prot · G909119 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag förutsätter att rnan,även om svaret rent formellt avges av statsrådet, har kontakt mellandepartementen när det gäller en sådan här fråga, där man har delathuvudmannaskap. För att det inte skall uppstå en situation där Landstingsförbundetför en debatt och vi en annan kan det vara värdefullt om regeringen ocksåformellt meddelar att regeringen har en annan uppfattningän förbundet. Sedan har man givetvis rätt att tycka vad man vill i sakfrågan. Jag tvingas ändå att på den här punkten varanågot formell. Vad nu begär är nämligen att regeringen på hansanmodan skall ge ett besked till pä en fråga somLandstingsförbundet aldrig har ställt. Regeringen svarar på frågor till depersoner, organ och institutioner som ställer frågorna. Jag vidhåller att viskall fortsätta med det också i det här fallet. 78 (): Jag förutsätter att det vid de kontakter somförekommer mellan och regeringen finns skäl också förregeringen att aktualisera frågeställningar när det gäller sådana viktigaproblem som de som aktualiserats. Det står då givetvis regeringen fritt attta upp ett sådant här samtal med . Det ärdet jag har frågatom-jag begär inte att vare sig i'egeringen eller något statsråd skallöverskrida sina formella befogenheter. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på fråga 1985/86:474 om dataundervisning förflickor har frågatutbildningsministern om han ämnar stimulera att dataskolor för flickor anordnasunder sommarlovet. Arbetet inom regeringen är sä fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Det är angeläget, bl. a. just för att ge flickor likaförutsättningar som pojkar, att skolan kan ge en god undervisning om och meddatorer. För denna undervisning är tillgängen på datorutrustning ochprogramvara av central betydelse. Regeringen har därför satsatpå dessa Prot.1985/86:119 områden genom bidrag till datorutrustning och åtgärder för attförse skolan Om löntagarfonders innehav av aktier i tidningsbolag Vidare avsätts särskilda medel innevarande budgetår tillsommarkurser i teknik för flickor. I flera av dessa kurser ingårdataundervisning. Erfarenheterna från försöksverksamhet med sädana kurser sombedrivits är positiva. Verksamheten bör därför fortsätta, och jag har i åretsbudgetproposition beräknat medel härför. Jag har i årets budgetpropositionockså förordat en försöksverksamhet med tillfälliga undervisningsgrupper förendast flickor. Försöksverksamheten bör gälla såväl ämnen som tillvalskursermed en teknisk-naturvetenskaplig inriktning. Om inte har något atterinra mot mina förslag avser jag att föreslå regeringen att geskolöverstyrelsen uppdrag med anledning av detta. Jag vill också erinra om att en arbetsgrupp inom utbildningsdepartementetarbetar med frågor om datautbildningens framtida inriktning. 80 (): Jag tackar för svaret. Jag blev litet förskräckt över att vi folkpartistertvingades reservera oss när frågan om specialprogram för datautbildning avkvinnor togs upp i samband rned behandlingen av frågor rörande studieförbundensanslag. Det är dock glädjande att i alla fall här har uttryckten annan uppfattning. Det är viktigt att olika myndigheter och ministern har ensainsyn - det gäller att inte bara i ord utan också i handling visa på en sådansamsyn. Det krävs en rad åtgärder när det gäller arbetet med att få flickorintresserade av teknik och datorer. Man fär alltså ingenting gratis därvidlag. Flickorhar fä kvinnliga förebilder. Därför behövs det en satsning på kvinnliga lärarei teknikämnena. Arbetsförmedlingarna bör ha en sådan strategi att de medvetetuppmuntrar flickor och kvinnor att ta beredskapsarbeten på teknikområdet. Jag vet att regeringen har föreslagit en rad åtgärderbeträffande datorundervisning . genomförde vi iLund sådan undervisning - med mycket bra resultat. Vi har begärt anslagför att kunna fortsätta med vår verksamhet med speciella "stugor" förflickor. Jag hoppas att inte bara är beredd attmedverka utan också kommer att medverka till att den här verksamheten fårfortsätta. Överläggningenvar härmed avslutad. 