prot · G90911 · 1985-12-31 00:00:00 — Det andra syftet är att få en reform därman vid beskattningen tar hänsyn till hur många som skall leva på en inkomst. Samtliga icke-socialistiska partier föreslår, tillskillnad från regeringspartiet, familjepolitiska reformer, och det är dånaturligt att partierna kan ha olika förslag om hur de vill genomföraförbättringarna. De kan också ha oHka förslag om hur förbättringarna skallfinansieras, även om alla är överens om att en finansiering fnåste ske.Folkpartiet har valt att finansiera en barnbidragshöjning genom att minska detkommunala grundavdraget. Vi har valt att genom ett reformeratgrundavdragssystem minska det allmänna grundavdraget och införa ettgrundavdrag för barn. har vi också sagt att pensionärer ochstuderande som har inkomster för att finansiera studierna skall hållasskadeslösa, I förra årets familjepolitiska förhandlingar diskuteradesett förslag som blev beslut, nämligen att från den 1 januari 1985höja den statliga inkomstskatten i botten för att finansiera enbarnbidragshöjning. Som enda parti gick vi emot att man då också slopadeförvärvsavdraget, vilket faktiskt för en hel del familjer var det enda avdragde kunde tillgodogöra sig. Oavsett hur man väljer att göra en omfördelning kommer maninte ifrån att det krävs en finansiering. Vilken teknik man väljer kan dådiskuteras - det är jag fullt medveten om - men det som är väsenthgt isammanhanget är ändock att den tillväxttakt och den förbättring avmöjligheterna att leva på sin lön som vår politik innebär framför allt gynnardem som har de allra lägsta inkomsterna. Det är de som får det största utbytetav att ekonomin fungerar bra och att tillväxttakten är hög. 26STIG JOSEFSON (c) replik; Prot, 1985/86:11 Med ordvändningar kan man åstadkomma det mesta, men 16oktober 1985 påståendetatt de som har de lägsta inkomsterna skulle ha störst nytta av att derasskatt i kronor räknat ökar mest är för mig oförståeligt, vilket det säkerligenär också för de allra flesta andra. 27 BO () replik; Det är helt uppenbart så, att när man genomden skattereform som har genomförts och genom andra reformer sänkermarginalskatterna, då får den som har en högre inkomst i kronor räknat också enstörre skattesänkning i kronor räknat. Det är alldeles ofrånkomligt. Men detsom är allra viktigast och som förenar oss är att vi i de borgerliga partiernamenar att det måste bli någon förändring av det skattesystem som tyngerbarnfamiljerna. Vi moderater menar att vi redan från början måste se till attbarnfamiljerna får en klart lägre skatt oavsett inkomst, ett system som innebäratt man även i de familjer där båda föräldrarna studerar får tillgodogöra sigeffekterna av ett grundavdrag för barn, vilket är synnerligen viktigt. Vi menarockså att effekterna av en marginalskattesänkning ger en sådan ökning avtillväxttakten att detta i sin tur gör att vi på ett bättre sätt får fart på ekonomin.Det är där vi skiljer oss från . Båda partierna förordarmarginalskattesänkningar, men vi menar att det är viktigt att genomföra dem förvanliga inkomsttagare. Då får man bättre ekonomisk effekt. Som jag sade tidigare är det den ekonomiska tillväxten somhar skapat välståndet. Det absolut bästa sättet att hjälpa de människor.som harlåga inkomster - jag avser då inte dem som har lägre inkomster därför att dearbetar under bara halva året eller på annat sätt sänker arbetstiden - är attse till att tillväxten fungerar och att det blir möjligheter att ökareallönerna. Det är låginkomsttagarna som tjänar mest på detta. 