prot · G90951 · 1985-12-31 00:00:00 — Utskottet säger bara att regeringen bör övervägaatt titta extra noga på just de personer som skulle drabbas av dessa höjningarpå . Men frågan är inte alls löst, och det skall bli mycketintressant att se hur regeringen - om den över huvud taget bryr sig om vadutskottsmajoriteten säger i detta stycke - tänker lösa det problemet. AnL 19ERLING () replik: Det förefaller som om har svårtatt acceptera att staten härigenom får ett minskat budgetunderskott. Man kanskekan snirkla litet med formuleringarna, men det går inte att förneka att vi kanminska budgetunderskottet med ca 400-450 milj, kr och att detta är en effekt avpropositionen. Jag tycker man skall vara så ärlig att man kan erkänna att detär en effekt av propositionen. Det är den som gör att vi i tyckeratt det skulle vara värdefullt att ställa upp för en restriktiv finanspolitik. AnL 20LARS (): har till bostadsutskottetyttrat sig över proposition 10 om ändrade grunder för bestämmande av denstatliga bostadslåneräntan. Liksom bostadsutskottet uttalar vi ifinansutskottet stark kritik mot att propositionen inte innehåller någonredovisning av förslagets ekonomiska effekter. Hela förslaget bärimprovisationens prägel. Det är ovanligt men därför desto mer välkommet att ävenriksdagens socialistiska ledamöter anför så skarp kritik mot regeringen när denförsummar att lämna ett tillfredsställande underlag för våra beslut. I finansutskottet diskuterade vi som sig bör främstfrågans finansiella aspekter. har ju gällt att bostadslåneräntan skallmotsvara statens kostnad för långfristig upplåning jämte ett visstadministrationstillägg. Så länge räntan på prioriterade obligationslån lågendast obetydligt under den långa marknadsräntan, förelåg det på denna punktinte något egentligt problem. har skillnaden i räntenivåökat markant, vilket som bekant medfört att placeringsplikten för vissakapitalinstitut alltmer fått karaktären av en extra beskattning. En av de få saker som står i den hlla folder som skallföreställa proposition är att i fortsättningen bostadslåneräntan bordebestämmas med hänsyn till ränteläget även i fråga om annan statlig upplåning änden. som sker genom långfristiga obligationslån. I motivtexten talas om denmarknadsmässiga upplåning som sker mot statsskuldväxlar m. m. Härigenom skulleman skapa en situation där staten fortsatte att delvis låna till en kraftigtnedreglerad ränta men för sin utlåning betinga sig en marknadsmässig ränta somtill råga på allt i huvudsak skulle bestämmas av kostnaden för kortfristigupplåning. I finansutskottet väckte jag frågan om det verkligen kananses korrekt att basera räntan för långfristig upplåning på statens kostnadför den kortfristiga finansieringen av statsskulden. Men utskottets socialisteroch folkpartister ville inte sträcka sig längre än till att ränteberäkningenskulle grundas på vHlkoren för statspapper med en löptid överstigande . Vi moderater upprepade i en avvikande mening vad som redanförts fram i den moderata motionen i frågan, att det är fel att fastställabostadslåneräntan med hänsyn till statens kostnader för den samlademarknadsmässiga upplåningen. Bostadslåneräntan borde enligt vår mening istället följa den långfristiga marknadsräntan. Det skulle kunna uppnås enklastgenom att man slopade utgivningen av prioriterade statsobligationer tillkonstlat låg ränta - då löses detta automatiskt. Jagkonstaterar nu med tillfredsställelse att bostadsutskottet beträffande jämförelseräntaninte följt finansutskottets majoritet utan godtagit den moderata ståndpunkten.Det sägs nämligen i betänkandet att bostadslåneräntan skall bestämmas utifrånmarknadsräntan på statsobligationer med en återstående löptid - detjag eftersträvade i finansutskottet. Detta betyder en kraftig förändring, för att inte säga ettunderkännande, av regeringens ursprungliga förslag. Syftet med det förslaget ärvad som uttrycks i den mening som står på själva omslaget och även sommotivering för departementschefens ställningstagande. Syftet sades