21 § Svarpå fråga 1985/86:483 om löntagarfonders innehav av aktier i tidningsbolag har frågat finansministern omhan anser det önskvärt att staten genom löntagarfonderna skaffar sig ettägarinflytande i den fria pressen. Arbetetinom regeringen är sä fördelat att det är jag som skall svara på den Prot. Mitt svar på fråga är nej. Jag vill docksamtidigt säga att jag inte anser att det har framkommit något behov av att genom lagstiftning " '0"tagarfonders för allmänna pensionsfondens räkning, "meliav av aktier i tid- förvärvaaktier i tidningsföretag. 82 (): Jag ber att fä tacka statsrådet för svaret påmin fråga. konstaterar jag att svaret är mycket motsägelsefullt. anser att det inte är önskvärt att tidningar köper sigägarinflytande i den fria pressen, måste det väl bero på att han ser en fara idetta. Det i sin tur måste rimligtvis innebära att han håller med oss som varkritiska mot löntagarfondernas genomförande och som hävdade att löntagarfonderär ett hot mot den fria pressen och ytterst även mot demokratin. Men då kan manväl inte säga att det inte finns något behov av att genomföra en lagstiftning.Det faktum att en löntagarfond ännu inte har kunnat köpa så pass mycket aktieratt den kan bestämma över en tidning minskar ju inte riskerna i detta sammanhang.Även LO har ju gett uttryck för att här föreligger en risk. Det var just därförsom man undantog tendensbildande företag. Mot denna bakgrund ber jag statsrådet om ettkompletterande svar på följande fråga: Är anledningen till att statsrådet inteanser det vara önskvärt att löntagarfonderna köper aktier i tidningsföretag atthan håller med mig om att det i detta avseende föreligger en risk fördemokratin - eller finns det någon annan anledning? Om statsrådet håller med mig om att löntagarfonder är etthot mot demokratin när de köper aktier i tidningar, hur kan det då komma sigatt han inte är beredd att lagstifta? Det är väl i fä fall som det är mermeningsfullt att lagstifta än när det gäller att skydda demokratin. Det är en mycket märklig diskussion närGunnar talar om hot mot demokratin därför att en löntagarfondsstyrelsehar placerat i ägande i ett företag på börsen. Jag svarade som jag gjorde på fråga,därför att det i frågan ligger att det skulle vara ett intresse förlöntagarfonderna att skaffa sig ägarinflytande i den fria pressen för att pänågot sätt påverka denna press. Jag anser inte att en löntagarfond har någotintresse av att ga in just i ett opinionsföretag för att skaffa sigägarinflytande. Jag anser inte heller att det är anstötligt ellerfelaktigt om en löntagarfond köper aktier på börsen, även om det är i etttidningsföretag. Man kan ha aktier i ett företag utan att ha något särskiltintresse av att påverka vare sig själva driften eller tidningens utformning iövrigt. 84 (): Statsrådet hänvisar till attlöntagarfondsinnehavet i detta fall är . Det må vara - det principiellt viktiga är ju inte hur mycket löntagarfonderna äger . När jag har sagt att löntagarfonder är ett hot 63 Prot.1985/86:119 mot den fria pressen och demokratin, har jaggjort det därför attde växer och Bostadsförsörjningen m. m. därför attde är utformade sä att de verkligen utgör ett hot mot pluralismen i värtsamhälle. Det är intressant att höra vad statsrådet säger i dennafråga. Det som är avgörande och som han måste ta ställning till är orn detligger en risk i att löntagarfonder köper rner än , kanske 10 eller 40 %.Jag vill i anslutning till denna debatt ha svar på frågan: Anser statsrådet attdet är felaktigt att löntagarfonder kan köpa tidningar på detta sätt? I den lagstiftning som gäller förlöntagarfonderna görs det inget undantag för företag i någon speciell bransch.Det är skenhelighet orn rnan blir upprörd över att en löntagarfond äger avaktierna i ett börsnoterat företag och talar om hot mot demokratin, när manannars inte för fram någon som helst kritik mot ett ägande i vissa tidningarsom är koncentrerat till en enda familj. 