jag mig tvingad att gå vidare med frågan tillkonstitutionsutskottet för prövning. Prot.1985/86:155 Anf. 124 (vpk): 29 maj1986 Herr talman! Den här frågan kom attfå en lång behandlings i skatteutskot- Om sam bandscentral i Detvar kanske oväntat, men orsaken var att det helt plötsligt uppstod en majoritetför motionerna i fråga. a. gällde det motion om att ingenavbemanning skulle ske vid sambandscentralen i . Detta låg till grund fördet beslut som sedermera fattades i utskottet. Vid behandlingen av ärendet anordnades en utfrågning, ivilken både generaldirektör och en statssekreterare frånfinansdepartementet deltog. Vi kom då att sväva i den villfarelsen attneddragningen vid den här sambandscentralen redan var genomförd. Vid enkontrollringning sent , frågan skulle avgöras i utskottet,kunde vi konstatera att så inte var fallet. Resultatet blev att utskottet varenigt om att föreslå att göra ett tillkännagivande till regeringen omatt omorganisationen, som man uttryckte det, inte skulle få komma till stånd. Vad menade då utskottet med omorganisation? Ja, i det härfallet avsågs absolut att man inte skulle genomföra den försöksverksamhet ellervad man vill kalla det, den avbemanning eller nattstängning, som det var frågaom. Detta var också grunden i motionerna. Innan vi slutjusterade betänkandetställde jag denna fråga i skatteutskottet: Kommer detta att innebära att någonsådan neddragning som föreslagits inte kommer att ske? Svaret blev ett klartja. Därmed vill jag påstå att uppgifter ochfinansministerns svar inte är korrekta. Beslutet att genomföra neddragningenstrider mot vilja. Om inte detta ses från en annan utgångspunkt ochen annan ordning kommer till stånd, kommer även jag att göra en anmälan tillkonstitutionsutskottet. Jag anser nämligen att detta är ett allvarligt övertrampi förhållande till vad vi har fattat beslut om i och iskatteutskottet. Vad generaltullstyrelsen och jag har haft attutgå ifrån är faktiskt skatteutskottets betänkande. Där står det att utskottetanser att regeringen bör redovisa frågan för innan en omorganisationgenomförs. Eftersom jag inte anser att detta är en omorganisation, kan jag intefinna annat än att vi uppfyllt utskottets vilja. År det nu så att ledamöterna iutskottet avsåg något annat än det man skrev in i sitt betänkande, bör det varaen fråga för . Det är ju mycket intressant om regeringenså att säga skall läsa mellan raderna och försöka sluta sig till vadutskottsledamöterna har diskuterat på sina sammanträden. När jag läser protokoll finner jag att det baraär som gör den tolkningen, att en ändrad bemanning iGryt skulle vara en omorganisation, medan utskottets talesman såvitt jag kan seinte explicit har redovisat att det var utskottets mening att detta skullegälla . Men det här är så pass intressant att gärnaför mig kan få granska det. Sedan vill jag tillägga att det är orimligt om riksdagenbeställer en 106 försöksverksamhet och sedanförhindrar den ansvariga myndigheten att borde se till att dess beslut hänger samman. 126KARL-GÖRAN BIÖRSMARK (fp): Jag kan förstå att beslut kantrassla till det för statsråd - därmed inte sagt att beslut inteskall följas. Just av den anledningen att detta eventuellt kunde bli entolkningsfråga ställde jag precisa frågor till utskottets talesman här ikammaren. Jag sade följande: Uppfattar jag det här rätt, när jag tolkar dettauttalande från utskottet så att ingen omorganisation vid Gryts sambandscentralkommer att ske utan att vi här i får debattera och ta ställning tilldetta? Då svarade utskottets talesman: Jag förutsätter att så skall ske. Ominte annat har regeringen möjlighet att ta del av den debatt som förts ikammaren genom snabbprotokollet. - Regeringen kan alltså gå till protokolletoch se vad som har sagts. Vidare sade jag att jag anser att jag har fått bekräftatatt vi får fillfälle att diskutera och ta ställning i ärendet, om det visar sigatt en omorganisation skall ske. har alltså inte fått ta ställning, och jag kaninte finna annat än att regeringen här gått för långt och kört över . Om tidpunkten för förslag om ändrade beskattningsreglerför realisations vinster på bostadsrätter 127 (vpk): För det första: När det gäller