prot · G909161 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi har sagt att man bordebörja det mödosamma arbetet med en avtrappning och frysa bostadsbidragen pånuvarande nivå och ersätta dem med andra stödformer. Då kan man långsamt blikvitt de besvärande marginaleffekterna. Frågan är bara vilken viljeinriktningman har. Men socialdemokraterna höjer i stället bostadsbidragen. utvidgarförmånerna och skapar därigenom ytterligare problem för framtiden. Frågan är:Ät vilket håll skall vi gå - skall vi främja jämställdheten eller skall vimotverka den? Del är där jag efterlyser ett annat ställningstagande frånMaj-Lis Lööws sida. När det gäller vårdnadsbidraget har vi aldrig lagt någonprestige i frågan om namnet. Vi kan kalla det vårdnadsbidrag, småbarnslilläggeller vad som helst. Det viktiga är att vi får till stånd ett ekonomiskt stödtill småbarnsföräldrar så att de kan ägna mer tid åt sina barn. Jagtycker nogsnarare att det är socialdemokraterna, och kanske särskilt kvinnoförbundet, somhar lagt prestige i frågan om namnet, 77 () replik: Jag vill säga till att man kommeringenvart med förslag som man tror kan förverkligas om 10- . Det är väl då bättre att man verkar för sådana åtgärder som kan underlätta för de grupper som är mest betjänta av en sextimmarsdag. Det skulle man alltså göra om man stödde värt förslag om vårdnadsersättning. Resultaten av allt fler undersök ningar understryker att småbarnsföräldrar inte anser alt deras behov är 67 Prot.1985/86:161 tillgodosedda enbart genom tillgång till barnomsorg. 4 juni1986 Så tilljämslälldhetsfrågan. Ekonoiniskl stöd till bariifainiljer. ensamslåendemamma med lång arbetstid och kanske också lång restid, som efter arbete ochresa skall ta hand om sitt barn på ett bra sått, skulle anse attjiirnslälldheten bromsas upp orn hon skulle få en möjlighet att förkorta sinarbetstid genom alt hon fick ersättning genom vårdnadsbidrag? 78 (rn) replik: Det var inte jag som sade alt det blev fördyrt, . Det var sorn varnade förvårdnadsersättningens konsekvenser och räknade upp hur dyrt del skulle bli.Det finns, menar jag, ingen konsekvens i socialdemokraternas resonemang. Denene talaren säger att vi skall lösa alla problem med hjälp avvårdnadsersättningen. Den andre talaren säger att det blir ganska dyrt det. Delär därför jag varnar: Lita inte för mycket på vårdnadsersaltningen! Den löserinte problemen. sade alt jämställdhet innebäratt kvinnan skall stanna hemma för . under del all mannen inte skallstanna hemma alls. Del har jag inte sagt. Vår familjepolitiska jämställdhetutgår ifrån den naturliga förirtsältningen att rnan och kvinna har precissarnnia värde; del äi' man och kvinna som avgör vem sorn skall arbeta och vemsorn skall stanna hemma. Vår politik går ut på all nian skall ha sammaersättning oavsett vem som stannar hemma. Vår politik pådet hiir området byggerpå en riktig skattepolitik, vårdnadsersättning och, orn båda villförvärvsarbeta, valfrihet i barnomsorgen. bygger sin politik pä heltandra premisser och säger alt här gäller del att tvinga den och den alt stannahemma. Orn rnan bygger ut föräldraförsäkringen så sorn Maj-LisLööw förordar -enligt inkomstbortfiillsprincipen - får makarna innan familjenskaffar sig barn kontakta för att se hur de skall klara detekonomiskt. Det kan liksom inte vara meningen-det är inte riktigt naturligt.Del gäller då att se till alt man har så höga familjeinkomster sorn möjligt närman får första barnet. Sedan gäller det alt se till att rnan får andra barnetså all det passar in inom ramen för inkornstbortfallsprincipens regler isocialförsäkringssystemet. Del finns också andra spärrar. Vi menar all vi inte kan ga längre när det gäller allreglera familjers, föräldrars och barns förehavanden. Vi måste skapa ettfamiljepolitiskt systern sorn ökar valfriheten och inte ett där rnan t.o.rn.måste ringa och fråga: Passar det all vi får ett barn tillnu? 