prot · G90933 · 1985-12-31 00:00:00 — Gruppen studerar bl.a, hur stor del av övertidsvolymen som beror påkollektivavtal om undantag från lagens bestämmelser och tillämpningen avbestämmelserna om mertid. Vidare analyseras hur stor del av det ökadeövertidsuttaget som kan förklaras av tillfälliga arbetstoppar och oförutseddahändelser i samband med den senaste konjunkturuppgången. Om genomgångenemellertid visar att den nya lagen medfört att den tidigare långsiktiga trendenmot minskat övertidsuttag har brutits, kommer jag att aktualisera ändringar ireglerna. Om åtgärder mot det ökade övertidsuttaget inom industrin Anf.58 (vpk): Jag får tacka för svaret på frågan. Övertidsarbetet inom industrin ökar . Kostnaderna förövertiden har ökat . På verkstadssidan är av dentotalt arbetade tiden övertid. Det här är oroande och skapar problem. De som drabbas avövertiden har inte en fast arbetstid, som de vet om. I fackförbundspressen kanvi läsa att ena dagen jobbar man övertid, och kanske man skall tillatt avskedas eller permitteras. Det är mycket krångliga övertidsregler vi har. ställer krav - jag förstår att arbetsmarknadsministern har dempå sitt bord -på att arbetstidslagen skall ändras. Vi vet också att övertiden stjäl fasta jobb - det är ingettvivel om den saken. Det här måste vara ett resultat av de s. k. flexiblaarbetstiderna och sättet att se . Jag är mycket oroadöver vad det här kommer att bli . Har övertid nu återigen blivit ettsätt att pressa ut så mycket man kan av de arbetande och framför allt då av demi industrin, som redan har de sämsta arbetsvillkoren? Jag undrar om det intevar i går som Metalls ordförande ondgjorde sig över metallarbetarnas dåligaarbetsmiljö och arbetsvillkor. Det borde regeringen ta allvarHgt på! säger arbetsmarknadsministern att man skall ta tag idet här och undersöka vilken trenden är. Men det är ju redan klart att trendenär att övertidsuttaget ökar. Jag får då kanske, arbetsmarknadsministern, ta dethär som ett löfte att det snabbt framläggs förslag om att 3 § i arbetstidslagenskall försvinna och att gränsen skall sättas vid högst kanske 50 timmarsövertid. Jag vill först säga att det i de svar vi harfått från parterna finns ganska få konkreta förslag om ändringar ilagstiftningen. Förutom det jag sade i mitt svar vill jag säga att vi förnärvarande egentligen inte har något riktigt bra grepp om hur stor övertidenär. Sedan lagstiftningen ändrades och vi förde ned detta till decentraliseradebeslut på lokal nivå har vi centralt mycket svårt att veta hur stor övertidenär. Det här har vi diskuterat, och fr. o. m. 1987 kommer en ny statistik attinföras som ger oss ett bättre grepp om det. Den här frågan har jag diskuteratmånga gånger, och jag har samma uppfattning nu som tidigare - är det enlångsiktig förändring som vi nu upplever skall vi försöka förhindra attutvecklingen går åt det hållet att vi får mer och mer övertid, för det tyckerjag inte är någon lycklig utveckling. Däremot måste vi acceptera övertid avtillfälligt slag, och i konjunkturuppgångar finns det särskilda skäl för attinte nyanställa utan i stället använda sig av övertid. Men en långsiktigtendens till ökat övertidsuttag vill också jag bryta. Anf.60 (vpk): Vi har diskuterat det här ,arbetsmarknadsministern och jag också. Min inställning är den som den harvarit tidigare; Erfarenheter från det lokala planet är att det förekommer ökadpress för övertid,och det är av ondo. Jag är helt övertygad om att arbetsmarknadsdepartementetvid den genomgång som görs kommer till det resultatet. Då finns detegenthgen bara två åtgärder som är effektiva; Bort med 3 §, som tillåter lokalaavvikelser, och en minskning av övertidsuttaget . Det är det endaradikala och det enda som kan hjälpa dem som pressas av övertid. öm arbetsgivares ansvarför arbetstagares skatter Överläggningen var härmed avslutad. 