prot · G909150 · 1985-12-31 00:00:00 — Under har befolkningstalet minskat ,och åldersfördelningen har blivit allt ogynnsammare. Andelen ålderspensionärerär nu . På grund av företagsnedläggelser är andelen förtidspensioneradepersoner så stor som . Detta betyder att en tredjedel av kommunensbefolkning är pensionärer. Sysselsättningssiffrorna utgör inte heller någon glädjandeläsning. Andelen arbetslösa i uppgår nu till . Nedläggning av Bångbroverken betyder att 220 arbetsplatserförloras. Skulle också Yxsjöbergsgruvan drabbas, innebär det att 320jobb kan försvinna. Relativt sett betyder det för lika mycket som-inte ett - utan 30 för . Det kan betyda att befolkningstaleti kominer att underskrida 6 000 personer med en pensionärsandel påca . Alla kan förstå att i en sådan situationtroligen inte kan bestå som självständig kommun. Sammanslagning med angränsandekommun skulle under rådande förhållanden innebära ökad belastning för denmottagande kommunen, med som följd ekonomiska problem för den. Grannkommunernahar själva problem som liknar . En av dem - - harungefär samma dignitet som . Även riskerar, liksom , att förlorasin basnäring. Om läggs ned utan att kommunen tillförsäkrats enersättningsindustri skulle det bli ett hårt slag mot det sargade . Dåberäknas invånarantalet där minska från dagens 9 000 till ca 7 000 personer. Bergslagskommunerna har råkat in i en ond cirkel. Säg migdet företag som vill etablera sig i en kommun sorn avtappats på sin bästaarbetskraft, där kommunalskatten är skyhög, där servicen försämras, därtransportsträckorna är långa på ofta dåliga vägar och där omkostnaderna överhuvud taget är stora. Naturen iLjusnarsberg och är underbar, men det räcker inte! Nej, herr talman, nu är det helt nödvändigt attBergslagskommunerna frigörs från förlamningen efter en förlorad basnäring. Ettdifferentierat näringsliv måste växa fram i bästa Gnosjöanda. Ett sådantnäringsliv kan bara skapas i och av Bergslagskommunerna själva. Vår uppgift äratt ge förutsättningar därtill. Länsstyrelserna och utvecklingsfonderna vet bättre än vivar möjligheterna och förutsättningarna i regionen finns. Det är länsorganensom bör få de ekonomiska resurserna och även fä fördela dessa i samråd medBergslagsdelegationen. Att Bergslagsdelegationen sorn framhålls i utskottsbetänkandetskall vara placerad i Bergslagen finner jag självklart, annars har den intenågot berättigande. Om och temporärt placerades istödområde B, skulle betingelserna bli gynnsammare. Den puffen framåt behövs iett skede då näringslivet återuppbyggs. Att löntagarfonderna skulle bibehållas ochutnyttjas som instrument för regionalpolitiska insatser säger vi i folkpartietett bestämt nej till. Jag inskränker mig, herr talman, att i yrkandet endastberöra näringsutskottets betänkande nr 30, där två vpk-motioner omlöntagarfondsstyrelserna behandlas. yrkar tillsammans med moderata samlingspartietoch avslag på motionerna med den motivering som återges ireservation 1. Jag yrkar bifall till den reservationen. Regionalpolitiken, m. m. 51 (): I denna långa debatt har mänga talare föremig ifrån deklarerat vår inställning till den av regeringen fördaregionalpolitiken och de effekter i olika delar av \årl land som blir följdenav denna politik. Jag kan inledningsvis instämma i dessa anföranden. Men utövervad som sagts må det tillåtas mig att beröra speciella problem, somnaturligt nog inte är jämförbara med något annat läns i . Prot.1985/86:150 har bland län ensärställning på grund av sitt läge i Detta har statensindustriverk slagit fast i en Regionalpolitiken m. m. publiceradrapport om det gotländska näringslivets utvecklingsmöjligheter. Initiativetfrån regeringen att låta SIND speciellt utreda och föreslå åtgärder har hälsatsmed tillfredsställelse av länet och kommunen. . Utvecklingen under 1970-taletvar förhållandevis positiv. Detta berodde bl. a. på att fick del avstödområdets förmåner men också på de förbättrade villkoren för jordbruket, somär av avgörande betydelse för vart län. Den gotländska