79 () replik: Jag fick inte riktigt klart för mig om Maj-LisLööw kunde acceptera vårdnadsbidrag bara det låg på ett högre krontal än deförslag i motioner och reservationer som behandlas. Men orn det nu ärså-vilket jag faktiskt känner mig tvungen att förmoda - alt trotsett högre krontal inte skulle kunna accpiera vårdnadsbidrag skulle jag vilja hasvar på den enkla frågan: Vilket besked ger en förälder som säger:Jag vill absolut vårda och fostra vår son eller vår dotter själv. Maj-LisLööw: "Du begriper inte ditt eget bästa" eller "Det slår i stridrned jämställdheten", eller vad blir annars hennes svar? 80 () replik: Jag vänder mig först till . Jagtror att och jag nu kan vara överens i ett avseende: vi har heltolika utgångspunkter när vi talarom jämställdhet. Jag kan inte se annat än attGöte utgår ifrån att när två föräldrar bestämmer sig för vem som skallvara hemma hos barnet blir det kvinnan som kommer att göra det. anklagar mig för att vilja tvinga någon altvara hemma. Skillnaden i förhållande till ligger däri att jag villgöra del möjligt även för männen att utnyttja föräldraförsäkringen. Jag utgårda inte från att männen behöver tvingas till detta utan frän att de vill harätten att vara pappor liksom från att barnen vill ha rätlen till sina pappor. Jag försökte i mitt anförande attvara mycket pedagogisk. Endera lyckades jag inte med det, eller så biter minaargument inte på . Jag redogjorde för fyra grundläggande element ifarniljepolitiken sorn jag tycker att rnan skall hälla fast vid: defördelningspolitiska motiven, ett stöd sorn är kopplat till barnen, ett stödsom bygger på det faktum att rnan tid efter annan behöver vara borta frånarbetslivet för att vara med sina barn, och slutligen en trygg och brabarnomsorg. Jag ser inte att vårdnadsbidragel på något sätt faller ini delta grundläggande mönster. Jag finner att vårt alternativ tillvårdnadsbidraget, nämligen en ersättning för det inkomstbortfall sorn uppstårunder den tid när någon av föräldrarna faktiskt måste vara hemma på heltid hosbarnen, egentligen år den enda möjligheten att på ett riktigt, rättvist ochjämställt sätt förbättra familjepolitiken . 81 (); Jag har begärt ordet med anledning av minmotion 1985/ 86:Sf218 om de ensamståendes situation. Det gäller en isammanhanget kanske liten fråga, men ändå en mycket stor fråga för dern sorn ärberörda av problemet. Motsvarande motionskrav har också framförts tidigare.Många här i kammaren har genom kontakter och genom egna erfarenheter fatt enbred inblick i de problem sorn ensamstående, främst kvinnor, kan ha med vårdenav sina sjuka barn. De kvinnor som drabbas har ofta jobb inom omsorgen, dvs.inom skolan, inom barnomsorgen eller inom sjukvården -och är svåraatt ersätta på sina arbetsplatser- har alltså arbeten där många kan drabbas omde ofta är borta. När dessa föräldrar är helt ensamma om vårdnaden uppstårproblem både för föräldern och för arbetsplatsen om barnet ofta är sjukt,förutom de problem som barnet .självt får. Dessa kvinnor har ofta anhörigaeller barnet närstående personer som skulle kunna rycka in och hjälpa till närsädana här situationer uppstår. Tanken bakom motionen är att föräldrarna skulle kunnaanmäla en person till som också skulle kunna utnyttja dentillfälliga föräldrapenningen vid vård av sjukt barn. Försäkringskassanhar redan rutiner för detta, eftersom samboende till en Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, in. Prot.1985/86:161 vårdnadshavare numera har precis den här möjligheten. Barnomsorgen Inkl. fritidshemsverksamheten, rn. att seutskottels argument att det skulle vara så komplicerat för försäkringskassansom speciellt relevant i sammanhanget. Det är dessutom del enda argument somutskottet har i sitt betänkande. Jag vill bara säga inför kammaren att eftersom detta arenså viktig fråga för många ensamstående, eftersom jag inte har mött någrahållbara argument för ett nej och eftersom ett genomförande av förslagetknappast skulle belasta statskassan med några större ekonomiska problem - någonmåste ju ända vara hemma med barnen - avser jag att återkomma till kammaren medfrågan i en förhoppningsvis ännu mer välmotiverad motion. I detta anförande instämde AnitaJohansson, och (alla s). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen av socialutskottelsbelänkande 29.) 82 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera socialutskottetsbetänkanden 30 om anslag m. m. till Omsorg om barn och ungdom samt 31 omfritidshemsverksamheten. I fråga om dessa betänkanden hålls gemensamöverläggning. fritidshemsverksamheten, m. m. 83DANIEL TARSCHYS (fp): Utbyggnaden av barnomsorgen år en av de storasociala reformerna . I ar vi stolla över alt aktivt hamedverkat i den utbyggnaden. Det finns ännu många brister i barnomsorgen, mende framsteg som har gjorts skall inte förringas. Vi vill fortsätta alt höjakvaliteten i barnomsorgen, och vi vill fortsätta utbyggnaden så att de köer somännu finns försvinner. För oss är nyckelordet "valfrihet". Barn ärindivider, och föräldrar är också individer. Det måste finnas olika former avbarnomsorg som svarar mot skilda önskemål och behov. Det är inte politikernassak att säga att daghem är bäst för alla eller att vård i hemmet är bäst föralla. utan det är politikernas sak att skapa utrymme för olika möjligheter. Detniåste finnas ett brett utbud, och det måste finnas plats för innovationer ochnya idéer. I finns det daghem, dagmammor,deltidsgrupper, öppna förskolor, kyrkans barngrupper, föräldrakooperativ,Montessoriför-skolor, ideella föreningar, trefamiljssystem och enskildainitiativ - liksom det självfallet finns föräldrar som själva tar hand om sinabarn , 1 fjol tog ett beslut om utbyggnaden avbarnomsorgen , Vi gillade och stödde en del inslag i detbeslutet, framför allt målet att köerna skall byggas bort. Samtidigtkritiserade vi andra inslag. I likhet med och anser vi attsocialdemokraterna är alltför ängsliga för nya idéer på barnomsorgens område.Man slår vakt orn monopolet. Längesade regeringen blankt nej till föräldrakooperativ och ideella föreningar.Det motståndet har man nu givit upp, men fortfarande har man en alldelesobegripligt snäv inställning till privata initiativ, till att förskollärareöppnar eget. Jag tror att den socialdemokratiska konservatismen med tidenkommer alt vika på det här området också, men ännu är del de doktrinärastämningarna som dominerar. Vi tycker också alt socialdemokraterna har intagiten alltför negativ hållning till familjetlaghemrnen och menar att den formen avbarnomsorg förtjänar ett starkare stöd. Det statsbidragssystem sorn regeringen har konstruerat förbarnomsorgen är ytterst olyckligt. Det favoriserar heldagsomsorgen mendiskriminerar deltidsgrupperna och familjedaghemmen. Enskilda förskolor är heltuteslutna från statsbidrag. Tydligen är systemet också så svårt att hantera alt inteens departementet kan förutse medelsbehovet, eftersom det har talats omöverdrag på 100 milj. kr. Plötsligt tar pengarna slut under ett löpandebudgetär, trots att kommunerna enligt de bestämmelser sorn utfärdats har rätttill bidrag. Systemet är uppenbarligen fallfärdigt. Därför år delhäpnadsväckande när socialdemokraterna i en reservation förklarar att ingentinghar framkommit som tyder på problem i statsbidrag.ssyslemet. Den uppfattningendelar i varje fall inte finansministern. På borgerligt håll är vi överens om allstatsbidragssystemet behöver ses över. Vi föreslår gemensamt att del skallutvecklas ett nytt syslem, sorn bygger på neutralitet mellan olikaomsorgsforrner, inkl. enskild barnomsorg. Det är första gången som ett sådantuiiedningskrav förs fram av de tre borgerliga partierna gemensamt. Häri liggeren markering att vi i langa stycken har gemensamma utgångspunkter i synen påbarnomsorgen. När vi behandlade propositionen ornbarnomsorgen var det flera av oss här i som klagade över detotillräckliga beslutsunderlag som regeringen hade presenterat och över denbristande överensstämmelsen mellan innehåll och förpackning. Det klagomålet kanmed ännu större fog riktas mot det förslag sorn regeringen nu i vår lagt framom skolbarnsomsorgen. Jag har