vara att tahänsyn till ränteläget även i fråga om annan statlig upplåning än den som skergenom långfristiga obligationslån. Men är det inte längre fråga om attbeakta t. ex. statsskuldväxlar eller riksobligationer med kortare löptid än femår. Till beräkningsunderlaget förs, förutom de prioriterade statslån som redanfanns där, endast riksobligationer med en löptid och däröver, dvs.just långfristiga obligationslån. Genom bostadsutskottets långtgående ändring av regeringensförslag blir räntenivån lägre och besparingseffekten för staten betydligtmindre än vad man tidigare räknat med. Medan motion 216 från utgickfrån att bostadslåneräntan skulle bli har, som redankommenterats här, riksgäldsfullmäktige , efter de ändringar sombostadsutskottet vidtagit, räknat fram denna ränta till . föreföll överraskad över att räntan serut att bli lägre än vad var berett att godta. Det beror alltså,vilket han inte verkade medveten om, på den ändring som självvarit med om att besluta. Med denna lägre räntenivå blir inte hellerutvidgningen av subventionssystemet lika stor som ett bifall till propositionenskulle ha medfört. Men ändå kvarstår betydande oformligheter. Fortfarandekommer, på ett godtyckligt sätt, vissa småhusägare att få en kraftigt förhöjdboendekostnad, medan andra tvärtom får behålla sina räntesubventioner längretid än vad som var avsett. Som har utvecklat vidhåller vimoderater vårt förslag till besparingar inom räntesubventionssystemet. Detförslaget medför en betydhgt större besparing för statskassan än vad som nukommer att genomföras. Dessutom innebär det början till en successiv avvecklingav subventionssystemet, medan regeringsförslaget - även efter den omvandlingdet genomgått - betyder att subventioneringen utvidgas. berömde för att föra enkonsekvent politik och antydde att vi moderater ändrat uppfattning. Tillskillnad från presenterade vi redan före valet ett konkretdetaljerat förslag, som ger betydligt större besparing än vad som blir följdenav det regeringsförslag som skall genomföras. Vi vidhåller vårt förslag,senast framlagt här i , och hoppar inte i all hast över påregeringens linje, som, efter vad som har framgått av debatten här, är enkombination av halvmesyr och hastverk. Det blir då alldeles orimligt att påståatt vi ändrar uppfattning, att vi, som det sagts i annat sammanhang, skulleuppträda opportunistiskt. Vi håller fast vid en linje som vi från början harbetraktat som bättre och som vi , efter den behandling som har ägt rum, ocksåkan konstatera att det hade varit mycket bättre om majoritet hadeföljt. Frånfinansiell synpunkt kvarstår alltså den moderata kritiken på två Anpassningen tillden långa marknadsräntan borde ske genom att systemet med prioriteradestatsobligationer överges. Och nedskärningen av statens utgifter förbostadssubventioner borde ske genom en snabbare avtrappning av räntebidragen,vilket enligt den moderata modellen skulle ge en betydligt större budgetmässigeffekt. Jagtillåter mig avslutningsvis, herr talman, uttala en förmodan att ävenriksdagens majoritet inom en tämligen nära framtid kommer att röra sig i denriktning jag här har angett, AnL21 () replik: Vi i är inte förvånade över att räntan blir något lägre änvad som sades i propositionen. Redan på de presskonferenser där vi förklaradeatt vi skulle stödja propositionen påpekade vi att räntan förmodligen blirlägre än i förslaget, av den anledningen att räntan är på väg ner. Detta hargett ett genomsnitt som innebär att man får en lägreräntesats. Vi är självfallet medvetna om de olika typer av beräkningssätt somanvänds när räntan fastställs. Viuppfattade er från moderata samlingspartiet, senast i valrörelsen, på det visetatt ni var beredda att medverka till besparingar i statsutgifterna. Dettaförslag borde även ni moderater kunna ställa er bakom. gör ni inte det, utanvill tackla problemet på andra sätt. Dentyp av besparingar som moderata samlingspartiet har föreslagit i motioner såvältidigare år som senast anser de andra partierna iutskottet skulle slå