prot · G90943 · 1985-12-31 00:00:00 — Kanske har inte alla klart för sig att denhär propositionen är en milstolpe av det slaget i det familjepolitiska arbetet,Alla barns rätt till och alla barns behov av en förskolepedagogisk verksamhetstår i centrum för propositionen. Det är inte längre enbart fråga om barn tillförvärvsarbetande eller barn till studerande som får rätt till förskola, I daglägger vi fast principerna för hur förskolan skall nå fram till alla barn. Detär således fråga om en rättighet och inte om ett obligatorium. lägger också fast principen attförskoleverksamheten, oavsett i vilken form den bedrivs, skall utgöra ettkomplement till familjen. Jag vill understryka att förskolan inte kan och inteskall vara en ersättning för föräldrarnas och hemmets ansvar - den skall varaett komplement. Men en bra förskola är en viktig del av barnens totalakulturella och sociala miljö. Jag är glad för att beslutet kan fattas i bred enighet.Jag har noterat att utöver det socialdemokratiska partiet och kommunisternahar i varje fall principiellt lyft sig över blockgränserna ochstödjer propositionen. Därmed sätter man barnens bästa i centrum. är jag besviken på som avstyrkerpropositionen. Det är beklagligt. Jag vet att det i finns mångasom känner starkt för barnomsorgen och förskolan och som inte kan förstå varförcenterpartiet på det här sättet gör gemensam sak med moderata samlingspartiet. har genom sin motion och sina reservationerklart tagit avstånd från propositionen. Därigenom motsätter man sig alla barnsrätt till en god barnomsorg. Man slår i stället vakt om de välbeställdasintressen i det här sammanhanget. Detta är enligt min mening det hjärtiösabeskedet från till barnfamiljerna. Barnens behov sätts alltså i centrum i propositionen, ochjag vill återigen framhålla att det gäller en rättighet för alla barn. Det ärbarn vilkas föräldrar förvärvsarbetar eller studerar, det är barn medhemarbetande föräldrar, det är invandrarbarn, det är barn med handikapp, det ärbarn med svårigheter i hemmet och i sin miljö. Vi har i propositionen dragitupp riktlinjerna för hur förskoleverksamheten skall kunna nå fram till alladessa barn, och vi har tänkt oss att det skall ske i många ohka former, däremellertid den pedagogiska målsättningen är gemensam. Barn mellan ett och etthalvt och skall tillsammans med sina vårdnadshavare kunna gå i öppenförskola och där delta i verksamheter ledda av förskolepedagogiskt utbildadpersonal. Barn mellan fyra och skall kunna vara med i deltidsgrupperna,där Förskolaför alla barn, m. m. Förskola för alla barn, m. m. tiden , och på samma sätt ledas av förskolepedagogiskt utbildad personal. Ramen för verksamheten både när det gäller de öppnaförskolorna och när det gäller deltidsförskolorna är det pedagogiska programsom nu är under utarbetande i . Förvärvsarbetande ellerstuderande föräldrar med barn och skallkunna få barnomsorg på de tider de önskar. De skall få den omsorg de behöver,och barnen skall i Hkhet med barnen i den öppna förskolan och deltidsgruppernafå del i en verksamhet som leds av förskolepedagogiskt utbildad personal. Ramenför denna verksamhet är återigen det pedagogiska program som är på väg attutarbetas. Barnomsorgen omfattar omvårdnad, fostran, utveckHng ochstimulans i pedagogiska former i grupp. Barnen skall få del av en verksamhetsom bygger på arbete, lek och inlärning. Varje barns utveckHng bör stimulerasutifrån barnets egna förutsättningar och utan inriktning på jämförandeprestationer. Förskolan kan dock för de äldre barnen ha en mera struktureradverksamhet som förbereder barn för skolan. från barnens utgångspunkt måsteförskolan och skolan utgöra en helhet, där barnens utveckling står i centrumoch där hänsyn tas till det faktum att barn utvecklas i olika takt. Jag vill understryka att föräldrarnas medverkan är viktigi barnomsorgen. Barnens trygghet och självkänsla beror i hög grad på ettfungerande samarbete mellan föräldrar och personal. Det innebär också attuppfattningar och värderingar i