prot · G909119 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag ser i alla fall detta som ett positivt svar. och jagutgår ifrån att statsrådet tar de initiativ som behövs, vare sig det gällerförslag till lagändring eller någon tillämpning av lagen som det ligger iregeringens makt att genomföra, Vi tycks i stora stycken vara överens ominriktningen på arbetet. Jag vill ändå passa på att utveckla mina tankar enliten smula mer. Huvudprincipen är att barn inte skall behöva växa upp påinstitution. I den bemärkelsen menar jag att den nya omsorgslagen är en verkligframgång för en av de svagaste och mest utsatta grupperna i värt land, nämligenutvecklingsstörda barn och psykotiska barn. Den kategoriska form lagen fåttavspeglar att den vill ge stöd och trygghet åt denna utsatta grupp i samhället. Teoretiskt sett är det naturligtvis möjligt att hävda attden läkepedagogiska verksamheten endast kan bedrivas med nuvarandeboendeförhållanden vid Järnainstitutionen. Jag för min del tillåter mig tillsvidare tvivla på att detta kan vara riktigt, men jag vill också tillägga att omdet skulle visa sig vara riktigt, dvs. om verksamheten i de läkepedagogiskainstituten endast kan bedrivas riktigt om rnan behåller det boende man har, ärjag också beredd att överväga lagändring. Prot.1985/86:119 Anf. 54 (): 17 april1986 Herr talman! Det viktiga resultatetav denna dags meningsutbyte är, tycker Om indragningarna av kommunala medel till staten jag, attstatsrådet deklarerat en positiv syn på denna verksamhet, att det inte ärnågons mening att den skall avbrytas abrupt och att statsrådet har en öppen synpå hur vi skall försöka se till att vi kan få överensstämmelse mellan dennaverksamhet och lagen. Jag tror då att den akuta oron bör kunna stillas. Jag serfram emot att få del av vad statsrådet drar för slutsatser av sitt aviseradebesök i . Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på fråga 1985/86:480 om indragningarna avkommunala medel till staten har frågat mig om jag ärmedveten om de negativa effekter som indragningarna av medel har förlandstingens och kommunernas möjlighet att bedriva och utveckla verksamhet. säger i sin fråga att det talas omtrendbrott vad avser utvecklingen inom hälso- och sjukvården. Något sådant ärdet inte fråga om. Den uppgörelse som har träffats mellan staten ochLandstingsförbundet angående ersättningar från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen för är 1987 innebär att dessa ersättningar räknas upp med5,jämfört med . Regeringen har också föreslagit att stimulansbidraget tillbarn- och ungdomstandvården skall tas bort fr. o. m. . Detta kan skeeftersom barn- och ungdomstandvården numera är fullt utbyggd inom samtligalandsting och bidraget därmed fullgjort sitt stimulanssyfte. Jag vill framhålla att regeringens åtgärder rörande destatliga transfereringarna till kommuner och landsting ingår i en samladpolitik för att åstadkomma samhällsekonomisk balans. Härigenom ges ävenkommunerna och landstingen ökade möjligheter att bedriva och utvecklasina verksamheter och inte till att äventyra dessa. 56 (vpk): Jag vill tacka för svaret. Anledningen tillmin fråga till socialministern är att jag i vanliga fall har sornverksamhetsområde, både som politiker och yrkesmässigt. Där får jag brottasmed konsekvenserna av det minskade ekonomiska utrymmet. Det gäller inte bara det som anges i svaret. Under desenaste åren har miljardbelopp tagits från kommuner och landsting. Det senastei raden är det ökade grundavdraget. Det somhänder , efter åratal av åtstramningar enligt osthyvelsmetoden, är att mangår in i direkta verksamheter. Det som framför allt drabbas är ännu inteutbyggda verksamheter, däribland primärvården. 