28 () replik; Vi är överens om att vi måste göra en insatsför att förbättra barnfamiljernas situation, men därför är det inte nödvändigtatt lägga den största bördan för finansieringen på dem som har de lägstainkomsterna. talar så mycket om vanliga inkomsttagare. Detskulle vara intressant att få veta vad egentligen menar med vanligainkomsttagare. Skillnaden mellan förslag till skattesänkningar ochmoderaternas gäller inte dem som ligger under brytpunkten utan dem som liggeröver denna, speciellt sedan man kommer upp i toppen. Är det dessa som ärvanliga inkomsttagare eller vilka är det? Förste vice talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.29 (): Den avslutade valrörelsen lämnade förvisso en delövrigt att önska, när det gäller information till väljarna om politikenssakfrågor. Det var nog mer än en som lätt förvirrad tog sig för pannan ochundrade vad vipolitiker egentligen menade - något som helt säkert ledde till att extra mångaväljare stannade hemma på valdagen eller helt enkelt gav sin röst till ettnonsensparti av den typ som förekom och förekommer i allra sydligaste , På en punkt tror jag dock, att vi lyckades svinga oss upptill sådana pedagogiska höjder att folk verkligen förstod vad det rörde sig om.Jag tänker på skattepolitiken. Här måste det ha framgått för envar att gränsengår mellan borgerliga partier som föreslår skattesänkningar men glömmerlåginkomsttagarna och socialdemokraterna som talar om oförändrat skattetryckmen skattesänkningar för de sämst ställda och att gränsen också går mellan enborgerlighet som ohämmat utnyttjar folks rädsla för höga skatter men underlåteratt tala om all den fina service som vi får för pengarna samt ensocialdemokrati som betonar skatternas roll i det solidariskasamhällsbyggandet. Vi socialdemokrater skulle självfallet gärna se, att vihade ett lägre skattetryck i . Vi vet emellertid, att det skulleomintetgöra alla planer på att bygga ut en god samhällsservice åt allamedborgare. Vi vet också, att skatterna är ett viktigt instrument för att påett rättvist sätt fördela vårt välstånd - för att skapa den jämlikhet som är ennödvändig förutsättning för en väl fungerande demokrati. Därför har vi aldrigvarit rädda för att ta ett och annat obekvämt skattebeslut. Under den gångna valperioden har vi höjt momsen,bensinskatten, arvs-och gåvoskatten, förmögenhetsskatten samt skatten påaktieinnehav. Det har naturligtvis bidragit till en gynnsam utveckling av detsvenska budgetunderskottet. Det är emellertid viktigt att komma ihåg, attskattehöjningarna har skett som ett led i en omfördelning av beskattningen.Samtidigt har vi nämligen genomfört en mycket kraftig sänkning avmarginalskatten. Genom införandet av det populära Allemanssparandet har viockså skattemässigt gynnat det vanliga sparandet. Enkelt uttryckt harskattetrycket mildrats för arbete och sparande, medan det har skärpts påkonsumtion och kapitalvinster. slår vi socialdemokrater oss inte till ro med detta. Vivill fortsätta att reformera skattesystemet. kommerinkomstbeskattningen att bli både enklare och rättvisare. Det beror bl. a. påatt fattade beslut om en förenklad beskattning av löntagare.Det innebär, att "vanliga'' löntagare kommer undandeklarationsbekymren med att sätta sin namntecknig på en förtrycktdeklarationsblankett. Det innebär också en påtaglig skattesänkning för deflesta av de här löntagarna. Och det innebär slutligen att resurser frigörs fören ökad kamp mot skattefusk och skatteun-dandragande - en kamp som för övrigtmåste fortsätta även på andra fronter. Det räcker nämligen inte med att förenklabeskattningsreglerna för att komma åt skatteundandragandet. Det gäller ocksåatt skapa ett effektivare beskattningsförfarande. Här är det framför alltkontrollverksamheten som måste förbättras. Myndigheternas befogenheterhärvidlag är uppsplittrade på ett mycket stort antal lagarberoende på att man granskar olika skatte- och avgiftslag . Detförsvårar naturiigtvis en integrerad granskning av de skattskyldiga. Det är därförnödvändigt att reglerna för skattemyndigheternas kontrollverksamhet så långtmöjligt görs enhetliga. Just nu är den s. k. , dvs. utredningen omsäkerhetsåtgärder i skatteprocessen, i full färd med att utarbeta sådanaenhetliga bestämmelser för skattemyndigheternas utredningsverksamhet inom helaområdet för skatter, tullar och avgifter. Det är min förhoppning att dettaförslag skall vara färdigt inom en mycket nära framtid. Men, fru talman, beskattningsförfarandet kan inte bliriktigt