resonemangetom försöksverksamheten är det faktiskt så att om fattar beslut om enförsöksverksamhet med en regional ledningscentral har för den skullinte sagt att man skall avrusta eller nedrusta sambandscentraler inom sammaverksamhetsområde. Det är trots allt två olika beslut. Det finns alltsåingenting som säger att man måste göra en neddragning på sambandscentralen föratt man genomför en regional ledningscentral och undersöker hur den fungerar. För det andra: Man måste inte göra en neddragning i Grytför att kunna utvärdera ett försök, eftersom man harmotsvarande neddragning i . Försöksverksamhet - om man tar det som ettargument - har man alltså kunnat genomföra ändå. Vad som enligt min mening är allvarligt är att tullverketoch gett sig den på att genomföra detta. De har tyligen fåttfinansministerns stöd att trampa på . Vad som har sagts och inte sagts i utskottet framgår ocksåav protokollet från debatten i kammaren, där inte bestred detsom jag hade sagt i utskottet. Det kan gott ligga till grund för en fortsattdebatt, om så skulle behövas, i . Överläggningen var härmed avslutad. 20§ Svar på fråga 1985/86:572 om tidpunkten för förslag om ändradebeskattningsregler för realisationsvinster på bostadsrätter Som påpekar har frågan omutformningen av reavinstbeskattningen för bostadsrätter diskuterats i olikasammanhang sedan de nuvarande reglerna tillkom. Frågan har bl. a. behandlats i Om beskattningen av kollektivavtalsanställdastraktamenten bostadskommitténsarbete (Bo 1982:02). I sitt slutbetänkande (SOU 1986:4-6) föreslår kommittén enövergång till en vinstberäkningsmodell för bostadsrätterna av i princip sammaslag som gäller för fastigheter, dvs. en metod med viss indexuppräkning avingångsvärdet. Remisstiden för betänkandet går ut . Därefterkommer beredningsarbetet att fortsätta inom . Jag kan förnärvarande inte ge något besked om när resultatet av regeringens övervägandenkan redovisas. 129 (): Jag tackar finansministern för svaret. Menjag beklagar att det inte var något upplysande svar. Intresset förbeskattningen av reavinster på bostadsrätter är förklarligt. Bostadsrätten ären boendeform som många väljer, eller vill välja. Det beslut om beskattningenav reavinster på bostadsrätter som fattade 1983 är ett olyckligtbeslut. Först och främst grundades beslutet på ett dåligt genomarbetat förslagfrån den socialdemokratiska regeringen. Det var inte bara vi i oppositionen somsade det. Även socialdemokrater, bl. a. i bostadsutskottet, kändesig föranledda att komplettera förslaget och att begära ett nytt förslag. Trotsdet drev socialdemokraterna och vpk igenom ett beslut i frågan här i . Vi i hävdade att beslutet skulle få en negativinverkan på marknaden, vilket i och för sig är bekymmersamt. Det äreftersträvansvärt att man under sin livstid kan välja den bostadsform somfamiljesituationen kräver. Det är riktigt att bostadskommittén behandlade frågan. Vii har i en reservation klart sagt ifrån att vi inte anserkommitténs förslag vara godtagbart, även om vi godkänner principen omjämställdhet när det gäller beskattningen av bostadsrätter och småhus. Mot denbakgrunden beklagar jag att det tydligen är detta förslag som ligger till grundför departementets fortsatta arbete. Jag beklagar också att finansministerninte nämner någonting om kommittén för reavinstuppskov, vars arbete heltnaturligt också borde påverka arbetet i departementet. Vi kommertydligen att få höra mer i den här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1985/86:588 om beskattningen av kollektivavtalsanställdastraktamenten Jag är medveten om att reglerna ombeskattning av traktamenten kan få olikformiga konsekvenser för olikakategorier av arbetstagare. Detta är naturligtvis inte tillfredsställande.Dåvarande trakta-mentsbeskattningssakkunniga - numera förmånsbeskattningskommittén-har behandlat dessa frågor och även föreslagit olika åtgärder för att kommatill rätta med olikformigheterna. Förslagen innebär bl. a. att även offenfliganställdastraktamenten blir skattepliktiga, att tätortsbegreppet avskaffas och att denvanliga verksam- hetsortenfår samma definition för offentliganställda och privatanställda. Dessa ochandra frågor som gäller beskattning av traktamenten och övrigakostnadsersättningar bereds nu inom . Förslag till ändraderegler kommer också att lämnas. Det är emellertid fråga om ett både kompliceratoch svåröverskådligt område som berör ett stort antal skattskyldiga. Jag kandärför inte nu ge något annat besked om när resultatet av regeringensöverväganden kan redovisas än att det skall ske . 