1 våra två största kommuner iÖstergötland - och - återstår ännu 52 många vårdcentraler innan detbeslutade programmet är genomfört. de senastebudgetdirektiven, som man beslutade om , skall 40 miljonersparas, förutom de 90 miljoner som beslutades . Det äralltså ute i landstingen som man talar om trendbrott. Av direktiven framgår bl. a. att alla nya projekt ochinvesteringar skall omprövas - då ligger vårdcentralsplanen verkligen i fara -och att man skall se över bemanningen inom primärvården. Att utvecklingen av primärvärden bromsas pä detta sättinnebär på kort sikt ett mycket dyrt tillstånd med två parallellaorganisationer för öppenvård, nämligen sjukhusens mottagningar ochprimärvården. På lång sikt innebär det att det förebyggande arbetet, sombl. a. HS 90 har framhållit vikten av, och där primärvården har en nyckelroll,får ligga för fäfot, och våra förhoppningar om en förbättrad folkhälsa, somockså har samhällsekonomiska konsekvenser, grusas. Det som jag här redogör förgäller förvisso inte bara . Jag vill fråga : Har rnan från regeringensläppt tanken på att landstingsdrivna vårdcentraler skall utgöra basen i vårprimärvård för att i stället förlägga den till akutmottagningar och andramottagningar på sjukhusen? Om indragningarna av kommunala medel till staten Nej, regeringen anser att det är delandstingsdrivna vårdcentralerna som skall utgöra basen i hälso- ochsjukvården. Låt mig påpeka att när det gäller besparingar inom denstatliga verksamheten har en 2-procentsregel gällt /80. Beträffande både kommuner och landsting kan vi visa på envolymökning på flera procent . Den beräknade likviditetenför 1985 i kommunerna är 12,8 miljarder och i landstingen 14,9 miljarder. Jagtycker att detta klart visar att statens finanser är betydligt sämre änkommunernas och att det inte är fråga om nedskärningar utan att följden kan blien begränsning av volymökningen. 58 (vpk): Likviditeten kan variera mycket mellan olikalandsting. De minskade statsbidragen och övriga indragningar från statens sidahar slagit mycket olika ute i de olika landstingen. Jag har redovisat hur detser ut i mitt landsting. Av det sista i svar får jaguppfattningen att det ändå är landsting och kommuner som skall vara med ochbetala budgetunderskottet. Jag vill ställa en fråga till socialministern. Om detkommer fler sådana signaler som jag har redovisat, är socialministern då bereddatt verka för att kommuner och landsting får mer medel i stället för mindre? Överläggningen var härmed avslutad. Om byråer för äldreomsorg och för handikappfrågor 15 §Svar på fråga 1985/86:482 om byråer för äldreomsorg och förhandikappfrågor har frågat mig om detfinns planer på att slå samman byråer för äldreomsorg och förhandikappfrågor och om detta i så fall beräknas gagna den kompetensnivå sombyråerna besitter eller om motivet enbart är besparingar. Regeringen har beslutat om en nyorganisation för . Av beslutet framgår att socialstyrelsensenare får ändra organisationen om det uppstår förändrade förutsättningar ochbehov förutsatt att dessa ändringar inte strider mot bestämmelserna i instruktionen.Socialstyrelsen skall dock anmäla planerade organisationsförändringar av störreomfattning i den årliga anslagsframställningen. Av instruktionen framgår vilkaavdelningar som finns inom samt att det inom avdelningarnafinns byråer. Däremot är inga byråer namngivna. har fram t. o.m. /85 fått vidkännas kraftiga medelsminskningar. För entreårsperiod fr. o. m, /86 innebär det s, k, huvudalternativetför att resurserna skall minska , Denna besparingförläggs till /88. Inom diskuteras förnärvarande hur verksamheten skall kunna effektiviseras utan att avkall ges påav statsmakterna angivna mål och prioriteringar för verksamheten.Socialstyrelsen har således ännu inte tagit ställning till eventuellaförändringar av bl, a, socialtjänstavdelningens organisation, 60 (): Jag ber att fä tacka socialministern för svaret. Det händer just nu mycket vad gäller både äldreomsorg ochhandikappfrågor. Det handlar om att få bo och leva så normalt som möjligt, fårätt till eget boende och rätt till eget rum om man måste vara på institution.Det handlar om att fä bestämma själv om det som rör ens egen person. Den nya omsorgslagen, som träder i kraft i är,kommer att utvidgas till att också omfatta psykotiska och rörelsehindrade barnoch ungdomar. Förhoppningsvis kommer lagen att