effektivt om vi inte också får en bättre styrning, en bättre samordningoch en bättre organisation av skatteförvaltningen. ärskatteorganisationen administrativt splittrad på ett sätt som försvårarsamarbete och samordning. Det saknas t. ex. klara styrlinjer mellan olikamyndighetsnivåer. Ansvarsförhållanden och befogenheter är ofta oklara ochoreglerade. För att komma till rätta med detta tillkallade regeringenden en särskild utredningsman med uppdrag att utredaskatteförvaltningens organisation och styrfunktion. Denna utredningsman, somf. ö. är den socialdemokratiske riksdagsledamoten , har arbetatföredömligt snabbt, och var betänkandet färdigt. Detta betänkande innehåller bl. a. förslag om attlänsstyrelsernas nuvarande skatteavdelningar bryts ut urlänsstyrelseorganisationen och bildar fristående myndigheter. Det innebär ocksåatt dessa myndigheter blir chefsmyndigheter för de lokala skattemyndigheternaoch att får den övergripande ledningsrollen. Genom förslaget blir det möjligt att lägga helaskatteförvaltningen inom ansvarsområde. Man har på dettasätt skapat en sammanhållen skatteförvaltning - en enkel och rak organisationmed klara och enhetliga ansvars- och befogenhetsförhållanden. Den bör kunna bliytterligare ett instrument för att beskattningen skall bli så likformig ochrättvis som möjligt. Dessutom innebär förslaget att ges möjlighet attgöra en samlad bedömning av de resurser som skall tillföras skatteförvaltningen.Det är därför min förhoppning att detta betänkande snabbt skall bli föremål förlagstiftning, så att det hela kan genomföras helst fr, o, m, den 1 januari1987, vilket är helt i enlighet med utredarnas förslag. När jag nu ändå botaniserar i utredningsdjungeln kan jaglika gärna nämna en utredning till, nämligen den kommitté som 1983 tillkalladesför att se över det system med skatteutjämning mellan kommuner som har varit ibruk , Det är tyvärr så, att trots detta system, och trots att dethar byggts ut och förbättrats , är ändå skillnaden i totalskattesats mellan olika kommuner alltjämt mycket stor. Det kan därför mycketstarkt ifrågasättas om bidragen är tillräckligt effektiva frånutjämningssynpunkt. Det är kommitténs viktiga men säkert mycket svåra uppgiftatt öka denna effektivitet. Uppgiften blir inte lättare av att dagenssamhällsekonomiska läge inte gör det möjligt att avsätta ytterligare medel förskatteutjämnings-ändamål. Det hindrar emellertid inte att förväntningarna ärstora. Det rör sig ju trots allt om en oerhört angelägen jämlikhetsfråga,nämligen att skapa förutsättningar för att bedriva verksamhet pä likavillkor. Det finns naturligtvis en mängd andraskattefrågor som borde ventileras vid ett sådant här tillfälle. Jag skallinskränka mig till att ta upp ytterligare två. Den ena gäller skatteskalorna.Här menar vi socialdemokrater att dessa efter 1986 måste justeras med hänsyntill pris- och löneutveck- Prot, 1985/86:11 Hngen, såatt marginalskatterna inte stiger på nytt. Målsättningen måste vara - det harvi också skrivit in i vårt valmanifest - att av alla inkomsttagareskall ha högst i marginalskatt. Detta är vår linje inom socialdemokratin. Efter att halyssnat på herrar och , kan man fråga sig vilken som är denborgerliga linjen i dessa frågor. Den andra frågan som bör aktualiseras gällerföretagsbeskattningen. Den är internationellt sett låg i . Det betydernaturligtvis inte att den är felfri. Den drabbar t. ex. produktionsfaktornarbete hårdare än produktionsfaktorn kapital - något som ursysselsättningssynpunkt är mindre bra. Detta har vi försökt åtgärda under dengångna mandatperioden, bl. a. genom att sänka bolagsskattesatsen och samtidigtminska det skattemässiga stödet till inköp av maskiner, inventarier ochvarulager. Därigenom har vi inte höjt skatten men väl breddat basen förföretagsbeskattningen. Detta arbete måste fortsätta under den kommandevalperioden och om möjligt leda fram till en ny form avproduktionsfaktorsbeskattning - även om det av praktiska skäl tydligen inte ärmöjligt att genomföra en renodlad PROMS. Över huvud taget finns det mycket kvar att uträtta påskatteområdet. Målsättningen för det fortsatta arbetet måste vara att inomramen för ett oförändrat skattetryck genomföra ett enklare och rättvisareskattesystem. 