låst många dåliga propositioner i mina dagar, mendet här är nog en av de värsta. Det är en riktigt välförtjänt bakläxa somregeringen nu får när socialutskottet avstyrker praktiskt tagel helapropositionen. Vad är det dä som är galet? Jo, regeringen ger sken av attvilja bygga ut och utveckla skolbarnsomsorgen och lägger sedan fram förslag sominnebär betydande nedskärningar i anslagen. Genom ett ofullständigt referat german sken av att propositionen överensstämmer rned fritidshemskornmitlénsförslag. Trots att det vid närmare granskning visar sig vara en inycket klarbesparingsproposition, nämner föredraganden över huvud taget inte ordet"besparing". Del talas heller inte om hur mycket regeringen avser altspara genom förslaget. Den siffra som sedan ändå har krupit fram genom att jagställde en fråga till statsrådet är 110 miljoner på helårsbasis. Denbesparingen fanns - har det också visat sig - inräknad i åretsbudgetproposition, trots att det inte ineden andeviskning där antyddes att deanslag som föreslogs byggde på en förändring av gällandestatsbidragsbestämrnelser. Mycket tyder också på alt denna siffra är alldelesfelaktig. Eftersom propositionen utgår från att de platser för äldre skolbarnsorn skall förlora statsbidrag i stället kommer att Barnomsorgen inkl. fritidslieinsvcrksam-licicii, m. m. Prot.1985/86:161 utnyttjas för yngre skolbarn och därmed ändå bli berättigadetill ett något Barnomsorgen inkl. fritidshernsverksarnheten, rn. Det intryck som dröjer kvar när man fingranskat denna propositionär att inte varit uppriktigt vare sig mot ellermot . Det finner jag faktiskt både allvarligt och olustigt. När det sedan gäller den sakliga bedömningen finns detmycket att sätta frågetecken för. Alla kommunalpolitiker är nog medvetna om attskolbarnsomsorgen på sina håll har blivit väldigt dyrbar och att man skullekunna göra vinster genom en bättre samordning med skolan. Ett av de få förslagsom utskottet enhälligt tillstyrker är för övrigt ett folkpartiyrkande om attskolan före sin schemaläggning av lågstadiets undervisning skall samråda bådemed fritidshemmen och med barnens föräldrar för all åstadkomma en bättresamordning. Alla är också överens om att behovet av omsorg i fastaformer minskar ju äldre barnen blir. Men detta är ju en individuell process,som går olika snabbt för olika barn. Här går det verligen inte att skära allaöver en kam. som regeringen gör när man förutsätter att barn helt sonikaskall sparkas ut ur fritidshemmen och eftermiddagshemmen. I kunde man för sedan läsa omnioårskrisen. Det visar sig när man studerar aggressioner, depressioner,rädsla, ångest, sorg och trötthet hos yngre skolbarn att det finns en topp justvid ålder, att detta är en utomordentligt känslig period i barnetsutveckling. Just vill nu socialdemokraterna att fritidshemoch eftermiddagshem skall upphöra och barnen erbjudas verksamhet i andraformer. Visst kan det vara rikligt för en hel del barn, men det kan omöjligenvara ett allmängiltigt recept som fungerar för alla. Det finns också annat som är konstigt i propositionen. Manandas t. ex. en stor misstro mot familjefritidshemmen, när man förklarar att debarn som har plats där måste dras in i en kompletterande verksamhet i öppnafritidshem. Något motsvarande säger man inte alls om det övervägande flertaletav alla yngre skolbarn, som går hem efter skolan och som över huvud laget intedeltar i någon skolbarnsomsorg. Familjedagmammorna skulle alltså varasämre än föräldrar i allmänhet - det måste ju vara tanken i detta förslag. Förmig framstår det här som ett nytt exempel på den ingrodda misstro somsocialdemokraterna hyser mot familjedaghemmen. En majoritet i socialutskottet menar att detförslag till nya statsbidragsbestämmelser som läggs fram i propositionen är sådåligt att det är bättre att det nuvarande systemet får gälla till. Fränborgerlig sida föreslår vi att regeringen återkommer med ett nytt förslag, sombygger på vissa grundläggande principer. Det skall vara neutralt gentemot olikaomsorgsformer. Det skall vara administrativt lätthanterligt och det skall rymmamöjligheter för statsbidrag till enskilda och ideella alternativ. Jag ber, fru talman, att få yrkabifall till reservationerna 2, 3, 5 i betänkande 31 och i övrigt tillutskottets hemställan. 84FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu har sattsupp. 85ANN-CATHRINE (): har framfört denmoderata synen på familjen som samhällets främsta skyddsnät och de moderatakraven på en rättvis familjepolitik. Jag vill bara slå fast att föräldrarna haroch skall ha huvudansvaret för barnens vård och fostran. Det förutsätter attföräldrarna kan välja mellan många olika alternativ på någorlunda likvärdigavillkor. Enskilda barndaghem, föräldrarnas egen vård av barnen och sådan barnomsorgsom föräldrarna själva ordnar måste underlättas. Vård av barn är ett värdefulltarbete oavsett om det utförs av föräldrarna själva eller av en ellerprivat ersättare. Barnavdrag, vårdnadsersättning och avdragsrätt för styrktabarntillsynskostnader skulle tillsammans med likvärdigt Stöd till ochenskild, alternativ barnomsorg ge föräldrarna ökade möjligheter att välja vadde anser vara bäst för barnen. Statsbidragen till barnomsorgen uppfyller dock inte kravenpå rättvisa och likformighet. Beslutet om barnomsorg för alla barn 1991 innebärdessutom att det familjepolitiska stödet alltmer koncentreras till kommunalbarnomsorg. Den kommunala barnomsorgen utgör ju redan utan jämförelse detstörsta familjepolitiska stödet, men används främst av välutbildade föräldrarmed få barn i storstäderna. Flerbarnsfamiljer, och familjer pålandsbygden har betydligt sämre möjligheter att tillgodogöra sig detta stöd.Ändå måste de betala både för egen barnomsorg och via skatten för andrafamiljers barnomsorg. De betalar barnomsorgen två gånger. Det är utomordentligtorättvist. I har i flera artiklar påvisatsdels att systemet är orättvist, dels att barnomsorgen inte motsvarar behoven.Den är inte tillräckligt flexibelt utformad, och det finns för få alternativ.Inte heller ger reglerna enskilda alternativ i form av daghem ochdeltidsförskolor tillräckliga garantier för motsvarande stöd. Ändå äralternativ pedagogik, enskilda förskolor bra för barnen och oumbärliga för attge föräldrarna valfrihet. De kan ge nya idéer och nya modeller. Dessutom ärenskilda alternativ alltid billigare utan att för den skull vara sämre, snararemånga gånger tvärtom. Utskottsmajoriteten konstaterar att det nuvarandestatsbidragssystemet har sädana brister att det bör avvecklas ochersättas av ett nytt system. bör därför begära förslag om ett nyttstatsbidragssystem. Vägledande för ett sådant system bör vara attstatsbidraget skall vara neutralt gentemot alla omsorgsformer samt lätt attadministrera. Familjedaghem och deltidsförskola får inte diskrimineras. Inteheller skall statsbidraget ensidigt gynna långa vistelsetider. Dessutom börkommunerna vara skyldiga att i barnomsorgsplanerna ta upp de alternativaomsorgsformer som uppfyller de kvalitetskrav som man självfallet alltid måsteställa. Jag hoppas att kammaren nu följer utskottet. Statsbidragssystemet bör bygga på en princip som innebärfullständig likställdhet mellan enskild och barnomsorg. Det anför vimoderater tillsammans med och i reservation 4. Ombarnomsorgen har bra kvalitet, bör det inte möta något hinder att kommunernat. ex. köper barnomsorgstjänster av seriösa företag. Detta är en förändring somkan beslutas . Inte heller bör man motsatta sig att t. ex. ett parförskollärare startar eget och driver ett eget daghem eller en egen förskola. 