fråga om barnens fostran bör diskuterasgemensamt av föräldrar och personal. Föräldrarna bör också enligt minuppfattning delta i den pedagogiska planeringen inom förskolan. Fr, o, m, nästaår får föräldrar till barn i fyra till rätt att omåret delta i förskoleverksamheten. Ersättning för inkomstbortfallet utgår frånföräldraförsäkringen. Detta kommer att innebära ökade möjligheter för ettfungerande föräldrasamarbete i förskolan. Jag har redogjort för de ohka verksamhetsformer ibarnomsorgen som behövs för att tillgodose de oHka behoven inom området. Menjag vill också understryka att vi behöver en mångfald inom barnomsorgen även iett annat avseende. Även om basen för kommunernas barnomsorg är och förblirkommunernas verksamhet är det regeringens uppfattning att initiativ frånföräldrar och organisationer skall tiHvaratas. Genom ett ökat engagemang frånföräldrar och ideella organisationer kan verksamheten i förskolan berikas. Detär bakgrunden till de förslag som finns i propositionen och som jämställeralternativ barnomsorg när det gäller statsbidraget med den kommunala förskolan.Det gäller föräldrakooperativ och barnomsorg som bedrivs av ideellaorganisationer. Jag vill i sammanhanget göra ett par markeringar. Jag serett behov av att vi från statens sida närmare preciserar vad vi avser medalternativ barnomsorg i fråga om kvalitet och innehåll. Ett arbete med en sådaninriktning är på gång inom . Vidare vill jag uppreparegeringens uppfattning att barnomsorgen aldrig får bli en verksamhet bedriveni affärsmässiga former, där enskilda eller företag gör sig vinster. Vi har i utvecklat en barnomsorg som fyller mångaolika behov. Även om vi nu lyfter fram barnens behov, måste vi komma ihåg attinte göra avkall påvår uppfattning att barnomsorgen också är till för att öka föräldrarnasmöjligheter till personlig utveckling och till deras egen och barnensförsörjning. av kvinnor med små barn förvärvsarbetar i dag.Andelen förväntas öka. Det visar att kvinnorna vill förena förvärvsarbete ochbarn. Vi måste även i fortsättningen ge dessa kvinnor, och naturHgtvis ocksåderas män, en garanti för en fungerande barnomsorg. Det är vår skyldighet attvärna om målet att de vuxna skall kunna känna trygghet i omsorgen om sina barn.Därför måste vi, herr talman, bygga bort köerna inom barnomsorgen. I den proposition som nu behandlar drarregeringen upp riktiinjerna för hur förskolan skall kunna bli en rättighet föralla barn. Regeringen har också förklarat sin avsikt att senast år 1991lagstifta om denna rättighet. Regeringen har preciserat hur utbyggnaden skallgå till och anvisat ytterligare medel både för utbyggandet och för driften av barnomsorgen.Regeringen har dessutom redovisat målen för verksamheten och det innehåll sombehöver finnas för att målen skall kunna förverkligas. Jag är glad över att propositionen fått det mottagande denfått. Det gäller inte bara här i utan också och inte minst bland demänniskor som fortiöpande arbetar inom och kring barnomsorgen ute i landet. Detgäller för övrigt även föräldrar med barn i förskoleåldern. Vi har isocialdepartementet fått åtskilliga bevis för att den här propositionen om enförskola för alla barn är efterlängtad. Denna dag är därför, herr talman, dag för förskolebarn. Förskolaför alla barn, m. m. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.21 () rephk: Jag måste nog grumla biträdandesocialministerns glädje en aning. Jag tror att det mottagande propositionen harfått på en del håll beror på att man inte förstått vad den innehåller, framförallt inte vad den inte innehåller. Det är fullkomligt orimligt att tala om etthistoriskt beslut. Det rör sig om en oklar och illa underbyggd proposition, somi och för sig uttrycker kloka mål. Alla barns rätt till barnomsorg fastslås nu för förstagången, sade . Den fastslogs redan isocialtjänstlagen, som antogs under folkpartiregeringen , Vad som har häntefter den borgerliga regeringsperioden är att utbyggnaden av barnomsorgen harsaktat av väsentligt. Det var under de