30 BO () replik; redovisade i sitt anförande ettantal skattehöjningar som socialdemokraterna har genomfört och sade sedan attde inte tänkte slå sig till ro när det gällde reformer på skatteområdet. En normalfamilj fick skatteökningar på 8 000-10 000 kr.under den gångna mandatperioden. Min första fråga till är; Skall familjenfå samma skatteökningar under den mandatperiod vi nu är inne i? Skall detkanske bli en snabbare takt på skatteökningarna eller möjligtvis en avtagandetakt? pläderade faktiskt för skattehöjningar. Jag skulle vilja ta upp en sak med anledning av att LarsHedfors säger att socialdemokraterna vill sänka skatten för de flesta genom attinföra ett schablonavdrag på . i stället för som under innevarande årpå . Den som inte har några kostnader får sänkt skatt, men den som harkostnader som täcker schablonavdraget eller högre får inte någon som helstskattelindring. Är det rättvist att den som redan har kostnader somminskar hans skatteförmåga inte skall få någon skattesänkning, medan den sominte har några kostnader som minskar skatteförmågan fakfiskt får sänkt skatt? Jag vill också ställa en fråga ompensionärerna: skall de få höjd skatt? Varför får de inte del avskatterabatter och schablonavdrag m. m. som regeringen föreslår när de fårbetala vad det kostar att inte ha inflationsskyd-dade skatteskalor? 31KJELL () replik: Den avslutade valrörelsen lämnadeförvisso mycket övrigt att önska då det gäller informationen till väljarna,sade , Därvid slog han verkligen huvudet på spiken. faktiskttill val på fortsatt mandat för en politik som skulle likna den ni hade fört,men ni talade inte i något avseende om hur den skulle se ut. Vi frånfolkpartiets sida däremot - som, enligt vad jag tycker, utsatts för en ganskakonstig beskyllning-gick ut och talade om i klartext exakt vad vi ville göra,så tydligt som det över huvud taget går att formulera. Sedan kom det en skrytvals om en massa saker som skulleske, men som redan har skett. Den förenklade deklarationen är redan beslutad.Den är ett resultat av ett utredningsarbete som initierades från borgerligthåll, inte av er. Det är våra idéer som realiseras. Det är bra att nifortsätter att göra det. Sedan talades det om allemanssparandet. Sanningen då detgäller sparandet är att fondsparandet praktiskt taget har raserats, medanstatsskuldssparandet går bra. Det är naturligtvis finansministern glad för. Sedan fick vi höra att vi glömmer låginkomsttagarna. Jagvet inte det. vi satt i regering höjde vi pensionerna på ett sättsom jag tror saknar motstycke. Det vi gick till val på nu var enfamiljepolitisk reform på 9 miljarder, det vill säga en reform som också densaknar motstycke i vår historia, och vi finansierade den till sista kronan. Sedan sade att skatteskalorna skall justerasefter 1986. Med en kvalificerad otydlighet talar han om detta. Hur skall det gåtill? Skall det ske efter den gamla modell som vi känner till sedan tidigareeller hur skall vi ha det? behöver inte ställa frågan hur vi skallha det på den punkten, vilket tydligen inte har lyckats uppfatta.Men vi har faktiskt sagt att skatteskalorna skall indexregleras fullt ut. Detär väl ett besked som är så tydligt som det över huvud taget kan bli? 32STIG JOSEFSON (c) replik; När inledde sitt anförande medatt säga att de borgerliga partierna föreslår skattesänkningar för dem som harstora inkomster var det en fortsättning av vad som hördes i valrörelsen. Menhur är verkligheten? Om hade behagat läsa partimotionhade han sett att det där sägs klart ut att vi vill fullfölja skattereformen.Den har socialdemokraterna själva varit med och tagit ställning till. Man hartillstyrkt den och lovat att sluta upp kring den. Vi kräver bättre samordningmellan bidrag och skattesystem och vi kräver en bättre skatteutjämning. Jagtycker