prot · G90915 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:15 Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 14 innevarande månad. 2 §Andre vice talmannen anmälde att () fr. o. m. den 21 oktoberskulle tjänstgöra som ersättare för . 3 §Svar på interpellationerna 1985/86:6 och 18 om åtgärder för att förebyggadammkatastrofer och harfrågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta som en följd av översvämningarnatidigare i och som ledde till att bl. a.Noppikoski-dammen i Ore älv genombröts. Jag avser att besvarainterpellationerna i ett sammanhang. Låt mig inledningsvis något uppehålla mig vidansvarsfrågorna i samband med sådana händelser. Ansvaret för att hålla dammarnai skick och för konsekvenserna vid dammgenombrott vilar på anläggningens ägareeller eljest på den som handhar regleringen. Tillsyn över vattenföretag ochvattenanläggningar enligt vattenlagen (1983:291) utövas av länsstyrelsen.Räddningstjänst vid inträffade dammgenombrott åvilar samhällets räddningstjänst,i första hand kommunerna. Länsstyrelserna kan i vissa fall ta över ledningen avräddningstjänsten. Frågan om säkerheten vid landets dammar studeras av dammsäkerhets-nämnden.För närvarande pågår en omfattande kartläggning av kraftföretagens dammar inomden av och kraftföretagen bildade flödeskommittén. Arbetet syftar tillatt successivt utarbeta ett underlag för att bedöma behovet av kompletterandeåtgärder vid dessa dammar. av allvarligaolyckshändelser har inlett undersökning med anledning av översvämningarna iKopparbergs och . Jag ser givetvis allvarligt på det som inträffade tidigarei höst i och . Enligt min uppfattning är det ettallmänt intresse att händelser av detta slag inte inträffar och att skadornavid inträffade dammgenombrott begränsas så långt som möjligt. Om åtgärder för att förebygga dammkatastrofer Därför kommer jag att föreslå regeringen att ensärskild utredare tillkallas, med syfte att mer samlat bedöma behovet avåtgärder för att förhindra att sådana händelser som inträffade i upprepas. Utredningen bör bedrivas skyndsamt och underarbetets gång samråda med berörda parter, bl. a. kraftföretagen, ,dammsäkerhetsnämnden och flödeskommittén. Anf.2 (); Jag ber att få tacka för svaret på mininterpellation. Det råder fortfarande en viss oklarhet om vem som harledningsansvaret när en stor olycka hotar. säger att samhälletsräddningstjänst, i första hand kommunen, har ansvaret vid inträffadedammgenombrott. Men när Noppikoskidammen brast meddeladelänsalarmeringscentralen , men inte kommun eller brandchefeni eller polisen. När det gäller Vässinkoskidammen blev det tack och lovaldrig något dammgenombrott. Det var alltså enligt svar helt ochhållet kraftföretaget som hade ansvaret för arbetet med att hindra att en sådanolycka skulle inträffa. Men det var enligt mångas uppfattning tack vare attbrandmän från brandkårerna i , , , och tog påsig ett mycket riskfyllt arbete med att tömma en vattenfylld tunnel för att nåen stängd reservlucka som dammen inte rann över. Brandmännen fick krypa ned ien tunnel och skjuta pumpar framför sig tills de nådde reservluckanoch kunde öppna den. Brandmännen visste att de hade dammen över sig, att denvar nära att översvämmas och att de då hade dränkts utan att kunna göranågonting för att bli räddade. Hela bygden har stor anledning att vara tacksammot de här människorna för deras mod! Räddningsarbetet - för att förhindra översvämning - gickalltså bra, men de som utförde det anser att det rådde en viss osäkerhet om vemsom hade ansvar för vad. Det vore bra om regeringen gick igenom dessaerfarenheter så att klarare riktlinjer kan utarbetas. Det är mycket bra att kommer att föreslåregeringen att tillkalla en särskild utredare som i samarbete med andra somarbetar med frågan ser över de akuta hoten. Med tanke på SMHLs varningar införhösten kan det vara mycket bråttom. Marken är så genommättad med vatten attallt regn kommer att rinna direkt ut i sjöar och dammar. Kommer att se till att man prioriterar demest