gälla allahandikappade barn och ungdomar. Den här upprustningen av äldrevård och handikappvårdställer ökade krav även på byråer för äldreomsorg ochhandikappvård. I det läget vore det anmärkningsvärt om en sammanslagningplaneras, eftersom det kan förväntas medföra en nedrustning av socialstyrelsensomsorg om äldre och handikappade. Jag utgår från att organisationsförändringenär av den arten att bör anmäla den när man kommer med sinaårliga anslagsframställningar och att vi också kan få möjlighet att behandlafrågan här i innan någon eventuell omorganisation sker. Som jag har framhållit i mitt svar harsocialstyrelsen inte tagit ställning. En eventuell förändring behöversocialstyrelsen inte anmäla vare sig till eller till regeringen.Socialstyrelsens generaldirektör har, för att få ett bättre underlag, gettstatskontoret i uppdrag att presentera olika principalternativ för att manskall kunna förena effektivitets- och samordningskravet med de besparingskravsom åligger . Om innebörden av begreppet strejkbryteri Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på fråga 1985/86:462 om innebörden av begreppetstrejkbryteri har frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder för att förtydliga gällande arbetsrättslagstiftningmed anledning av att det påståtts vara strejkbryteri att beordra fast anställdicke organiserad arbetskraft att arbeta under konflikt. Rättsligt sett gäller den fråga tar upp dens, k, neutralitetsrätten. Några lagregler om rätten till neutralitet vidarbetskon-flikt finns inte. Hithörande frågor har sedan gammalt reglerats ikollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter, främst i huvudavtalen.Principen på den privata sidan är att en arbetstagare som inte omfattas av konfliktär skyldig att utöva sina ordinarie arbetsuppgifter i normal omfattning,Arbetstagaren kan också vara skyldig att utföra skyddsarbete. Däremot anses detstå i strid med neutralitetsrätten om en arbetsgivare beordrar en arbetstagareatt fullgöra arbete som annars skulle ha utförts av de strejkande. Diskussionen om strejkbryteri i årets avtalsrörelse fördesemellertid, liksom så mänga gånger , från en annan utgångspunkt än den renträttsliga. Från båda parter framfördes intresseståndpunkter som syftade tillatt stärka den egna sidan resp, försvaga motsidan i den pågående konflikten.Arbetstagarorganisationerna ville att de oorganiserade arbetstagarna skullesolidarisera sig med de strejkande under konflikten, så att stridsåtgärdernamot arbetsgivarsidan blev så effektiva som möjligt. Arbetsgivarna å sin sidaagerade i syfte att begränsa effekterna av vidtagna stridsåtgärder. Enligt min mening är det naturligtatt sådana intresseståndpunkter framförs under en konflikt. Det finns ingenanledning för statsmakterna att söka förhindra detta genom att tillgripalagstiftning. 63ERIK HOVHAMMAR (m): Jag tackar statsrådet för svaret. Den fråga som jag har ställt till arbetsmarknadsministernhar en mycket stor principiell betydelse. Den rör ytterst innehållet iföreningsrätten, och därför är den en rättslig fråga. Även otn majoriteten av arbetstagare är organiserade ochdärmed omfattas av den fackliga organisationens beslut, finns det - det vetalla -hundratusentals arbetstagare som av olika skäl inte har valt att vara medi en arbetstagarorganisation. Frågan om de icke organiserade arbetstagarnas ställning ikonflikt aktualiserades i förhandlingar mellan SAF och PTK. Frånarbetsgivarsidan hävdades att de icke organiserade arbetstagarna skulle arbetasom vanligt i strejk, medan det från PTK-sidan hävdades att både organiseradeoch icke organiserade omfattades av konflikten, dvs. att något arbete inteskulle utföras. En information från arbetsgivarsidan till de icke organiseradeanställda att jobba som vanligt under konflikten har av PTK bedömts som enuppmaning till strejkbryteri. För alla dem som funderar över föreningsrättens innehållär det här en mycket viktig fråga. Jag menar, herr talman, att det måsteklargöras att en facklig organisations uppmaning till konflikt