86 (): Det är inte skenhelighet att vara bekymradöver att en politiskt kontrollerad del av vårt samhälle, nämligen en statligmyndighet, kan köpa aktier i en tidning. Frågan gäller inte om det är 1 eller10 %, utan detta faktum att ni har infört en lagstiftning som ger en statligmyndighet möjlighet att skaffa sig ägarinflytande i den fria pressen. Det ärett hot mot den fria pressens oberoende. Det finns indirekt ett medhåll istatsrådets svar, men när det gäller konsekvenserna är han inte beredd atterkänna detta faktum. Överläggningenvar härmed avslutad. 22 §Bostadsförsörjningen m.m. (forts, från s. 42) Fortsattes överläggningen orn bostadsutskottets betänkande1985/86:13. 87 (vpk): kommunisterna är kritiskt mothuvudlinjerna i regeringens ekonomiska politik. Vi har i detta land fått enökad ojämlikhet, en ökad snedfördelning av inkomster och förmögenheter.Samtidigt rned stora reallönesänkningar har mänga s. k. klipp gjorts, inteminst på fastighetsmarknaden. Man har gjort stora förtjänster pä inflation ochspekulation och ökad utslagning bland de arbetande, inte minst blandhyresgästerna. En beskattning av ökade realräntor som ett led ibekämpandet av inflationen är sorn bekant ett av de förslag som vpk nuaktualiserar. Vi har också lagt fram krav på fortsatt allmän räntesänkning. Härkan rnan notera att vi återigen har fått en sänkning av diskontot - med0,, en sänkning som enligt vår mening, och tydligen också enligt bl. a.Landsorganisationens, var alltför blygsam. Vi delar och andrasuppfattning att det finns utrymme för betydligt större sänkningar. bra förbostadsmarknaden, eftersom det kan innebära lägre produktionskostnader, ökatbyggande och framför allt lägre boendekostnader och lägre hyror. Regeringens och utskottsmajoritetens förslag till höjningav de garanterade räntorna från kommer att innebära attprivata fastighetsägare ånyo kommer att göra stora vinster, eftersom de fårjämföra hyran med allmännyttan. De kommer att kunna fortsätta att tillgodogörasig oförtjänta vinster av de kostnadsökningar som i första hand drabbarallmännyttan. Förslaget om upptrappningen av den garanterade räntan fr,o, m, är en utmaning mot vanliga bostadskonsumenter-hyresgäster iett läge där bostadspolitiska och sociala skäl i stället motiverar ökadesamhällsinsatser för att begränsa och pressa ned boendekostnaderna. Förslageninnebär hyreshöjningar av storleksordningen , för mångahyresgäster. Till detta kommer ordinarie höjningar i samma storleksordning frånjanuari 1986, För löntagarna och hyresgästerna är det helt oförståeligt att deåterigen skall vara med om nya stora uppoffringar, nu i form av en vissindragning av samhällets bostadsstöd, för att minska budgetunderskottet. Jag har redan nämnt att det har skett en räntesänkning,som meddelats , och efter det att budgetpropositionen lades pä riksdagensbord har diskontot som bekant redan tidigare sänkts två gånger, vardera gångenmed , Detta innebär att betydande budgetbesparingar redan har gjorts ochkommer att göras. Genom de räntesänkningar som har skett sparar staten årligenca , dvs, mera än vad man vill ta ut genom atthöja och trappa upp de garanterade räntorna. Den hyreshöjning som skulle bliresultatet av en upptrappning av de garanterade räntorna från i årär alltså, herr talman, helt onödig. Någon höjning av de garanterade räntornabehövs inte av det skäl som har anförts i budgetpropositionen. Många sakskältalar för att förslaget om extra upptrappning av den garanterade räntan intebör genomföras. Vpk har i sin partimotion om bostadspolitiken anfört enrad skäl till att en försämring av det statliga bostadsstödet inte bör ske. Dethar blivit en betydande försämring för bostadskonsumenterna-hyresgästerna ivårt samhälle. Bostadssubventionerna är nu lägre än 1981 och ca 20 %lägre än 1983, räknat i fast penningvärde. Staten har i realatermer sparat in på bostadssektorn, och det borderäcka. Ett minimum borde ha varit att hela besparingseffekten