131 (): Jag ber att få tacka finansministern försvaret. Men jag måste naturligtvis invända mot att arbetet i detta sammanhangtagit så . Finansministern konstaterar att det här kan få olikformigakonsekvenser för olika kategorier av arbetstagare. Det innebär faktiskt också,och det har jag mycket klart beskrivit i min fråga, en helt otillständigbehandling av samma kategorier av arbetstagare. Dessa bestämmelser drabbar både löntagare och företagare.1 stort sett hela räknas t. ex. som hemort, och det betyder atten person inte kan påräkna avdrag för traktamente, trots att han arbetar 6-8mil från den egna hemorten. Om han däremot kommer utanför den s. k. verksamhetsorten- det kan röra sig om avstånd på någon mil eller så - får han avdrag. Detta är självfallet inte acceptabelt på något sätt. som är verksamma i detta område innebär det attkonkurrensförutsättningarna blir fullständigt orimliga. Det blir omöjligt förföretagen att ge korrekta offerter, eftersom de inte kan avgöra från fall tillfall hur beskattningen av traktamentena kommer att ske. tillsattes 1978, och dessbetänkande kom 1983. Det har alltså gått , och regeringen kan intege något som helst besked om när denna fråga skall få en lösning. De förslagsom bl. a. redovisas i svaret, dvs. att de "offentliganställdas traktamentenblir skattepliktiga, att tätortsbegreppet avskaffas och att den vanligaverksamhetsorten får samma definition för offentliganställda ochprivatanställda", låter inte så konstiga. I princip innebär de att detblir samma regler för alla som har traktamenten, nämligen att traktamentenainte behöver deklareras. Ett förslag är också att den del av traktamentet somöverstiger ett schablonbelopp är lön, som det skall betalas sociala avgifterför. Skulle det inte, finansministern, kunna genomföras en partiellreform, som åtminstone undanröjde de värsta orättvisorna, om regeringen skalldröja år innan den har funnit en slutgiltig lösning? Om beskattningen av förmån av tjänstebil Överläggningenvar härmed avslutad. 22 § Svarpå fråga 1985/86:613 om beskattningen av förmån av tjänstebil har frågat mig orn min avsiktär att lägga fram Om beskattningen av förmån av tjänstebil ettförslag om skärpt beskattning av tjänstebil. Inom har upprättats endepartementspromemoria med ett förslag till ändrade regler om värdering avförmån av fri eller delvis fri bil. Förslagen i promemorian har utformats såatt förmån av bil inte skall hindra användandet av den förenkladesjälvdeklarationen. Promemorian är ute på remiss. Jag vill avvakta remissutfallet innan jag tarställning till hur reglerna bör se ut . 133 (): Jag tackar finansministern för svaret. Av svaret framgår att det framför allt är förenklingen avsjälvdeklarationen som har styrt tankarna på en skärpt beskattning avbilförmån. Jag skulle därför vilja lägga till en fråga: Det måste väl finnasflera motiv, t. ex. att stärka statens finanser, eller rent av rättviseskäl? Jag vill, herr talman, peka på att det finns anledning attvarna för sidoeffekter. En sådan här skatteskärpning kan bli ett hot mot densvenska bilindustrin, och därför bör flera saker vägas in i bedömningen innandenna beskattning ändras. Enligt direktiven skall förmånsvärdet motsvara den privatainbesparing som tjänstebilsinnehavaren gör. Med av nybilspriset somförmånsvärde överstiger förmånsvärdet den privata inbesparingen. Sannolikt kanförmånen värderas till i bästa fall av bilens pris. Det ligger för övrigt en fara i att låta bilens pris styraförmånsvärdet. En 100 000-kronorsbil är t. ex. inte dubbelt så dyr att äga ochköra som en 50 000-kronorsbil, även om det självfallet finns vissa samband. Vi skall också komma ihåg att det helt dominerande antalettjänstebilar är att betrakta som arbetsredskap mer än som en förmån. Det finns ytterligare en rad sidoeffekter som bör