endast gällerdess medlemmar och att en arbetsgivare därför har rätt att informera den ickeorganiserade personalen att den skall arbeta som vanligt under konflikten. Jag vill fråga arbetsmarknadsministern, eftersom jaghävdar att detta är en rättslig fråga: Anser arbetsmarknadsministern att detbehövs en lagstadgad negativ föreningsrätt för att förtydliga skyddet för denenskilde arbetstagaren? Det är nog inte så enkelt att man bara kan säga att sådanahär intresseståndpunkter läggs fram under en konflikt. Det finns anledning att läggabetydligt djupare synpunkter på denna fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 17§ Svar på fråga 1985/86:476 om arbetarskyddslagstiftningen LO bedriver enannonskampanj rörande arbetsmiljön. Där förekommer bl, a, en text med följandelydelse: "Det är fortfarande tillåtet att slita ut människor- miljonerarbetare riskerar sin hälsa i jobbet," Utifrån denna annonstext har i frågatmig om jag är beredd att föreslå ändringar i arbetarskyddslagstiftningen så attdet inte blir tillåtet att slita ut människor och att miljoner arbetare skallslippa riskera sin hälsa i jobbet. Det är inte tillåtet enligt arbetsmiljölagen attslita ut människor. Redan i en av de inledande paragraferna i lagen föreskrivsatt arbetsmiljön skall vara tillfredsställande med hänsyn till arbetets naturoch den sociala och tekniska utvecklingen i samhället. Problemet är dock inteså enkelt att man enbart genom lagstiftning kan avskaffa dåliga arbetsmiljöer. Jag tycker det är utomordenligt bra att LO har dragit igång en kampanj för en bättre arbetsmiljö. Syftet med kampanjen är i förstahand att göra människor uppmärksamma på att det fortfarande finns brister iarbetsmiljön och att man från fackligt håll måste fortsätta att arbetaintensivt med att förbättra arbetsmiljön. Inte minst den tekniska utvecklingenleder till att nya risker och faromoment fortlöpande uppkommer i arbetslivet.Det är därför angeläget att de som konfronteras med dessa och andrarisker medvetandegörs om problemen. I övrigt vill jag bara tillägga att regeringen fortlöpandebedriver ett Prot. 1985/86:119 reformarbete pä arbetsrniljöområdet. Nyligenhar beslutats reformer avseen- de företagshälsovård ocharbetsanpassning och vidare rörande tillsynen av de Jag kommer vidai-e att tillsätta en utredning som skall se , - "8' översanktionssystemet vid arbetsolycksfall. 65 i (m): Jag tackar för svaret. Men jag måste säga attstatsrådet försöker utöva konsten att sitta på två stolar - och det brukar alltidsluta med katastrof, I sitt svar säger statsrådet att det inte är tillåtet attslita ut människor i arbetet. Det är väl bra. Men i samma svar säger statsrådetatt det är en bra kampanj som LO har dragit i gång, och det är förvånansvärt.LO har dragit i gång en kampanj där man runt om i påstår att det ärtillåtet att slita ut människor och att miljoner arbetare riskerar sin hälsa ijobbet. Hur kan ett statsråd med ansvar för den här verksamhetentycka att en sådan kampanj är positiv och bra? Det är nog fler än jag somställer den frågan. Jag skall nämna några siffror som visar attLO:s kampanj i allra högsta grad är berättigad. Visserligen har dödsfallen i arbetet minskat kontinuerligt,men var det ändå drygt 100 personer som dödades. Antalet allvarligaolycksfall har minskat kraftigt i arbetslivet, men fortfarande skadas nästan100 000 arbetstagare genom olyckor i arbetet varje är. Antalet anmäldaarbetssjukdomar ökar. anmäldes nära 18 000 fall. Nog finns det anledning att vara upprörd - men inte överen annonskampanj utan över hur många människor som fortfarande skadas ochdödas och riskerar sin hälsa i det svenska arbetslivet, 67 i (m): Jag vet inte om det är fel på statsrådetshörsel eller min framställningsförmåga. Jag frågade om det var korrekt att i enannonskampanj gå ut och tala om att det är tillåtet att slita ut människor iarbetet. Den frågan lyckades statsrådet fullständigt undgå att besvara. Då noterar jag att man tydligen inte vågar gå i clinch medLO utan håller med om att det finns en viss korrekthet i kampanjen. Det är bekymmersamt att vi har ett statsråd med en sådanuppfattning beträffande denna mycket viktiga verksamhet. Överläggningen var härmed avslutad. 