prot · G90971 · 1985-12-31 00:00:00 — De ungdomar som utbildas vill möta enoffentlig sektor som ger dem möjligheter att ta ansvar och utveckla mångfald.Parallellt med detta ser vi behov av en bättre hushållning med skattepengarna.Mänga vill se prislappar på de offentliga tjänsterna. Enligt min mening är det väsentligt att den offentligasektorn även i fortsättningen utvecklas.under demokratisk ledning och efterprincipen om solidarisk finansiering. Jag lyssnade också på och hans tal omprivata insatser. Jag vill säga att socialdemokraterna inte tror på denideologin, av det skälet att denstrider mot grundläggande rättvisekrav. Jag vill också hänvisa till att renodlademarknadslösningar är sparsamt förekommande internationellt i t, ex, hälso-ochsjukvården. Det beror på att dessa lösningar är oförenliga med kraven på enbehovsanpassad och därmed rättvist fördelad vård. En huvudlinje i utvecklingen av den offentliga sektornblir därför att bredda demokratin. Den offentliga sektorn kan öppnas för direktmedbor-garmedverkan, och den representativa demokratin kan utvecklas genombättre instrument. Ett fördjupat folkstyre har inte enbart ett värde i sig. Detär också ett sätt att utveckla samhällets organisation. Försöksverksamheten med ökad självstyrelse harsatts i gäng med utgångspunkt i flera riksdagsbeslut och med regeringenstillstyrkan av merparten av de 250 dispensansökningar som kommit in från de s.k, frikommunerna. Försöket har hitintills visat att den statliga detaljstyrningenväsentligt kan minska utan att några vitala samhällsintressen går förlorade.Det är regeringens ambition att successivt utvärdera frikommunsförsöket, sä atterfarenheten av försöket kan läggas till grund för förändringar som berörsamtliga kommuner och landsting i vårt land. Regeringen kommer också att läggafram förslag som syftar till att utveckla den kommunala demokratin, dels genomen reform om brukarinflytande, dels genom en reform om decentralisering avbeslut till distriktsnämnder och kommundelsnämnder. Det är bl, a, mot denna bakgrund motiverat att vi gör ensamlad översyn av kommunallagstiftningen, demokratiberedning har påregeringens uppdrag utarbetat ett förslag till principer för en ny kommunallag,som remissbehandlas. kan stärka sin demokratiska förankringgenom att riksdag och regering får bättre möjligheter att fatta styrande besluti de för medborgarna viktiga frågorna. Större eget ansvar för demyndighetsinterna frågorna kan läggas på personalen och verksledningarna. Remissbehandlingen av verksledningskommitténs förslagvisar att kommitténs förslag när det gäller en modernisering av förhållandetmellan regeringen och statsmyndigheterna har fått ett brett stöd bland remissinstanserna.Regeringen kommer att förelägga förslag i dessa frågor senare undermandatperioden. Lät mig här understryka vikten av de förtroendevaldasaktiva medverkan i förnyelsen av den offentliga sektorn och att denna medverkankommer att fä avgörande betydelse för att förändringarna skall kunna genomförasoch komma medborgarna till del. Politikerrollen är enligt mitt sätt att seviktig att utveckla. Det gäller inte minst rollen som ombud för folket. Här vill jag säga att jag delar iHallstahammar uppfattning att vi skall slå vakt om den solidaritet som finnsinom den offentliga sektorn. Jag tror att våra politiker kommer att leva upptill detta ansvar. Regeringens politik är icke, , att dra nerpå den kommunala verksamheten. Vad vi har föreslagit är att man skall dra nedökningstakten till , dvs. det som regering och riksdag har uttalat sig för.Till den likviditet pä som kommunerna har 1987skall man också lägga en inkomstökning på ca 10 miljarder. De kommuner som får svårt attklara sig har vi möjlighet att hjälpa individuellt genom extra skatteutjämning. Genom folkrörelserna och föreningslivet engageras mängamänniskor i ett gemensamt arbete på frivillighetens grund. Regeringen avser attvidta olika ätgärder för att ge folkrörelser, kooperativ och andra frivilligasammanslutningar bättre