arbetsmarknaden har gåttemot en avsevärt försämrad utveckling. Prognoserna pekar mot en stagnationeller nedgång inom de flesta näringsgrenar, och antalet arbetslösa och personersom är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder har stigit kraftigt undersenare år. Den negativa tendensen betingas naturligtvis till stor del avutvecklingen inom jordbruket. beslut under förra , för ett årsedan,om en föråndrad jordbrukspolitik har allaredan medfört mycket negativa konsekvenserför , där denna näring ger utkomst ät niistan halva befolkningen.Lönsamhetsproblemen är i dagens läge avsevärda, och om nedläggningen av skall förverkligas kommer en tredjedel av den gotländska odlade jorden intelängre att brukas med de följder detta kommer att fä. Detta påpekades i olikasammanhang inför det arbete som föregick regeringens proposition och riksdagensbeslut om den framtida livsmedelspolitiken. har avgången från jordbruket till följd av denfortgående strukturrationaliseringen kunnat sugas upp och kompenseras avexpansion i andra näringar, framför allt inom den offentliga sektorn men ocksåi någon mån inom industri och privat verksamhet. Men de möjligheterna ärframöver mycket begränsade. Närdet gäller den framtida livsmedelsförsörjningen skulledet kanske vara pä sin plats med en förnyad bedömning av värdet a\' att ha ettsvenskt jordbruk och en livsmedelsförsörjning som en del av vår beredskap. Medtanke pä sårbarhetssituationer, liknande den som den sovjetiska kärnkraftsolyckanmedfört, borde den bättre värdesätta en yrkeskår som ärberedd att ta ansvar för livsmedelsförsörjningen i landet. I Länsrapport för redovisas att medberäknad befolknings- och sysselsättningsutveckling blir bristen påarbetstillfällen . alltså , minst 2 000. Som ett bevis på att den positiva trenden brutits kom beskedet om att under föregående är minskat sittbefolkningstal med åttiotalet personer. Demia tendens har fortsatt under förstakvartalet . Detta är första året som länet tvingas konstatera enbefolkningsminskning, och det har naturligtvis ett klart samband med den negativairtveckling i regionalpolitiskt hänseende som är ett resultat av den fördapolitiken. Motbakgrund av detta är det naturligtvis ett riktigt konstaterande när det i dentidigare nämnda redovisas att det inom vissa områden 62 behövs en särbehandling av Gotland.Under våren har detta arbete resulterat i att ettutvecklingscentrum på högskolenivå kommer att starta i och med Prot.1985/86:150 höstterminen,i de lokaler som friställs när de sista förskollärarna lämnar dem 23 maj1986 Regionalpolitiken, m. m. Kanske \ardet ärrdåett förhastat beslut att lägga ner dennautbildning - vi har ju en brist på förskollärare. kortsynthetsom vi den gången uttalade ganska starka protester mot från Även om nu givit ett konkret resultathittills, vilket jag tacksamt noterar, återstår mycket att åtgärda för attklara den befolkningsmålsättning som är nödvändig för att regionen skallfungera. Ett sådant verksamt medel skulle utan tvivel vara ett merdifferentierat och flexibelt regionalpolitiskt stödsystem, innebärande attnorra och södra förs över till stödområde B. Ett sådant system harockså föreslagits i partimotion. Av helt avgörande betydelse för är godakommunikationer med fastlandet. De utgör en absolut förutsättning för attnäringslivet och turismen skall kunna utvecklas, och därför är det nödvändigtatt minst nuvarande trafikstandard även fortsättningsxis blir gällande. Jag skall inte här och ytterligare utveckla resonemangkring färjetrafiken - den skall vi behandla här i kammaren - meneftersom den är den absoluta livsnerven för som län, som arbetsmarknadsområde,som rekreationsområde för mer än 300 000 turister varje är, som yttersta utpostsett ur försvarssynpunkt och som en del som är likvärdig med övriga delar avSverige, är färjetrafiken en mycket viktig del av regionalpolitiken. Alltingåterfaller på våra kommunikationer med fastlandet. Jag noterar att ledamöter i utskottet har avgivitett särskilt yttrande.och där