riskfulla dammarna? Är det helt klarlagt att ansvaret inte genom denstatliga utredningen lyfts bort från dem som har den aktuella kunskapen omdammarna, nämligen kraftföretagen och de som har hand om den dagliga tillsynen? Denna skyndsamma utredning kan enligt min uppfattning inteersätta en mer djupgående undersökning av om något nytt inträffat som gör attvåra dammar nu utgör ett hot. Är det så att det aldrig har regnat så här mycketförut? Eller har skogsbruksmetoderna någon del i orsaken att vattenflödena blirhäftigare nu? I Vässinkoskidammens tillrinningsområde finns mycket storakalhyggen. Jägmästare har för räkningskrivit rapporten på yt- och grundvatten. Stora, tungamaskiner trycker ihop jorden så att vattnet får svårare att tränga Enfullväxt skog absorberar enorma mängder vatten och avdunstar det. Kalhyggen ochungskog har inte denna förmåga att bromsa vattenflödet. Kärnkraften i vårtelsystem gör att vattenkraften har fått en ny roll som toppkraft i stället förbaskraft. Har det någon betydelse för dammarnas säkerhet? Det är viktigt att utreda orsakerna bakom dammhoten.Kommer att se till att en sådan mer långsiktig utredning ocksåkommer till stånd? Om åtgärder för att förebygga dammkatastrofer 3 (): Jag får tacka energiministern för svaret. Jag vill instämma i tack tillräddningsmanskapet i Noppikoski, Jag kan också instämma i hennes synpunkterkring behovet av att man bättre samordnar räddningstjänsten och kraftföretageni sådana här situationer. Det är mycket bra att vi får en utredning på den härpunkten. Jag hoppas att det i direktiven till denna utredning också ställsväldigt hårda krav på den tekniska kvaliteten på sådana här dammar. Vi skall komma ihåg att när det gäller de aktuellaöversvämningarna och dammgenombrotten fördelade sig vattnet från de storanederbördsmängderna på två olika vattensystem. En liten förskjutning avnederbördscentrum hade inneburit ännu större vattenmängder i någotdera avvattensystemen. Det är lätt att tänka sig vilka ytterligare katastrofalaföljder det skulle ha fått. Man kanske också skall snegla litet på hur restriktiv ochnoga man är med säkerheten när det gäller kärnkraften, för det här är ocksåstora grejor. Det finns 10 000 dammar i land. 1 000 av dem är storadammar. De dammar som fick dammgenombrott är inte särskilt stora utantillhör kategorin något mindre dammar. När det gäller fillsynen finns det tydligen vissasamordningsproblem meHan de olika myndigheterna också på den statiiga sidan.Detta bör man också se närmare på i utredningen. Befolkningen kring dessa dammlägen upplever attkraftföretagen agerar på den yttersta marginalen när det gäller atträdda vatten till lågsäsongen, så att säga. Vattenståndet i Siljan var t. ex. över dämningsgränsen . Det torde innebära att det är något fel påvattendomen. För att klara säkerheten måste man också samordna de tekniskakvaliteterna i dammarna med vattendomarna på ett sätt som det tydligen nu inteär fråga om. Katastrofen skulle ha blivitåtskilligt mycket större om inte dessa dammgenombrott skett i områden där detändå är relativt gles bebyggelse. För läns del handlar det omdammskador för 1 milj, kr,, och det är fråga om 28 milj, kr, i skador på husoch för företag. Men i en annan trakt med tätare befolkning skulle katastrofenha kunnat bli fruktansvärd. Anf.4 (vpk): Energiministerns svar är inte helt tillfredsställande. Detär bra om det tillsätts en utredning. Energiministern använder uttrycket"utredare", men pratar hon om ett stort aHmänt intresse.Det är ju inte så att kraftföretagen har varit utan varningar för detta läge. Om åtgärder för att förebygga dammkatastrofer skrev i ett tidigt läge ett brev tillkommunikationsdepartementet och uttryckte sig bl. a, så här: "Det skulledärför vara närmast chockerande om de nu inträffade katastroferna inte tidigarekunnat observeras eller förutses. Det är också bekräftat att vattennivåerna iområdet steg ovanligt kraftigt och att vattenmagasinen snabbt uppnåddefastställda dämningsgränser . De för sjöregleringarna