prot · G90928 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi vet att den enskilde arbetsgivaren ofta kan säga sigatt det ur snävt företagsekonomisk synvinkel inte lönar sig att anställapersonen i fråga, men att det skulle löna sig om man fick detta lilla bidragfrån samhäHet, Från samhällets sida vet vi naturligtvis att varje människa somgör en insats i produktionen förbättrar det gemensamma samhällsresuhatet. Detär därför som fler och fler människor helt riktigt blir beroende av staten försitt arbete. Vi har målsättningen arbete åt alla och hävdar att det förgemenskapens skull i samhället är en bra målsättning, även om enskildaarbetsgivare av snävt företagsekonomiska skäl säger nej till vissa människor,framför allt till dem som har ett handikapp. Jag är helt övertygad om att denna utveckHng kommer attfortgå och att det kommer att vara många som på detta sätt ärberoende av staten därför att staten betalar en liten del av deras lön. Tyvärrhar vi inte en 8 protokoll 1985/86:26-30 arbetsmarknaddär de privata arbetsgivarna alltid ställer upp på det sätt som man skulleönska. Vi har heller inte en kvotlagstiftning där vi påtvingar privataarbetsgivare vissa arbetssökande; vi tror inte att det är rätt väg att lösaproblemen. Visst finns det en risk för att konjunkturen försämras,det har varken jag eller någon annan förnekat. Men frågan är; Finns detförutsättningar för oss att bemästra den utvecklingen på arbetsmarknaden? Jagär helt övertygad om att det finns sådana förutsättningar. Vi har ju densituationen att vi har dragit ner de arbetsmarknadspohtiska åtgärderna ganskakraftigt. Därför har vi också utrymme för att möta konjunkturpåfrestningar inomarbetsmarknadspolitiken. Och vi har fortfarande en positiv utveckling på denöppna ordinarie arbetsmarknaden. gör den prognosen att den svenska arbetslösheten frångenomsnittet 1985 på 2 3/kommer att ha ökat . Jag tycker attdet skulle vara sorgligt om vi fick den ökningen. Men vi måste konstatera attdet är en mycket blygsam ökning som tänker sig. Och jag tror faktiskt attvi med arbetsmarknadspolitiska och andra åtgärder har goda förutsättningar attkunna stå emot den försämringen. Vi kan se av bedömningar att det råder osäkerhet på många håll och kanter, en oro för vad som kan hända om viinte klarar av avtalsrörelsen på ett bra sätt. Och visst finns det en oro förvad som kan hända på arbetsmarknaden om vi inte klarar av inflationen på ettbra sätt. Men det finns ingen anledning att måla i de oerhört braskande mörkafärger som och använder här. ärutvecklingen den, att arbetslösheten minskar. vararbetslösheten mycket klart mindre än . Det var en kraftigminskning av arbetslösheten till . Och det finns ingenting som gör att vikan känna någon omedelbar oro för en förändring av den utvecklingen. Men den socialdemokratiska regeringen har som alltid enmycket hög beredskap för att, om det skulle behövas, sätta in ytterligareåtgärder, däribland de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Vi vet sedan tidigareatt detta i kombination med en ekonomisk politik förmår hålla sysselsättningenhög och arbetslösheten låg. Anf.9 (): Jag tycker nästan att det börjar verka som om arbetsmarknadsministerninte riktigt kan hålla reda på vilken interpellation det är vi diskuterar. Detförefaller som om arbetsmarknadsministern är mer inriktad på att svara på deninterpellation som hon lämnade ett meddelande om innan vi började den härinterpellationsdebatten. Vi är överens om de handikappade, ! Ochdet är bra, det är en styrka för dem. Låt oss avföra det ämnet ur debatten. Men hur blir det för de 20 000-30 000 "nya"människor som söker sig ut på arbetsmarknaden ,1987,1988 och 1989? Deutsätts för risker- de risker som beskrivs i långtidsutredningen, framlagd1984, och som har beskrivits i många centrala ekonomisk-politiska dokument somkommit från . Det är det vi skall tala om och inte om vadarbetsmarknadsministern tror och vill, så längearbetsmarknadsministern inte kan specificera vad regeringen tänker göra. Jagtar det som självklart att regeringen har en hög beredskap när det gällerarbetsmarknadspolitiska åtgärder , men det är inte det somdiskussionen rör sig om. Den gäller: Vilken politik avser regeringen att föraför att vi skall kunna skapa ett tillräckligt antal nya jobb på den reguljäraarbetsmarknaden framöver? Den frågan får vi inget svar på. Anna-GretaLeijon säger att det vore sorgligt om det blev öppen arbetslöshet som OECDförutspår. Det är naturligtvis ännu sorgligare om det blir somkonjunkturinstitutet säger, . Och ännu sorgligare blir det om regeringenfortsätter att misslyckas med att nå de centrala ekonomiskpolitiska målen,nämligen att hålla nere lönekostnaderna och inflationen, om den misslyckas