förutsättningar att utveckla sin verksamhet. Det skallockså kunna ske genom att föreningarna engagerar sig i verksamheter som i dagbedrivs av kommunerna, landstingen eller staten. Ett sätt att utveckla statsförvaltningen är att gemyndigheterna ökade möjligheter att bedriva ett rationaliserings- ocheffektiviseringsarbete på . Under den gångna mandatperioden harregeringen inlett ett försök med treåriga budgetramar i sex statligamyndigheter. Regeringen kommer att ta upp budgetsystemets utformning på längresikt i samband med ställningstagandet till verksledningskommitténs förslag. Ett andra inslag i arbetet med att effektiviserastatsförvaltningen är fortsatta regelförenklingar. Därmed skapas utrymme förstörre ansvar för personalen och dess förmåga att kombinera rättssäkerhet medsunt förnuft. Ett tredje inslag i effektiviseringen avstatsförvaltningen är att anpassa förvaltningsstrukturen till ändradeförhållanden. I förbereds en försöksverksamhet med ensamordnad länsförvaltning med utgångspunkt från beslut förra året.Försöksverksamheten skall utvärderas så att en proposifion om den stafligalänsförvaltningen kan läggas fram senare . Regionalpolitiska mål och mål för staflig service tillmedborgarna, näringslivet och organisationerna talar för en decentralisering avstatlig verksamhet. Det finns bl. a. anledning att pröva vilka möjligheter tilldecentralisering som öppnas genom den nya tekniken inom tele- ochdatakommunikationsområdet. Ett fjärde inslag i utvecklingsarbetet är att bättre tatill vara den stora resurs som personalen utgör. I de tusentalsvardagskontakterna mellan medborgarna och personalen finns en erfarenhetskällasom bättre kan tillvaratas i stat och kommun. För är huvudinriktningen att på detstatliga området genomföra de åtgärder och förslag som redovisades i denpersonalpolitiska proposition som beslutade om förraåret. Regeringen avser också att förelägga riksdagenett förslag till ett samlat chefsförsörjningsprogram för statsförvaltningen. Som ett femte inslag i arbetet med att utveckla denstafliga förvaltningen vill jag peka pä behovet av utvärderingar. som harlämnat förslag som syftar fill en förbättrad resultatredovisning och återföringtill statsmakterna. Regeringen avser också att ta initiativ till att mätningarav servicen kommer till stånd så att jämförelser kan göras mellan olikamyndigheter. Regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppgiftatt föreslå de åtgärder som erfordras för att skall kunnaöverta hela ansvaret för den statliga revisionen. Regeringen kommer att lämnaett förslag till i denna fråga senare i är. En viktig målsättning för regeringens arbete med attförnya den offentliga sektorn är att förbättra servicen så att myndigheternabättre skall kunna tjäna medborgarna. Det gäller bäde i staten och ikommunerna. I den nya förvaltningslag som regeringen har presenteratslår man inte bara vakt om de traditionella kraven på rättssäkerhet, utan denär också inriktad på att motverka krångel, förkorta väntefiderna och underlättakontakterna mellan myndigheterna och medborgarna. Med den nya lagen kanmyndigheterna t. ex. rätta egna fel och kommunicera muntligt i stället förskriftligt med medborgarna. Den nya förvaltningslagen behöver följas upp med en bredoch åtgärdsin-riktad utbildning inom hela den statliga förvaltningen. I åretsbudgetproposition har medel föreslagits för denna utbildning. Regeringenbereder också ett uppdrag till SIPU att framlägga ett utbildningsprogram. På regeringens uppmaning har de statliga myndigheternaredovisat sina åtgärder i syfte att förbättra servicen till allmänheten,kommuner, företag och organisationer. Det har gjorts ett omfattande arbete medregelförenklingar och förbättrad service. Därför är det angeläget attinformera om detta arbete. En sådan redovisning kommer attpresenteras tillsammans med den lägesbeskrivning av försöksverksamheten medfrikommunerna som redan har begärt. Med utgångspunkt från det arbete som jag här kort harsammanfattat kommer regeringen under