ansvariga bordebl. a. på basis av SMHLs prognoser ha kunnat göra tidigare vattenavtappningar istället för att vänta till katastrofen var ett faktum." På detta brev svarade kommunikationsministern attobservationerna var klara och överlämnades och att översvämningarnainträffade . Han konstaterar att SMHLs rapportskyldighet somstatligt organ har fullföljts. Vad skall man då dra för slutsats av detta? Jo, samma somi den rapport som i län gjorde efter översvämningarna 1977.Där fastställs att inte mindre än 31 dammanläggningar är behäftade medallvarliga fel, de flesta av dem med allvarliga fel på grund av uppenbarmisskötsel. Att tappa vatten var för dyrt, svarar också vattenreglerarnassamorganisations överingenjör och menar att man inte haft någonanledning att hålla vattenståndet nere. tog upp en intressant aspekt. Detgäller de nya skogsbruksmetoderna. Hon snuddade vid kalhyggena- att det blirfärre träd som pumpar upp vatten. Men hon tog inte upp den mycket snabbarevattengenomströmning som sker genom utdikningen av vattensjuka skogsmarker.Även där marken inte är mättad med vatten får man en mycket snabbaregenomströmning, och det är troligen en av de faktorer som man från intehar förutsett vid sina bedömningar, när dessa tidigare vattenregleringargjordes. Det finns alltså starka skäl för att göra denna utredning.Men det finns än starkare skäl för att göra den parlamentarisk, att ge denverklig bredd, eftersom det uppenbarligen är vattenkraftsindustrinsvinstintressen som styr omsorgen om dammsäkerheten. Detta är ingen ny fråga. Det är inte länge sedan vi hadeen spricka i , den väldigaste av våra vattenreservoarer. Det ärinte länge sedan man konstaterade sättningar i Porjusdammen. Det är inte hellerlänge sedan det var fel på dammanläggningen i närheten av . Det finnsaHtså mycket starka skäl för att titta på hur verksamheten bedrivs. När hade sin spricka var det inte ensVattenfalls anställda som upptäckte den, utan det gjordes av en person som ickevar anställd av . Det finnssåledes starka skäl att verkligen ta itu med dessa problem. 5GUNNEL JONÄNG (c); Mitt i det sista intensiva skedet avvalrörelsen drabbades och av svåra översvämningar.Det var en märklig erfarenhet att se hur de skarpa politiska motsättningarnaplötsligt suddades ut och allt bara handlade om katastrofen som vi stod mittupp i och hur man skulle minska dess effekter för de enskilda människorna, hurman skulle kunna hjälpa varandra. Mångamänniskors livsverk raserades av de framvällande vattenmassorna. För mångasmåföretagare, större företagare, enskilda, fastighetsägare och bönder harmycket raserats. Jagmötte förtvivlade företagsledare, trötta, utarbetade och med tårar i ögonen mensamtidigt tacksamma mot alla anställda som ställde upp och arbetade dag ochnatt, tacksamma mot alla - kända och okända - som ställde upp. Manmötte också människors storhet. Jag tänker t, ex, på den äldre kvinnan som såghela sin lilla presentaffär tillspillogiven. Jag förlorar väl 50 000, sade hon,men det är ju inget mot företaget i samma hus som förlorar miljoner. Jag klararmig alltid, men hur skall det gå för dem? När man har en känsla av att egoismenbreder ut sig och att vi är oss själva nog, kändes det bra att få uppleva dennahjälpsamhet och sammanhållning. Vattennivåni , Ljusnan och var den absolut högsta som uppmätts på över 100år. Detregnade osedvanligt mycket . Marken hade ingen kapacitetatt ta emot och absorbera nederbörden, och dessutom var grundvattennivån högreän normalt. Det fanns alltså flera orsaker tiU att vattnet ökade ivattendragen, med följande översvämningar. Älvarforsade fram över bebyggelser och genom industrifastigheter. Vägar skars av,och byar isolerades. Skadornai beräknas uppgå till 63,5 milj, kr,, men densiffran kan komma att stiga. Vi vet heller inget om de dolda skadorna. Länsstyrelsenkan med stöd av.brandlagen överta ledningen av räddningstjänsten, menerfarenheten från mitt län visar att en i stort sett god samordning ägde rumoch att de räddningsresurser som sattes in kunde användas på ett effektivt sättutan att tog över. Men vissa brister kunde naturligtvis noteraspå informationssidan. uppgift blev att bistå räddningsledningenpå olika sätt. Kommunledningarnahade bråda dagar. Militärer sattes in från olika håll. De fick hårda jobb medinvallningar, Alla som ledde och deltog i räddningsarbetet är värda ett storttack, som jag härmed framför. RadioGävleborg gjorde också förtjänstfulla insatser när det gällde information ochvarningar. Den hade 35 extra sändningar under den aktuella veckan. Jaghar just sett i tidningarna att Kyrkans ungdom skall hjälpa till att bygga uppden helt raserade, enskilt ägda campingplatsen i . Det är ett fintinitiativ. Jag har efter katastrofenhaft kontakt med en hel del av de drabbade företagarna. är de återoptimistiska och har framtidstro. Deras samfällda bedömning är att de hadevarit totalt utslagna utan de lånemedel som de erhöll från staten. Det är ocksåpositivt att hjälpen kom så snabbt. Men de drabbade företagarna kan tvingas"ta ner skylten" om de blir skyldiga att återbetala medlen tillstaten. Därför ställer jag kravet på regeringen; Ta bort återbetalningsskyldigheten!Det är ett oavvisligt krav, om industrin skall kunna fortsätta att ge arbeteoch trygghet åt voxnadalsbor-na och länsborna över huvud taget. Omåtgärder för att förebygga dammkatastrofer Om åtgärder för att förebygga dammkatastrofer Man måste också ta upp till diskussion frågan omersättning åt alla de många enskilda fastighetsägare som får ekonomiska problemgenom den höga självrisk de har att stå. Jordbrukarnas skador måste vidareersättas i särskild ordning. Översvämningarna måste betraktas som extrema, men det ärändå viktigt att man lär av erfarenheterna och att man lär ut till andra avdessa erfarenheter. Det är därför väsentligt att allt material blirsammanställt. Detta bör självfallet staten bekosta. Jag noterar att statsrådet tillkallat en särskildutredare, vilket är positivt. Jag tror emellertid att det ligger mycket i detsom sade, nämligen att det behövs både en kortsiktig och enlångsiktig utredning. Bland de frågor som måste utredas är frågan om huruvidakalhyggen har någon betydelse för avrinningshastigheten, frågan om SMHLs ansvarnär det gäller information och SMHLs kontaktvägar samt utbildnings- och samordningsfrågornär det gäller räddningsarbetet. Vidare måste utredningen se över frågor somrör kraftbolagens ansvar. Det gäller att kontrollera efterlevnaden av gamlavattendomar eller att ompröva dessa. Det handlar om dammarnas säkerhet, Lagenom räddningstjänsten måste också ses över. Någon ersättning för återställandeefter en naturkatastrof finns inte , och det är en stor brist. Jag vill understryka att statsministerns besök i områdenavar positivt. Det besöket bör också kunna underlätta vid bedömningen av ettfortsatt statligt stöd till de drabbade områdena och de drabbade människorna. Jag vill först konstatera att vi i alltväsentligt har samma uppfattning om händelserna och om vilka lärdomar vi skalldra av dem. Det är särskUt värdefullt att denna interpellationsdebatt äger ruminnan regeringen slutgiltigt har fastställt utredningsdirektiven, eftersom detger oss möjlighet att där ta hänsyn också till de synpunkter som kommer framhär. Jag kan försäkra att så kommer att ske. Jag vill instämma med de ledamöter av kammaren som harsagt - liksom för övrigt också jag gjorde i mitt interpellationssvar - attdetta var en utomordentligt allvarlig händelse. Vi skall vara glada över att vikunde undvika en svår katastrof och att inga människor kom till skada på ettallvarligt sätt, även om naturligtvis väldigt många människor drabbadespersonligt och materiellt av översvämningarna. Trots allt lyckades vi undvikaallvarliga personskador. Vi har all anledning att säga att vi är stort tackskyldiga dem som med sitt eget arbete och sitt eget uppträdande - jag tänker påden solidaritet och det goda omdöme som visades av både räddningspersonalen ochaHmänheten -bidrog till att händelseförloppet blev så förhållandevis brajämfört med vad som skulle ha kunnat inträffa under allvarligare förhållanden. Vad vi nu skall göra är att samla erfarenheter av det somhänt och se till att organisationen för framtiden blir bättre. Självfallet prioriterade regeringen i första handomedelbara hjälpinsatser. Det gäller både de praktiska katastrofinsatserna påplatsen och stödet till de drabbade. Det som har utgått är ju bara enförsta hjälp. stödetskall få kommer regeringen slutligt att ta ställning till sedan vi har fåttlänsstyrelsernas och den särskilda arbetsgruppens slutgiltiga bedömning avsituationen och behovet. är vi mycket angelägna om att så snart sommöjligt se över organisationen i syfte att förbättra den på basis av våraerfarenheter. Då är det viktigt att slå fast följande. För det första: Ansvaret rent juridiskt sett både för attsköta anläggningarna och för att ingripa vid olyckstillbud är klartfastslaget. Det hindrar inte att det kan finnas problem i den praktiskatillämpningen, och sådana förhållanden kommer vi att se över iutredningsarbetet. För det andra: Vi har flera organ som redan nu sysslar meddessa frågor, såsom dammsäkerhetsnämnden, flödeskommittén och kommittén medansvar för särskilda olyckstillbud i samhället liksom den ordinarie räddningstjänsten.Syftet med den särskilda utredningen är att man så att säga skall knyta ihoptrådarna och försäkra sig om att vi utifrån en helhetssyn garanterar en braorganisation för framtiden. Jag utesluter inte alls att det finns förhållanden sombehöver förbättras, inkl, t, ex, de regler som enligt lagen skall fastställasav . Jag vill inte slutgiltigt uttala mig om det, men det harifrågasatts om inte reglerna borde vara än strängare med hänsyn till att dehändelser som har inträffat uppenbarligen är av allvarligare natur än vadman kunnat förutse eller har räknat med. Det har att göra med attväderleksförhållandena och vattenförhållandena har varit onormala.Vattenfyllnaden i vattenmagasinen och marken har varit större än vad man har historiskerfarenhet av och därför har förutsatt. Det kan inte uteslutas att reglerna härbehöver skärpas för att man skall uppnå större säkerhet. Det kan också finnasandra regler som behöver skärpas. En sak trodde jag inte skulle behöva påpekas, nämligen attdet självfallet inte är vinstintressen som skall bestämma dessa regler ellerligga till grund för utredningen. Det är naturligtvis samhällets ansvar förmänniskors säkerhet i sådana här situationer som skall vara avgörande. Detkommer inte på tal att någonting annat skall spela den avgörande rollen. Vikommer naturligtvis också i det sammanhanget att uppmärksamma alla tänkbaraorsakssamband, även sådana som har att göra med nya företeelser i samhället. Vi önskar ju att utredningen å ena sidan skall arbetamycket snabbt - den kommer att få i uppdrag att bli färdig, för attsnabbt kunna föreslå omedelbara åtgärder - och å andra sidan skall göra endjupare analys. Därför kommer utredningen också att få i uppgift att föreslå deytterHgare utredningar som kan behövas och som kan komma att kräva längre tidän den nu aktuella utredningen. Om åtgärder för att förebygga dammkatastrofer Anf.7 (vpk); Statsrådet missförstod mig, om hon troddeatt jag menade att det var vinstintresset som skulle styra utredningen. Denöveringenjör som har intervjuats har emellertid gjort sådana uttalanden att detär helt klart att vinstintresset hos kraftverksföretagen - naturligtvis inomramen för bestämmelser om hushållningsgrad - styrt skötseln avdammarna och utsläppen och även lett till att vattennivån legat så närakatastrofgränsen att man, när de hastiga flödena kom, fick översväm- Om åtgärder för att förebygga dammkatastrofer Pådet sättet har vinstintresset spelat in. När dessutom en särskild utredare vid länsstyrelsengör en genomgång och upptäcker att inte mindre än 31 dammar inom ett och sammalän har allvarliga brister, som mest beror på dåligt underhåll och upprostadeoch murkna anläggningar, då har man rätt att tala om att vinstintresset harstyrt just skötseln av anläggningarna, 8 (); Jag tycker att det svar vi har fått avenergiministern ger en tillförsikt om att det kommer förslag somleder till åtgärder som skapar den säkerhet som vi behöver. Det får inte varaså att människor som bor nedströms sådana här anläggningar skall behöva kännaoro så fort det börjar regna litet mer än normalt. Just det faktum attresultatet hade kunnat bli mycket värre än det blev, om nederbördscentrum hadeförskjutits mot endera vattensystemet, visar också att man måste planera dessaåtgärder med hänsyn tagen till ännu större vattenflöden än som faktisktförekom. Här har en mycket bra infallsvinkel demonstrerats avenergiministern, och jag ser med tillförsikt , 9 (): Jag tycker att det är bra att energiministernlyssnar till oss ute på fältet som har levt mitt uppe i den här katastrofen.Jag vill än en gång understryka det jag sade i mitt anförande, nämligen att detär väldigt många som lagt ned ett fint arbete ute i länen, ledningsgrupper,anställda och över huvud taget alla invånare i de berörda områdena. Det finnsockså anledning att vara tacksam för att den här katastrofen inte blev störreoch att inga människor direkt kom till skada. Energiministern säger i sitt svar att utredningen underarbetets gång bör samråda med berörda parter, och sedan ges exempel på en delsådana parter. Jag förutsätter att det blir ytterligare parter som man samrådermed. , och kommuner, liksom även andra kommuneroch i mitt län, har arbetat intensivt med det här problemet, ochde har skaffat sig en betydande erfarenhet som det är viktigt att ta vara på. Det är bra med en utredning. Det är litet svårt attkomma underfund med vad alla de kommittéer som arbetar på detta områdeegentligen sysslar med. Det är väldigt många trådar som hänger i luften, ochdet är därför positivt att vi får en samlad genomgång som ger en överblick överaHt detta. Jag vill än en gång understryka att det behövs dels en kortsiktigutredning, dels en utredning på . Det finns ännu en sak som jag vill ta upp. Alla skador ärju inte redovisade, och det kan finnas dolda skador som kommer fram vid senaretillfällen. Man vet inte vad de stora vattenmängderna har åstadkommit överallti vägkrop-parna, hur mycket som har underminerats, hur mycket som kan vållaskada framöver, osv. Det är viktigt att man har med också detta i bilden, 10 (): Jag tycker också att det är mycket bra att på denna debatt och tar intryck innan hon skriver direktiven till utredaren.Det kanske är bra att gå den vägen - även om det verkar vara något av en omväg-att utredaren först skall titta på de akuta åtgärderna och sedan komma medförslag till mera långsiktiga utredningar. Om vill gå denomvägen, får jag då fråga; Kommer utredaren att i direktiven få klart beskedatt han skall undersöka vad som behöver utredas i det långsiktiga perspektivet,också sådant som skogsbrukets eventuella inverkan, méd våra modernaskogsbruksmetoder? Det kan annars finnas risk för att utredaren mer ser tillkraftverksintressenas synpunkter. Om åtgärder för att förebygga dammkatastrofer Jag hyser respekt för den oro som finns föratt vissa intressen kan glömmas bort eller dominera, men jag vill än en gångsäga att en statlig utredare i sådana här sammanhang har att se till säkerhetenföre allting annat och självfallet skall beakta alla de orsakssamband som kanfinnas. Samhällets uppgift är att förutse händelser, inte att iefterhand upptäcka dem. Direktiven kommer att vara av sådan art att utredarenicke kan missförstå regeringens avsikter på denna punkt, utan de kommer attvara fullständigt klara. Det kan däremot hända att jag i direktiven inte kan räknaupp alla de faktorer som utredaren kan komma att upptäcka. Jag utesluter inteatt han kommer fram till saker som ingen i denna kammare eller iregeringskansliet kan förutse. Jag utgår från att arbetet skall bedrivaspå ett sådant sätt att utredaren dammsuger verkligheten på fakta, så att vibättre kan förbereda oss och se till att händelser av detta slag inteinträffar.