medatt skydda konkurrenskraften så att förlusterna av marknadsandelar fortsätteroch det hårda trycket på de små företagen består. Trorarbetsmarknadsministern att de många små företagen i , som skulle kunnaanställa ett stort antal människor, kommer att göra det om ni fortsätter attföra den politik som ni har drivit ? Ni har ökat avgiftsbelastningenför dem med . De har inte fått hjälp av någradevalveringseffekter för att kompensera detta. Det är den politiken somAnna-Greta säger att regeringen skall fortsätta att föra. Det ingeringet förtroende. Jagtror, fru talman, att det är som en välkänd europeisk socialdemokrat sade itidskriften när han skulle beskriva socialdemokratins problempå detta område. "Vadsom behövs är en trovärdig och intellektuellt sammanhängande socialdemokratiskidé om hur full sysselsättning skall kunna förverkligas i ett land som Sverige.Det verkar som om den svenska socialdemokratin har målat in sig i etthörn." Fullsysselsättning är, sade han vidare, inte möjlig med den socialdemokratiskasysselsättningspoHtiska strategi som skapades . har interedovisat någonting nytt . 10 iBengtsfors (c): Jag får be om ursäkt om jag var så vårdslös att jagsade "utanför den ordinarie arbetsmarknaden". Jag menade givetvis iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jaghar ingenting emot att man ger lönebidrag för handikappade människor. Vi harföreslagit detta, och jag tror att jag sade i mitt tidigare anförande att vivill öka möjligheten för handikappade att få sysselsättning inom det enskildanäringslivet. parti är välkommet att ställa upp på detta. Vihade det bättre än , sade arbetsmarknads-ministern. Visst är det så enligt statistiken. Men det är inte det som är detintressanta just , utan frågan är vad som kommer att hända framöver. Och dåhar vi många orostecken, många varningar utifrån och inom landet.Socialdemokraterna brukar ju tro på LO, men tycks arbetsmarknadsministernavfärda LO-ekonomernas varningssignaler sorn om de sitter i högerburen. De harnämligen kritiska synpunkter på regeringens politik. Och såfort någon säger att "vi är inte överens med er om den politik som niför" hamnar man i högerburen. Det är beklagligt med detta blocktänkande. Den hand som arbetsmarknadsministern sträckte ut visadesig vara en armbåge. Vi behöver samla oss för att komma till rätta med deproblem vi har. Men det ser inte ut som om arbetsmarknadsministern har någotintresse av att föra en sådan politik att det kan bli större samförstånd. Jag sade tidigare att vi borde sänka arbetsgivaravgiftenmed för egenföretagare och för de 15 först anställda i varjeföretag. Det är en av våra idéer. Vi vill slopa beskattning av i företagetarbetande kapital, anpassa arbetslagstiftningen efter företagets situation. Vivill ha enklare regler vid nyföretagande och föreslår att det skall varamöjligt att skattefritt spara till det egna kapitalet vid nystartade företag.Detta är några idéer, men tyvärr ställer socialdemokraterna aldrig upp. De haringet intresse av att på något sätt försöka komma överens med oss, utan de baratutar och kör. Låt mig säga några saker nu innan debatten avslutas. Först till : Man skall inte förakta gammalbeprövad politik om den har visat sig ge goda resultat. Den kombination avekonomisk politik, arbetsmarknadspolitik och näringspolitik som vi har prövat idet här landet har verkligen gett mycket goda resultat jämfört med vad som haruppnåtts i omvärlden. I många av de länder i som har hög arbetslöshet har man valt helt andra linjer. Stark åtstramning av budgetunderskotten harlett till högre arbetslöshet. I vissa fall har en lössläppt politik lett tillsvåra ekonomiska problem. Men vi för inte den politik vi förde , detvet . Den stora expansionen av den offentliga sektorn, som vi dåhade behov av och möjligheter att genomföra, pågår inte , och vi klararändå att fortsätta att öka sysselsättningen. Låt mig sedan säga att det naturligtvis inte är heltointressant vad som händer . Att arbetslösheten är är intehelt ointressant. Det är inte många månader sedan många - precis som ni gör nu- förutspådde att skulle den stora lågkonjunkturen redan habörjat. Den har inte gjort det. Många av de prognoser vi gjorde då har fåttrevideras i en positivare riktning. Jag vill sedan kort försöka förklara vad vi är oense,omoch vad vi är ense om med LO-ekonomerna, Vi är - precis som LO-ekonomerna - från regeringens sidamycket angelägna om att ha höga investeringar. Vi vet att det är en väg tillsysselsättning, ökar investeringarna mycket. minskar de, enligtprognoserna, och det är en av de saker vi just nu i budgetarbetet försökerförhindra, LO-ekonomerna vill också ha ökade investeringar, och desäger att en sak som hindrar de ökade investeringarna är att vi har så högrealränta i , Hur skall man nu få ner den höga realräntan? Där harLO-ekonomerna en uppfattning som regeringen inte delar. De vill nämligen att viskall gå ut och låna pengar utomlands i stället för att låna på den svenskamarknaden. Vi tror att det är en mycket kortsiktig politik som skulle få storanegativa effekter. kanske inte under detnärmaste året men framöver. På den Prot. punkten har regeringen enannan uppfattning än LO-ekonomerna, I övrigt är regeringen nog i mångastycken betydligt mer ense med dem än vad vi som T; ; ; ; , ,, , , , f j ömarbetsmarknads- har diskuterat har med varandra. Överläggningenvar härmed avslutad. 