avbostadsläneränte-höjningen och räntegarantihöjningen, tillsammans ca 1,1miljarder kronor, hade gått till förbättring av exempelvis bostadsbidragen. Denhöjning av bostadsbidragen som beslutade kompenserar ju inteens den urholkning och de reella försämringar som hushällen har fått vidkännas. Socialt acceptabla hyror och rättvisa i boendetförutsätter bl. a. en viss omfördelning av samhällets bostadsstöd, frän denprivata ägarsektorn till de allmännyttiga hyreshusen. Vpk har som bekant vidolika tillfällen aktualiserat krav på en omfördelning avsamhällets bostadsstöd, bl. a. genom ökat stöd till allmännyttigabostadsföretag, genom ökade bostadsbidrag till barnfamiljer ochlåginkomsthushäll, genom skärpt realisationsvinstbeskattning och åtgärder föratt snabbt driva in en del av ej inbetalda reavinster, och vidare genomytterligare begränsningar i avdrags- Bostadsförsörjningen m. m. 5 protokoll 1985/86:119-122 Bostadsförsörjningen m. m. rätten ienskilt ägda småhus och hyreshus och genom ändrad bostadsfinansiering via enstatlig bostads- och samhällsbyggnadsbank, med billigare pengar tillbostadssektorn genom längre amorteringstider och en låg och fast ränta. Bostadsbyggandet har minskat kraftigt. Antaletfärdigställda lägenheter blir allt färre. För flerfamiljshus råder på mångaorter i praktiken ett totalt byggstopp. Byggmaterialkostnaderna har ökat mycketkraftigt liksom själva byggkostnaderna. Kommunala skatter och avgifter har ökatoch underhällstjänsten har blivit allt dyrare. De allmännyttiga bostadsföretagenmed sitt sociala ansvar och därmed följande högre kostnader får en allt svåraresituation. Den öppha bostadsbristen har kommit tillbaka. En stor delav de större kommunerna i landet redovisar viss bostadsbrist. Bostadsmiljöernai många flerfamiljshusområden är fortfarande mycket undermåliga, och de ekonomiskaorättvisorna mellan olika boendeformer med bl, a, stora ränteavdrag för privatafastigheter och villor kvarstår. Bristerna, orättvisorna och de ständigahyreshöjningarna slår hårdast mot den som har minst bärkraft. En ökadåtskillnad mellan människor och en social isolering följer i de ökadebostadskostnadernas spår. Mänga hyresgäster ser nu inte någon möjlighet attklara ytterligare höjningar. Pengarna räcker helt enkelt inte till. Hyrorna inyproduktionen är som bekant så höga att många barnfamiljer inte kanklara hyran i en tillräckligt stor bostad. För ungdomar med låga inkomster ärhyrorna oöverkomliga. Man måste vara mycket uppmärksam pä att inte utrymmes- ochutrustningsstandarden minskas så att bostadens funktion försämras förbarnfamiljer, handikappade och äldre människor. De lägenheter som skall byggasmåste tillgodose olika hushålls behov. Mindre lägenheter för ungdomar, och ävenstora lägenheter för barnfamiljernas behov, måste byggas i större omfattning.Inriktningen av byggandet måste i huvudsak vara att producera lägenheter föruthyrning i olika hustyper med kommunalt ägande och förvaltning. Den ökadeombyggnadsverksamhet som skett är bra om man bortser ifrån de onödigaombyggnader som sker. Jag skall återkomma till det. Men det ökar ju inteantalet disponibla lägenheter. Tvärtom blir det en viss minskning eftersanering och ombyggnad av äldre hus som ofta har många små lägenheter. Bostadsbyggandet måste nu få bättre fart igen.Hundratusentals barnfamiljer är trångbodda, I står ca150 000 människor i bostadskö, och ungefär hälften utav dem saknar en egenbostad. Ungdomarna får inga egna bostäder. Den traditionella bostadspolitikensom förts , med starka sociala inslag, har i stort settraserats. Den politiken gick ut pä att skaffa arbetarklassen bra bostäder, dengick ut på att inga grupper skulle gynnas på andras bekostnad och pä attbehovet av bostäder skulle styra byggande och bostadsförmedling. Den har nugått över till något av sin motsats. Marknadsanpassningen av bostadspolitikenmåste brytas och samhällsinflytandet över bostadssektorn öka. Den sociala bostadspolitikenhar under senare är urholkats, och marknadskrafterna