just påtalat trafikstandardens betydelse för dengotländska befolkningen och dess näringsliv. Under den regionalpolitiska debatten för ettårsedan i denna kammare kunde jag konstatera att inte fanns med påSverigekartan på omslaget till utredningsbetänkandet om regional utveckling.Vid interpellationsdebatten om kärnkraftsha\eriet i Tjernobylkunde jag konstatera att stralskyddsinslitutet hade glömt bort att informeracivilförsvarsenheten på i . kommer det attifrågasättas om vi skall ha kostnader för våra kommunikationer som ärjämförbara med SJ:s prissättning. Pa område efter onnåde sätts gotlänningarnaslikaberättigande i fråga. Det nya läge sorn har uppstått för vårt land i och med detradioaktiva nedfall som har drabbat oss kan komma att medföra helt andrasituationer för jordbruket. uttalades undergårdagen farhågor för att olyckor liknande den i Tjernobyl kan komma attinträffa i . Detta kan medförabetydande störningar även för vårt land och inte minst för , som fortfiuandeligger längst österut. Man kan då fråga sig \ad som händer med den gotländskajordbruksproduktionen och den li\'smedelsindustri som är beroende av dennaproduktion. Jag vill också peka pä sårbarheten i sån transportsystem. Jag efterlyser en bättre helhetssyn frän landets regeringnär det gäller \ ilka effekter som olika beslut och åtgärder får för en regionsom exempelvis Prot.1985/86:150 . I stället för att bli betraktade som en belastning, villvi vara en resurs för värt land. Regionalpolitiken m. m. Jag har inget annatyrkande än bifall till centerreservationerna i betänkandet. 52HANS (): Jag skulle kunna göra detta inlägg mycketkort genom att säga elände, elände, elände och redovisa siffror från mitt egetlän , vars folkmängd har minskat . 1985 och 1983 minskadeGävleborg mer än något annat län, med ungefär 1 500 personer varje är. Alla tiokommunerna i länet minskade . Bakom detta ligger naturligtvis lågsysselsättning och höga arbetslöshetstal. Men att stå i eller varaute i länet och tala om elände hjälper förmodligen inte upp situationen. i har gjort en studie om länetoch försökt att blicka framåt. Jag dristade mig till att i min länsrnotion i ärsom bilaga ta med ett par kapitel från denna rapport. De är skrivna av ekonomenKurt , som hargjort ett försök att jämföra industri- och sysselsättningsutvecklingeni värt län med tendenserna i riket som helhet. Jag tog med dessa kapitel därför att jag tror att det somgäller för i ganska stor utsträckning är tillämpligt på andralän med liknande struktur, alltså Bergslagslänen och skogslänen i . Deär alla inycket starkt beroende av basindustrierna. konstaterade det som alla vet. nämligen attindustrisysselsättningen långsiktigt har gått ned. Vidare fann han att länetär starkt konjunkturberoende. När konjunkturen i landet går upp eller ned , går den i upp eller ned . Länet är alltså merkonjunkturkänsligt, vilket i och för sig inte är konstigt. Det rör sig ju iGävleborgs län till stor del om exportindustrier inom stål- och skogsbranschen. Det är klart att vi mot denna bakgrund kan känna ossoroliga. Den stora befolkningsminskning som ägde rum skedde juunder ett högkonjunkturår. När konjunkturen går ned kan vi förmodligen drabbasav ännu större påfrestningar. Industrierna i ger alltså en konjunkturmässigsårbarhet och har långsiktigt minskat, men de är fortfarande stommen i länet.Jag brukar säga till intresserade i . den kommun som har minskat mest ilänet, att kommunen har minskat därför att stålverket har dragit ned antaletanställda. kan noteras att det verk sorn finns i ärkonkurrenskraftigt och att det sannolikt har stora möjligheter för framtiden.Att arbetstillfällena minskar är det pris som man får betala för att verketskall vara konkurrenskraftigt. Tänk om verket inte hade gjort de genomfördarationaliseringarna och man därför hade blivit tvungen att lägga nedproduktionen! Dä hade kommun drabbats mycket hårdare. Det är därförsvårt att ställa kravet att de niirnnda industrierna inte skall rationaliseras. Då är naturligtvis