mycket hårt. Det har utskottet konstaterat tidigare, ochdet sägs även i det nu aktuella betänkandet, AnL22 () replik: Får jag upplysa om att det är en betydande skillnad mellanatt basera räntejämförelsen på statens samlade marknadsmässiga upplåning, därman alltså räknar in även den kortfristiga upplåningen, och att, som harskett - verkar fortfarande inte vara medveten om att han varit medom att besluta det - basera jämförelsen endast på den långfristiga upplåningen.Det sammanhänger med att vi har en avkastningskurva som är negativ, dvs, atträntan är lägre på de långfristiga lånen än på de kortfristiga. Det är alltsåförklaringen till att man kommer lägre än vad som skett, ErHngBager försöker nu påstå att man i har varit medveten om detta. Menjag läser följande i en motion där själv är huvudmotionär: "Regeringenavser således att fastställa räntan till om propositionenbifalles," Motionenutmynnar i en hemställan om bifall till propositionen. Man kantycka att underlaget för detta är litet dåhgt, men det har ju redovisatsordentligt i den här motionen. Pådessa grunder skulle man alltså satsa på en ränta på , Men så kommer detinte att bh, på grund av en förändring som -tydligen sig självovetande - har varit med om att besluta. Sedan vill jag konstateraatt kritiken för att vi inte är beredda att medverka till besparingar fallerplatt till marken, eftersom vi faktiskt förordar en ändring avbostadssubventionssystemet som är mera långtgående, som alltså går långt utöverdet som talar för och som dessutom skulle innebära inledningentill en successiv avveckling av det nuvarande, för statskassan så kostsammasubventionssystemet. AnL 23 (): I det betänkande från bostadsutskottet som vi nu diskuterar står detredan i sammanfattningen på s. 1: "Beträffanderäntan avseende vissa förvärvslån föreslås ett tillkännagivande tillregeringen om att denna ränta bör beräknas utifrån andra principer än dem somför övrigt bör tillämpas." På s. 11 står det: "Sammanfattningsvisfinner utskottet det sålunda rimligt att ytterligare överväganden görsbeträffande den i motion 221 (fp) aktuahserade frågan. bör medanledning av propositionen och motionen och utan att närmare binda de kommandeövervägandena som sin mening ge regeringen till känna vad nu anförts om räntanavseende vissa förvärvslån," Därmed,herr talman, har man tillmötesgått och min motion, vari viyrkade att man när bostadslåneräntan fastställdes skulle ta särskild hänsyntill dem som köpt sina egnahem med hjälp av s. k, förvärvslån. Det är mellan400 och 500 i riket som har sådana lån. Bara har 206 sådanalån beviljats på sammanlagt omkring 30 milj, kr,, dvs. en genomsnittliglånestorlek på ca . Många lån har emellertid utgått till betydligthögre belopp. En höjning av bostadslåneräntan får full effekt på kostnadernaför förvärvslån, eftersom inga räntebidrag utgår på dessa lån. , mitt hemlän, har man beviljat ganska många förvärvslån, särskilti Trollhättan-Vänersborgs-området. De urspmngHga lånebeloppen pendlar meHanlägst 108 000 och högst . En höjning av bostadslåneräntan ,som diskuteras i propositionen, skulle få alldeles för stora konsekvenser förde låntagare som har s. k, förvärvslån. Det är därför som särskild hänsyn måstetas till dessa. Detta har vi motionerat om, och det har man alltså nutiHmötesgått, Överläggningenvar härmed avslutad, (Beslutet redovisas efterdebatten om bostadsutskottets betänkande 11,) Kammarenövergår nu till att debattera bostadsutskottets betänkande 9 om anslag påtilläggsbudget I till statsbudgeten för /86 inombostadsdepartementets verksamhetsområde. Prot.1985/86:51 Kontroll av vissa ombyggnadskostnader , r~ AnL 25 , (): Kontrollav vissa "- ' ombyggnadskostnader " talman!Regeringen begär på tilläggsstat ett ökat anslag med 1,5 milj, kr, tillbostadsstyrelsen för en specialkontroll av ombyggnadskostnaderna. Fråncenterpartiets sida har vi yrkat avslag på denna del av regeringensframställning om anslag på tilläggsstaten. har ju haft att utarbeta regler för lånoch bidrag i