prot · G909119 · 1985-12-31 00:00:00 — Det gäller just sådana förslag som vpkdriver, att effektivt motverka privata vinster, privat ägande och spekulationpå bostadsmarknaden. säger att det är angeläget att noga följakonsekvenserna av upptrappningen av de garanterade räntorna och menar att manmåste återkomma till denna fråga om konsekvenserna blir svåra. Ja, men vi kännertill konsekvenserna. Var och en som är läskunnig och vill följa vad som skerkan ju se vilka konsekvenserna blir från , när upptrappningen av degaranterade räntorna kommer. Det blir hyreshöjningar i storleksordningen minst50 kr. för flera hundratusen hyresgäster. Om man frånsocialdemokraternas sida är oroad över utvecklingen och avser att noga följaden, ärdet inte mycket att ta i för landets hyresgäster. Man tackar säkert fränhyresgästernas sida för att ni visaroro för utvecklingen, men det vore faktisktbättre med konkreta förslag, som skulle kunna innebära ett stopp förhyreshöjningar och att boendekostnaderna i stället pressades ned. Oron för landets ekonomi och ett deltagande i denna orofrån människorna i landet måste väl också gälla hyresgästerna. Om det är somdet är, nämligen att privata fastighetsägare och villaägare direkt har kunnattillgodogöra sig vinsterna av de räntesänkningar som har skett, vore detrimligt att också landets hyresgäster fick göra det. Del är det jag menar. Bostadsförsörjningen m. m. 98MAJ-LIS () replik: När talar om hyresförlusterkan jag förstå att han inte delar vår uppfattning. Han delar ju inte i någonhög grad vår syn pä den sociala bostadspolitiken. säger att det inte är mycket att komma medatt bara vilja följa utvecklingen av verksamheten och se vilka konsekvensernablir. Jag menar att man skall titta pä hela kakan. Det är nämligen så att denförda ekonomiska politiken innebär minskad inflation och sänkta räntor.Samtidigt har vi oljeprissänkningar. Man måste veta litet mer än vad vi vet om hur detta slår på olika bostadsområden, olika bostadsformer osv. Vi villfölja utvecklingen och se vilka konsekvenserna blir pä hyresmarknaden, och detfår vi reda på . Anf.99 (): Låt mig först säga att jag är glad över att regeringen iproposition 95 föreslär att vi skall ta bort produktionskostnadsprövningen förstyckebyggda småhus. Därmed har min motion Bo220 från allmänna motionstidenblivit tillgodosedd. Trähusfabrikerna slipper nu en mängd onödig och fördyrandebyråkrati. Man kan satsa pä hög kvalitet, som gör husen billigare att bo i,utan att löpa risk att fä nej till bostadslän. När beslutade om ett stortbostadsförbättringsprogram, det s. k. ROT-programmet, betonademan att det är viktigt att all reparation, ombyggnad och tillbyggnad avbostäder sker "på ett varsamt sätt så att byggnadens särdrag och dessbyggnadstekniska, kulturhistoriska och miljömässiga värden beaktas". Före ROTgälldeatt det bara gick att få fördelaktiga lån,om ombyggnaden gav nybyggnadsstandard. Tanken med var alltså bl. a. attgöra det möjligt för fastighetsägare att finansiera en ombyggnad som var mindregenomgripande. intentioner, liksom propositionens, var alltsåatt åstadkomma en större varsamhet i upprustningen. Men hur har det blivit ipraktiken? Kritiken har varit hård från mänga häll. Hyresgäster är förtvivladeför att deras hem försämras genom alltför genomgripande ombyggnad, som depersonligen inte gett klartecken till. Kvaliteter som de uppskattar offras föratt uppfylla stela normer på en standard som hyresgästerna inte vill ha. Ochtill råga på allt får de kraftigt höjd hyra. Det är alltså i verkställandet det har gått snett.Riksdagsbeslutet har inte följts upp med särskilda ombyggnadsnormer och ändringi byggnadsstadgan. Man har kopplat samman varsamhetsbestämmelserna med plan-och bygglagen, som ju dröjer, och man har inte heller använtbostadsfinansieringssystemet för att få fram en varsam ombyggnad. Det här visaren beklaglig stelhet i vårt byråkratiskasystem. När beslutat om varsamhetskrav