5§ Föredrogs och hänvisades 1985/86:64 tillutrikesutskottet 6§ Föredrogs och hänvisades 1985/86:11 tillfinansutskottet 7§ Föredrogs och hänvisades 1985/86:107 och 108 tillsocialutskottet 8§ Anmäldes och bordlades 1985/86:109 av Per-OlofStrindberg m.fl. 1985/86:110 av KarinAhrland m.fl. Ändring i m,m, (om brott mot borgenärer) (prop, 1985/86:30) 9§ Anmäldes och bordlades betänkande 1985/86:4 Avdragsrätt förnordiska socialavgifter (prop. 1985/86:12) 1985/86:4 Vissapatenträttsliga frågor 1985/86:5 Lagstiftningbeträffande ideella föreningar 1985/86:7 Vissa frågorbeträffande köp av småhus 1985/86:1Samhällstjänst för medlemmar av Jehovas vittnen Kulturutskottetsbetänkanden /86:1 Vissa lotterifrågor 1985/86:3 Vissa museifrågor 1985/86:4Främjandet av cirkuskonsten 1985/86:1 Vissagrundskolefrågor m. m. 1985/86:2Vissa gymnasieskolfrågor m, m, 1985/86:3Vissa högskolefrågor 1985/86:4Uppdragsutbildning (prop, 1984/85:195) 1985/86:1Terrängkörningslagstiftningen (skr, 1984/85:203) 1985/86:2Ändring i rennäringslagen (1971:437) (prop, 1984/85:226) 1985/86:3Jakt och viltvård 1985/86:4Stöd till trädgårdsnäringen 1985/86:5Allmän miljövård betänkanden /86:2 Cement- ochkalkproduktion 1985/86:3 Vissa detaljhandelsfrågor 10 § Meddelande om interpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1985/86:50av () till justitieministern om avgiftsskyldigheten förradiomusik vid landstingens inrättningar: Svenska Tonsättares InternationellaMusikbyrå () har riktat krav mot landstingen om en schablonmässigt beräknadersättning för framförande av upphovsrättsligt skyddad musik. Huvuddelen avkravet avser patienters och omsorgstagares lyssnande på musik i radio vidlandstingens sjukvårds-och omsorgsinstitutioner. Tre landsting, , och Västerbottensläns landsting, har inte tecknat avtal om sådan ersättning. De hävdar atthuvuddelen av den musik som förekommer vid landstingens inrättningar inte tordegrunda någon avgiftsskyldighet till . , å sin sida, hävdar att möjligheten för patienter attlyssna på radio innebär ett offentligt framförande enligt upphovsrättslagensmening och sålunda är ersättningsgmndande. Vad som grundar rätt tHl ersättning ärbestämmelserna i upphovsrättslagen. Av central betydelse är ordalydelsen i 2 §i denna lag: "Verket görestillgängligt för allmänheten då det framföres offentligt ." heter det:"Lika med offentligt framförande anses framförande som iförvärvsverksamhet anordnas inför en större sluten krets." Det ter sig,enligt min mening, inte rimhgt att betrakta en sjukhussäng som offentlig. Inteheller ingår radiolyssnande på sjukhus som en del av landstingens förvärvsverksamhet. Självfallet är det angeläget att upphovsrättsinnehavarnafår fullgod ersättning för nyttjande av deras verk. Vad gäller ersättning förnyttjande av musikaHska verk i etermedia sker förhandlingar mellan radiobolagenoch STIM.Radiobolagen erlägger ersättning för sändningar som kan tas emot i hela landetoch alla invånare räknas som presumtiva mottagare. Praktiskt taget alla hushållerlägger mottagaravgift för innehav av televisionsmottagare. Förradiomottagare erläggs ingen särskild avgift. Boende på sjukhus eller sjukhem är i praktiken attbetrakta som ett tillfälligt substitut för eget boende somerfordras för rehabilitering av patient. Det är viktigt att patienternas rätttill en privat sfär och personlig integritet så långt möjligt kan upprätthållasunder . Musiklyssnande i sjukhussäng borde därför inte betraktas somen del i offentlig verksamhet. Jag tycker det är synnerligen otillfredsställande atträttsläget på detta område inte är klart. Det är därför angeläget att denpågående upphovsrättsutredningen lägger fram förslag somskapar klarhet i frågan. Med hänvisning till det anförda vill jag tilljustitieminister ställa följande frågor; Kommer upphovsrättsutredningen attinom ramen för sina direktiv behandla frågan om avgiftsskyldighet för lyssnandepå musik i radio vid landstingens inrättningar? Om så inte är fallet, är då justitieministern beredd attutfärda tilläggsdirektiv beträffande denna fråga? 11 §Kammaren åtskildes ,49,