prot · G909146 · 1985-12-31 00:00:00 — att självskydda sin integritet. Vi har redan en sårbarhetssituation i som ärnästan kuslig. Med detta som utgångspunkt för åretsgranskning vill betona att vi ser det som mycket viktigt attinspektionens auktoritet och tyngd som integritetens bevakare och banerförareinte urholkas. Det är få myndigheter förunnat att ha ett brett folkligtstöd, och därför är det extra viktigt att politiker inte dribblar bort detstödet på olika sätt utan inser att det ofta handlar om handlingar medsymbolisk betydelse. Vid besvär där förutsättningarna ändrats borde t; ex,inspektionen alltid själv få möjlighet att ta ny ställning och därmed självändra sitt beslut. Är förutsättningarna i ett visst ärende ändrade, så är detju i praktiken ett nytt ärende, inte ett gammalt ärende där regeringen kör överdatainspektionen när den bifaller besvären. Skillnaden kan tyckas hårfin förden som står utanför, men den är en viktig symbolisk signal för dem som arbetarmed frågorna och för andra myndigheter som är beroende av regeringens signaler. Ett annat exempel är att den allmänna kommunikationenmellan och datainspektionen har varit dålig. Närinspektionen ber om stöd av departementet för att få andra myndigheter attanmäla register, utse registeransvariga och lösa licenser, så händer ingenting.Detta är då en symbolhandling, menar jag. Departementet har i realiteten sagt -genom att inte svara någorlunda snabbt - att datainspektionen inte är någotviktigt organ och att man inte behöver bry sig om vad den säger. Självklartstår detta inte i någon instruktion, utan det är ett exempel på intuitivtvetande som blixtsnabbt sprider sig genom en organisation, Samma andas barn är det fråga om då regeringen upphäverinspektionens föreskrifter i ärendet om av i fördaregister och den av datainspektionen enligt datalagen bedömda risken förotillbörligt intrång- kontra regeringens bedömning att integritetsintrång inteskulle ha uppkommit - när man kommer in på försäljning av uppgifter urregistret. Datainspektionenhar tre huvuduppgifter; - att utfärda licenser tillregisteransvariga och då pröva och utöva tillsyn enligt datalagen,kreditupplysningslagen och inkassolagen, - att ge råd ochupplysningar till enskilda människor, organisationer, myndigheter och företagnär det gäller databehandling av personuppgifter om rättigheter ochskyldigheter enligt de tre styrande lagarna, samt - att ta hand omenskilda människors klagomål, bl, a, när de upplever sig kränkta i sinintegritet. När riksdagentillsatte datainspektionen beslutade man också att en ledamot med tekniskdatakompetens skulle ingå i den. Just nu finns ingen ledamot med tekniskkompetens, dvs, ingen som i första hand kan teknikens möjligheter ochbegränsningar-och det i ett läge när den tekniska utvecklingen ständigt öppnarnya frågeställningar och fler och fler vill använda tekniken. Däremot har fleraledamöter allmänna dataerfarenheter och är väl insatta i datorers användning.Det gäller alltså inte bara LO;s representant, som majoriteten säger, utan ävenTCQ:s och industriförbunds m, fl. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens handläggning av datafrågor Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens handläggning av datafrågor anser att det är en klar försvagning avinspektionen att en ledamot med teknisk kompetens saknas. Med det sagda yrkar jag bifall till deborgerliga reservationerna 3 och 4. 37 (): I samband med granskningen av statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning har konstitutionsutskottetvid ett par tillfällen tidigare granskat dataärendena särskilt. Vid de tidigaretillfällena har viss kritik riktats mot regeringen. Så sker också . I sammanfattning kan man beskriva de väsentligastepunkterna i datalagen enligt följande. ADB-baserade personregister får inrättasoch föras endast av den som har anmält sig hos datainspektionen och fått bevisom detta av inspektionen, s. k. licens. Utöver licens behövs tillstånd dels församköming, dels om personregistret skall innehålla särskilt känsliga uppgiftereller innehålla uppgifter om personer utan att det finns någon naturliganknytning mellan dessa personer och den som för registret. Personregisterskall inrättas och föras pä sådant sätt att inte otillbörligt intrång iregistrerades personliga integritet uppkommer. För varje tillståndspliktigtregister skall datainspektionen fastställa ändamål med registret samt meddelade övriga föreskrifter som behövs för att skydda den personliga integriteten. 1 samband med årets granskningsarbete har utskottet ienighet konstaterat att det föreligger brister i regeringens handläggning närdet gäller att anmäla personregister till datainspektionen. Detta måsteundanröjas, och justitieministern har inför utskottet erkänt att läget mästeförbättras. Enligt det särskilda yttrande som finns fogat till betänkandetkonstaterar vi att det är otillfredsställande att vissa departement intefullgjort sina skyldigheter. Den översyn som utskottet pekar på attjustitieministern aviserat får inte gälla de grundläggande reglerna idatalagen, nämligen att den för vars räkning ett register förs, om han förfogaröver registret, är registeransvarig och skall skaffa licens för registret. När det gäller personregister i övrigt som varit föremålför regeringens prövning besvärsvägen, hänvisar jag till den förteckning somfinns i betänkandet, I en reservation har de icke-socialistiska partiernagemensamt tagit upp vissa ärenden där det finns anledning att kritiseraregeringens handläggning. Gemensamt för alla dessa är att de går emot entolkning av datalagens bestämmelser så som jag inledningsvis refererat dem. Detmåste givetvis finnas ett utrymme för en tolkning från regeringens sida, menden bedömning vi gjort innebär att regeringens bedömning inte står i överensstämmelsemed vad vi anser vara ett bra skydd för den personliga integriteten. Vårtsynsätt står dessutom i full överensstämmelse med datainspektionensuppfattning, 1 fallet med Svenska metallindustriarbetareförbundetgällde det ett register där det saknas naturlig anknytning mellan registret ochde registrerade. Datainspektionen beslöt att samtycke till registrering skulleinhämtas, men regeringen ansåg att det räckte med information, I fallet medSCB;s utbildningsregister rådde också delade meningar om informationsskyldighe- Därvalde regeringen vägen med annonsering i stället för underrättelse till var ochen, I fallet med i har regeringenmotiverat sin bedömning med att det inte har varit några problem.Datainspektionen skall enligt datalagen inte göra någon bedömning av dethistoriska utan beakta de registrerades inställning och ge tillstånd, om riskför otillbörligt intrång i den personliga integriteten inte föreligger, I fallet med ett hyresregister fört av en revisionsbyråhar regeringen på ett oacceptabelt sätt luckrat uppregisteransvarighetsbegreppet. Vid utfrågningen av representanter fördatainspektionen klargjordes att detta var ett så gravt avsteg från gällanderegler att det inte ens kan bli praxisbildande. Fallet med lantmäteriverkets ortsprisregister, slutligen,innebär en utvidgning av ändamålet med ett register. Ärendet gäller ett s,k,statsmaktsregister. För att återgå till datalagens bestämmelser vill jag härpeka på vad som gäller för de s. k. statsmaktsregistren. Undantagna fråntillståndsplikt är de register som beslutas av regering och riksdag. Sådantbeslut förutsätter yttrande från datainspektionen. Statsmakterna ellerinspektionen skall dock alltid meddela de föreskrifter som behövs även försådana register. I några av de besvärsärenden som vi granskat är det frågaom delade meningar om de föreskrifter som skall utfärdas även förstatsmaktsregistren. När det gäller regeringens handlande i övrigt i sambandmed inrättande av nya register är utskottet samstämmigt i sin kritik avregeringen. Det skall finnas ett klart beslutsunderlag, datainspektionen skallyttra sig och därvid ges tid för en saklig prövning av förslaget, och i de falldär det är fråga om utvidgning av ett register måste noga övervägas om det ären så väsentlig förändring att datainspektionen behöver yttra sig. Från sida har vi alltsedandatalagens tillkomst hävdat den personliga integriteten och framhållit attdatainspektionens beslut och verksamhet skall tillmätas avgörande betydelse.Skälet till detta är att det inom inspektionen har byggts upp en betydandeerfarenhet och kompetens. När det gäller förändringar i datalagen har viföreslagit begränsning av personnummeranvändningen, restriktivitet när detgäller samkörningar, att uppgifter insamlade för ett ändamål inte skallanvändas för andra ändamål, m.m., allt i syfte att värna den enskildesintegritet i datasamhället. Skiljaktigheterna kan tyckas små i de ärenden som vi härgranskat, men den allmänna bild som framträtt är attsocialdemokraterna tagit större hänsyn till andra faktorer än den personligaintegriteten hos de enskilda. Vi i tycker att det är en olyckligutveckling, i synnerhet som informationsmängderna ökar ochmöjligheten att sammanställa alltmer ingående uppgifter om den enskilde blirallt större. Den främsta uppgiften för oss är att skydda den enskildefrån otillbörligt intrång i den personliga integriteten. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationerna nr 3 och 4. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens handläggning av datafrågor Prot.1985/86:146 Anf. 38 (): 21 maj1986 Herr talman! I gårutvecklingen på dataområdet svindlande fort. ~ ', '. 7' Det är därför inte så konstigtatt intresset för datapolitik, särskilt för o ,..,.,,,.. , , .- , > , . . mtegntetsfragorna, har okat 1 alla lager, kanske främsthos allmänheten och 1 Mot denna bakgrund är det också naturiigt att riksdagenskonstitutionsut- Regeringenshandlägg- skott granskar regeringens handläggning av datafrågor.Regeringen är ju ning av datafrågor sista instans vid prövningen av debeslut som fattats i datainspektionen och Årets granskning kan väl sägas vara en direkt uppföljning av densom gjorde och redovisade i sitt betänkande 1983/84:30,Jag utgår ifrån att med viss regelbundenhet ävenframgent kommer att granska regeringens handläggning av datafrågorna. Det är enviktig uppgift som utskottet har pä den här punkten. Datapolitiken berör grundläggande demokratiska frihets-och rättighetsproblem. Dessa frågor har en dignitet som gör att man måstesträva efter så breda lösningar som möjligt. Det kan inte vara särskilteftersträvansvärt att med några få rösters övervikt i trumfa igenomdjupgående förändringar i datalagen. Politiker, representanter för massmediaoch andra opinionsbildare som deltar i den datapolitiska debatten bär ett tungtansvar för att grundläggande demokratiska värden inte kommer i kläm. Tyvärrfinns de som alltför lätt faller för frestelsen att försöka vinna politiskafördelar genom att underblåsa den oro som finns hos många människor inför en nyteknik. I stället för att bara måla skräckvisioner avdatasamhället borde vi i mera tala om hur vi skall använda den nyatekniken och skapa "det goda datasamhället". Vi måste då mycket merakonkret än vi gjort diskutera datalagens innehåll och den roll somdatainspektionen skall spela i ett datoriserat samhälle. Utgångspunkten för en sädan diskussion bör enligt minmening vara att all datorisering i samhället skall ske under demokratiskaformer. Myndigheternas insamlande av personuppgifter med datateknikens hjälpfår inte tränga tillbaka den enskildes rätt till integritet. 1 "det godadatasamhället" skall det finnas tydliga gränser för myndigheternas insyn ienskilda människors liv. Datateknikens användning för samköming och kontrollmåste därför utformas med full respekt för den enskildes integritet. Men i ett demokratiskt samhälle måste det finnas livsrumför en fri forskning. Den får inte censureras, för då skakar demokratin i sinagrundvalar. Det kan knappast vara ett allmänt eller ligga i någons intresse attden framtida datapolitiken utformas sä, att den försvårar seriös forskning tillgagn för enskilda och det stora folkflertalet. Det är också viktigt att derättigheter och skyldigheter som lagts fast genom statsmakternas besluttillkommer var och en i enlighet med dessa beslut. är det därförfråga om att göra förnuftiga avvägningar mellan samhällets och den enskildesintressen. Jag medgeratt detta ofta åren svär avvägning. Intressena kan vid ett första Men egentligen behöver det inte vara någon motsättningmellan samhällets krav och den enskildes intressen. 46 häll är det ju fråga om atttillgodose de enskilda medborgarnas berättigade anspråk påen rättvis fördelning av rättigheter och skyldigheter och ett gott skydd förprivatliv och familjeliv. Det är bl. a. dessa avvägningsproblem som utskottetsgranskning av regeringens handläggning av datafrågor handlar om och som gör attregeringen ibland inom ramen för datalagens bestämmelser kommer till andraslutsatser än datainspektionen. Detta är helt i sin ordning - jag skallåterkomma på den punkten längre fram i mitt anförande. Jag vill i det sammanhanget säga beträffande de påståendensom gjort och som läste upp att enligt minmening ser litet för enkelt på problemen. Jag tycker, precis som , att har fel på den här punkten. Debatten om integritetsfrågorna hamnar ofta mycket snett.Många -t. o. m. bland ledamöterna i vår upplysta riksdag-tycks tro att hotetmot den personliga integriteten ensidigt finns att söka hos myndigheternasuppgiftsinsamling. Så är emellertid inte fallet, vilket är viktigt att slåfast. Det är inte bara myndigheter som lagrar uppgifter omenskildas personliga angelägenheter. Sådana uppgifter finns och kommer i ökadutsträckning att finnas också i företagens datasystem. Som exempel kan nämnas kreditupplysningsföretagen, som haringående information om i stort sett alla svenskar. Vidare kan nämnasreklamföretag, som väljer ut reklammottagare via dataregister. Det blirtekniskt möjligt att kartlägga och registrera olika individerskonsumtionsprofil för att steg för steg förfina den riktade marknadsföringen.Får systemet utvecklas okontrollerat, och det vill tydligen riksdagsmanHökmark, så skapas tekniska möjligheter att bl, a, kartlägga när och var enperson tankar sin bil, vad han handlar på bensinstationen, vilket hotell hantar in på, vilka telefonsamtal han ringer, när han tar ut pengar frånbankautomaten och var i staden eller kommunen som det sker, I proposition1984/85:220, som har antagits av , markerar regeringen medskärpa att man följer denna utveckling med största uppmärksamhet. Det är braoch känns tryggt. Som ett av de första länderna i världen fick sindatalag 1973. inrättades datainspektionen, som i kraft av datalagenskall värna om medborgarnas personliga integritet. Trots att lagen inte harmänga år på nacken har den genomgått många förändringar. Det sammanhänger naturligtvismed den snabba tekniska utvecklingen på dataområdet. Syftet med ändringarna vardå huvudsakligen att rationalisera verksamheten vid datainspektionen.Inspektionen skulle ges möjligheter att mera koncentrera sina resurser påsärskilt integritetskänsliga register och få mera tid över för de viktigatillsynsfrågorna. Sett utifrån detta perspektiv blev ändringar avdatalagen närmast en flopp. Svårigheterna att tillämpa lagen är ocksåen negativ faktor i sammanhanget. Vad som faller innanför och utanför dettillständspliktiga området är ibland svårt att avgöra. Det finns således vissas. k. grå zoner på detta område. Vi har i utskottets betänkande ytterligarepekat på några oklarheter, som kommer att rättas till. () misslyckade försök attvinna en bred uppslutning kring omfattande förändringar i datalagen innebarotvivel- Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens handläggning av datafrågor Granskning av statsrådens tjänsteutövning tn. Regeringens handläggning av datafrågor aktigt entempoförlust för svensk datalagstiftning. Förhoppningsvis kan data-ochoffentlighetskommittén motverka detta. Det förutsätter då att man arbetarsnabbt och effektivt och att det inom kommittén finns en uppriktig vilja attskapa breda lösningar. Att DALK inte kunde åstadkomma en bred enighet om genomgripandeändringar i datalagen betyder inte att arbetet där varit bortkastat. Kommit;tens tankegångar finns utförligt redovisade och kan tas till vara vid eneventuell överbearbetning av nuvarande datalag. Arbetet inom DALK visade att det är fullt möjligt att, medförstärkt integritetsskydd, ersätta den förhandsprövning genom tillstånd medmotsvarande förhållningsregler riktade mot den registeransvarige i lagen.Därmed skulle man helt eller delvis kunna befria datainspektionen från mycketav den betungande tillståndsprövning som alltför hårt belastar myndigheten.Med en förändring av datalagen i denna riktning skulle datainspektionen medoförändrad personalstyrka kunna effektivisera tillsynen och förstärkaintegritetsskyddet. Det är min bestämda övertygelse, I utskottets granskningsarbete har vi, som jag tidigarenämnt, kunnat påvisa vissa förhållanden beträffande registeransvaret som börförbättras. Skilda uppfattningar tycks råda beträffande registeransvaret ivisst fall både i och vid vissa myndigheter. Det ärnaturligtvis otillfredsställande. Reglerna skall vara utformade så att detinte behöver uppstå delade meningar om registeransvaret. Vi konstaterar därför med tillfredsställelse att man inomjustitiedepartementet överväger förtydliganden eller ändringar i reglerna idetta avseende. När det gäller inrättande av statsmaktsregister framhållerutskottet vikten av att detta klart kommer till uttryck i propositioner och iandra sammanhang, så att oklarheter därom ej behöver uppstå. Utskottet konstaterar också att yttrande fråndatainspektionen kan erfordras när ändringar sker i ett redan inrättatstatsmaktsregister. Även i s.k. tveksamma fall bör datainspektionen, anserutskottet, ges tillfälle att yttra sig. Två borgerliga reservationer har fogats till utskottetsgranskning av regeringens handläggning av datafrågor. Vid en noggranngenomläsning av reservation nr 3, angående regeringens behandling avbesvärsärenden, kan man konstatera att reservationen är mycket svagtunderbyggd. Reservanterna hävdar att regeringen i anmärkningsvärt storomfattning fattat beslut som avviker från datainspektionens beslut och attdetta skulle undergräva datainspektionens trovärdighet. Det är 16 besvärsärenden som bildar underlaget förutskottets granskning. En genomgång av dessa visar att det i de flesta fallendast är gradskillnader mellan regeringens och datainspektionens bedömningar.Granskningsmaterialet ger inte något som helst stöd för uppfattningen attregeringen i någon större omfattning knäppt datainspektionen på näsan. Datainspektionen avgör 2 000 tillståndsärendenenligt datalagen. Frän 1973 till 1985 har endast 109 blivit besvärsärenden. Avdessa har mindre än hälften helt eller delvis gått datainspektionen emot. Attdet skulle rubba datainspektionens auktoritet och trovärdighet är rent ut sagtnonsens. Attregeringsbesluten i av fallen gått datainspektionen emot ligger Av förarbetena till datalagen framgår det ju klart och tydligt attregeringen skall kunna ha en något mer övergripande bedömning än den sommyndigheten gör. Det innebär inte på något sätt - som försökteantyda i sitt inledningsanförande - att regeringen övertagit datainspektionens uppgifter.Regeringen har enligt datalagen skyldighet att överpröva datainspektionensbeslut som blir föremål för besvär. Så enkelt är det. Med dessa fakta för ögonen kan man säga att reservationenfaller platt till marken. Reservation nr 4, som avser sammansättningen avdatainspektionens styrelse, är om möjligt ännu sämre underbyggd. Reservanternahävdar att datainspektionens styrelse inte har den sammansättning somförutsatts i förarbetena till datalagen. Detta påstående är fullständigt felaktigt. Till MargittaEdgren vill jag säga; Läs utskottets handlingar! I datainspektionens styrelsefinns all den sakkunskap i datateknik och informationsbehandling somförutsatts i förarbetena till datalagen. Jag vill, herr talman, yrka avslag påreservationerna 3 och 4 och bifall till utskottets hemställan. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Regeringens handläggning av datafrågor 39GUNNAR () replik: Det anförande höll var imångt och mycket en uppfordran till en allmän datapolitisk debatt och till enmindre del ett inlägg i den granskningsdebatt som vi nu har att föra. Det ärnågra saker som jag mycket kort skulle vilja kommentera. Först och främst sade att om systemetfår utvecklas sä som jag för min del vill, så vet man inte var man hamnar. Jagkan inte riktigt förstå vad han menar, för vad vi från moderat håll och överhuvud taget frän borgerligt håll i varje enskild fråga har hävdat är att detmåste skapas ett starkare skydd för den enskildes integriet, oavsett om detgäller den privata sidan eller den offentliga sidan. Det förhåller sig även såatt i varje enskild fråga, där och jag haft motsattauppfattningar, så har han varit för att man skulle tillåta intrång i denenskildes integritet, medan jag har varit emot detta. Jag tror att i mångt och mycketillustrerade den socialdemokratiska attityden till integritetsproblemen när hantalade om att det finns de som målar upp skräckvisioner, I stället borde hantala om de möjligheter som ett utnyttjande av datorn innebär. Jag tror attproblemet ligger där, Qm man menar att alla farhågor för den enskildesintegritet kan avfärdas som skräckvisioner, får man nog den uppfattning somKurt ger uttryck åt. Men jag tror att en förutsättning för attvårt samhälle skall kunna ta i anspråk datorns möjligheter är att vi slår vaktom den enskildes integritet. Då är det sä, om vi går till det granskningsbetänkande somvi har att diskutera här , att regeringen i ett antal principiellt viktigafall har tagit sig före att göra en annan värdering av vad den enskildesintegritet kräver än datainspektionen, I datalagen förutsätts attdatainspektionen skall vara den instans som avgör detta. 4 Riksdagensprotokoll 1985/86:146-147 Prot.1985/86:146 Det finns i och för sig ingenting som säger att regeringeninte skall kunna göraen annan bedömning än datainspektionen när det gäller den enskildes ~ ', . Men det stora antal ärenden, i vilka regeringen gått inoch gjort en Granskningav statsrå- ' , . , %-,.,, annan bedömning av integriteten än datainspektionen, aroroande. Da bhr dens tjänsteutövning - r , det ifråga om integriteten en allmän avvägning efter tyckande. 1 dessa fall har nämligen regeringen inte anfört särskilda eller synnerligaskäl. Man har helt Regeringens handlägg- enkelt haft ett annat tyckande, och då blirintegritetsfrågorna faktiskt frågor ning av datafrågor där den enskilde inte har någonrätt, vilket datalagen förutsätter att den Det heter i datalagen att datainspektionen skall företräda denenskildes intressen. Men i stället blir integritetsfrågan en allmän fråga omavvägning, där varken den enskilde eller datainspektionen vet vad som gäller, sade att det knappast finns någonanledning att tro att datainspektionen har blivit knäppt på näsan. Det äremellertid ett faktum att en stor del av datainspektionens ledning har visathur inte bara de som verkar på inspektionen utan också allmänheten uppleverregeringens handlägeande av datafrågor, 40 () replik: inlägg visar på den svårabalansgång som vi framöver måste försöka gä. Men jag menar att han har fel närhan sägeratt hotet mot integriteten främst ärett intresse för massmedia o, d.Nej. hotet upplever den enskilda människan mycket starkt. Vi måste alltså haett integritetsskydd som är sådant att vi kan känna trygghet i våra liv,utifrån våra egna prioriteringar och utan att snegla på hur en viss handling kanuppfattas eller registreras av någon sorts storebror. Jag måste kunna lita påatt uppgifter om mig bara används på det sätt som jag själv är medveten om ochsom jag har sagt ja till. Ingen skall ha rätt att behandla mina, MargittaEdgrens, uppgifter utan att jag själv har aktivt accepterat det, sade också att vi behöver en fri ochseriös forskning.