beaktas,t. ex. miljöreformen med katalytisk avgasrening. Den kommer att snabbtpåverkas om bilförsäljningen kraftigt går ner, vilket ur den synpunkten närmastbör stimuleras. Därför kan utredningsförslaget vara en hög tröskel som blirödesdiger. Det är inget tvivel om att klausulen att förmånsvärdetskall utgöra av nybildpriset innebär att antalet tjänstebilar kommer attminska, eftersom den som inte kör så långt i tjänsten kommer att drabbas avmycket dyrbara mil. Det kommer att behövas övergångsregler, och min fråga är:Om detta förslag skulle bli aktuellt, kommer det att bli övergångsregler närdet gäller den nya förmånsbeskattningen? Jag vill svara på en fråga eller snararekommentera ett påstående som gjorde, nämligen att detta förslagsåsom det har utformats skulle ha motiverats av statsfinansiella skäl, dvs. attvi skulle försöka få in mer pengar till statskassan. Så är det alltså inte. Dethar inte tillhört motiven för dem som har utformat promemorian utan det harvarit att kunna förena innehavet av tjänstebil med förenklad självdeklaration -men dessutomatt få ett system som minskar den frestelse till skattefusk som otvivelaktigtligger i det nuvarande systemet. 135 (): Jag tackar för det beskedet. Jag trordessutom att finansministern har alldeles rätt i att den här drastiskahöjningen, som för den enskilde kan innebära ett mycket kraftigtkostnadspåslag, inte kommer att leda till ökade statsinkomster. Den insiktentycker jag att finansministern skall hållas räkning för. Vidare tror jag att man inte får glömma bort detta medövergångsregler. Enligt kommittén skulle bestämmelserna träda i kraft redan den1 . Det innebär att företag som leasar bilar på t. ex. tre årinte kan anpassa sig till de nya reglerna förrän leasingperioden har gått ut.Det betyder alltså, herr talman, att det är nödvändigt att skjuta påikraftträdandet och likaså att ha någon form av övergångsregler. Dessutom börprocentsatsen och underlagssumman nogsamt prövas. De är enligt min meningalltför högt satta. Överläggningen var härmed avslutad. Om persontrafiken på järnvägssträckan StorumanHällnäs 23§ Svar på fråga 1985/86:554 om persontrafiken på järnvägssträckanStoruman-Hällnäs Mot bakgrund av SJ:s beslut att dra in vissahållplatser och persontågsturer på linjen har mig om detta beslut är ett led i att dra in allpersontransport på sträckan. Genom beslut med anledning av regeringensproposition med riktlinjer för järnvägspolitiken överfördes linjenStoruman-Hällnäs till riksnätet fr. o.m. Enligt 1979 årstrafikpolitiska beslut innebär begreppet riksnät att persontrafiken skallbibehållas inom det tidsperspektiv som kan överblickas. Svaret på KarinIsraelssons fråga är därmed nej. När det gäller de beslutade förändringarna itågtidtabellen vill jag tillägga, att de genomförs efter samråd mellan SJ ochlänstrafikbolaget. Det tågpar som dras in, har haft enbart lokala ochregionala trafikuppgifter. Länstrafiken har som bekant ansvaret för den lokalaoch regionala kollektivtrafiken, och man har där gjorfden bedömningen att detrafikuppgifter som detta tågparhaft lämpligast utförs med buss. Det antalinterregionala tåg som SJ därmed kommer att framföra överensstämmer med detbasutbud som regeringen fastställt. 137 (): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga.Varje negativt ingrepp på våra järnvägsförbindelser ser vi sorn bor iVästerbottens inland som ett stort hot. För oss är järnvägsförbindelserna ennödvändighet. Om utbUdningen av flygledare detförslag som skall verkställas kommer dels morgonturen från tillHällnäs-Umeå att dras in, dels kvällsförbindelsen också att försvinna. Därmedblir det omöjligt att med tåg klara en tur- och returresa från tillUmeå. Detta är en klar försämring som drabbar lokalbefolkningen. Att någontjänsteman sedan uttalar att SJ:s ambitioner är att i första hand servaturister har minsann inte förbättrat inställningen till denna försämring. Attdöma av statsrådets svar tycks det också vara departementets mening att såskall vara, eftersom bara regionalt och lokalt anknuten trafik kommer attdrabbas av neddragningarna. Till detta kommer indragningar av sju små stationer -Tväråbäck, Bjurselefors, Arvån, Betsele, Umgransele, Kattisavan