har fått betydligt störreinflytande. Stora omfördelningar har skett till följd av inflation och bristeri finansierings- och skattesystemet. Av vad jag nu har sagt framgår det att vifrån vpk:s sida Prot. 1985/86:119 menar att den nuvarande bostadspolitiken är minst sagt dålig och att den 17april 1986 måste ersättas med en annan, bättre eller ny bostadspolitik som återger I 7~~~ bostadspolitikenen klar social inriktning. Det förstasteget i en sådan politik 18 måstebestå i att sätta stopp för nya höjningar av boendekostnaderna. Vi menar attdet nu måste ankomma på statsmakterna, på regering och riksdag att vidta åtgärderi den riktningen, dvs, ytterligare räntesänkning och lågräntepolitik,hyresstopp och bättre bostadsstöd, effektiv priskontroll och prisövervakning påbyggsektorn och andra åtgärder som vpk föreslagit och som bl, a, behandlas idet här betänkandet från bostadsutskottet. Enligt vpk:s mening kan bara en radikal förändring avpolitiken skapa förutsättningar för en lösning av bostadsfrågan, där man på ettriktigt och rättvist sätt tillvaratar de fördelar som olika boendeformer har,en lösning som i jämlikhetens och solidaritetens anda ger alla tillgång till enbra och billig bostad som passar olika människors behov och önskemål.Produktion och fördelning av bostäder måste styras av helt andra faktorer änden kapitalistiska marknadens okontrollerbara mekanismer. Den marknadsekonomiskaefterfrågan måste ersättas med en bedömning av det verkliga sociala behovet avbostäder där olika boendeformer har sin givna plats. Vpk har även i tidigare sammanhang föreslagit ett statligtstöd till allmännyttan i form av ränte- och amorteringsfria län. Behovet av ettsådant stöd kvarstår även om ROT-lån/ombyggnadslån finns. Sådana ränte- ochamorteringsfria lån kan exempelvis utformas på ett sätt som innebär att deallmännyttiga bostadsföretagen erhåller sådana lån av en storleksordning sommotsvarar de hyreshöjningsbehov som finns efter förhandlingar mellanbostadsföretagen och hyresgästföreningen. De kommunala bostadsföretagen driverfastighetsförvaltning av sociala skäl och inte av vinstskäl. Vpk slår vakt omde allmännyttiga och kooperativa bostadsföretagen som nödvändiga instrument fören social bostadspolitik. Utvecklingen inom HSB och är oroande istorstadsregionerna, med de stora överlåtelsevärder na på bostadsrätter. Vianser att nya statliga subventioner tills vidare bara borde ges tillallmännyttiga bostadsföretag. De allmännyttiga bostadsföretagen skall ta sittsociala ansvar, men det innebär att de får mycket stora kostnader som privatabostadsföretag och fastighetsägare generellt sett inte har. Då det gäller ungdomarnas bostadssituation är det oroandejitt allt fler av dem tvingas bo kvar i eller flytta tillbaka tillföräldrahemmet trots att de både behöver och vill ha en egen bostad. Det härberor i huvudsak på ett alltför lågt bostadsbyggande och de kraftigt ökadehyrorna framför allt i nyproduktion. Genom minskat statligt stöd, genom att manlåter produktionskostnader och hyror fortsätta att öka, skulle man naturligtvisminska efterfrågan i viss utsträckning. Men det är ingen lösning på problemet. Detär en lösning som visserligen har borgerliga förespråkare, framför allt i detmoderata samlingspartiet och även i , men en sådan lösningkan och får inte accepteras, och den är oförenlig med en bostadspolitik medsocial inriktning. Det har som bekant förekommit, och förekommer, enomfattande debatt med utgångspunkt i erfarenheter som man har av olika s, k, ROT-åtgärder, Kritiken gäller att man har satsat pä åtgärder som i själva verket är av 67 Bostadsförsörjningen m. m. karaktärensedan en lång tid tillbaka eftersatt underhåll. Den kritik som anförs är ganskaallmängiltig för olika delar av landet. Vi har i två olika motioner tagit uppdet här problemet och där framhållit, att de program som antogs av riksdageninte har fått de avsedda effekterna på alla områden. Avsikten att varsamtförbättra icke moderna bostäder och säkra