18 §Svar på fråga 1985/86:477 om förstärkt anställningsskydd har frågat justitieministernvilka åtgärder han tänker vidta för att förbättra lagen om anställningsskyddmed syfte att stärka de anställdas rättsläge. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan, fråga är ställd mot bakgrund avtidningsuppgifter om att vägrat att låta en avskedad arbetstagare behållasin anställning trots att arbetsdomstolen ogiltigförklarat avskedandet. Om en domstol har förklarat att ett avskedande är ogiltigtbetyder det att anställningen består. Jag utgår från att denna ordning ocksåaccepteras av arbetsgivarna. Om en arbetsgivare faktiskt ändå vägrar att tatillbaka en arbetstagare - trots domstolsdom och skadestånd - då upphöranställningen. Det har inte ansetts rimligt att i en sådan situation gearbetstagaren en ovillkorlig rätt att återgå till arbetet. Det skulle nämligenbetyda att arbetstagaren i sista hand fick anlita polis eller kronofogde för attfå tillträde till arbetsplatsen. Mot denna bakgrund har jag inte för avsikt att verka förnågon ändring av anställningsskyddslagen i det syfte som . 69 (vpk): Jag fär försttacka arbetsmarknadsministern för svaret. Man måste tänka sig in i vad som ligger bakom min fråga.Varför har vidhållit avskedandet? Jo, det är uppenbart. vill att entystnadens konformism skall sprida sig över arbetsplatserna, vilket blirföljden om inte stridbara oliktänkande människor, som är beredda att kämpa försina fackliga rättigheter, ens kan utnyttja lagen om anställningsskydd när depå ett oriktigt sätt och utan saklig grund blir avskedade från sinaarbetsplatser. Jag förstår arbetsmarknadsministerns svar på det sättetatt hon inte är beredd att stärka de arbetandes rättsläge. Skall jag ocksåförstå det på det sättet att arbetsmarknadsministern menar att man inte skallbry sig om de bakomliggande orsakerna till avskedandena? Skall man alltså inteutveckla möjligheterna för arbetande människoratt bedriva facklig-politiskverksamhet på sina arbetsplatser? Den förbundsjurist som har handlagt det aktuella ärendetsäger i en tidningsartikel: Avskedandet har uppenbarligen politiska orsaker.Det är sina politiska åsikter som han har avskedats för. Jag hoppas attarbetsmarknadsministern skall ändra på sin deklarerade åsikt. När det gäller det aktuella fallet med har nog inte tidningsuppgifternavarit helt riktiga. Domen i målet avkunnades först i går. Vi vetalltså inte hur kommer att reagera på denna dom frän Sä till själva principfrågan. Självfallet skall man brysig om vad avskedanden beror pä. Hela vår trygghetslagstiftning handlar ornjust detta. Den stiftades därför att vi inte ville tillåta oskäligauppsägningar. För den typ av fall som tar upp har detinförts synnerligen höga skadestånd. Man kan, om jag nu inte minns fel. få upptill 32 månaders lön i skadestånd. För svensk rätt är det mycket höga siffror.Nivån har valts just av det skälet att vi skall förhindra oskäligauppsägningar. Utgångspunkten är naturligtvis att domstolens domar skallaccepteras. Men det finns enstaka fall, de är såvitt jag vet mycket få, där detblir en verkligt besvärlig avvägning, jag medger det. Men vi har iriksdagen gjort den bedömningen att det inte är med polishjälp som rnan skallkomma till sin arbetsplats. Vi har därför inte dragit konsekvensen fullt ut,som föreslår att vi skall göra, 71 (vpk): Det är självfallet ingen önskvärd sits att behöva ha medsig en polispiket för att komma in på sin arbetsplats. Men den frågeställningenär egentligen helt hypotetisk. Om man förstärkte lagen om anställningsskydd, såatt man inte kunde så att säga tvätta ett ställningstagande rent genom attbetala skadestånd, uppstod ju aldrig denna fråga. Det är möjligt att de här fallen är få. Men det rör sigändå om folkförtryck och förtryck av människors politiska åsikter på enarbetsplats - i motsats till arbetsmarknadsministern utgår jag nämligen från attartikeln i var korrekt på denna punkt. Och varförskulle den inte vara det? Vi känner till mänga fall där människorspolitiska åsikter har använts som skäl för att ge dem sparken. Överläggningenvar härmed avslutad. 19 §Svar på frågorna 1985/86:460 och 479 om skolhälsovården har frågat socialministern omhon är beredd att medverka till att skolhälsovården även i fortsättningentillåts verka inom ramen för nuvarande ordning. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. har frågat mig om jag är medveten omriskerna för att det elevvårdande arbetet kan bli lidande på den föreslagnaomorganisationen. Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. Skolhälsovården är en verksamhet av största betydelse föreleverna. Den utgör en viktig del av skolans elevvård, och har därigenom ettsyfte som är vidare än att bara svara för sjuk- och hälsovård. En förutsättningför att skolsköterskor och skolläkare skall kunna uppfylla detta syfte är attde finns i skolan och utgör en naturlig del av skolans vardagsliv. Något skälatt ändra huvudmannaskapet för skolhälsovården finns mot 1985/86:119 denna bakgrund inte. Det bör därförenligt min mening även vara kommunerna som har ansvaret förverksamheten. 73 (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret pä frågan. Jag måste säga att jag är nöjd med svaret. har i sin rapport - i vemsregi?, som bl. a. skall behandlas vid förbundets kongress i inästa vecka, föreslagit att man skall föra över skolhälsovården tilllandstinget. De enda i sorn har reserverat sig motdetta förslag är . Jag är därför tacksam för att statsrådetGöransson nu har samma uppfattning som vi i denna viktiga grundfråga. Jag vet inte vad det beror på att harväckt denna fråga. Det verkar nästan som om det vore av en överdriven ambitionatt ha monopol på all hälso- och sjukvård i vårt land. Det är i och för siginte första gången. Det var ungefär samma turer när det gälldeföretagshälsovården i ett visst skede. Skolhälsovården är ju sedan gammalt organiserad på detsättet att det är skolan som har ansvaret för denna. Och skolhälsovårdenfungerar bra. Att det finns brister på vissa håll skall man inte ta som intäktför att förändra hela detta system. Man skall vara rädd om sådant som fungerarbra och som har gjort det . Det finns ingen anledning att ändrapå detta. Det här för-slaget har väckt stor oro ute bland dem somarbetar inom skolhälsovården. Det har också väckt oro bland elever ochföräldrar. Jag ser det, precis som statsrådet, som utomordentligt viktigt attdenna verksamhet är integrerad. Vi har väldigt många duktiga sköterskor ochläkare som arbetar inom skolhälsovården, och de måste finnas nära eleverna. Jag vill bara ställa en enda kompletterande fråga tillstatsrådet. Statsrådet säger att förhållandena enligt hans mening inte skalländras, och jag tror att statsrådet har samrätt med departementschefen, som haransvaret för sjukvårdsfrågorna. Vill statsrådet se till att man även formellt meddelardetta till vid fortsatta förhandlingar? 74 (vpk): Jag vill tacka statsrådet försvaret på den här frågan. Jag är mycket glad över att vi är överens om viktenav skolsköterskornas arbete och över att de skall fä finnas mitt i elevernasvardag. Jag tar detta svar som en garanti för att statsrådet kommer att verkaför att det inte blir något av med förslag om enomorganisation. ägnade sig avslutningsvis någotåt exegetik, och jag får därför kanske komplettera mitt svar med att säga atteftersom frågor i riktas till statsråd, förutsätts dessa uttala sinmening. Det är ju det språkbruk vi har i frågestunderna. Jag måste kontra med att fråga: Var det socialministernspersonliga åsikt Prot. 1985/86:119 var ute efter, eller vardet möjligen en regeringsuppfattning? 76 (): Omdataundervi.ming Jag har inte kritiserat statsrådet förformuleringen i svaret, ' ' utanjag hemställde orn att statsrådet och regeringen mycket snabbt skulle se tillatt också formellt fär ett besked orn regeringens ochstatsrådets förnuftiga inställning i den här frågan.