1985/86:161 4junil986 Barnomsorgen inkl. fritidshemsverksain-heten, iri. Prot,1985/86:161 4junil986 Barnomsorgen inkl. fritidsheinsverksain-helcri, iri. Samtidigtsom man dä erbjuder bra barnomsorg ger del kvinnor möjlighet alt starta egetoch att utveckla den erfarenhet och det kunnande som de kanske har tillägnatsig som anställda i kommunala förskolor och daghem. Familjedaghem är ett utmärkt alternativ i barnomsorgen föralla barn, ibland det lämpligaste. Dessutom är familjedaghem en mer flexibeloch mindre kostnadskrävande barnomsorgsform, sorn både nu och börfå spela en stor roll i barnomsorgen för alla barn. Familjedaghemmen bör fåstöd och stimulans från i sin kvalitetsmässiga utveckling, somanges i reservation 25. Myckel av värt kulturarv skulle varaobegripligt om den pedagogiska verksamheten i förskolan frångick kristnagrundvärderingar och försummade det kristna kulturarvet. Det är självklart attförskolans pedagogiska verksamhet skall utgå från att varje människa är unikoch har ett eget värde och att den skall bygga på den etik och den tradition,humanism och medmänsklighet sorn grundas pa kristendomen. Del pedagogiskaprogrammet måste syfta till att inpränta respekt för människorssjälvbestämmande, lika värde och integritet och alla de demokratiska principeri övrigt sorn vilar på västerländsk, grund. Dessutom bör rnan slå fastatt det bör råda allsidighet och objektivitet'i förskolan. Man måste ta hänsyntill att föräldrarna kan ha olika uppfattning otn känsliga frågor. Barnen fårinte utsättas för ensidiga värderingar i frågor där föräldrarna kan ha olikauppfattning. Föräldrarna måste kunna känna förtroende för barnomsorgensinnehåll. Det råder en ganska stor förvirring närdet gäller användningen av begrepp inom barnomsorgen och förskoleverksamheten.Utskottet försöker reda ut begreppen. Men utskottet är inte villigt attreservera benämningen förskola för en skolförberedande, mer struktureradverksamhet och barnomsorg för en verksamhet som ger omsorg och omvårdnad. Barn behöver en pedagogisk, väl strukturerad ochsystematisk träning som förberedelse för skolan. Deras nyfikenhet och intresseav att lära måste tas till vara och stimuleras på ett helt annat salt än vadsom kan ske i barnomsorgen, hur bra den än är. Den verksamhet som bedrivs i t.ex. de kommunala daghemmen är barnomsorg - omvårdnad, fostran och utvecklandestimulans. Det skall självfallet vara en pedagogisk verksamhet, men det kaninte bli en förskola i den mening,de flesta lägger in i begreppet förskola,nämligen en skolförberedande verksamhet. Många föräldrar vill ha just enskolförberedande verksamhet för sina barn. Därför bör benämningen förskola användas för enskolförberedande verksamhet och deltidsförskolan, den forna lekskolan,utvecklas till en skolförberedande förskola. Skolan bör vara huvudman för ensådan förskola och bör utforma det pedagogiska programmet fördenna. Dessutom bör enskilda skolförberedande förskolor uppmuntras. Enskilda skolförberedande förskolor, t. ex.Montessoriförskola, arbetar ofta med en pedagogik som är mycket värdefull förbarnets utveckling och skolstart. är den mycket värdefull för heladen pedagogiska utvecklingen och debatten i vårt land. Även orn förskolor och barnomsorg som drivs avideella föreningar och föräldrakooperativ har rätt till statsbidrag iprincip, råder det i kommunerna olika praxis när det gäller alternativbarnomsorgs-verksamhet och förskoleverksamhet. För att verksamheten skall fåstatsbidrag krävs att den är med i den kommunala barnomsorgsplanen, och härgör kommunerna olika. Dessutom är praxis olika närdet gäller att ge kommunaltstöd. För att stimulera till alternativ verksamhet och för att garantera attden får ett likvärdigt stöd bör man därför införa en skyldighet för kommunernaatt la med den alternativa verksamheten i sina barnomsorgsplaner och attförändra socialtjänstlagen så att alternativ barnomsorg garanteras ettkommunalt stöd som är likvärdigt motsvarande stöd till den kommunalabarnomsorgen. Detta sägs i reservation 23. I reservation 22 tar vi upp attsocialstyrelsen bör ge information till kommunerna om alternativ barnomsorgsverksamhetoch att därmed samla de erfarenheter som finns av olika former av alternativ.Detta skulle påskynda utvecklingen mot fler alternativa enskilda verksamheter. I den moderata motionen So6l4 och i reservation 26 tas uppproblemen med hälsoförhällandena i barnomsorgen och den höga personalomsättningenvid vissa daghem.