frågan: Vad kan man få därjämte' Om manser pä utvecklingen internationellt kan konstateras att det nya är verksamhetersom har mer med tjänsteproduktion än med varuproduktion att göra. de förtjänsteproduktionen är dels att den ofta sker i mindre företag, dels att den ärmer kunskapsintensiv. Den faktor som statsmakterna kan påverka och som betydermest för om en region skall utvecklas är sannolikt utbildningen. I vårt länligger den andel av befolkningen som har högskoleutbildning på , medangenomsnittet för landet är . Jämför rnan med en storstadsregion blirnaturligtvis skillnaden ännu större. Vad är det då som styr utvecklingen i det här landet? Ja,man kan se att mycket av de verksamheter som tillkommer lokaliseras kringutbildningscentra. De etableras i Stockholms- och Uppsalaregionerna och,vilket är symptomatiskt, i områden mellan dessa två orter. De ligger iLinköpingsregionen, de återfinns i anslutning till , osv. Den fråga vinaturligtvis ställer oss i är: Går det att hitta former för attförlägga åtminstone en del av utbildningen till vårt län? Det blir då fråga omnågot slags utveckling av de högskoleenheter som ändå finns i länet. Det är mot den bakgrunden som jag för min del har sagt jatill regeringens förslag att lägga ned lärarutbildningen i . Den harsannolikt inte någon väsentlig inverkan på hur länet utvecklas näringspolitisktoch sysselsättnings-mässigt. Men man måste behålla resursen i länet för att påett sä kreativt sätt som möjligt använda den för verksamheter som kan varaviktiga för olika typer av tjänsteproduktion. Den kan vetta mot turism, och denkan vetta mot såväl offentlig som enskild service. Vad det handlar om är alltsåatt rnan i de olika länen tar till vara de resurser man har. Ett mycket positivt exempel frän vårt län är att ett antalpersoner i gick samman och bildade något som kallas Seniorkonsulter.Det var högt kvalificerade ingenjörer, ekonomer och andra från sornfick ganska generösa erbjudanden om förtidspensionering när företaget hade ettstarkt behov av att minska sina kostnader. De gick ut och erbjöd sina tjänster tillmindre företag. Ett företag sorn är bra pä att tillverka en produkt och somvill gå ut på marknaden med den kan på det sättet fä kontakt med och anlitanågon av dessa kvalificerade personer. Det kan vara en person som varit chefför ett dotterbolag i ett land i och som därför är språkkunnig ochhar kontakter. Det kan också vara en konstruktör eller någonting sådant. Det är klart att det ute i länen finns många med storkompetens. Problemet är att kunna förena dem med de företag som behöver den.Det här är ingenting som är unikt för . Jag vet att man uppe iNorrbotten har stora problem och att rnan säger samma sak, nämligen att detväsentliga för att kunna åstadkomma en förbättring är att initiativen tas avlänet självt. Man måste använda de resurser man har på ett så flexibelt sättsom möjligt. Min huvudkonklusion av detta är att den faktor somförmodligen betyder mest när det gäller statsmakternas möjligheter att utvecklaen region är utbildningen. Här kan statsmakterna göra en insats genom attförbättra utbildningsmöjligheterna i länen och att i någon mån utjämnaskillnaderna i det avseendet mellan olika regioner. Jag är medveten om att detta inte är den formellt riktigadebatten för att diskutera alla de här frågorna. En del av dem skall vi kommatillbaka till när vi om ett tag skall behandla frågan om lärarutbildningen, menför vinnande av tid. herr talman, kommer jag att avstå från att tala i dendebatten. Regionalpolitiken, m. m. .S protokoll 1985/86:150 Prot.1985/86:150 hoppas att någon minns mina argument fram till dess. 23 maj1986 Jag vill bara understryka behovetav att man, som sagt, ute i länen tar till Regionalpolitiken, m. m. vara de resurser man har. Det är inte i det här huset manskall lösa problemen, och det skall inte heller göras av statsmakterna. Vad sombehövs är kreativitet ute i länen. 53INGEMAR (): Som en stillsam kommentar till alla de inläggsom har gjorts från borgerliga ledamöter i den här debatten vad gäller detnymornade intresset för Bergslagens problem vill jag framhålla att det varförst efter regeringsskiftet som rnan på industridepartementet och statensindustriverk påbörjade det programarbete som sedan ledde till den första s.k.Bergslagspropositionen. Förslagen i den propositionen innebar att man togansvar för strukturförändringarna inom delar av specialstålsindustrin ochsanerade en del gamla lån. Bergslagsdelegationen inrättades och stålföretagenfick bidra med 125 milj. kr. till ett par investmentföretag. Merparten avåtgärderna i den första propositionen följdes upp . har regeringen återkommit i tilläggsbudget III med ettnytt åtgärdsprogram, som omfattar 425 tillkommande miljoner för en rad olikaåtgärder, riktade till Bergslagskommunerna. Det bör i det sammanhanget understrykas att de nuföreslagna åtgärderna är särskilda resurser vid sidan om den ordinariearbetsmarknads- och regionalpolitiken. Visst kan det vara lätt att säga att det häråtgärdsprogrammet inte räcker till. Visst kan det vara lätt att föreslå en radytterligare åtgärder som väcker förhoppningar om att det finns enkla lösningarpå de här svära strukturproblemen. Jag är själv för övrigt den förste att framhålla att viunder från samhällets sida måste fortsätta med fler åtgärder och merresurser till Bergslagen, innan problemen är lösta och det återigen finns ettlivaktigt näringsliv i den här delen av landet. Man löser inte problem med enbart det härpaketet, inte heller problemen i . När slår igenkallvalsverket i Bångbro och SKF slutar med metallurgin i är det fördessa båda orter ingenting annat än en katastrof. Orn inte arbetstillfällenakan ersättas med nya jobb, bortfaller underlaget för de här två kommunerna attvara självständiga kommuner, och de båda tätorterna kommer att bli spökstäder -kulisser som i en . Men det som vi diskuterar är inte de akuta problemeni dessa båda orter. Där har vi noterat varsel just , men vi vet inte hur detkommer att utvecklas. Det finns tid och alltså utrymme att vidta speciellaåtgärder. Jag hävdar således att problemen i de två kommunerna måste lösas påannat sätt. Inte minst måste mycket starka krav ställas på företagen,och , att skaffa ersättningsjobb. Jag skulle i detta sammanhang vilja säga att samma sakmåste gälla när akuta kriser inträffar på orter som inte ligger inom de direktastödområdena. I län uppträder just nu en rad hot mot flera av företageninom kommun. Där förutsätter vi att regeringen och industrideparte- mentet ärberedda till insatser för att stärka glasindustrin bl. a. Prot. RegionalpoUtiken, m. m. I sanningens namn måste dock framhållas att förslagen itilläggsbudget 111 vad gäller Bergslagen på en rad punkter ärpositiva och kommer att medverka till mer långsiktiga lösningar förnäringslivsutvecklingen. Redan nu kan vi konstatera att flera avutvecklingsfonderna haft framgångar med exportsatsningar och teknikhöjandeåtgärder för de mindre och medelstora företagen. En rad företag har börjatinvestera och öka antalet anställda. Ytterligare sådana medel tillförs nu genomtilläggsbudgeten i ökad utsträckning. Satsningen på materialteknikprogram, högskoleutbildningoch teknikcentra är andra positiva åtgärder för att främja ett långsiktigtförändringsarbete, liksom de särskilda arbetsmarknadsåtgärderna. kommer Bergslagsdelegationen att förnyas med en fastarekommunal förankring och med en mer självständig ställning. Delegationen får etteget kansli med tre handläggartjänster och 53 miljoner till sitt förfogande. Visst skulle det också här vara lätt att undervärdaförslaget och föreslå mer pengar. Men faktum är att förslagen är förankrade hosföreträdare för de 23 kommunerna, och rimligen bör de få tillfälle att påbörjaupparbetningen av de nya medlen innan krav ställs på mer pengar. Intentionerna i den motion som jag själv medverkat tillunder allmänna motionstiden har i flera hänseenden tillgodosetts genomförslagen i tilläggsbudgeten och arbetsmarknadsutskottets betänkande. a. satsningen på utvecklingsfonderna, stödet till kommunalaindustrilokaler och en satsning på en . Det gällerockså decentraliseringen av statlig verksamhet till regionala och lokala organi likhet med vad som sker inom arbetsmarknadsverket. Men naturligtvis kommer vi som är från län attfölja utvecklingen på bruksorterna och återkomma med en uppföljning längrefram. 