att det är ganska grovt att påstå att detta bara skulle gälla dem somhar stora inkomster. Hur ser det ut om man tittar på vad socialdemokraterna hargjort? Är det de som tillvaratar de lägre inkomsttagarnas intressen? Hur vardet med skatterabatten på ? Den utgick först i sin helhet när inkomstenöversteg . Sedan var det en graderad skala och . Den utestängde pensionärer och småföretagare. Anser de tillhör storinkomsttagarna, eftersom de inte fick ta del av dennaförmån? Samma sak gäller schablonavdraget. har berörtdet och jag kan instämma med honom på den punkten. Där utestänger man ocksåpensionärer och småföretagare. att de ärhöginkomsttagare, som man inte skall ta hänsyn till vid en skattejustering? Hur är det med fastighetsskatten? Ja, det är de som ärskuldsatta som drabbas allra hårdast. Jag tror att man skall vara litetförsiktig innan man slår sig för sitt bröst och säger att man tar till varaintressena för dem som har den lägsta inkomsten. På företagsbeskattningens område har praktiskt taget ingetannat hänt än en skärpning, utom när det gäller bolagsskatten. Det är destörsta företagen som får den sänkningen. Är det de som har den lägstainkomsten? Sedan må jag säga att jag blev verkligt oroad när LarsHedfors sade att löntagarna blir befriade från att deklarera. De skall baraskriva sitt namn. Jag tycker att vi i skatteutskottet, i den skattedebatt vihade, så starkt betonade att när det gäller omläggningen av självdeklarationenhar den enskilde fortfarande kvar hela ansvaret för att deklarationen ärriktig. Det är inte bara att skriva sitt namn, utan det gäller faktiskt attkontrollera att deklarationen överensstämmer med verkligheten. Skulle något feluppstå är deklaranten precis lika ansvarig för detta i fortsättningen somhitintills. 33 () replik: Jag skall först något litet kommentera BoLundgrens inledningsanförande. Han drog den gamla vanliga moderatlitanian om dehöga skatterna och de besvärliga marginalskatterna. Det är möjligt att vi harett ganska högt skatteläge i , men om vi tittar på hur det faktisktförhåller sig så avstår en genomsnittlig LO-medlem egentligen inte mer än av sin inkomst till skatt.Motsvarande siffra för en TCO-medlem är och för en SACO-medlem . Så måste jag säga att det är litet patetiskt när ni tarupp frågan om att sänka marginalskatterna igen. Ni hade faktiskt möjlighet attgöra det ni satt i regeringsställning. Då hände det ingenting,men när ni är i opposition kräver ni sänkningar av marginalskatterna. Jagskulle vilja fråga varför ni säger en sak i oppositionsställningoch gör en helt annan sak i regeringsställning. efterlyser besked om eventuellasocialdemokratiska skatteökningar . Då vill jagbara hänvisa till vad finansministern sagt här . Det har intefunnits med någonting om skatteökningar. På den punkten tror jag Bo Lundgrenkan vara ganska lugn. Han frågar också om jag tycker att höjningen avschablonavdraget är rättvis. Det tycker jag. Det är helt i enlighet medsocialdemokratisk politik därför att det i första hand gynnarlåginkomsttagarna. Slutligen påstår och att deinte glömmer låginkomsttagarna. Men ni glömmer förvisso låginkomsttagarna närni vill avskaffa t. ex. avdraget för fackföreningsavgiften, ni glömmer dem närni inte vill vara med om att höja schablonbeloppet till , som vi vill.Det är helt klart. Dessutom tänker ni särskilt mycket på höginkomsttagarna närni vill införa en indexreglering av skatteskalorna. Det gynnar i första handhöginkomsttagarna. Ni tänker mest på höginkomsttagarna när ni vill sänkaförmögenhetsskatten, när ni vill sänka arvs- och gåvoskatten osv., osv. Så nogstämmer det jag sade i mitt inledningsanförande. 