innevarande mandatperiod att konkretiserasitt förnyelsearbete i den offentliga sektorn. Detta kommer att ske genompropositioner till , överenskommelser med kommunförbunden, samverkanmellan parterna på arbetsmarknaden och praktiska försök ute på arbetsplatserna. I andra länder diskuteras också hur man kan utvecklavälfärdssamhället. Regeringen följer denna diskussion och tar del av detpraktiska arbete som görs i olika länder. I pågår exempelvis en försöksverksamhet som harstora likheter med det svenska frikommunsförsöket. Diskussioner pågår också iNorge. I de nordiska länderna har gemensamma konferenser anordnats i dessafrågor. Ett konkret utbyte av erfarenheter sker också på tjänstemannanivå.Under den här mandatperioden kommer det nordiska utbytet inom stat och kommunatt fortsätta också mellan berörda nordiska ministrar. Genom den nordiskautbytestjänstgöringen kan enskilda tjänstemän fä direkta erfarenheter påförvaltningarna i de andra länderna. deltar även aktivt i ett program inom somsyftar till att förbättra den demokratiska styrningen av förvaltningen. , herr talman! Den svenska modellen för attbedriva en välfärdspolitik har länge varit en förebild för många länder ute ivärlden. När vi nu går in i ett nytt skede av välfärdspolitiken är det minförhoppning att vi skall kunna utveckla sådana lösningar när det gällerdemokrati, förvaltning och en organisation som reglerar medborgarnasförhällande till stat och kommun att vi kan behälla vår roll sominspirationskälla för länder som strävar i samma riktning. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 52HANS i (vpk) replik; Jag begärde replik direkt, för jag studsadenär civilministern sade att riksdagsvalet har visat att folket står påregeringens sida i kampen mot attackerna mot den offentliga sektorn. Ja visst,socialdemokrater och kommunister kämpade gemensamt i något slags antiborgerligfront, kan man kanske säga, mot de spöken som fanns i valrörelsen där dettalades om nedskärningar på det kommunala området. Vi gjorde det faktiskt medframgång. bröt nacken i spurten av valrörelsen, och vi kunde räddaen arbetarmajoritet i . Men jag tror inte att de som röstade på de här partiernahade väntat sig att regeringen skulle lägga fram ett förslag som ligger så närade borgerliga partiernas förslag att de borgerliga partiledarna under debatteni dag har stått och berömt regeringen för dess konsekventa ochskickligt genomförda politik. Välkomna in i högerburen, sade man ju. Det sägerväl allt om inriktningen av politiken. Sedan säger civilministern att jag inte skall missförstådetta. Det är inte så att man begränsar eller försöker minska utvecklingen inomden offentliga sektorn, utan man säger att den bara får växa med 1 %.Finansministern säger annars att den skulle kunna växa , efter vad jaghar läst. Det är riktigt. Men 1 procents utveckling måste ändå innebära enförsämring i jämförelse med vad som vore möjligt i ett läge där människor fortfarandeär arbetslösa, där det finns enorma behov att fylla för den gemensamma sektorn.Hur kan det komma sig att det nationalekonomiskt, det skulle jag vilja ha enförklaring på, är så förkastligt om kommunerna skulle kunna öka sin service, habättre öppethållande på bibliotek, bygga några barnstugor till och kanske kommai gång med en utvecklad kollektivtrafik? Vi som bor i bruksorterna har fåttlära oss , under olika regeringar, att pendling är vad vi skallsyssla med när de lägger ner stålindustrin. Sedan minskar man bidragen tillkollektivtrafiken också. Det här går inte ihop. Vilken ekonomisk-politiskstrategi ligger bakom den sanning som regeringen försöker servera, att om mansparar på bidragen till kommunerna sä att de inte kan fullfölja sina uppgiftereller utvecklas som det vore önskvärt blir det bättre för landet? Jag förstårdet inte. 53GUNNAR () replik: Även jag studsade för civilministernsinledning, men inte av samma skäl som den föregående talaren. Valet varknappast någon särskilt stor manifestation för socialdemokratin. Ni förlorademandat, liksom vi, även om vi förlorade något mandat ytterligare. De problemsom ni nu har inom socialdemokratin bottnar just i de dubbla löften ni gav föreoch efter valet. Men om jag tar fasta på det som civilministern uppehöllsig vid, kring förnyelsen av den offentliga sektorn, är det en sak som bristeri hela denna argumentation som regeringen och civilministern för. Det är inte har analyserat grunden till varför man har ansett sig tvingad attstarta ett s. k. förnyelseprogram. Grunden till det är den omfattande kritik somhar riktats mot den offentliga sektorns sätt att fungera, inte bara av deenskilda medborgarna utan även av en läng rad människor inom den offentliga Det är människorsom upplever en frustrerande arbetsvardag, åklagare som inte längre tror pårättssäkerheten, poliser som känner sig ständigt frustrerade och hindrade i sinarbetsgärning. Det är människor inom sjukvården som ser stora viktigasjukhusavdelningar stängas för att man skall kunna hålla landstingens olikaöppenvårdscentraler vid liv, centraler som hade kunnat skötas bättre ochbilligare genom privata initiafiv. Civilministernsnuddade litet vid den viktiga frågan när han sade att människor i framfiden kommeratt kräva en mer individuell anpassning av välfärden. Det är precis sä det är,och det är precis det som socialdemokraterna under parollen "förnyelse avden offentUga sektorn" vill förvägra dem. Varför inte införa något som jagskulle vilja kalla brukarval i stället för brukarmedverkan ellerbrukarinflytande? Varför inte låta de människor som är beroende av sjukvård,barnomsorg eller skola själva få välja i stället för att skall talaom för dem vilken skola de skall gä fill och dessutom tala om för dem att deeventuellt vid olika kvällsmöten kan fä ha synpunkter på hur skolan ellerbarndaghemmet eller öppenvårdscentralen skall fungera? Sakenär den att vi håller på att fä en indelning i A- och B-lag - de som harråd att anlita privat sjukvård vid sidan om den gemensamma sjukförsäkringenoch de som är hänvisade till enbart den sjukvård som finns inom dengemensamma försäkringen. Det är ni som driver fram indelningen i A-och B-lag,och det är därför det är tragiskt att se framtiden an med den förnyelse ni villha. Ni vill inte förnya tjänstesektorn, utan för er är det ett självändamål attmänniskor skall vara hänvisade fill en enda offentlig sektor. Det leder tillatt ni varken återupprättar människors förtroende för den offentliga sektorneller ger de anställda där den sfimulans och framtidstro som skulle varanödvändig för ett med bättre möjHgheter. 54 () replik: Civilministern och jag är överens om att det är nödvändigt att på olikasätt ompröva organisationen av samhällsservicen. Vad jag och menarär att det då är nödvändigt att ha en strategi för reformarbetet. Påtvingadenedskärningar leder lätt till sämre kvalitet och misstämning bland de anställdaoch bland medborgarna. Sparmål kan bli vikfigare än verksamhetsmål. Det finnsskrämmande exempel från andra länder på att den offentliga verksamhetenförslummas om den tvingas till ständiga neddragningar. Skulle den offentligasjukvården, forskningen, utbildningen och rättsväsendet ständigt få mindreanslag utan att man har något annat syfte än att minska kostnaderna, kansamhällsutvecklingen skadas. De offentliga utgifterna och ocksåskatterna bör sänkas, men syftet skall vara att öka friheten och vitaliseraekonomin. Individen måste få större frihet och möjlighet att påverka sitt liv.Den offentliga sektorn måste koncentrera sina ansträngningar till de huvudområdendär den är oumbärlig och där privata initiativ över huvud taget inte kommertill stånd, i stället för att försöka ägna sig åt allt möjligt och försöka göradet en smula bättre än vad marknaden i övrigt kan. Vissadelar av den offentliga sektorn bör öka: överföringen till barnfamiljer,satsning på högre utbildning, bistånd fill , etc. Men det är baramöjligt om vi har den kraft som krävs och skär bort de delar som intenödvändigtvis måste skötas av den offenfliga sektorn, 9 protokoll 1985/86:70-71 Som jag sade i mitt inledningsanförande: Privatiseringuppfattas av många som ett hot, av andra som en mirakelmedicin. Vi liberalerser det som en intressant möjlighet, men vi har verkligen ögonen öppna för dessbegränsningar. Och vi menar att det inte finns bara ett sätt att förnya denoffentliga sektorn, utan förnyelsen måste drivas från många håll och på olikasätt, inifrån, uppifrån och utifrån. 55 () replik: Det behövs volymmässiga satsningar påbarnomsorg, sade civilministern. Det trista med ett sådant uttalande tycker jagär att uttrycket barnomsorg därmed monopoliseras till att gälla den omsorg somkommunerna står för. Civilministern, som ju är något av fadder tillfrikommunerna, borde väl kunna hjälpa till att avdogmatisera synen påbarnomsorg. Det bedrivs ju ändå barnomsorg vid sidan av den som kommunerna harhuvudmannaskapet för. Om det behövs volymmässiga satsningar på den kommunalabarnomsorgen vet vi knappast, vill jag hävda; vi har inte frågatförskolebarnsföräldrarna. Skulle verkligen inte civilministern utifrån dendebatt om offentlig sektor, frikommuner, osv,, som förs kunna tänka sig attgeneröst fråga alla förskolebarnsföräldrar: Hur vill ni att samhället skallordna barnomsorgen åt er? Sedan skulle vi väl - i demokratins namn, höll jag påatt säga - kunna acceptera de svar som ges och arrangera barnomsorgen efter deönskemål som anges. Då får vi också veta hur stor del av den offentliga sektornsom skall upptas av barnomsorg. Låt mig också få frågacivilministern, varför inte civilministern eller någon annan från regeringensåvitt jag har kunnat lägga märke till lyft in i diskussionen en del avorsakssammanhangen bakom det faktum att den offentliga sektorn svällt såkraftigt. Det har ju inte bara haft med medveten fördelningspolitik att göra.Det är ju ändå så att drogbruket finns där; vad vi än tycker om det vet vi attdet finns där och skapar ett väldigt tryck pä den offentliga sektorn - påvårdsektorn, på domstolsväsendet, på polisväsendet, osv. Jag förstår faktisktinte varför man inte vågar ta upp det i debatten, och där kan jag gärna vändamig till fler partier än det socialdemokratiska. Till i vill jagsäga att även med en tillväxt av kommer kommuner och landsting enligt minmening att klara av den utbyggnad som förestår när det gäller barnomsorgen ochäldreomsorgen. Jag tror också att det finns möjlighet att ytterligare ökaeffektiviteten ute i våra kommuner och landsting och upprätthällakvaliteten och t, o, m, göra omfördelningar så att man kan få pengar över tilleftersatta områden inom sjukvårdens bristområden, t, ex, höftledsoperationeroch gråstarroperationer. Till vill jag säga att vi visst haranalyserat grunden för vår fortsatta välfärdspolitik. Det har vi gjort genomingående diskussioner i mitt eget parti och genom att lyssna till människorna.Jag har inte som ibland haft en enda utgångspunkt när det gälleratt förbättra den offentliga sektorn, nämligen privafisering. Låt mig också säga att jag anser att det föreligger enklar missuppfattning när det gäller privatiseringen av sjukvården, nämligen attsjukvården skulle bli bättre och billigare bara man privatiserar. Så är detinte. Det finns fakta och studier som visar att sjukvårdskostnadernas andel avbruttonafionalpro-dukten varierar såväl mellan länder med offentligfinansiering som mellan länder som har annan finansiering, t, ex,försäkringssystem. Det finns egentligen, , bara ett mätbartsamband, nämligen mellan kostnaderna för hälso- och sjukvården ochbruttonationalprodukten. Länder som har kommit långt i ekonomisk utvecklingsätter av mer fill hälso- och sjukvården än andra länder, detta oberoende avorganisationsformen för sjukvården. Jag deltog i en diskussion om den offentliga sektorn.Efter den diskussionen kom det fram en professor i ekonomi till mig och sade:Jag har varit med i studier, internafionellt och i , där man undersöktfenomenet byråkrafi. Vi har haft uppgiften att studera byråkrati och dessrelation till associationsform - offentlig och privat. Studierna visar attassociationsformen inte avgör. Det är i stället graden av centralisering somskapar byråkrati, dvs. centralstyrd organisafion främjar byråkrati, oavsett omdet gäller det privata näringslivet eller offentlig verksamhet. Detta bordesnarare leda till slutsatsen att det krävs decentralisering, inteprivatisering. En annan sak som den här professorn hade varit med om attundersöka var hur det är med det effektiva beslutsfattandet. Efter att hastuderat den saken i olika länder kom man fram till att effektiviteten ibeslutsfattandet inte hängde samman med associationsformen men väl med om detfanns en ökad grad av centralisering i organisationen. Vi har byggt upp en behovsstyrd vård i landet. En frågasom ligger nära till hands är om den behovsorienterade sjukvärdenöverensstämmer med människors uttalade önskemål. Människorna misstror denoffentliga sektorn, säger . Har då människorna i vårt landförtroende för den offentliga sektorn eller inte? gjorde vi i enjämförande atfitydunder-sökning. Vi frågade svenska folket hur de såg på dengemensamma sektorn och pä olika verksamheter inom näringslivet. Resultatet avundersökningen visade att var mycket eller ganska positiva till sjukhusenssätt att fungera. Motsvarande siffra för SAS var . Därmed har jag interiktat någon kritik mot . Men vi skall ha dessa siffror i åtankeoch inte förledas av skallet mot den offentliga sektorn eller tro attmänniskors tillit och förtroende för stat och kommun skulle vara nedkörd. undrade hur vi ställer oss till den valfrihetsom går ut på att olika organisationer och föreningar skall få bedriva skildaverksamheter. Diskussionen om privatisering måste hållas skild från denkompletterande privata verksamhet som vi har . Ingen ifrågasätter, i varjefall inte socialdemokratin och regeringen, dagens privatpraktiserande läkare,privatpraktiserande tandläkare, föräldrakooperativa daghem och enskildaskolor. Vi får också skilja på privatiserad kommersiell verksamhet och denideella verksamhet som bedrivs när t, ex, föräldrar startar kooperativadagherri eller den verksamhet som bedrivs i med sin särskildapedagogik. Även kyrkan bör i det perspektivet kunna få organisera barnomsorg. Regeringen kommer att öka valfriheten så till vida att deni större utsträckning än säger ja till icke kommersiella modeller ochpå olika sätt understöder föreningar och kooperativ som bedriver ickekommersiell verksamhet. Det gäller att ta till vara de insatser som enskildamänniskor vill göra och därmed bidra till ökad valfrihet för medborgarna.Deltagandet i samhället ökar dä också. 57 HANS i (vpk) replik: Jag kan inte se annat än att delikviditetsindragningar som gjordes värst drabbar de kommuner somhade den sämsta likviditeten. De måste nu låna pengar för att ha ettrörelsekapital till bl. a. löneutbetalningar. Ovanpå det kommer åretsproposition med förslag om indragningar på en rad områden. Jag kan inte se attdet pä något vis skulle förbättra kommuners och landstings möjligheter att nåen rad av de mål som civilministern nämnde. Dessa kommuner hade redan tidigareproblem och stod inför stora krav på förbättringar. Hur skall deras möjHgheteratt lösa problemen öka när man tar ifrån dem pengar? Civilministern sade att man hade frågat folk vad de tyckteom den offentliga sektorn. Vilken syn på den offentliga sektorn har regeringen?Är den en tärande sektor som helst skall begränsas eller minimeras? Eller skallden offentliga sektorns tillväxttakt hållas tillbaka därför att den, som manbrukar säga i den borgerliga propagandan, är för dyr? Eller är det enverksamhet som är absolut nödvändig, som är samhällsnyttig och som bordeutvecklas på läng sikt, både för sitt demokrafiska innehåll och för sinamöjligheter att skapa arbetstillfällen och en sund samhällsekonomiskutveckling? Det vore bra om vi fick reda på det, för ni säger en sak iden allmänna debatten, när ni slår mot de borgerliga partierna, men ni handlarpå ett annat sätt i den praktiska ekonomiska politiken.