ombyggnadsärenden. Det har av betalats ut förstora belopp, både som lån och som bidrag. De åtgärder som därvidhar vidtagit för att vinna tillbaka de för stora utbetalningarna till lån ochbidrag har man misslyckats med. Visserligen är ärendena inte helt avgjorda, mendet har hitintills ändå varit så att har förlorat. Jag är mycket angelägen om att understryka attcenterpartiet självfallet har den uppfattningen att ingen skall få låna mer änvad kostnaderna för ombyggnaden uppgår till. Vi hävdar dessutom att den endamöjligheten att komma till rätta med detta och inte hamna i den härsituationen, är att se till att man har ordentlig marginal mellan det belopp iform av lån och bidrag som staten ställer upp med och den verkliga kostnaden.Varje ansökningsärende innehåller ju kostnader för sådant som är rent underhålloch reparation - som inte skall utgöra underlag för belåning. Därför måstenaturligtvis det rimliga kravet vara att man för det första ändrar reglerna, såatt man får den säkerhetsmarginal som vi från sida förordar. För detandra skall man inte gå vidare med en stor undersökning av alla de misstag somkan ha begåtts förrän det också har visat sig om det över huvud taget ärmöjligt att återvinna någonting av det som betalats ut för mycket i lån ochbidrag. Vi tycker att det därför inte finns någon anledning tillatt skall ha ett extraanslag, utan att det rimligtvis bör ingåi normala verksamhet att göra den här typen av kontroll. Viyrkar således avslag på anslagsframställan på denna punkt. Det betyder, herrtalman, att jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2 vid betänkandet nr 9, AnL 26 (): har liksom övriga partier ibostadsutskottet tillstyrkt ett anslag på 2 milj, kr,, så att en s, k,nettoavisering av räntebidrag kan genomföras. Detta innebär i korthet atträntebidragen inte längre betalas ut till fastighetsägaren utan avräknas motlångivarna - staten och bostadsfinansieringsinstituten. Den första etappen avdenna rutinförändring, avseende nya bostadslån, är nu genomförd. Anslaget itilläggsbudgeten avser kostnader för nettoavisering av tidigare beviljade lån. Omläggningen till nettoavisering kommer att medföraavsevärda besparingar för staten. För fastighetsägaren kommer systemet låt migsäga på tid och längd inte att innebära några nackdelar utan underlättarsnarare den ekonomiska planeringen. Vid själva övergången till de nya rutinerna kan emellertidvissa fastighets ägare drabbas av högre kostnader genom att bottenlåneinstituten har andra än räntebidragsdagarnaden och . Justeringav dessa högre kostnader kommer att ske , Men för t, ex, ensmåhusägare med räntebidrag kan nettokostnaden i sämsta fall öka med flerahundra kronor . Det är därför viktigt dels att fastighetsägarna tidigtinformeras om detta, dels att man för svårare fall kan underiätta övergången,t, ex, genom tillfälligt lån från något kreditinstitut. Enligt vad jag erfarit kommer under vårenatt direkt informera de fastighetsägare som drabbas av dessaövergångsbestämmelser. Detta ser jag som en nödvändig och viktig åtgärd. Med denna uppmärksamhet på att vissa problem kan uppståtillstyrker vi i bostadsutskottets hemställan i betänkande1985/86:9, Kontroll av vissa ombyggnadskostnader AnL 27TORE (vpk): I regeringens proposition nr 25 angåendetilläggsbudget I till statsbudgeten för /86 begärs inombostadsdepartementets verksamhetsområde bl, a, 1,5 milj, kr, för fortsattkostnadskontroll av vissa ombyggnadslån. har, som bekant, stora brister ochfelaktigheter uppdagats beträffande beräkningen av bostadslånen som har letttill att för stora lån har utbetalats. Därmed har även räntebidragen blivit förstora, I ett stort antal fall har fastighetsägare fått större bostadslån ochstörre räntebidrag än de behövt för att täcka sina kostnader. Utredningar hargjorts och utredningar pågår. Vissa förändringar av reglerna har skett, ochytterligare förändringar kommer troligen att ske, i syfte att söka komma tillrätta med förhållandena. Det är alltså viktigt att det finns tillräckligt medresurser