underhållet av bostäder, ökatillgängligheten och energisparandet och rädda sysselsättningen inombyggsektorn har inte till alla delar fullföljts. På flera områden harROT-programmet fått så skadliga effekter att man nu snabbt måste vidta åtgärderför att förhindra dem. Den skada ROT-programmet åstadkommer i sin nuvarandeutformning sammanhänger med att i synnerhet ägare av privata hyreshus kan görastora vinster pä att genomföra totalrenoveringar av fullt moderna hus, därbehov av visst underhäll föreligger. Här måste det bli en ändring, menar vi från vpk. Vi anseratt det behövs ett förtydligande av villkoren för hyresnämndernas tillståndtill ombyggnad av fastigheter. Det borde inte få förekomma att man lämnartillstånd mot hyresgästorganisationens veto. De fastighetsekonomiska skäl somåberopas i detta sammanhang borde inte utan vidare godtas som s, k. särskildaskäl. Vi har också pekat pä att det måste komma till en översyn av villkorenför finansiering av underhåll och ombyggnad. ett par kommentarer till borgerligareservationer till utskottsbetänkandet. Vid en jämförelse med finnerman att de borgerliga partierna står kvar ungefär vid tidigare positioner. Dethar också understrukits i tidigare inlägg i kammaren. Men man kan också noteraatt fortsätter sin vandring åt höger och tävlar med moderaternaom att snabbast möjligt rasera det som finns kvar av en social bostadspolitik. har i vissa fall gått längre än isin strävan att minska samhällsstödet till bostadssektorn och till de hushållsom bäst behöver sådant stöd. Det kan man se på flera punkter i det betänkandesom vi nu behandlar. Ett exempel pä detta är dä i sin reservation16 vill ha en ytterligare extra upptrappning av de garanterade räntorna, utövervad regeringen och s-c-majoriteten i utskottet föreslär. däremotgår emot den extra upptrappningen liksom vpk. De flesta av de borgerliga reservationerna skulle, om debifölls, innebära försämringar för bostadskonsumenterna i form av högre hyroroch bostadskostnader. De flesta har också det gemensamt att ett bifall skulleinnebära en ökad privatisering, ett ökat utrymme för de s. k. friamarknadskrafterna. Det skulle innebära ett steg på väg mot minskatsamhällsinflytande och samhällsstöd till förmån för en fri marknad, och detskulle ytterligare försvära en bostadspolitik med social inriktning och ettsocialt innehåll. Den försiktighet då det gällde dessa frågor som man frånborgerligt häll visade i fjolårets valrörelse - där man fick kalla fötter pä sluttampenoch i debatterna började ta avstånd från sådant som fanns dokumenterat här iriksdagsmotioner - har man nu släppt. är det fritt fram igen för talet omfria marknadshyror, minskat samhällsinflytande, minskat samhällsstöd tillbostadssubventioner osv. Man har återigen börjat tala mer klartext. Jag tycker att det här är illavarslande.Under senare år har det gradvis skett en förskjutning från ett läge, där vi iriksdagen kunde notera att det pä många stora och avgörande punkter fanns enbred samstämmighet mellanalla partierna utom . Men sedan har i vart fall klartförflyttat sina positioner höger ut. slåss , som jag förut sade,med om den mest reaktionära bostadspolitiken. Det här är att beklaga, men det är också en fingervisningom att man från alla håll - från samhällets sida, från arbetarrörelsen, frånfackföreningsrörelsen, från hyresgästorganisationer, från aktiva människor - måsteslå vakt om och värna viktiga intressen då det gäller rätten till en brabostad. Bostaden måste fortsättningsvis fä vara en social rättighet. Den fårinte utlämnas till de fria marknadskrafternas spel. Jag beratt få yrka bifall till samtliga vpk-reservationer. Bostadsförsörjningen m. m. 88MAJ-LIS (): tog upp riksbanksfullmäktigesbeslut om att sänka räntan . Det beslutet innebär sänkta kostnader förmånga boende. Det är dessutom ytterligare ett bevis för att regeringensekonomiska politik är framgångsrik och att vi är på rätt väg, vilket på siktkommer att ha stor betydelse även för bostadspolitiken.