15§ Svar på fråga 1985/86:195 om arbetsgivares ansvar för arbetstagares skatter I fråga om betalningen av skatter ochavgifter gäller som huvudregel att betalning skall ske även om beslutet attpåföra skatten eller avgiften överklagas. Principen att ett beslut ombetalningsskyldighet får verkställas innan det vunnit laga kraft gäller förövrigt också i fråga om vanliga civilrättsliga fordringar. Det huvudsakligaskälet för detta är att man inte skaH kunna skjuta upp betalningen av en klarfordran bara genom att överklaga. Det finns emellertid regler som ger möjlighettill anstånd med betalningen av skatter och avgifter i avvaktan på attdomstolarna slutligt avgör ett besvärsärende. Så sent som genomfördespå förslag av regeringen en lagändring som ger möjlighet till anstånd också idet fall en arbetsgivare har överklagat ett beslut varigenom han ålagtsbetalningsskyldighet för arbetstagares skatt, I det enskilda fall som frågeställaren torde syfta på haranstånd beviljats såvitt gäller skatten. När det gäller arbetsgivaravgifternahar någon ansökan om anstånd ännu inte gjorts såvitt jag känner till. I samband med det arbete som pågår inomregeringskansliet rörande klarare regler för skyldigheten att görapreliminärskatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter görs också en översyn avreglerna för hur anstånd skall kunna beviljas, 62 (); Jag tackar finansministern för svaret. Det var i fleraavseenden upplysande. Det finns alltså regler som ger möjlighet till anstånd medbetalning av skatter och avgifter, i avvaktan på att domstolarna slutgiltigtavgör ett besvärsärende. Men det är ändå uppenbart att man inte följer dessaregler, för annars skulle vi inte ha dessa verkligt upprörande rättsfall, därenskilda drabbas till följd av att myndigheterna tolkar lagen på ur denenskildes synpunkt sämsta möjliga sätt, I det fall som jag har i tankarna, liksom finansministern,nämligen snickaren , är det riktigt att denne beviljats anståndmed skatten, men han har ju tvingats att göra en inteckning i en fastighet ochfår alltså ställa garantier motsvarande ett belopp på , som han harpåförts i skatt, 4 protokoll 1985/86:33-36 Detta är fullständigt orimligt. Är finansministern bereddatt vända sig till myndigheterna och begära att de måste tillämpa lagarna påett betydligt mänskligare sätt än de har gjort ? Det verkar ju som omdet är där det avgörande problemet finns. Så sent som genomfördes.på förslag av regeringenen lagändring som ger möjlighet till anstånd också i de fall då arbetsgivareöverklagar, men egentligen skulle inte den situationen uppstå, om myndigheternahade en tolerantare inställning. Myndigheterna måste mera tänka med hjärtat än följaregler, precis som finansministern gjorde , när han var älskvärd nogatt kalla upp och tala om att han skulle göra vad han kunde föratt få ett rimligt utfall av processen. Vad som saknas tror jag är en uppmaningfrån regeringen till myndigheterna att hellre fria än fälla. Det är ju därföratt myndigheterna tolkar lagen till den enskildes nackdel som vi har fått dessaskattemål undan för undan. Överläggningenvar härmed avslutad. 16 § Svar på fråga 1985/86:149 om regionsjukvården iJämtlands län . Åsling har frågat mig vilka åtgärderregeringen ämnar vidta för att förbättra tillgängligheten av regionsjukvård förinvånarna i . Jag är medveten om att invånarna i vissa delar av Jämtlandoch har uppfattat det som en försämring att tillhöra Umeåregionen -jämfört med -, främst beroende på kommunikationerna. Ändå vill jag påstå att det har gjorts en delförbättringar för att underlätta kommunikationerna mellan och Umeå.Med flyg kan man numera välja på tre dagliga förbindelser i båda riktningarnamed mellanlandning i . En ytterligare förbättring är att en av dessaförbindelser skall gå direkt mellan och utanmellanlandning. Detta gäller fr. o, m. . Det har också tillkommit en flygförbindelse viaArlanda'två gånger fr, o, m, . har satt in en direktbussförbindelse mellan flygfältet och sjukhuset för att underlätta förpatienterna. Mot denna bakgrund ser jag inte anledning för regeringen attnu vidta några ytterligare åtgärder. 64 TREDJE VICE TALMANNEN: Då . Åsling är förhindrad att ta emot detta svar,medger jag att inträda i hans ställe. 