borgerliga åren som den storautbyggnaden skedde. vill man tillskapa lika många platser inomden kommunala barnomsorgen som vi gjorde under var och en av de två borgerligaregeringsperioderna , Vad socialdemokraterna har gjort äratt man svikit ett av de fyra heliga vallöftena , det om attstatsbidragen tHl den kommunala barnomsorgen skall återställas. Det system sominförts har inneburit en successiv urholkning av statsbidragen till denkommunala barnomsorgen. Man har inte kompenserat för inflationen, och på en radområden avser man även uppenbarligen inte att kompensera förinflationen. Man har sagt nej till en enig borgerlig opinion som vill ha en Förskolaföralla barn, m. m. kraftfull utbyggnad avkontantstödet för att öka den reella valfriheten för familjerna. Man har inteheller gjort någonting åt de kraftiga marginaleffekter som ligger inbyggda idet nuvarande systemet och som innebär att den andra föräldern i familjer medinkomster , har svårt att gå ut i förvärvslivet. Det är framförallt LO-grupperna som drabbas av dessa marginaleffekter. Dem har regeringentrots stark kritik inte gjort någonting åt. Man har slutligen blockerat sig motinnovationer och utveckling av alternativ barnomsorg. Det motståndet har man nudelvis gett upp. säger man äntligen ja till att inte diskriminera denideella och föräldrakooperativa barnomsorgen, men man säger fortfarande nejtill att likställa den privata barnomsorgen med den kommunala. Jagvill gärna ställa en fråga tHl , På alla områden accepterar manatt offentlig verksamhet kombineras med privat verksamhet - att det sker enupphandling från den privata sektorn. Jag nämnde att upphandlingen rör sig om60 miljarder. Men just på detta område får det inte förekomma någon privatföretagsamhet, för att fylla viktiga sociala behov. Varför just på detta endaområde, ? Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 22 ()replik: Jag delar biträdande socialministerns uppfattning när det gällermålsättningen att bygga bort köerna inom barnomsorgen - det är en viktigmålsättning. Men problemet är att genom den socialdemokratiska politiken har viinte chans att utifrån samma effektivitet bygga bort köerna. Det är det förstafelet. Detandra felet är att man bygger ensidigt, så att föräldrarnas möjligheter attpåverka inriktningen minskar, I och med det bromsar man hela den övergripandemålsättningen att bygga bort köerna och se till att de föräldrar som villförvärvsarbeta verkligen får en riktig och rimlig barnomsorg. Sedanmåste jag säga att jag inte känner igen när han säger attmoderaterna lämnar ett hjärtlöst besked; Utifrån moderat familjepolitik är detbara de rika som får barnomsorg osv. Jag hade inte väntat mig sådant trams frånBengt , Nuvill jag ställa en fråga till biträdande socialministern, och , debåda unga föräldrar som jag hänvisade till inledningsvis, då biträdandesocialministern satt i kammaren - är de ett bevis för att visarhjärtiöshet, när vi moderater säger: Ge dem deras , i stället för atttvinga in deras barn i barnomsorg, som kostar , och som deinte vill ha? Var ligger hjärtlösheten i den moderata poHtiken när det gällersynen på dessa båda föräldrar, som tjänar så litet att de inte klararexistensminimireglerna? Jagskulle råda biträdande socialministern att skriva till dessa människor och talaom hjärtlöshet när det gäller familjepolitiken. Jag är rädd föratt det bhr den socialdemokratiska regeringen som drabbas av den hjärtlösabumerangen då. Och jag skulle vilja vädja litet grand om att föra en sakligdebatt i den här mycket viktiga frågan. Vad är det vi har sagt? Jo, att föräldrarnas ansvar skallsättas främst. Men i den här propositionen flyttas samhällets, poHtikernas ochkommunernas positioner fram, till förfång för föräldrarna. Sedan kan man mycketväl stå här i talarstolen och säga; Föräldrarna har ändå valfrihet - detta äringet obligatorium. Men när man tar så mycket pengar från föräldrar att de intefår existensminimum kvar, var ligger då valfriheten och möjligheten att självpåverka sin egen