och Skiråsen.Dessa ligger efter samma sträcka. Jag anser således min fråga befogad, om detta är detförsta ledet i en utveckling som innebär att man drar undan resandeunderiagetfrån järnvägen till förmån för busstransporter som bidragen tillkollektivtrafiken dramatiskt dras ned genom att statsanslagen är alltför små. Statens ansvar för regionalpolitiken måste genomsyra allaverksamheter, och jag anser att det bör gälla även SJ. Denna nedskärning medför också stora bekymmer förSJ-personalen. Deras arbetstillfällen hotas, om SJ fortsätter att driva dennaför bygden negativa politik. var glädjen stor, när denna bandelhänvisades till riksnätet, men inte ens det beslutet tycks räcka för att räddabandelen för fortsatt trafik. Jag hoppas att det nej som statsrådet ger somsvar på min fråga också kan förbli gällande för framtiden. Jag kommer attbevaka att så sker. Överläggningenvar härmed avslutad. 24 §Svar på fråga 1985/86:559 om utbildningen av flygledare har frågat mig vad jag avservidta för åtgärder för att påskynda och utöka utbildningen av flygledare. Den snabba expansionen av flygtrafiken, som i sig ärglädjande, har medfört vissa kapacitetsproblem. Bristen på piloteroch t.o.rn. flygplan har t. ex. diskuterats här ikammaren. Av delvis samma orsak råder nu en bristsituation når det gällerflygledare. Förutom den civila flygtrafiken är också flygvapnet endimensionerande faktor för behovet av flygledare. För att inte äventyra flygsäkerheten har luftfartsverketnär akut personalbrist uppstått till följd av bl. a. korttidssjukdom och annanledighet tvingats att anpassa kapaciteten i flygtrafikledningssystemet. Som direkt svar på fråga vill jag nämna attluftfartsverket redan har beslutat att fördubbla pågående och planeradutbildning vid flygtrafikledningsskolan. De 24 nya flygledare som dettaberäknas ge kan lösa bristsituationen först pä litet . Diskussionerpågår mellan luftfartsverket och bl. a. flygbolaget för att försökahitta lämpliga övergångslösningar. 139GÖREL (): Jag tackar för svaret. Det låter bra att mannu fördubblat intagningen till utbildning av flygledare. Men jag vill göra kommunikationsministern uppmärksam påfaktorer som kan spela spratt vid bedömning av tillräckligt antal flygledare.Det gäller i synnerhet , vår mest trafikerade flygplats. besök på skolan i fick vi bl. a. veta att utgallringenfrån utbildningen är mycket stor, beroende på de stränga krav på prestation manhar. utbildning sker en gallring som leder till en väsentligreducering av antalet färdiga flygledare. Avgången är dock svår att beräkna. En annan faktor som visat sig svårbedömd är luftfartensutveckling. Därom vittnar inte minst bristen på piloter, och det harkommunikationsministern nämnt i sitt svar. Det är bl. a. på flygbolagensprognoser luftfartsverket baserar sina beräkningar av behovet av flygledare.När Linjeflyg flyttade ut till drog man med sig all övrig trafik,vilket gjorde att trafiken ökade avsevärt mer än som beräknats. Flygledarna är en yrkesgrupp som känner stor yrkesstolthetoch arbetsglädje. Vid t. ex. nämnda utflyttning till ansträngde de sigenormt för att smidigt klara den plötsliga dubbleringen av trafiken, och gjordedet. har pressen på flygledarna successivt ökat ännu mer som allaprognoser slagit fel. Flygbolagen har, förutom att de överraskats avluftfartens enorma utveckling, även lagt om sina planer och satsar nu på mångaoch direkta linjer och ett linjenät med som nav. Planerna för inköp avflygplan säger oss också att ytterligare utveckling av luftfarten är att vänta. Det tar att utbilda en flygledare.Därtill kommer annonseringstid, test, uttagningstid etc. Den sammanlagda tidenatt få en färdig flygledare är . Jag förstår att den häryrkesgruppen nu känner sig trött och "utsugen" och vägrar att längrearbeta på övertid eller att gå till jobbet när man känner sig hängig. Larm om flygledarsituationen slogs från redan1984, och i samband därmed föreslogs en del åtgärder för att snabbare få framnya flygledare. Jag ser att min taletid börjar ta slut, varför jag villsluta med att ställa en fråga. För att nu snabbt nå bättre balans mellanbelastning och personalresurser krävs akuta åtgärder.