54 () replik: Jag tycker att är litetorättvis när han säger att de borgerliga partiernas intresse för Bergslagen haruppstått först . Om jag inte minns fel - och jag tror somhar suttit i har det här ännu mer i färskt minne - vardet just under folkpartiregeringen som det satsades mycket stora pengar bl. a.närdet gäller Kilstaverken och inte minst i Frövifors. Det var insatser sombetydde väldigt mycket för så stora arbetsplatser. Regeringens intresse för Bergslagenhar också vaknat. Men det har skett först . bra efterfolkpartiregeringens insatser. Också jag tycker att det är bra om vi frånÖrebro län kan hjälpas åt och verkligen försöka åstadkomma den utveckling sombehövs i båda ändarna av vårt län, både i den södra och i den norra delen. 55KARL-ERIK (vpk) replik: säger att vi inte löserLjusnarsbergs och problem här. Tyvärr löser man dem inte någonannanstans heller, såvitt jag kan förstå. Faktum är att den industri som finnsi och i kommer att mista de här arbetena. Ingentingtalar för nåeot annat. Prot.1985/86:150 t. o. rn. industriministernantyder på de punkter som jag har tagit upp att det kommer attgå utför. Regionalpolitiken, m. tn. När det sedan gäller det s. k. Bergslagspaketet vill jagsäga att det inte hjälper de här kommunerna. Ser vi på fördelningen tillDalarna finner vi att av de 155 milj. kr. som går till järnvägar och vägar går138 miljoner till två vägar, av vilka en skall gå förbi . Detsenare ärendet har överklagats hos eftersom man inte vill ha den härvägen. När det gäller arbetsmarknadsåtgärderna satsas 65 milj.kr. Fördelas dessa pengar rättvist mellan de 24 kommunerna blir det 2,71miljoner vardera . Det är nålpengar i det här sammanhanget. talade också omriskkapital till befintlig industri, 68 milj. kr. Med en jämn fördelning pädessa 24 kommuner blir det 2.83 miljoner vardera pä tre är. Och man skallfördela pengarna rättvist - det är ingenting sorn talar för att rnan inte skallgöra det, för i så fall skulle det ha uttryckts i propositionen. I betänkandetstår det bara att dessa pengar skall ställas till förfogande, men inte hur manskall fördela dem. Fördelarman dem rättvist blir det så sorn jag har angivit,och det kommer absolut inte att ge något bidrag av viirde för vare sigLjusnarsbergs eller kommuner. 56INGEMAR () replik: Jag fär uppfiittningen att använda sin replik tid till demagogi. Jag har inte sagt att vi här intelöser och problem - delvis kan vi även här medverkatill en lösning. Vad jag har sagt är att vi inte enbart med de föreslagnaåtgärderna kommer till rätta med de akuta problem som ochHällefors står inför. Det kommer att fordras speciella åtgärder, som vi fär taställning till vid sidan om det paket som diskuteras. Den första Bergslagspropositionen och den uppföljning somkommer - tillika löftena om ytterligare uppföljningar - innebär långsiktigaförslag till lösningar på hela Bergslagens problem. Vi måste vara tålmodiga idetta arbete, men också optimistiska i fråga om att nå resultat. Till vill jag säga att det väcktes mångamotioner och framställdes många interpellationer och frågor till de olikaborgerliga regeringarna under de sex borgerliga åren med krav pä ett samlatåtgärdsprogram för de dä spirande problemen i bruksorterna. Ingen avindustriministrarna visade under den tiden något sorn helst intresse för attlösa problemen på det sätt som den nuvarande regeringen har tagit itu med dem. Ett bevis på det nymornade intresset är just denfolkpartirnotion som själv har skrivit under, där motionärernainte ens vet att SKF inte har något sorn helst med Bångbro att göra. Det står imotionen att SKF har varslat om nedläggning i Bångbro. Det står också attStråssa gruva ligger i .