situation, när barnomsorgen är så ensidig? Hur blir det, biträdande socialministern, med beskedet iden här efterfrågeunderSökningen? Kommer den att breddas, så att föräldrarnasvalfrihet kommer att beaktas? Förskolaför alla barn, m. m. 23 () replik: Jag har mycket svårt att förstå att BengtLindqvist kan vara så stolt över det här förslaget och t. o. m. kalla det enhistorisk händelse. Det är ju inte fråga om annat än ett uttalande som inte ensär knutet tHl något förslag om finansiering. Vi anser från att det är mycket merförpliktigande att som vi gör föra en familjepolitik för alla och inte bara fördem som väljer att leva som socialdemokraterna tycker att man skall. Vårtförslag innebär att alla som vill skall ha möjlighet till barnomsorg och att videssutom skall ge en vårdnadsersättning som ger möjlighet till valfrihet ochtrygghet. När det gäller statsbidragssystemet påpekade vi redan närdet infördes att det skulle komma att slå snett. Vi har också fått rätt påvarje punkt, vilket den aktuella enkäten har visat. Denna har fått regeringenatt göra små förbättringar - men inte tillräckliga. Statsbidragssystemet ärfortfarande mycket dåligt, och det kommer att förhindra kommunerna att leva upptill det stolta mål som kommer att fatta beslut om och somBengt är så stolt över. Jag har också ställt en fråga i mitt inledningsanförandeom det inte är så att regeringen i sin iver att ge pedagogisk verksamhet iförskolan lägger band på barnens egen initiativkraft och spontana lek. Det harjag inte fått någon kommentar på , men jag hoppas att jag får det, sade att densocialdemokratiska familjepolitiken utgår från barnens behov. Ja, herr talman,det är om detta vi har htet olika uppfattningar. 24INGA (vpk) replik: Det finns en sak som jag oreserverat kan sägaär bra med propositionen, nämligen att det slås fast- och det är faktiskt förförsta gången - att det är för barnens egen skull som vi skall bygga utförskolan. Sedan tycker jag det är överord när nämnerordet "milstolpe" i sitt anförande och säger att detta är en"stor dag". Det skulle kunna vara en stor dag, om man hade slagitfast att det var fråga om en trygg och bra heldagsomsorg för alla barn före1991, Men så är det inte. Det handlar bara om förskola i någon form, säger att det är bara barntill förvärvsarbetande och studerande som skall ha rätt till barnomsorg. Meneftersom nästan alla kvinnor förvärvsarbetar - det säger också det rimliga 3 protokoll 1985/86:43-44 Förskolaföralla barn, m. m. att satsa på en bradaghemsutbyggnad och inte på en massa varianter som öppen förskola ochdeltidsgmpper, som inte går att jämföra med heldagsomsorg. Vihar en segregerad barnomsorg , och med detta förslag finns detanledning att vara oroad för att den segregerade barnomsorgen blir ännu mersegregerad. Vi vet att det är LO-grUpperna som minst kan utnyttja denpedagogiska daghemsverksamheten. Vi vet att det är SACO-grupperna som äröverrepresenterade inom daghemmen. Det beror på att många LO-kvinnor tvingasskiftesarbeta, man har deltidsarbete och är hänvisad till att tråckla ihop sittvardagsarbete bäst man kan eller använda familjedaghem. Medförslagen i propositionen finns det anledning att befara att vi får en än mersegregerad barnomsorg. BengtLindqvist tar upp frågan om det ekonomiska stödet till barnfamiljerna. Jagtycker att det vore på sin plats att i så fall också ta ansvar för de dyramatkostnaderna och hyrorna som barnfamiljerna tvingas betala och också se litetpå förhållandet att socialbidragstagarna ökar , bl, a,beroende på barnfamiljernas ekonomiska situation, 550 000 människor behöversocialhjälp i , och det är inte bara de som är arbetslösa sommåste ha den här hjälpen utan också människor med arbete. De dyra mat- ochhyreskostnaderna är så tunga att bära bl, a, för barnfamiljerna att de måste hadenna hjälp. Att ge ekonomiskt stöd för att förändra den situationen skullebetyda hemskt mycket för bl, a, bamfamiljerna. Den här debatten handlar i väldigt hög grad om valfrihet. De borgerligapartierna