65 STINAELIASSON (c): Jag ber att fåtacka för svaret. När överfördes från Uppsala- till Umeåregionenvar det meningen att länsborna skulle få samma goda möjligheter tillregionsjukvård som tidigare och inte sämre. Befolkningen i länupplever en försämring mot tidigare förhåUan-den. Det gäller framför allttillgängligheten. Det är både dyrare och tar att ta sig till äntHl . Riksdagsbeslutetför innehöll klara besked om statens ansvar för att anpassakommunikationer till från vårt län. , efter beslutet, har detinte lyckats att få ordning på resemöjligheterna . Vi förväntaross att regeringen uppfyller villkoren som riksdagsbeslutet innefattade. Tillatt börja med borde befolkningen i tillförsäkras frihet att väljamellan och . I varje fall borde valfriheten gälla södra länsdelen.Framför allt från har anmälts speciella problem. Är regeringenberedd att medverka till att det blir möjligt att välja mellan och Umeånär det gäller regionsjukvård i , åtminstone till dess attregeringen uppfyller villkoren som riksdagsbeslutet innebar? Landstingeti har förhandlat med olika parter för att få goda möjlighetertill kvalificerad regionsjukvård i . Därvid har det visat sig att SJ varitsvårast att förhandla med. har vi erfarit att det lär pågå en revision inomSJ som äventyrar sovvagnarna norrut. Tidtabeller med det innehållet lär varaaktuella . Det är oroande. Det är verkligen befogat med enreaktion i ärendet. Jag tror inte befolkningen i tycker att detär uppmuntrande att få höra att regeringen inte anser att det är befogatatt vidta några ytterligare åtgärder. Prot, 1985/86:33 Först och främst tror jag inte man kan säga att det är sämre vård iUmeå än i . Jag har redovisat åtskilliga förbättringar när det gällerkommunikationerna, och det var dem frågan gällde. Såhar jag också erfarit att i efter förslag från densocialdemokratiska landstingsgruppen har beslutat att göra en översyn avregionsjukvården. Jag tycker att både StinaEliasson och jag skall awakta den, 67 (): Somsocialministern säger är det inte vården det är fel på, utan tillgängligheten.Det gäller inte enbart patienternas möjlighet att ta sig till Umeåsjukhuset,utan det gäller också i hög grad de anhörigas. Överläggningenvar härmed avslutad. Om förbud mot att avlägsna kroppsdelar från avlidnapersoner 17 §Svar på fråga 1985/86:185 om förbud mot att avlägsna kroppsdelar från avlidnapersoner har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att förhindra borttagande av kroppsdelarutan tillstånd från den avlidne eller dennes anhöriga, I transplantationslagen finns regler om förutsättningarnaför att ta organ eller annat biologiskt material från människor. Det finns reglerför både ingrepp som görs på levande människa och för ingrepp på någon som haravlidit, I fråga om transplantationsingrepp på den som har avlidit finnsuttryckliga bestämmelser om skyldighet att underrätta nära anhöriga för attdessa skall ges tillfälle att ta ställning till ingreppet. Mindre ingrepp på en avliden regleras inte i lagen. Fördessa krävs inte medgivande från anhöriga. Till mindre ingrepp räknas att tablod eller hornhinnor samt att avlägsna hudpartier. I den proposition om dödsbegreppet som jag avser attföreslå regeringen att överlämna till kommer jag att taupp samtyckesreglerna vid donation. I det sammanhanget avser jag att återkommaäven till frågan om mindre ingrepp. 69 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Transplantationslagen ger enligt gällande bestämmelsermöjlighet att ta organ och annat biologiskt material från avliden person om denavlidna personen eller dennes nära anhöriga inte uttalar sig mot ingreppet ochdet inte kan antas stå i strid mot deras uppfattning. Vidare får man, somsocialministern just nämnde, göra mindre ingrepp utan något direkt tillstånd. Då vi har en lagstiftning som inte direkt förbjuder dessaingrepp, föreligger alltid risken att man tänjer på bestämmelserna. Jag tyckerdet är viktigt att slå fast att svensk rättsuppfattning bygger på att enmänniskas kroppsliga integritet skall respekteras även efter döden. För att vi skall kunna leva upp till denna föresats bördet enligt min mening finnas ett generellt förbud att ta bort kroppsdelar frånen person som avlidit, om ej tillstånd lämnats av personen själveller av nära anhörig. Detta förbud bör även gälla för s. k. mindretransplantationsingrepp som socialministern nämnde, nämligen tagande av blodoch avlägsnande av hud och hornhinnor. En sådan lagstiftning skulle ha alla förutsättningar attskapa respekt. Jag frågar socialministern om det inte är viktigt att införa ensådan lagstiftning . Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på fråga1985/86:187 om ändrade regler för arbetsgivares ansvar för arbetstagaresskatter och avgifter GullanLindblad har frågat mig om regeringen med anledning av socialavgiftsutredningensbetänkande avser att lämna förslag till och när i så fall ett sådantförslag kan förväntas. Socialavgiftsutredningensbetänkande (Ds S 1985:1) om företagarregistre-ring har remissbehandlats.Beredningsarbetet inom pågår med sikte på att lägga framförslag möjligt, Anf.71 (): Jag ber att få tacka socialministern för svaret. Det är ett mycket kortsvar, men det finns förvisso mycket att säga i den här frågan. Detär gott och väl att snickaren Hjortberg, som föranlett min fråga, fått en tidsanstånd och har räddats från konkurs samt att skattmasen tills vidare lämnarhonom i fred. Men frågan är ju långt ifrån löst! TidningenExpressen uttryckte det här på kornet under rubriken syndade och förlät. Fallet Hjortberg är på intet sätt avslutat.Mannen har fått en tids anstånd men inte någon upprättelse. Han har fått förlåtelsemen stämplas just därför också som skyldig. skall han stå inför kammarrätten den 28 november.Riksförsäkringsverkets krav har överklagats av honom. SnickarenHjortberg är förvisso inte ensam. Jag behöver bara nämna sådana kända namn somAlice Timander och förre justitieministern , för att ta ett parexempel ur högen av dem som drabbats- för att inte tala om de många som tysttigit och lidit och funnit sig i att vi har ett alltför vitt arbetsgivarbegreppi vårt land. Denhär frågan har åter och återigen debatterats. Jag vill erinra om att jag redanden ställde en fråga. Dåvarande socialministern lovade, precissom socialministern , att frågan skyndsamt skulle lösas. får vi väl troatt det kommer en proposition . Dåvill jag fråga: Kan vi äntligen förvänta oss ett förslag där det klart uttalasatt man inte är skyldig att betala andras socialavgifter och skatter om mananlitar en firma som är registrerad för B-skatt och mervärdeskatt, dvs, detförslag som SHIO och lade fram ? Blir vikvitt alla hårklyverier som finns ? Anf.72 Socialminister : Herr talman! Jag är inte beredd atttala om innehållet i en proposition som skall läggas fram . Omändrade regler för arbetsgivares ansvar för arbetstagares skatter och avgifter 73 (): Det var synd, för det är många som väntar på besked , frusocialminister. Jaghar i min hand anvisningar om vem som är arbetstagareoch vem som är uppdragstagare. Där kan man bl, a, läsa att om man kör med sintraktor på bondens åker är man att betrakta som Omlegitimation för medicinsk-tekniska assistenter Då är detingen fara. Men om man kör med samma traktor i bondens skog är man att betraktasom arbetstagare. Då skall det betalas både skatter och socialavgifter. Jaghoppas att sådana anomalier försvinner från svensk lagstiftning. Överläggningenvar härmed avslutad. 19 § Svar på fråga1985/86:197 om legitimation för medicinsk-tekniska assistenter har frågat mig när frågan om de medicinsk-tekniskaassistenternas legitimation kan lösas. Socialstyrelsenhar på regeringens uppdrag redovisat de medicinsk-tekniskaassistenternas kompetens och arbetssituation. Till denna rapport finns ävenfogad särskilda yttranden från och . Inomregeringskansliet pågår nu beredning av det inkomna materialet. Jag beräknaratt denna kan avslutas omkring och att slutlig ställning tas ibörjan av . Anf.75 TREDJE VICE TALMANNEN; är förhindrad att ta emot svaret medger jag inträda i hennes ställe, 76 (): Jag ber att fåtacka statsrådet för svaret. Det är visserligen kort, men frågan ärdesto mera omfattande. Detär av största vikt att de specialutbildade assistentgrupperna inom hälso- ochsjukvården inte ställs utanför möjligheterna att få legitimation och därmed medsjuksköterskor jämförbar status inom de olika specialområdena. Legitimationenär ett kompetensbevis som klart anger att personen har kunskap för ett visstjobb. Det är orimligt att, som tiHsynsmyndigheten gjort, helt bortsefrån den yrkeserfarenhet som assistenterna skaffat sig. Statsrådetssvar ger dock anledning att tro att den prövning som kommer att ske avlegitimationsfrågan även kommer att ta hänsyn till ochHälso- och sjukvårdstjänstemannaförbundets synpunkter i den här förassistenterna så viktiga frågan. Överläggningenvar härmed avslutad. 20 § Svar på fråga1985/86:211 om vissa planer på alternativ daghemsverksamhet har frågat mig om regeringen avser att vidta några åtgärderi syfte att stoppa den daghemsverksamhet som KF, HSB och planerar attstarta. Mitt svar är att regeringen ser positivt på och vill stimuleraalternativa barnomsorgsformer under förutsättning att de inte drivs ivinstsyfte. Detta gäller givetvis också för den barnomsorgsverksamhet GöteJonsson åberopar. Anf.78 (): Jag ber attfå tacka statsrådet för svaret på min fråga. Jagär nöjd så till vida att regeringen tänker tillåta , HSB och KF attbedriva daghemsverksamhet. Jag har broschyren här. Där finns väldigt finamotiveringar till varför man tänker bedriva daghemsverksamheten. Jagställde emellertid frågan därför att tidigare, när olika företag och SAF var påväg att starta PyssHngen, så sade regeringen nej och gick ut med ettändringsförslag i fråga om statsbidragsregle'rna. Då var det nämligenvinstsyftet som drev, Tydhgen är det på det sättet att om Slakteriförbundet ochFöreningsbanken startar daghemsverksamhet, accepterar den socialdemokratiskaregeringen detta, men om Fastighetsägareförbundetoch Skandinaviska bankenstartar daghemsverksamhet åt de boende i fastigheter,är det helt plötsligt i vinstsyfte. Meningenär alltså att daghemskooperativen vid behov skall kunna köpa de tjänster somden centrala stödorganisationen ger. De skall alltså betala för dessa tjänster.Jag måste fråga statsrådet; Är det inte detsamma som vinstsyfte? Är det vinstom ett kooperativ betalar till t, ex. , men om ettkooperativ betalar till HSB är det inte vinst? Jagmåste säga att logiken totalt lyser med sin frånvaro i regeringens syn påalternativa daghem. Det här börjar Hkna ett s-märkt familjeföretag när detgäller de alternativa daghemmen. Skall det inte vara på det sättet, statsrådet, attäven de som har andra uppfattningar än rent kooperativa skall ha möjlighet tillalternativ i barnomsorg? Är det inte dags att ändra på sin stelbenthetoch sina dirigerande metoder när det gäller de alternativa omsorgsformerna? Låt mig först och främst understryka att i vår syn på barnomsorgen ärdet barnens intressen och barnens bästa som väger tyngst. Det är en barnomsorgmed god kvalitet, trygghet och kontinuitet och med bra sociala former som göratt man kan undvika segregering och även kan ta emot barn med särskilda behov. Sedanfinns det krav på barnomsorgsverksamheten. De är uttryckta i den propositionsom vi kommer att behandla . Det är krav av tre slag. Verksamhetenskall bedrivas i vissa former. Verksamheten skaH godkännas av kommunema ochtas in i barnomsorgsplanen. Vidare finns vissa krav på verksamhetenbeträffande kontinuitet, inskrivning av barnen och tider. Den som är beredd attuppfylla dessa krav kan också bedriva barnomsorgsverksamhet med statiigt stöd, Anf.80 (): Skall jag tolka det senaste beskedet så att om Fastighetsägareförbundettillsammans med t, ex. vill starta ett daghem somuppfyller kraven på kontinuitet, hänsyn till särskilda behov och de andrakvalitetskraven, då skall också en sådan verksamhet kunna få statsbidrag? Såhar det inte varit tidigare. Jag är tacksam för det