är det ju det som är detväsentliga - inte i vilket sammanhang reglerna skall utarbetas. Regeringen kaninte frånta sig ansvaret för att beslutet inte följs upp. Vi tycker att det ärväl motiverat att kräva att den utvärdering av som pågår och som skallredovisas leder fram till klara regler till myndigheterna, så attriksdagens intentioner att stödja varsam upprustning genomförs. Jag yrkarbifall till reservation 39. När vi försöker spara på statens utgifter är det viktigtatt vi inte gör det på ett sådant sätt att vi förstör oskattbara värden. Kulturhistoriskt värdefulla hus kräver mycket arbete ochstor kunskap för att hållas i stånd. Det är en självklar uppgift för samhälletatt se till att vi lämnar över till våra barn de gåvor vi fått av våra fäder iett gott skick. Miljöförstöringen i vårt nuvarande industrisamhälle medförpåfrestning på byggnader, som kan ha hållit i hundratals är och förstörs pånågot årtionde. Det är viktigt att vi tar till vara kunskaperna ochupprätthåller det praktiska handlaget när det gäller byggnadssätt från äldretid. Hantverket ger ju ett särskilt liv åt byggnaderna, vilketindustritillverkade element aldrig kan på AMU-center, som just nupresenteras på Inforums utställning, är av mycket stort värde. Att kunskapernafortfarande finns i vårt land bär inte minst den förnämliga restaureringen ochombyggnaden av detta hus vittnesbörd om. Regeringen har föreslagit några futtiga tiotal miljonertill tilläggslån för upprustning av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse.Därför är det mycket glädjande att bostadsutskottet har kunnat enas om enhöjning av ramen. Helst borde det inte finnas någon begränsning. Jag hoppas påett nytt synsätt i nästa budgetproposition. Man bör se tilläggslån till sådanhär ombyggnad som en värdefull investering och inte som en utgift. Vi måstehitta mera förnuftiga sätt att räkna på! Däremot tycker jag att det är kvalificerat slöseri attbevilja tilläggslån för hopslagning av lägenheter. Det finns obestridligen ettbehov av små lägenheter. Således finns det verkligen ingen anledning attunderlätta att dessa försvinner. Det är vanligt att slå ihop lägenheter när manmoderniserar. Även om antalet sammanslagningar minskat visarSABO:s statistik att ungefär hälften av alla ettor rivs vid ombyggnad. Ungdomar har rätt att få hyra en egen bostad när deflyttar hemifrån. För att de skall ha råd till det får denna inte kosta förmycket. Jag vet att de flesta ungdomar innan de fär familj är mer än nöjda meden etta med gårdagens standard. De värderar låg hyra och centralt läge mycketmer än frysboxar, badkar och rymliga kök. Samhället direkt försvårar förungdomarna att få detta behov tillfredsställt genom att subventionera lån föratt ettorna skall försvinna. Det är bra att nu föreslås göra ett uttalande omytterligare åtgärder från regeringen för att bygga enklare bostäder. Dettamöjliggörs genom särskilda dispensregler eller ändringar ibostadsfinansieringsförordningen. Men lika viktigt är det att man inte riverde lämpliga lägenheter som redan finns. Jag yrkarbifall till reservation 56. På gamla dar blir bekvämligheten ett villkor för att manskall kunna bo kvar i sitt hem. Det är därför egendomligt att regeringen nuföreslår att bostadsförbättringslånen till pensionärer och handikappade sorninte har råd att rusta sina hus tas bort. Enligt vår åsikt bör dessa lån finnaskvar. Bostadsförsörjningen m. m. Bostadsförsörjningen m. rn. börreglerna ses över. Det skall vara helt klart vilka som har rätt att få län. Jag yrkarbifall till reservation 50. Det är ofta mycket dyrt att installera hiss i äldre hus.Men kan det vara en förutsättning för att äldre skall kunna bo kvar.Därför har jag mycket svårt att förstå reservation 52, av vilken framgår inte vill att staten skall fortsätta att stå för en del av kostnaderna förhissinstallationer. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Annars tror jag att vi i länga stycken är överens när detgäller inställningen till de äldres rätt till en god bostad, självbestämmandeoch service. Det är väsentligt att det finns olika former av boende, så attolika individers behov kan tillfredsställas. Så länge man vill skall man fähjälp att bo hemma. När man måste och när man vill flytta frän sitt hem ärservicehus en utmärkt lösning för många. Men också ålderdomshemmen behövs. Därkan omvårdnaden bli mera hemlik. På förslag i motioner frän socialdemokraterna, folkpartietoch gav regeringen till känna att ålderdomshemmenskulle kunna rustas upp utan att de för den skull behöver nå upp tillservicehusstandard. Vi tycker att det är bra att utskottet återigen slår fastdetta. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. vill jag ta upp en stor fråga, nämligen detomfattande arbete som måste läggas ned på ombyggnad av vatten- ochavloppssystemet. Vi i har både och motionerat omett större statligt engagemang för att man skall kunna komma till rätta meddetta problem. Det finns vattenledningar till i stort sett varje bostadhär i landet. Men ledningarna håller på att vittra sönder. Stora mängder vattenläcker ut till stora kostnader. Kommunerna försöker lappa och laga i denutsträckning man måste och har råd till. Det är viktigt att staten hjälper tillmed ett långsiktigt program, så att detta underhållsarbete kan säkerställas ochförverkligas. Värdet pä VA-nät beräknas till mellan 150 och 200miljarder kronor, men det läggs bara ned ca 150 milj. kr. för att hälladet i stånd. Det är en orimligt låg renoveringstakt. Det skulle bli många arbetstillfällen över hela landet omman pä allvar tog itu med ett program för VA-systemet. Det är först och främstanläggningsarbeten, men också materialindustrin får beställningar. men det finns också idéer - väl värda att pröva hos t. ex. AvestaAB - om investeringar i garanterat hållbara rostfria rör. I samband med ett statligt program för VA-systemet skulleman också kunna överväga nya, ekologiskt mer anpassade former för att ta handom avloppet. Vårt nuvarande system är egentligen inte särskilt begåvat.Vi blandar näringsämnen och kemikalier med renat vatten och sänder det långavägar för att sedan med möda, och inte alltid särskilt framgångsrikt, dela uppämnena igen i reningsverk. Härvid fär man svårbehandlat slam som böndernavägrar lägga ut pä åkrarna och vatten som går ut till recipienten. visserligenutan fosfater men ofta med en hel del giftiga ämnen kvar. Här finns uppenbarligen utrymme för nya idéer. Det är rätttid att tänka igenom systemet , när det gamla häller på att gå sönder. mer lokalalösningar, där näringsämnen tas till vara utan att kravet på Prot.1985/86:119 bekvämlighet eller hygien minskar. Kanske kan vi arbeta frammetoder som skulle passa också i en värid därsötvattentillgången oftast är mycket begränsad,både därför att det kan ge vår exportindustri nya marknader och Bostadsförsörjningen därför att det är mer tillfredsställande att använda enteknik som är globalt ' "*' möjlig och ansvarig. Jag ber att fåyrka bifall till reservation 41, 100 (): Jag skall ta upp frågan om ungdomenssituation på bostadsmarknaden, och det berör reservation 34 i betänkandet. Bostadsmarknaden hårdnar alltmer. Antalet bostadssökandeökar snabbt - i står ca 130 000 personer i bostadskö, varav ca 30 000ungdomar. är enigt om att bostadsbristen måsteuppmärksammas. Det måste vidtas en rad åtgärder som kan bidra till att såvälungdomarnas som andras bostadssituation kan lösas. Den bostadsbrist som råder i har lett tillatt det är nästan omöjligt att få en lägenhet i innerstaden viabostadsförmedlingen. Detta beror till en viss del på den stora inflyttning somhar skett till . En av anledningarna till dettaär att det i finns bättre möjligheter till arbete än på mänga andrahåll i landet. Den stora bostadsbristen har lett till skyhöga priser påbostadsrätterna. Det är de köpstarka grupperna som kan konkurrera om bostädernai innerstaden. En annan anledning till att det saknas bostäder är också attmånga grannkommuner till inte har levt upp till sitt ansvar att byggabostäder åt sina ungdomar i den utsträckning som behövs. Det finns flera orsaker till bostadsbristen, och ettexempel är bankernas generositet när det gäller att låna ut pengar till köp avbostadsrätter och fastighetsandelar. Omvandlingen av hyresrätter till bostadsrätter har gåttsnabbt i , I genomsnitt har drygt 2 000 lägenheter 1980omvandlats till bostadsrätter. Trots den snabba omvandlingstakten harprisutvecklingen på bostadsrättslägenheter varit svindlande. En trea kostar 0,5-1 milj. kr, beroende på stadsdel. Trots att allt fler hyresrätter omvandlas tillbostadsrätter är ännu av lägenheterna hyresrätter, men hyrorna är sä högaatt den vanlige inkomsttagaren ofta måste avstå från att hyra lägenhet. Dettagäller i högre grad ungdomar med låg inkomst. Ett annat problem är de övernattningslägenheter som ägs avnäringslivet och organisationer i och ute i landet. Det beräknas attca 28 000 sådana lägenheter finns i , varav de flesta finns iinnerstaden. Med tanke på den stora mängd övernattningslägenheter somfinns skulle man kunna göra en närmare undersökning om användningen och behovetav dessa lägenheter. Problemet med övernattningar måste kunna lösas pä annatsätt. Då skulle man kunna erbjuda en viss del av dessa lägenheter till bl. Det finns i inredningsbara vindar som skulle kunna ge 81 6 protokoll 1985/86:119-122 Bostadsförsörjningen m. m. 3 000-4000 lägenheter. För att inreda dessa vindar måste det finnas möjligheter attgenom särskilda dispensregler eller ändringar i bostadsfinansieringsförordningenfrämja tillkomsten av lägenheter för i första hand bostadslösa ungdomar. Men även vindarna börjar nu bli spekulationsobjekt. Deförses med en exklusiv inredning och säljs för miljonbelopp. Det blir återigende köpstarka som vinner. De förvärvar sådana lägenheter i stället för dem somhar behov av en lägenhet. talar i sin reservation om att främja ett ökatbosparande, och då inte minst hos ungdomen. Det kan jag instämma i. Men priset,hyran på en lägenhet, måste ligga på en överkomlig nivå för en unginkomsttagare med ungdomslön, studieskulder osv. Sparmålet måste varauppnåeligt också för en vanlig inkomsttagare. Detta är några exempel på ungdomarnassituation på bostadsmarknaden i , Det är därför av största vikt attden av regeringen förordade försöksverksamheten rörande de ungas boende genomförs. Jag yrkar avslag på reservation 34 och bifall tillutskottets hemställan i motsvarande del. 101 (vpk) replik: Jag vill gärnainstämma i det mesta av vad sade beträffande ungdomensbostadsfråga. Jag uppehöll mig något vid detta i mitt tidigare inlägg, Irepliken vill jag emellertid varna för att vi får ungdomsbostäder med sämrebesittningsskydd än när det gäller andra bostäder. Dessutom kan det bli frågaom mera omfattande lättnader beträffande olika normkrav och bestämmelser, somär nödvändiga att tillämpa för att lägenheter skall fungera bra som bostäder.Jag håller med om att man i samband med reparation, om- och tillbyggnader skallkunna ge dispens för bibehållande av vissa s.k. ofullständiga lägenheter somför närvarande finns. Man skall också kunna erhålla räntelån utan att behövagöra alltför omfattande ändringar av äldre lägenheter. Vi är överens om att manmåste ta vara på alla möjligheter för att bereda ungdomarna egenbostad, men detta får inte ske på så sätt att det görs avsteg från viktiga kravnär det gäller bostädernas utrustning och utrymmen. Finns det en god vilja bördet emellertid finnas möjligheter att åstadkomma en del på detta område. Men dåskall vi veta att motståndet finns hos de privata fastighetsägarna, somdominerar bostadsbeståndet i de större städernas centrala delar. Det är möjligtatt det pä det området måste bli lagstiftning för att vi skall kunna tillvarataalla möjligheter utan att ge utrymme för spekulation i lyxvåningar m. m., somBerit Bölander framhöll. Anf.102 () replik: tog upp frågan omungdomsbostäder, framför allt i storstadsområdena och kanske främst iStockholm. Jag delar uppfattningen att det här finns möjligheter att få framenkla och billigare bostäder. Men detmärkliga är att det parti som tillhör har makten i såvälSveriges riksdag och regering som , och företrädar- Prot. 1985/86:119 na för parti gör ingenting och har inte gjort någonting föratt förverkliga de möjligheter som finns. Det är det vi har påtalat. Det är så lätt att göra sådana förändringar i normer ochregelsystem att det Bostadsförsörjningen skulle bli möjligt att snabbt få framkanske ända upp till 10 000 smålägenheter bara här i , Men varkenbostadsministern eller partikamraterna i har gjortnågonting konkret, och då har vi naturligtvis den situation vi har. Släpptankarna på de krav vi ställer på byggnation i allmänhet, och de här bostädernakommer snabbt fram. De kommer också att bli billiga att få fram när man gör deföreslagna förändringarna i regelsystemet. Talet om att det då enbart blir spekulation och att det ärde som har pengar som kommer att köpa den här typen av lägenheter faller på sinegen orimlighet. Så mänga rika människor finns det inte att det bara är rikasom kan köpa sådana här lägenheter. Att priserna på bostadsrätter i Stockholmsinnerstad är så höga beror naturligtvis på att efterfrågan är så mycket störreän tillgängen. Det här är alltså ett sätt att öka tillgängen, och då sjunkerockså priserna pä bostadsrätter. 103 () replik: Det är positivt att håller med oss i det mesta. När det gäller vindarna vill jag bara kommentera att detfaktiskt inte är så enkelt att komma åt dessa vindar därför att största delenav dem finns i hus med privata fastighetsägare. Det aren förklaring till varfördet kan vara svårt att komma åt att bygga om dem sä att det inte bara blirsådana exklusiva vindsvåningar som man ser utannonserade i pressen nästan varjedag. När det gäller priserna vet vi att det är bristen påbostäder och den stora efterfrågan som har gjort att man har utnyttjatsituationen, och priserna har stigit. Man kan ganska lätt konstatera att om maninte har pengar måste man få en lägenhet via bostadsförmedlingen. Det är baraså. Har man pengar så har man möjlighet att köpa sig en bostad. 104 () replik: Att fastigheterna är i privat ägo äringenting som behöver hindra att det blir lägenheter på vindarna. Det är istället en fördel. Jag har i kontakter med hört att mängder av deras medlemmar bara väntar påatt bostadsministern skall ge de lättnader jag efterlyste. Det är i väntan pådetta som ingenting sker. Om går till ochfår fart på honom så lovar jag att se till att fastighetsägarna utnyttjar demöjligheter som vi tillsammans kan skapa. Sedan kanske vi har 3 000-5 000smålägenheter . Det vore väl ett bra m-s-samarbete att se fram emot! 105 () replik: Självfallet är det viktigt att vi kansamarbeta över partigrän serna, och vore det sä enkelt att jag bara kunde gå till och säga att nu fixar vi det här, så vore det jättebra. Jag vet att det faktiskt är 83 Bostadsförsörjningen m. m. pengar somi dag styr väldigt mycket av de privata fastighetsägarnas handlande, och det ärlockande att sälja dessa vindar och få dem inredda som exklusiva vindsvåningar. Jag lovar att vi från vårt håll skall göra vad vi kan föratt se till att detta till största delen blir ungdomsbostäder, och bra sådana.Jag ser fram emot ett samarbete med och de övriga partierna i denhär frågan. 106KARL-GÖRAN BIÖRSMARK (fp): Jag skall här något beröra de äldres boende, Alla - gammal som ung - har vi behov av en bra bostad. Hurdenna vår bostad skall se ut varierar dock kraftigt beroende på önskemål och påvilka behov vi anser oss ha vad gäller boendet. Önskemålen om bostadstyp ochbostadsstandard varierar kraftigt beroende på efterfrägarens egna preferenser.Det är, menar vi, de boendes önskemål som skall vara utgångspunkten för värbostadsplanering. Människor måste här - som i så många andra situationer ilivet - erbjudas valfrihet. Önskemålen vad avser vårt boende varierar starkt genomlivets olika skeden. Den ensamstående studerande, eller hon som just flyttathemifrån och i livet skall pröva hur det är att bo på egenhand önskar en viss typ av boende, de samboende eller nygifta en annan,Enbarnsfamiljen önskar kanske inte så stor lägenhet eller egnahem somflerbarnsfamiljen. Det äldre paret önskar kanske en mindre lägenhet än den debott i under åren barnen fanns hemma. Önskemålen skiftar under livets gång ochdess olika skeden. Vi kan konstatera att vi i - generellt sett - haren bra för att inte säga hög boendestandard. Vissa grupper - främst bland deäldre - har dock en boendestandard som inte uppfyller de krav vi ställer på ettbra boende. Jag tänker då närmast på dem som av en eller annan anledningtvingas till institutionsboende i någon form. Det gäller att för dem skapa enså hemlik miljö som möjligt och erbjuda dem som sä önskar att bo i eget rum. tar i motion Bo213 upp frågor som rör just deäldres boende. Jag tänkte här lyfta fram några synpunkter och förslag som nämnsi motionen. Den del av livet som inträder efter skallinte betraktas som en fristående och artskild del av livet. Det innebär bl, a,att vi som äldre, även med omfattande behov av service och värd, skall gesmöjlighet att bo kvar i vår vanliga bostad och i vår invanda miljö så länge sommöjligt. Den personliga integriteten och rätten att få fortsätta att vara denman är skall respekteras, och detta hör intimt samman med det egna boendet -det egna rummet. Erfarenheten säger dock att dessa mål inte är uppfyllda.De äldres verklighet visar ofta något helt annat. Som jag sagt så harvi i en hög boendestandard - de äldre dock en något sämre änbefolkningen i övrigt. av alla äldre bor modernt, under det att andelen avhela befolkningen är . De äldres andel av befolkningen kommer framöver att vararelativt oförändrad. De utgör av befolkningen . Däremotkommer åldersfördelningen bland dem som är att förändras. andelkommer att vara över 80 är. var av de äldre över 80 är, 1983 varde och kommer de, enligt beräkningar, att utgöra av allaäldre. Detta kommer att ställa än högre krav på äldreomsorgen . Omdet skall vara möjligt att även i fortsättningen minska institutionsboendet ochgöra det möjligt för människorna att på äldre dar bo kvar i sin hemvanda miljökrävs större satsningar på service och vård i hemmet, av alla icke-moderna bostäder bebos av äldre hushåll.År 1980 var det 105 000 äldrehushåll, motsvarande 137 000 personer, som saknademodern lägenhet. Framför allt rörelsehindrade äldre bor sämre än befolkningeni övrigt. Det gäller här att öka tillgängligheten och boendestandarden på ettsådant sätt att självständigt liv och ett eget boende blir möjligt. De allra flesta äldre människor bor dock i vanligabostäder där de klarar sig själva utan nämnvärd hjälp vare sig av anhörigaeller från samhället. Behovet av särskilda stödåtgärder uppstår först när ålderoch sjukdom leder till funktionsnedsättningar som medför behov av hjälp. Det ärdå som brister i tillgänglighet, dåligt planerad bostad och tillgång - ellerinte tillgång - till service av olika slag kan bli ett allvarligt problem. Ännuåterstår mycket innan boendet för dessa grupper kan utformas så att de fårtillgång till den självständighet och delaktighet i samhället som de har rätttill. Alltför många tvingas fortfarande vårdas på insfitution, trots att de medbostadsanpassning och hemservice skulle kunna klara ett eget boende. Boendetför handikappade och för äldre människor skall präglas av självbestämmande vadgäller bostadsort, boendeform och servicenivå. En förutsättning för att ge möjlighet till ett utökatboende i vanliga bostäder är bl, a, en utbyggd hemtjänst och hemsjukvård. Deinstitutioner som ändå behöver finnas kvar skall erbjuda olika grad av service.Valfriheten skall vara stor.