har tagit upp den frågan i sina reservationer, och jag vill nukommentera dem utifrån två olika utgångspunkter. Först gäller det denallmänna familjepolitiken. Engiven utgångspunkt för diskussionen om innehållet i familjepolitiken måste varahur verkligheten ser ut. Vi har av alla småbarnsmammor ute iarbete. Det är nästan lika många som bland männen, och antalet ökar. Dessakvinnor väljer själva att förena förvärvsarbete och barn. Det är dagensverklighet, och den kan vi inte göra några avsteg från. Vi bör underlätta fördessa småbarnsföräldrar att förena arbete och omsorg om sina barn. Vårt svar pådet behovet är att förbättra föräldraförsäkringen, bygga ut barnomsorgen ochförsöka åstadkomma bättre villkor på arbetsmarknaden, framför allt enarbetstidsförkortning, men också att försöka åstadkomma en bättrerollfördelning i hemmen meHan män och kvinnor. Enligtvår bestämda uppfattning är föräldraförsäkringen ett bättre instrument än deolika förslag till vårdnadsersättning som förekommer i debatten. Föräldraförsäkringenger bättre ekonomiskt stöd. Den innebär därmed verkliga möjligheter för bådaföräldrarna att vara hemma hos sina barn. Den ger möjlighet att förkortaarbetstiden . Båda föräldrarna har garanterad rätt att gåtillbaka till arbetslivet. Vårdnadsbidragen klipper av banden med arbetslivet,och i de former de har presenterats är de alldeles otillräckliga för atterbjuda ett verkligt ekonomiskt alternativ och en verklig valfrihet för dem detgäller. De tvingar i stället föräldrarna tiH ett omöjligt val; barn ellerarbete. Vi vet att de flesta väljer att kombinera de båda. Denandra frågan om valfrihet som jag vill kommentera gäller innehållet ibarnomsorgen. Vihar en mycket stor valfrihet i barnomsorgen. De förslag som finns ipropositionen ökar ytterligare denna valfrihet. Utöver daghem och familjedaghemhar vi öppen förskola, deltidsförskola, föräldrakooperativ, trefamiljssystemoch daghem i ideella organisationers regi. Vihar möjlighet till pedagogisk mångfald. På många håll finns både Montessori-och Waldorfpedagogik, Också andra pedagogiska metoder är välkomna. Vihar barnstugor med en egen förvaltning, ett eget budget- och personalansvar. Vihar dessutom inom barnomsorgen en mycket omfattande försöksverksamhet, somkommer att ge spännande och intressanta impulser till utveckling ifortsättningen. Det är dock en mångfald på vissa villkor - det är viktigt attunderstryka. Det är barnens behov som skall stå i centmm och bestämma innehålloch utformning av barnomsorgen. Det är enligt min uppfattning inte för mycketbegärt att vi skall sätta barnens intressen framför vinstintressena. Det är detenkla skälet till vår uppfattning på den punkten -det är barnens intressen somskall stå i centrum, och vi skall ha en barnomsorg som garanterar en utformningsom är i barnens intresse. Då måste vinstintressena trängas tillbaka. Vilkanyttigheter för barnen skulle affärsmän och företagare kunna tillföra som interyms i nuvarande verksamhetsformer och som inte kan åstadkommas av den erfarnaoch utbildade personal med mångårig erfarenhet som finns inombarnomsorgen? Svaret är naturHgtvis; Inga! ÖveraHtute i världen där de kommersiella intressena släppts lösa inom barnomsorgen harvi fått se samma bild - en bild av segregering. Hur det är i känner nog deflesta av oss väl till. Men vi behöver inte gå så långt bort. Jag fick nyligenen rapport från , där debatten nu gäller den situation som uppkommit pågrund av det stora inslaget av privat barnomsorg. Resultatet har blivit enöverrepresentation i de kommunala daghemmen av invandrarbarn, handikappadebarn, barn till ensamstående och barn med svåra hemförhållanden. Ingenstansi hela världen kan man enligt min uppfattning visa upp en social integrering ibarnomsorgen som motsvarar den vi har i , Jag tänker inte minst på deutvecklingsstörda. Vi har lyckats ta emot det stora flertalet utvecklingsstördai barnomsorgen. Jag kan erfarenhet av handikapparbete försäkra eratt de handikappades behov inte väcker något livligt