beskedet, för nu måste jagtolka svaret på det viset. Detkan inte vara rimligt att ett föräldrakooperativ skall betala tjänster tiH HSB,och KF och att detta skall motivera statsbidrag-då är det inte fråga omvinstsyfte. Men om ett annat föräldrakooperativ betalar en viss avgift för attalternativa huvudmän ställer upp med stöd och hjälp - då är det helt plötsligtvinstsyfte. Detta är felaktigheten! Ni måste släppa dennatolkning av lagstiftningen, lyssnar nog inte riktigt på vad jag säger. Det förstaledet i de här villkoren är vissa bestämda krav på verksamhetsformer, I detförslag som ligger är vi beredda att acceptera att föräldrakooperativ, ideellaföreningar eller verksamheter som anknyts till ideella föreningar fårstatsbidrag. Det kan alltså röra sig om föreningar med pedagogiska motiv, typWaldorfpedagogik. Den som uppfyller den här typen av krav kan också bedrivabarnomsorgsverksamhet - så enkelt är det. Anf.82 (); Jag tycker att det bhr aHt klarare hur pass osäkert man grundar sinabeslut i regeringen när det gäller synen på alternativa daghem. Förstoch främst måste föräldrarna själva ha rätt att välja barnomsorg. Och omföräldrarna anser att den ena eller andra formen av barnomsorg med den enaeller andra huvudmannen är bäst för deras barn, då skall de också irimlighetens namn ha rätt att utnyttja den formen av barnomsorg. Mendå säger den socialdemokratiska regeringen: Om ni inte uppfyller våra politiskamål när det gäller barnomsorg, då får ni inte heller statsbidrag. Det är dettasom ligger i statsrådet svar när det gäller synen på och tolkningenav gäUande lagstiftning. KF,och uppfyller kraven, men, som jag sade förut. ,eller andra uppfyller inte kraven. Överläggningenvar härmed avslutad. 21 § Svar på frågorna1985/86:171 och 192 om skogsmästar- och skogsteknikerutbildningen har frågat utbildningsministern vilka åtgärder denneplanerar för att se till att skogsmästar- och skogsteknikerutbildningen ocksåfortsättningsvis pågår med den omfattning som tidigare planerats. Vidarehar , mot bakgrund av att efterfrågan på skogsmästare ochskogstekniker är stor från näringen, frågat utbildningsministern om denne ärberedd att vidta erforderliga åtgärder för att säkerställa tillgången påutbildad personal inom näringen. Eftersomutbildningarna bedrivs vid ankommer det på migatt besvara frågorna. Jag gör det i ett sammanhang. Enligtuppgifter från kommer samtliga de som går påpreparandkursen för skogsmästarlinjen innevarande höst att tillförsäkras platspå skogsmästarkursen som startar . Några planer på att vidtaåtgärder för att minska omfattningen av ifrågavarande utbildningar finns inte, 84 (vpk); Jag får försttacka statsrådet försvaret. Tyvärr har statsrådet valt den teknikenatt inte svara på frågan om skogsteknikerutbildningen. Lantbruksuniversitetethar i ett brev förklarat att måste avstå frånatt driva utbildningslinjen för skogstekniker om man inte får särskilda medel.Det är beklaghgt om utbildningen på så sätt skulle minskas. Därmed kommer kommunerna att behöva utökad kompetens inomdet ekologiska fältet. Dessutom har beslutet om obligatoriska skogsbruksplanerverkställts. Det kräver teknikerkompetens. Vidare finns det en betydandeeftersläpning inom skogsvårdssektorn, som vi båda känner tiH. Den kräverytterligare insatser. Omman försämrar tillgången på teknikerpersonal genom ett minskat utbildningsutbudär det ganska illa för skogsnäringen, Anf.85 (): Man har från skogsmästarskolan i och svenskalantbruksuniversitetet i brev och i annat sammanhang uttalat stor oro övermöjligheterna att upprätthålla utbildningen på den nivå och i den omfattningsom den bedrivs på grund av att man kan förutse en för knappmedelstilldelning. Mot denna bakgrund har jag ställt frågan om statsrådet ärberedd att medverka till att man får de medel som behövs. Behovetav personal med skogsmästar- och skogsteknikemtbildning är mycket stort, ochdet är synnerligen betydelsefullt, bl. a. med hänsyn till lärarrekryteringen,att man med kontinuitet kan upprätthålla verksamheten.