för en ordentiig kostnadskontroll. Som framgår av det betänkande som vi nu behandlar harbostadsstyrelsen framhåHit att betydande besparingar kan göras,.om man fårtillräckligt med medel för att kunna utföra en granskning. Som exempel anförsatt en granskning av alla ärenden där slutiigt beslut fattats och som avserombyggnadslån , i syfte att återkräva för mycket utbetalda lån ochräntebidrag, skulle kunna innebära att staten gör en besparing som ligger istorleksordningen 85 milj, kr. Det är tveksamt om de i propositionen föreslagnamedlen - utskottsmajoriteten har tillstyrkt propositionens förslag - ärtillräckHga för att man skall klara den mycket angelägna uppgiften att utökaoch effektivisera kontrollen och granskningen. Klart är emellertid att man inuvarande läge har ett minimum av resurser. Det är därför svårt att förståcenterns motion och reservation i detta avseende. Med anledning av , inlägg här skulle jagvilja göra ett par kommentarer, I sådana här fall lånar ju staten - med storasubventioner -också ut pengar som fastighetsägare inte behöver. Menbostadskonsumenterna får betala kapitalkostnaderna även för den del av lånensom inte behövs till förbättring av en fastighet. Det måste väl ändå vara KjellMattsson bekant att man faktiskt har påbörjat ett mycket omfattande arbete pådetta område. har man kunnat visa på så stora felaktigheter och såstora brister att det har kommit att handla om hundratals miljoner somfastighetsägare tillskansat sig i samband med att de fått ombyggnadslån.Hittills har det inte varit möjligt att så att säga ställa de fastighetsägaresom sysslat med sådana här transaktioner möt väggen och inte heller att få framnågra beslut. Kontroll av vissa ombyggnadskostnader motbakgrund av den kännedom jag har från arbete i länsbostadsnämndens styrelse iStockholms län kan jag säga att vi har att förvänta oss åtskilliga fall därfastighetsägarna kommer att bli tvungna att betala tillbaka betydande belopp,vet också att många fastighetsägare, 'när dessa undersökningarinleddes och ärendena började granskas litet närmare, fick oerhört bråttom medatt lämna in reviderade ansökningar, där de hade skurit ner de kostnadsbeloppsom de förut tagit upp. De gjorde detta i medvetande om att undersökningarnapågick. Jag yrkar bifall till bostadsutskottets hemställan i betänkande nr 9, AnL 28 , () replik: är säkert till ense med migi den här frågan, vilket han hade kunnat konstatera om han hade lyssnat på mittinlägg. Jag slog klart fast att uppfattning är att fastighetsägareninte skall få låna till hela kostnaden för den aktuella ombyggnaden. Han skallfå låna ett lägre belopp, så att staten har en marginal om det skulle visa sigatt lån och bidrag har betalats ut felaktigt. Detta resonemang för vi i av det skälet att det idenna typ av ärenden alltid ingår eftersatt underhåll, som det inte är rimligtatt fastighetsägaren skall få statligt subventionerade pengar för att sköta.Vår kritik riktar sig alltså mot att har slarvat vidutformandet av reglerna på ett sådant sätt att det har varit möjligt förfastighetsägare att få ut mera i lån och bidrag. Vår kritik grundar sig dessutom på det faktum attbostadsstyrelsen hävdar att det inte har funnits tillräckligt gott underlag vidde tvister som har uppkommit och att man inte har lyckats komma någon vart. Jagtror tyvärr därför att har en felaktig föreställning, när mansäger att en anvisning på 5 milj, kr, i en första omgång till bostadsstyrelsenskulle medföra att staten fick in 85 milj, kr. borde koncentrera sig på att finna någontyp av pilotfall, som visar att har möjligheter att iefterhand korrigera felaktigheter - som inte uteslutande är fastighetsägarensfel utan lika mycket fel, eftersom denna inte från början harsett till att reglerna varit riktiga. I fråga om den principiellauppfattningen är och jag alltså överens. Sedan gäller det påvilket sätt man skall gå vidare. AnL 29TORE (vpk) replik; Jag vill börja med det som sist i sin replik, dvs. att det inte är fastighetsägarens fel om han fårlån och bidrag som går utöver kostnaden för åtgärderna. Vems fel är det då? Vikan naturligtvis kritisera reglerna, som möjliggör sådana här transaktionerutan att de kan beivras. Dessa regler har emellertid, som bekant, redanförändrats i den riktningen att det nu kommer att bli möjligt att beivratransaktionerna i fråga. talade om pilotfall, och jag är heltövertygad om att det kommer flera sådana. De bristersom finns i reglerna skall naturligtvis rättas till. avgörande beträffande detsom behandlas i detta betänkande, är om vi vill medverka till att gebostadsstyrelsen tillräckHga resurser för att man skall kunna göra en ordentligkontroll och granskning av det, som jag vill beteckna det, ganska omfattandefiffel som har förekommit när det gäller ombyggnadslånen. AnL 30 . () replik: Jag sade inte att det inte fanns något fel hos fastighetsägarna, utanjag sade att det inte var enbart fastighetsägarnas fel. måste noghålla med om det. Om man inför denna typ av schabloniserade regler förombyggnadslån, kan det naturligtvis lätt hända att ett lånebelopp och ettbidragsbelopp på något område blir för stort. Från sida kritiserar vialltså själva grunden för att denna situation har uppstått. 'Man har skapatregler som är för generösa redan från början. Det har då medfört attfastighetsägare har kunnat få ut för mycket. Vitycker naturligtvis också att det, i en situation där man försöker sparapengar, är mycket konstigt att först genom att godta budgetpropositionenfå vara med om att skära ned verksamheten, därför att regeringen föreslagit en2-procentig besparing, och sedan uppleva att det begärs extra pengar för varjetillkommande arbetsuppgift. Det måste ändå, i en så pass stor organisation,finnas möjligheter att koncentrera resurserna till det man tycker är mestangeläget att genomföra. Det är också ett av motiven till ätt vi har yrkat avslagpå det belopp på 1,5 milj. kr. som regeringen vill att skallha. AnL31 (vpk) replik; Jag vet att och jag är överens i stora stycken. Men jagvill än en gång understryka att jag tror att uppgifter, somockså återges i utskottsbetänkandet, om att det här har så stor omfattning atten genomgång bara av beslut skulle kunna innebära en besparing istorleksordningen 85 milj. kr., egentligen visar vad det hela handlar om. Omnu och jag, vilket jag som sagt är övertygad om, i stort äröverens om att denna verksamhet inte skall få pågå, utan att man måste ta itumed den och få den att upphöra, är det Htet förvånande att nuinte viH vara med om att ge det anslag till som skullemöjliggöra att man snabbare kom tHl rätta med dessa problem. AnL 32 (); I slutet avaugusti 1984 uppdrog regeringen åt att utarbeta ändraderutiner avseende utbetalningarna av räntebidragen, s. k. nettoaviseringar.Dessa ändrade rutiner beräknas medföra besparingar för staten. Den förstaetappen är nu avslutad och etapp 2 skall inledas. Departementschefen haranvisat ett förslagsanslag på 3,5 milj. kr. fördelat på två budgetår. Deändrade rutinerna hade föranletts av vissa uppgifter som cirkulerade om attallt inte stod rätt till. Nåväl, det ursprungliga medelsbehovet har ökat ochdet har visat sig att, bl. a. på grund av tekniska lösningar som inte Prot.1985/86:51 motsvarat de ursprungliga förväntningarna, vissa fördyringarhar skett. 13december 1985 dessa merkostnader räknar med en positivavkastning ~~ ~ '. innevarande budgetår, och därförhar bostadsministern äskat medel. , , Herr talman! Detta tycker inte och BirgittaHambraeus Deanser att den noggranna kostnadskontrollen skall inga som en normal del avbostadsstyrelsens arbetsuppgifter. Motionärerna menar att en omprioriteringinom normala ramar skall gälla. bör uppdra åt attsjälv göra den förordade prioriteringen. Jag skulle till vilja ställafrågan: Hur och på vilket sätt skall omprioriteringen ske? 1 motionen lämnasinga som helst konkreta förslag. Det vore önskvärt, för att inte säganödvändigt, att inför kammarens ledamöter ge en mer preciserad ståndpunkt, var,när och på vilket sätt prioriteringen skall ske.