intresse från dekommersiella krafterna i samhället. Det är inte vi socialdemokrater som är dogmatiska när vi sätter barnensintresse före andra ting - det är "borgarna", som ensidigt hållerfast vid att affärsidéer skall införas också i barnomsorgen, som är så viktigför barnens utveckHng, Förskolaföralla barn, m. m. 26 DANIELTARSCHYS (fp) replik; Bortemot av landets förvärvsarbetande är verksamma i privataföretag. Jag tycker det är en enastående förolämpning att påstå att de sätterprofiten främst i sitt arbete och att de inte tänker på vad det är de utför. Förs kola för alla barn, m. m. Det är faktiskt så att vi på alla områden i samhället harprivata företag. Det är också så att den offentliga sektorn anlitar privataföretag för en väldig mängd olika tjänster. Jag har sagt att denoffentliga upphandlingen från privata företag uppgår till 60 miljarder kronorom året, och sådan upphandling förekommer på alla tänkbara områden. Det finns, som BengtLindqvist mycket väl vet, privata vårdhem som åtar sig omsorgsvård förlandstingens räkning, och det finns privata sjukhem som åtar sig sjukvård förlandstingens räkning. Vill verkligen regeringen påstå att de hemmen i sittarbete bara ser till vinsten och låter de sjuka komma i andra hand? Jag tyckeratt det är en enastående förolämpning, som jag gärna skulle se att BengtLindqvist tar tillbaka. 27GÖTE () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till BengtLindqvist. Han sade att det är ett historiskt ögonblick när fattardet här beslutet. I propositionen heter det att barnomsorgen nu måste inriktaspå att bli en del av en god uppväxtmiljö för alla barn - det är således allabarn det handlar om. Jag delar biträdande socialministerns uppfattning när detgäller behovet av att tillgodose barnomsorgsbehovet för föräldrar somförvärvsarbetar. Jag delar också uppfattningen att det i många fall är bra attäven barn till föräldrar som inte förvärvsarbetar kan knyta kontakter med andrabarn, och det kan ske på olika sätt. Men jag tycker att skrivningen ipropositionen andas misstro mot familjen. Det har ändå varit så i vårt samhälle att detär i familjen som barnen fostras - till ansvar och socialt medvetande,medkänsla och allt detta. Men är det inte så att även är detfamiljen som är basen? Här säger man att förutsättningen för att alla barn nuskall få en god uppväxtmiljö är att alla barn får tillgång till förskola inågon form. Innebär det att regeringen anser att de barn som i stället är hemmai föräldrahemmet eller som föräldrarna tar hand om på annat sätt får en sämrestart i livet än de barn som möter någon form av förskoleverksamhet? Jagbortser nu från deltidsförskolan, som vi alla är överens om. Vad jag syftar påär den viktiga nya profileringen i detta sammanhang, och här krävs ett klartbesked från regeringens sida. När det gäller alternativen är det mycket märkligt attstatsrådet säger att de kommersiella alternativen sannerligen inte harnågonting att tillföra samt understryker: Jag vet att de inte har det. Jag vill hänvisa till den debatt som vi har fört i dennakammare så tidigare om alternativa barnomsorgsformer. Det lätungefär likadant när vi tidigare diskuterade föräldrakooperativen. Förresocialministern lade fram en proposition med förslag om hinder för alternativamöjligheter, och i den svängen kom föräldrakooperativen med. Resultatet blevatt regeringen fick ändra sig och lägga fram en ny proposition för attmöjliggöra föräldrakooperativ. Regeringen gav tidigare samma hårda omdöme omföräldrakooperativen som den nu ger om andra alternativ som faller utanförregeringens bedömning. Det skall bli intressant att höra när en företrädare förregeringen i dennatalarstol säger att de andra alternativen också kän ge något positivt. Det ärbara det jag efterlyser. Det behövs alternativ, eftersom föräldrarna vill hadem, 28 () replik; Statsrådet säger att vi måste utgåfrån verkligheten, och det tycker också jag. Verkligheten ser emellertid intealltid ut så som människor skulle vilja att den såg ut.