prot · G90939 · 1985-12-31 00:00:00 — Därmed ansågs det att man intenärmare granskade andra medel, metoder och åtgärder. En enig utredning komemellertid fram till att kritiken varit överdriven. har också ett bättreförfaringssätt i själva framtagningsprocessen utvecklats . Nuär både näringslivet och vana vid systemet och har lärt sig atthantera det på ett bättre sätt. Självfallet finns det, herr talman, isakfrågorna olika ståndpunkter. Denuppstramning som har skett inom tyder enligt min mening på, vadgäller antalet och urvalet av riktiinjer, att så är fallet, lag kan nämna attdet tiHkom 32 riktlinjer, och fram tiH april iår 17, Jaghar valt att i mitt anförande uppehålla mig särskilt vid riktlinjerna av denanledningen att de oftast blivit ett slagträ i den konsumentpolitiska debatten.Det förträngs tyvärr alltför ofta att de i grunden tillkommit för atttillvarata och bevaka konsumenternas ställning, för att åstadkomma ett tryggareoch objektivare förhållande mellan de olika parterna på marknaden. Jag anserdärför att riktlinjesystemet har kommit för att stanna, Riktiinjernasrättsliga ställning kommenteras utförhgt i betänkandet. Vi i folkpartietinstämmer helt i majoritetsskrivningen, att det inte råder tvekan om attriktHnjerna rättsligt sett har karaktären av icke bindande regler. Marknadsdomstoleni sin tur gör en självständig prövning om en näringsidkares handlande stridermot marknadsföringslagen. Enoklarhet har rått om avsikten med bör- eller skall-regler i riktlinjerna.Numera innehåller författningsregler ett särskilt förtydligandeom vad som händer om inte reglerna följs. Konsumentpolitiken uppmärksammas tyvärr alltför sällan i den allmännadebatten. Den ställs undan i ett hörn i glömskans värld och uppfattas av mångasom ett onödigt påfund. Det finns även här i kammaren uttryck för den åsiktenatt man smått raljerar med de konsumentpolitiska frågorna. Ändå handlar det iverklig mening om förhållanden som rör vårt dagliga liv. Folkpartietsuppfattning är att det i samhället skall finnas utrymme för utveckling av enmarknadsekonomi som främjar mångfald och valfrihet. Med en liberalmarknadsekonomi kan besluten fattas ute hos företagen och produktionen anpassastill konsumenternas krav. Men det fordrar och förutsätter en ständig vaksamhetoch balans mellan producent och konsument. Det bygger också på enskildaindividers kunskap. Konsumenten skall själv avgöra vilka produkter han/honbehöver. myndigförklarar konsumenten, som vi bejakarbehovet av en väl fungerande konsumentupplysning och därtill anpassade lagar. Jagvill därför yrka bifall till lagutskottets hemställan i betänkande 1985/86:10utom vad avser momenten 6 och 7, där jag yrkar bifall till reservationerna 2och 3. Vad särskilt gäller talerätten i vill jag motiverafolkpartiets och övriga reservanters ställningstagande i reservation 2, NicGrönvall har ju tidigare utvecklat vårt ställningstagande i reservation 3, Företagenbör enligt vår mening även ha möjlighet att direkt föra talan imarknadsdomstolen mot ett annat företag i ett konkurrensärende. Utskottetsmajoritet föreslår emellertid att nuvarande ordning bibehålls, vilket vi på detbestämdaste motsätter oss. Det vittnar, tycker vi, om en okänslighet gentemotnäringsidkarens vardag. Det betyder att KO först måste besluta om att inte föra saken tilldomstol, innan näringsidkaren kan vända sig till . Kritik harunder dessa år inte saknats mot detta förfaringssätt. Omgångenmed en prövning först hos konsumentombudsmannen orsakar näringsidkaren enförsening av ärendet, som kan vara till stort men för honom eller henne. Denkonkurrensskadliga verksamheten kan sedan ha förlorat i aktualitet. ansåg för sin del att kritiken mot nuvarande regler omtalerätt förtjänade att åtgärdas och föreslog en direkt och obeskuren talerätt.Även med tanke på de minskade resurserna för har de flestaremissinstanser instämt. Folkpartietinstämmer i kritiken. Vi anser det stötande att en näringsidkare hindras frånatt direkt vända sig till i ett marknadsföringsärende somkanske klart strider mot marknadsföringslagen men som KO av skilda skäl, t, ex,prioritering av konsumentintresse och med hänsyn till trotsallt begränsade resurser, har svårt att föra fram. Viyrkar därför bifall till reservation 2 och 3 och i övrigt till lagutskottetshemställan. Anf.17 () replik: Jag kan inte underlåta att peka på de skillnader mellan folkpartietsoch hållning i konsumentpolitiska frågor som jag redovisade. Detskulle vara värdefullt om ville precisera vilken del av denmarknadsekonomiska mekanismen som hon och inte anser fungeratillfredsställande. har ju formulerat sin tiHtro tillmarknadskrafternas förmåga att tillhandahålla konsumenterna vad de behöver. Menom jag hann anteckna rätt, sade i fortsättningen ungefär att denmarknadsekonomiska regleringen av marknaden behöver tillsyn. det så att den förutsätter vaksamhet och balans och en till marknadenoch konsumentupplysningen anpassad lagstiftning. Det måste alltså betyda just det som folkpartietsställningstagande i reservation 1 tyder på, nämligen att man inte riktigt Htarpå att aktörerna i det marknadsekonomiska växelspelet förmår fungera väl. JagviH gärna veta: Vem är det ni inte Htar på- är det producenterna eller är detkonsumenterna? 18 ()replik: Vi skiljer oss här från den moderata synen, det är helt klart. Frånfolkpartiets sida har vi stort förtroende för konsumenten, men vi menar attkonsumenten behöver ha tillgång till konsumentinformation, konsumentupplysningoch de lagar som finns i samhället. Vi anser att detta bildar en skyddsram, såatt konsumenten själv kan klara sig. Om jag har uppfattat rätt, vill slopa riktiinjesystemet, och det tror jagskulle vara en olycklig väg. Vibekänner oss också till en fungerande marknadsekonomi, där vi har stor tilltrotill producenten. Men vi menar att i det krångliga samhälle som vi lever imåste konsumenten ha en möjlighet att ta reda på vad som är rätt och riktigtför att systemet skall kunna hållas i balans. Jag är mycket noga med att påpekaatt det behövs en balans i det här systemet. Då tror jag marknadskrafternafungerar bäst. 1985/86:39 Anf.19 () replik; Innebörden av det som säger är faktiskt att hon 77 ', , /, , inte har förtroende för producenterna. Hon säger ju själv att hon har Marknadsföringslagen o i i förtroende förkonsumenternas förmåga att skaffa sig information och upplysning. Men när honsamtidigt säger att det behövs samhällsinsatser på det här området, måste dettyda på att inte har förtroende för att producenterna ochnäringslivet vill tillhandahålla den upplysning och information somkonsumenterna obestridligen behöver. Det är värt att notera. Jagskall sedan lägga till att det inte har sagts något alls vare sig här i dageller i reservationen som tyder på att vill helt avvecklarikthnjeverksamheten. Det har t, o, m, uttryckligen sagts att i konsekvens medvårt förtroende för marknadsekonomins växelspel anser vi att riktlinjeverksamhetenskall få förekomma blott i de fall då det visar sig att producenter ochkonsumenter inte lever upp till sin roll. Jaghar mycket svårt att förstå linje. Det är kanske detta med tvåstolar som fortfarande lockar. Jag har svårt att förstå hur linjepassar med att marknadsekonomin är den kraft som man litar till, Anf.20 () replik; Jag vet inte om uppträder särskilt ofta i rollen somvanlig konsument. Om det vore så skulle kanske stämma ned tonlägetlitet. Vihar ett fantastiskt utbud av varor på marknaden, och som enskild konsument harman ganska svårt att göra ett val. Därför har vi behov av en offentligkonsumentupplysningsverksamhet och riktHnjer där man kan jämföra de olikavamslagen. Jagkan säga att vi från sida har stort förtroende för producenternapå samma sätt som vi har stort förtroende för konsumenterna, men vi viH intesätta det offentliga konsumentupplysningsinstitutet ur funktion. Vi vill bevaradet, så att konsumenter och producenter skaH kunna fortsätta ettförtroendefullt samarbete. Jagkan tala om för att jag tycker det är bra att vi har fått bl, a.riktlinjer för säkerheten när det handlar om barnsängar. Jag tror inte attkonsumenterna tycker att det är en dåhg typ av riktlinjer och säkerhetsbestämmelser.Tvärtom uppskattas detta mycket av barnfamiljer, som inte har tid och ork attspringa och jämföra i olika affärer. kan de vända sig till konsumentverketsupplysare och få råd om detta härvidlag, Anf.21 (): Det betänkande som vi nu diskuterar behandlar regeringens förslag tillförändringar i marknadsföringslagen, I propositionen föreslås bl. a, attmarknadsdomstolens nuvarande möjlighet att förbjuda detaljister att saluhållafarliga eUer otjänliga produkter skall utvidgas så att även tillverkare,importörer och grossister kan förbjudas att tillhandahålla en sådan vara tiHsenare säljled. Isamband med beslutet om konsumenttjänstlagen beslutade riksdagenatt 4 § i marknadsföringslagen skulle avse också de tjänster som omfattasav denna lag. föreslås att produktsäkerhetsbestämmelserna skall vidgas tillatt omfatta hela tjänsteområdet. Ett annat för konsumenterna viktigt förslagger möjlighet att stoppa varor eller tjänster närdet föreligger överhängande risker för skador, utan att som för närvarandeförst behöva höra den person som beslutet avser. Det gäller således många viktiga förbättringar förkonsumenterna, och utskottet tillstyrker bifall till propositionen med en vissredaktionell ändring. Som vanligt när det gäller konsumentfrågorna blev vinaturligtvis inte överens, utan tre reservationer har fogats till betänkandet, I reservation nr 1 av behandlas näringslivetsegenåtgärder, Alla parter är överens om behovet och vikten av ökadeegenåtgärder. Flera sidor i propositionen handlar om den positiva syn som vialla har i denna fråga. Men vi har inte alla samma blåögda övertro på de friamarknadskrafterna som . Vad nu vill komma åt är riktlinjesystemet.Moderaterna upprepar sin gamla tes att riktiinjeverksamheten är alltföromfattande och att en omprioritering måste ske av resurser.Samtidigt har äntligen insett att riktlinjerna inte helt kanundvikas. Det betyder, , att inte heller fullständigtlitar på marknadskrafterna. Det finns 45 riktHnjer, varav 20 rör säkerhetsfrågor. Desenaste tre åren har totalt 10 riktlinjer tagits fram. Det är alltså i snittungefär 3 . Dessa riktiinjer avser elmateriel, leksakers säkerhet - bl.a. när det gäller brännbarhet -, kontaktlinser och linspreparat samt de stegarsom tidigare raljerade över. Jag tycker faktiskt att det ärviktigt att jag när jag som konsument köper en stege vet att jag också vågar gåupp på den utan att stegen ramlar i bitar och jag i golvet. Riktlinjerna avser vidare beklädnadstextihersbrandegenskaper, cykelhjälmar - en mycket viktig fråga när det gäller barn -,en revidering av konsumentkreditiagen, barnskyddande beslag för fönster ochfönsterdörrar samt begagnade bilar. Jag är glad att här så tydligt har talat omfolkpartiets syn på riktlinjeverksamheten. Men jag förstår av att han tycker att kvinnliga riksdagsledamöter inte är Hka mycketvärda i arbetet här i kammaren och i utskotten som moderata manligariksdagsledamöter. Åtta av föreskrifterna röralltså säkerhetsfrågor. Jag skulle vilja fråga vilka av dessariktiinjer som inte behövs. Jag förstår att den som avser stegar finns med, menvilka fler är det som han anser vara onödiga? vill att skall få inledaförhandlingar för framtagande av riktHnjer endast då brister uppstår i denmarknadsetiska utvecklingen och dessa inte åtgärdas från näringslivets sida.Som kommentar tiH detta vill jag citera från mitten av s, 29 i propositionen,där departementschefen säger: "På vissa områden torde det dock vara angeläget attge riktlinjesystemet företräde framför egenåtgärder inom näringslivet. Jagtänker därvid särskilt på produktsäkerhetsområdet, när det behövs regler omtekniska metoder, vamegenskaper eller gränsvärden o, d, för att förebyggaolycksfall. Prot.1985/86:39 nu sagts kan ha motsvarande betydelse då det gäller områdenmed svag organisationsgrad, där alltså många företag stårutanför branschsammanslut- Medanledning av vad som står i den senare delen av citatet vill jag framhållaatt vi vet att branschorganisationerna har vissa bekymmer. Jag yrkaravslag på reservation nr 1, Reservation nr 2 är avgiven av samtliga borgerligapartier, som vill ge näringsidkarna rätt tiH direkt talan i ikonkurrensärenden. Det är självfallet ett samhällsintresse att man snabbt kanstoppa otillbörliga konkurrensmetoder, som inte bara skadar näringslivet utanockså ger negativa effekter för konsumenterna. Eftersom konsumenternas läge ärmest utsatt anser departementschefen och utskottsmajoriteten att vi måsteprioritera deras intressen. Därför är det nödvändigt att konsumentombudsmannenhar möjlighet att kontrollera om det ur konsumentsynpunkt är angeläget attdriva frågorna, innan utredning och process lagts upp på ett sätt som intepassar konsumentintressena. Vi vet att det är nödvändigt att konsumentombudsmannenfattar sina beslut snabbare, så att olägenheterna för näringsidkarna minskas såmycket som möjligt. Sådana direktiv till konsumentombudsmannen är på gång. Jag yrkaravslag även på reservation nr 2, Reservation nr 3 behandlar medgiven talan och är också denavgiven av representanter för samtliga tre borgerliga partier. Utskottsmajoriteten har i och för sig förståelse förkravet i reservationen, men vi instämmer trots detta i departementschefensuttalande att frågan om ersättning får aktualiseras i ett vidare sammanhang. Jag tycker det är symtomatiskt att de borgerligapartierna, som brukar lägga fram förslag om neddragning av medlen tHl deverksamheter som är till fördel för konsumenterna, nu framlägger förslag somskulle ge ekonomiska förbättringar för näringsidkarna. Det konsekventa i derasuppfattning kan ingen anmärka på. Jag vHl yrka avslag även på reservation nr 3, Med det här anförda ber jag att få yrkabifall till lagutskottets hemstäHan i betänkande 1985/86:10, 22 ALL (m): Det är väl inte så mycket av det som sagtssom borde föranleda rephk. Jag skall bara uppehålla mig vid den fråga somriktades till mig, nämligen vilka riktlinjer det finns som inte behövs. Svaretpå det ligger just i vad jag sade - konsumenterna har ingen aning om vilka riktlinjersom finns! Jag vet i denna stund inte hur man bär sig åt för att komma överkonsumentverkets riktiinjer, om man inte åker ut tiH och beratt få dem. Det är just det som är svagheten. Jag kan alltså inte svara på denfråga som ställde, heh enkelt av det skälet att dessariktiinjer inte finns tillgängliga. Inga-BrittJohanssons kommentar till reservation nr 3 visar hur litet vill förstå reservationen. Grunden för att man vill accepteraatt rättegångar förs mot en part som medger en talan skulle vara 26 den att man behöver rättsligvägledning. Om man nu tvingar en part in i en rättegång mot hans vilja,efter hans medgivande i sak, och därmed ger honom kostnader, kommer den parten- det kan vara övertygad om - inte att engagera signämnvärt i rättegången. Det mål som säger sig vilja uppnåär en förbättring av den konsumenträttsliga praxisen, men det blir faktisktprecis tvärtom. Vi får marknadsdomstolsdomar där man har slagit in en öppendörr, där det inte finns någon motpart. Det kan sannerligen inte varakonsumenterna till nytta. Reservation nr 3 har alltså ingenting att göra medrollfördelningen mellan producent och konsument utan enbart med en önskan attse till att den konsumenträttsliga praxis som utvecklas är en bra praxis. Prot, 1985/86:39 Anf.23 (): För att riktlinjerna skall kunna fungera är det inte nödvändigt attvarje konsument har dem tillgänghga i handen. När parterna förhandlar framriktHnjer förbinder sig också motparten att på sin kant se till att branschenföljer de riktlinjer man kommit överens om. kan man som konsument fåhjälp av sin konsumentvägledare - en sådan finns i de flesta kommuner - att tareda på vad som står i riktlinjerna. Det är alltså inte särskilt svårt, NicGrönvall, Närdet gällde reservation 3 sade jag att vi i princip har förståelse för kravet ireservationen. Vi tycker inte att det finns ekonomiska möjligheter attgöra någonting åt den här situationen - det sade vi också förra gången fråganbehandlades. Vad som händer i och med dagens beslut är att branschorganisationernafår möjHghet att hjälpa sina medlemmar i samband med de här ärendena. Den vägenfår de faktiskt även en ekonomisk hjälp. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom.3 (näringslivets egenåtgärder) Utskottetshemställan bifölls med 237 röster mot 69 för reservation 1 av Per-OlofStrindberg m. fl. Mom.6 (talerätt i ) Utskottetshemställan bifölls med 158 röster mot 148 för reservation 2 av Per-OlofStrindberg m.fl. Mom.7 (medgiven talan) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 3 av m, fl. -bifölls med acklamation. Övrigamoment Utskottets hemställan bifölls. 1985/86:5 Tilläggsbudget I(prop, 1985/86:25 delvis) 1985/86:39 8 § På förslag av tredje vicetalmannen beslöt kammaren kl, 13,49 att ajournera sinaförhandlingar till kl, 15,00, då dagens frågestund skulle börja. ömöverenskommelse med om transitvisum för flyktingar 9 § Förhandlingarna återupptogs kl, 15,00 under ledning avandre vice talmannen. 10 § Svar på fråga 1985/86:196 om överenskommelse medÖsttyskland om transitvisum för flyktingar i har frågat mig om jagavser ta förnyade kontakter med myndigheterna i när det gäller utfärdandeav transitvisum till personer som saknar inresevisum till . Låt mig först understryka att varje land har rätt attsjälvständigt bestämma sin viseringspolitik. På svensk sida har vi vädjat tillDDR att ansluta sig till den internationella praxis som gäller vid utfärdandeav transitvisum. Den innebär att ett sådant visum inte skall utfärdas, om intetransitresenären har behövligt inresevisum tHl destinationslandet. Frågan om transitresorna togs upp med DDR i början av år1985,åtog sig DDR att överlämna pass som saknar svensktinresevisum till befälhavarna på de färjor som går i trafik mellan ochTrelleborg, Denna rutin tillämpas alltjämt och fungerar tillfredsställande. Vag gäller transitviseringarna harsamtal fortlöpande förts med DDR, Någon formell överenskommelse i denna frågaföreligger inte. har vi dock märkt en ökad förståelse för vårståndpunkt från DDR;s sida. Jag kan försäkra att regeringentillmäter denna fråga stor vikt. 25STEN i (m): Jag tackar för svaret. Det föreligger ingenformell överenskommelse i detta sammanhang, säger statsrådet. Men iår slog statsrådets kabinettssekreterare på stora trumman ochförsökte inbilla svenska folket just att det förelåg en överenskommelse. Hanpåstod att han hade kallat till sig ambassadör för att göra enkraftig markering. Enligt TT sade : kommer inte flyktingar tHlSverige via DDR i de fall de saknar svenskt inresetillstånd. Vidare kan jag återge följande; var nöjd med densnabba och positiva handläggningen beträffande den svenska markeringen. Man kan fråga sig; Är det somdriver med oss eller är det som driver med oss? Denne haruppenbarligen försökt inbilla svenska folket att här föreligger enöverenskommelse, något som statsrådet förnekar. Alltsedan februari månadhar 4 000 flyktingar sökt asyl i . De har kommit via frånSassnitz. I samtliga fall - alltså utan undantag - har de saknat svensktinresetillstånd. Det är därför förvånansvärt att statsrådet inte vet vad hansmedarbetare har sysslat med under vintermånaderna tidigare . ,herr talman, måste jag ställa ytterligare en fråga till statsrådet: Om man nu framöver vill ha en politik som innebär att mankräver av en flykting att han skall ha svenskt inresetillstånd, vem kan dåkomma till som flykting? Man kan ju inte få ett sådant tillstånd i varesig , eller - det är omöjligt. Överläggningen var härmed avslutad. Om åtgärder för att hjälpa regissören attfå utresetUlstånd ur 11 § Svar på fråga 1985/86:222 om åtgärder för att hjälparegissören att få utresetillstånd ur Ehsabeth har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att den sovjetiske regissören skallfå utresetillstånd ur . med familj önskarutvandra till . Familjen saknar såvitt jag vet anknytning till Sverige.Enligt svensk uppfattning bör alla medborgare som önskar lämna eller återvändatill sitt land få göra det. De inskränkningar som görs i Sovjetmedborgarnasmöjligheter att utvandra står i strid med FN:s deklaration om mänskligarättigheter. Vår inställning på denna punkt har vi i olika sammanhang klargjortför . Den kommer vi att fortsätta att hävda. 27ELISABETH (): Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret på min fråga. I allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna står det bl, a, så här: "har rätt att lämna varjeland, inbegripet sitt eget, och att återvända till sitt eget land." Jag känner naturligtvis till regeringens positivainställning i förhållande till denna kommission. svararemellertid på min fråga att familjen såvitt han vet saknar anknytning tillSverige. Ja, om vi ser det släktmässigt är det så, men mannen har begärtutresetillstånd för sig och sin familj till , Ett öppet brev riktat till den sovjetiska regeringen ärundertecknat av en rad regissörer och teaterchefer i - det ärAlfredson, , Granditsky och andra, som jag inte hinner räkna upp . Dehar skickat inbjudningar till , Han är bl, a, inbjuden av Kungl, Dramatiskateatern för ett regiuppdrag vid teatern. Han är inbjuden av för ett seminarium. På det vetenskapliga och på det kulturella planet m,m, ärdet av stor betydelse att vi vidmakthåller kontakten. Jag hoppas att denna uppgiftskall leda vidare till att vi kan stödja Kelbert, åtminstone försöksvis, så atthan kan utföra dessa uppdrag: Jag vill påpeka för dem som lyssnar att ärjude och s. k. refusnik. Han har begärt utresetillstånd till ochharblivit förvägrad det. Han och hans familj får därmed leva i en mycket svårsituation i , Han får t, ex, inte arbeta. Låt mig sluta med attsäga att en av hans mycket fina filmer om mänskligheten och vetenskapen visadesi 1985/86:39 under annat namn, eftersom han intelängre ansågs vara en existerande person. Om denplanerade silvergruvan i Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på fråga 1985/86:227 om den planeradesilvergruvan i har med anledning av ettregeringsärende angående tillstånd för till utökadgruvbrytning i frågat mig vilka överväganden i regeringen som göratt beslutet drar ut . Beredningen av ärendet iregeringskansHet sker med inriktning på att beslut skall kunna fattas . Anf.29 (): Jag ber att fåtacka miljöministern för svaret på min fråga, Gruvhanteringen har uråldriga anor i Bergslagen, IGarpenberg har man brutit malm i snart 1 . Naturen är allvarligt skadadav den gamla brytningen. Området kring den delvis torrlagda ser ut somett sterilt månlandskap. Slagghögarna oxideras, och läckaget av tungmetallerförorenar vattnet ända till , Kartongfabriken i har bekymmer medsitt vatten. De flesta är överens om att gruvhanteringen ändå skallfortsätta. har vi emellertid helt andra tekniska och ekonomiska möjligheterän våra fäder att bryta malm på ett miljövänligt sätt. Jag anser att vi harrätt att "låna" natur, tömma en sjö, medan vi bryter malmen, underförutsättning att vi återställer naturen efter oss. Den generation som drarnytta av hanteringen skall bekosta arbetet med att städa efter sig. Det verkHgtallvarliga är när vi skadar naturen oåterkalleligt eller lastar över enormaproblem på kommande generationer som de tvingas klara antingen det går ellerinte. En fortsatt gruvhantering är också det bästa sättet attåterställa naturen efter den äldre brytningen. Slagghögarna kan täckas ochplanteras så att tungmetallerna stannar kvar i jorden. Kommunens krav på dennya brytningen är också viktiga. Jag viH ställa ytterligare en fråga till miljöministern,och jag hoppas verkligen att han har möjlighet att besvara den: Kommermiljöministern att StäHa sådana krav att miljön i blir bättre efteravslutad gruvhantering än den är och så att vattenföroreningen minskar iförhållande till hur det är ? Jag är väl medveten om att detta ärende harmycket stor betydelse för sysselsättningen i området. Det är emellertid ocksåett ärende som leder till stora ingrepp i miljön.