34 BOLUNDGREN (m) repHk: I valrörelsen talade inte andra socialdemokrater mycket om alla de skatter som skulle höjas underden nu gångna treåriga mandatperioden. Det är ju inte populärt och därför sägerman inte någonting förrän man genomför det. Det jag blev oroad av var att LarsHedfors sade att man inte skulle slå sig till ro utan gå vidare. Skall man gåvidare med samma politik blir det alltså skatteökningar - . Det är alldeles riktigt som sade, och det harvi moderater sagt länge, att vårt land har ett alldeles för högt skattetryckoch alldeles för höga marginalskatter. De måste enligt vår uppfattning sänkas.Vi måste sänka skattetrycket och framför allt inrikta oss på sänktamarginalskatter. Skattesatsen för LO-medlemmen är inte marginalskattenutan genomsnittsskatten. Och problem uppstår främst genom att marginalskattenär hög. Men även genomsnittsskatten för en LO-medlem är internationelltsett mycket hög. Jag vill också säga att den skattereform som genomförts delvisav socialdemokraterna faktiskt föreslogs av en mittenregering.Vi moderater ville inte delta i uppgörelsen därför att den på vissa för ossavgörande punkter var oacceptabel. Det är faktiskt ett borgerligt initiativ,och när ni socialdemokrater sedan kom in i sammanhanget försämrade niinnehållet i reformen. Låt mig sedan ta upp schablonavdraget - det är ganskafascinerande. Låt oss jämföra utfallet för två personer, en deltidsarbetandeoch en höginkomsttagare marginalskatt, som bägge inte har någrakostnader alls. De får båda en skattesänkning till följd av schablonavdraget.Det blir en skattesänkning netto på . för den deltidsarbetande och på istorleksord ningen . Skattesänkningen bliralltså faktiskt störst för höginkomsttagaren - så slår schablonavdraget. Min fråga gällde följande - det vill jag återigen att LarsHedfors funderar över; Är det rimligt att de som redan har kostnader somöverstiger schablonavdraget inte får någon skattesänkning alls, trots att deenligt alla gamla synsätt har lägre skatteförmåga, medan de som har en högreskatteförmåga och inte har några kostnader faktiskt får skattesänkningar,som dessutom är utformade så att de blir störst för de högsta inkomsttagarna? 35KJELL () replik; Under de borgerliga åren gjordes det ingentingåt marginalskatterna, säger . Det är väl i alla fall att skildrasituationen något felaktigt. På mittenregeringens initiativ beslutades det -och träffades det också en överenskommelse mellan de tre partiernasocialdemokraterna, och - om en marginalskattereform. Attvi valde den vägen - det har jag sagt tidigare i kammaren - berodde på att viville skapa en bestående reform. Jag beklagar som tidigare att vi intelyckades göra det. , säger , vill vi fortsätta och sänkamarginalskatterna för dem som tjänar mest. Finansministern sitter här ikammaren. betecknatmarginalskatterna som ett stort problem - jag skall inte göra något citat,eftersom jag inte kan det exakt. Kan inte fråga finansministernhur det skall gå till att sänka marginalskatterna utan att sänka skatterna fördem som tjänar mest? Jag är kolossalt intresserad av hur ett sådant förslag skullese ut. Slutiigen till frågan om avdrag för fackföreningsavgiften.Jag tog i mitt anförande upp hur balansen på arbetsmarknaden upplevs av ensmåföretagare, som så att säga är skyddad av ett skadestånd frånarbetstagarparten på . men som själv riskerar att för relativtbagatellartade förseelser drabbas av skadestånd på , som nuinte längre ens är avdragsgilla utan skall betalas med beskattade pengar, dvs.den som driver enskild firma eller handelsbolag skall ta ut det beloppet påtoppen av sin inkomst och sedan skatta och betala sociala avgifter på det. Det är, som jag sade, en ordning som gör att det bliromöjligt för domstolarna att utdöma rimliga straffpåföljder. De kommer attdrabba olika. Det är en ordning som innebär att man totalt har rubbatstyrkeförhållandena på arbetsmarknaden, men det är ni inte ett spårintresserade av! Men fackföreningsavgiften, , är av. Och ändå är det så att för dem som bor i villa tog ni i åravdragsrätten; samma summa tog ni i skatt på villaboendet. tar ni dendubbla summan, ungefär en tusenlapp för dem, och året därpå tar ni dentredubbla summan. Hur kan det komma sig att de skattehöjningarna inte harbetydelse, men fackföreningsavgiften, som rubbar balansen på arbetsmarknaden,den har betydelse? 36 () replik: