prot · G909119 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag tycker det ärglädjande att vi från dessa partier har kunnat ena oss och bilda enutskottsmajoritet. Utskottets förslag till ram för de antikvariskamyndigheterna blir när det gäller förhöjt låneunderlag och tilläggslån 40 milj,kr, för och 80 milj, kr. för /87. Detinnebär att lån till upprustning av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse ilandet får ett efterlängtat tillskott och gör att bl. a. begärda upprustningareventuellt i i , , osv. kommer i ettgynnsammare läge. Jag yrkar bifall till de reservationer tillbetänkandet som står bakom. 5 § På förslag av förste vice talmannen beslöt kammaren kl,14.58 att avbryta ärendebehandlingen (forts, s, 64) och ajournera sinaförhandlingar till kl, 15,00, då dagens frågestund skulle börja. 6 §Förhandlingarna återupptogs kl, 15,00 under ledning av andre vice talmannen. 7 §Svar på fråga 1985/86:469 om energirådgivningen i kommunerna har frågat statsrådet omhon avser att ta något initiativ i syfte att motverka minskningen avenergirådgivningen i kommunerna. Frågan har lämnats över till mig, I en interpellationsdebatt innan sin fråga gav statsrådet sitt svar på det nu tarupp. Debatten var föranledd även interpellation av , där han bl,a, frågade om regeringen var beredd att överväga att åter införa statsbidragtill energirådgivning. Jag vill här med anledning av kort sammanfatta hur regeringen ser på denna fråga. De kommuner som ville ta på sig uppgiften att stödjahusägarna i energihushållningsarbetet fick bidrag för att bygga upp en sådanverksamhet på det sätt som de själva ansåg lämpligast. lämnadesunder sammanlagt och med mer än 800 milj, kr. Innan stödet avskaffadesutvärderades verksamheten i två etapper. Dessa utvärderingar avsåg bl. a. attge kommunerna del av varandras erfarenheter av de många olika sätt som arbetetlagts upp på. Resultatet delgavs samtliga kommuner. har det vuxit fram allt starkare skäl för attsamordna energirådgivningen med annan närliggande verksamhet. Jag villhär peka på det nära sambandet med de utökade kommunala uppgifterna påenergiplaneringens område. Vi har också lärt oss att energirådgivningen mer änsom ofta skett måste samordnas med övrig byggnadsteknisk och byggnadsekonomiskrådgivning. En sådan samordning är viktig både för att onödiga misstag skallundvikas och för att energihushållningsaspekten bättre skall föras in vid denupprustning i övrigt som görs av våra byggnader. Jag är medveten om att det finns kommuner - fler än manhade anledning att vänta sig - som korttänkt river ned det som man tidigarebett om statens stöd för att bygga upp. Men jag är övertygad om att flertaletkommuner förstår att den kunskap som energirådgivarna har om byggnaderna är envärdefull tillgång. Det ligger självfallet i kommunernas intresse att utveckladessa kunskaper och erfarenheter. Regeringen har varit överens medKommunförbundet om att energirådgivningen bör fortsätta och integreras medkommunernas ordinarie verksamhet. har åtagit sig att verka föratt sä sker. Regeringen och de olika sektormyndigheter som är verksammapä detta område kommer att stödja kommunerna och i dettaarbete, så att verksamheten kan fullföljas och utvecklas på ett sätt som äranpassat till den enskilda kommunens förutsättningar. Om energirådgivningen i kommunerna 36TORE (vpk): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga.Samtidigt vill jag säga att bakgrunden till min fråga - jag är medveten om attdetta varit på tapeten - är en alldeles färsk rapport frånbyggforskningsrådet som jag tycker är ganska alarmerande. Av rapporten framgåratt antalet energirådgivare i kommunerna har reducerats till ungefär entredjedel jämfört med vad som fanns då bidrag förenergirådgivning utgick. Det tyckte jag var anledning nog att aktualisera denhär saken - mot bakgrund av den vikt som man från och deolika parfiernas sida fäster vid energihushållningen, med hänsyn till dessstora betydelse inte minst när det gäller möjligheterna att klarakärnkraftsavvecklingen. De undersökningar som har gjorts visar att läget ärbetydligt sämre än man förutsåg i de utvärderingar som bostadsministernhänvisar till i svaret. Det är bra att i svaret kunna notera att regeringen ocholika sektormyndigheter kommer att stödja kommunerna då det gällerenergirådgivning. Men bostadsministern är lika väl medveten som jag om att detofta gäller de kommuner som har den sämsta ekonomin och att de också har detstörsta behovet av att få ekonomiskt stöd och bidrag. Min följdfråga blir därför: Kan bostadsministern tänka sigatt ompröva frågan så att regeringen också ger bidrag, inte bara råd och anvisningar,i detta fall? Prot,1985/86:119 Om åtgärder för att förhindra sydafrikanskt deltagande iplanerat möte i med internationella atomenergiorganet, lAEA På senaste fråga vill jagsvaraatt jag knappast kan tänka mig att göra en sådan omprövning. Om jag skall geuttryck för någon uppfattning i den här frågan, ärdet att staten har varitovanligt generös mot kommunerna. Ungefär 800 milj, kr. har vi givit kommunernaför att de skall bygga upp en egen energirådgivning. De har haft åtskilliga årpä sig att göra detta. De fick från början besked om att detta var eninitialinsats frän samhällets sida. Det är nu kommunernas skyldighet attfullfölja den energirådgivning som staten ganska frikostigt har varit med omatt bygga upp. Jag föreslår att och jag hjälps åt med atttala om för kommunerna att det är både kommunalekonomiskt vettigt ochsamhällsekonomiskt klokt att de nu tar ett ordentligt tag ienergirådgivningen, därför att det är kommunernas ansvar. harsäkert samma uppfattning som jag. att det är fördelaktigt att integrerabyggnadsplaneringen i energirådgivningen. 38 (vpk): Jag kan helt och fullt instämma i vadbostadsministern sade i sitt andra inlägg. Jag kommer för min del att fortsättaatt försöka övertyga kommunerna om vikten av insatser på detta område. är det emellertid ett faktum att även de rådgivare somfinns kvar i kommunerna där utnyttjas för andra ändamål. I många fall har deomplacerats till olika förmedlingsorgan, till fastighetsunderhåll osv. Även dekvarvarande energirådgivarna i kommunerna har alltså nu börjat att utnyttjasför andra uppgifter, trots att det finns så oerhört många och viktiga uppgifterdå det gäller energirådgivning. Detta gör att jag är orolig för att det intekommer att hända särskilt mycket, om inte ekonomiskt stöd och bidrag i någonform kan återinföras för att också i fortsättningen stimulera denna rådgivning. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1985/86:468 om åtgärder för att förhindra sydafrikansktdeltagande i planerat möte i med internationella atomenergiorganet,lAEA har frågat mig om regeringenavser att vidta åtgärder för att förhindra sydafrikanskt deltagande i ettplanerat lAEA-symposium i i är. Som svar vill jag framhålla att den s. k.universalitetsprincipen är vägledande för den svenska inställningen när detgäller frågor om medlemskap i () och dess organisationeroch deltagande i internationella möten och konferenser. Jag vill erinra om attSverige efter sitt inträde i FN arbetade aktivt för att FN till skillnad frånNationernas förbund skulle bli en i verklig mening universell organisation.Denna inställning har ävenpräglat agerande i FN-systemet i övrigt. Sedan universalitets-målet istort sett uppnåtts har tillmätt bevarande av detta hög prioritet. Vihar i linje härmed aktivt motverkat de regelmässiga aktionerna att uteslutavissa medlemsstater, t, ex, och , ur FN och dessorganisationer, har i konsekvens härmed ej heller avhållit sig fråndeltagande i ett på grund av t. ex. närvaro. Dennaprincipiella hållning har intagits av samtliga svenska regeringar underefterkrigstiden. Bekännelsen till universalitetsprincipen bygger ytterst påsynsättet att FN är ett organ för staterna där utjämning kan åstadkommas mellanstater med kolliderande intressen. En sådan organisation måste kännetecknas avuniversalifet. Detsamma gäller i princip övriga organisationer i FN-systemet.Har en stat en gång beviljats medlemskap måste den enligt svensk uppfattninggenerellt ha rätt att deltaga i arbetet på samma villkor som övrigamedlemsstater. Som värdland för det aktuella I AEA-symposiet har vividare att beakta att lAEA-sekretariatet tillämpar de standardregler som gällerför detta organs möten. Dessa ger samtliga medlemsstater rätt att deltaga pålika villkor. Huruvida vill sända någon representant till symposietåterstår att se. Om åtgärder för att förhindra sydafrikanskt deltagande iplanerat möte i med internationella atomenergiorganet. 40PÄR (): Jag ber att fä tacka utrikesministern för svaret på min fråga. Jag inser naturligtvis att det i detta fall finns något avett dilemma: två utrikespolitiska strävanden från svensk sida kan komma ikonflikt med varandra. Dels gäller det universaliteten i FN-systemet, dels vårattityd till . Jag har ju inte i frågan antytt att vi skulle kräva attSydafrika skall uteslutas ur lAEA, även orn det kanske med hänsyn till demisstankar som vi kan hysa om kärnvapenpolitik kunde finnas vissaskäl att resa den frågan. Men vi har ju också slagit fast att vi inte önskarbesök i av officiella företrädare för den sydafrikanska regimen och attvi skall ha en mycket restriktiv inställning när det gäller att släppa inpersoner med den bakgrunden i vårt land. Därför tycker jag att man borde haövervägt om vi har några möjligheter att stoppa sydafrikanskt deltagande idenna konferens i - poängen är ju den att den hålls i -, antingengenom visumförfarande eller, om man anser att man inte kan använda sig av såformella metoder, genom att man för svenskt vidkommande klargör attsydafrikanska representanter inte är välkomna till . Det hade kanskevarit bra om utrikesministern hade utnyttjat tillfället att i kammaren klargöraatt den gärna ser att de sydafrikanska företrädarna stannarhemma och inte deltar i konferensen, som råkar hållas just i . Överläggningen var härmed avslutad. Om regeringens syn på den politiska situationen i 9 § Svar på fråga 1985/86:472 om regeringens syn på denpolitiska situationen i har frågat mig omkabinettssekreterare uttalanden om UNITA i ärrepresentativa för den syn. Självklart är det så. Enrepresentant för UNITA i har uttalat hot mot svenskaföretagsrepresentanter och biståndsarbetare i , Detta är givetvisallvarligt och anmärkningsvärt. Dessa hot ligger i linje med den politik UNITA rnedsydafrikanskt stöd driver i , Genom attacker mot civilbefolkning driverman människor från sina byar till städerna, där de blir beroende av hjälp frånregeringen och internationella hjälporganisationer, såsom Internationella rödakorset. Hot mot utlänningar är heller inget nytt, UNITA har påtagit sigansvaret för flera kidnappningar av utländsk personal i . Vad kabinettssekreteraren sagt är att en sådan verksamhetkan liknas vid terrorism. UNITA bekämpar med sydafrikanskt stöd en avFN-majoriteten erkänd regering, medlem i frontstatsgruppen, i OAU och i FN.FN:s säkerhetsråd har upprepade gånger - senast - fördömtSydafrikas aggression mot . Det är vår plikt att reagera mot övergreppmot staten och dess lagliga regering vare sig de sker direkt, som närsydafrikansk trupp går till anfall, eller genom utländskt stöd till enregeringsfientlig gerilla. När denna gerilla uppenbarligen hotar svenskpersonal i landet, därtill genom en representant i , måste regeringensjälvfallet reagera beslutsamt. 42 (): Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret rnen kan inte underlåta att uttrycka min förvåning över detsätt på vilket den sluter upp bakom ensidiga uttalanden avkabinettssekreteraren. Därmed fjärmar man sig också i hög grad från den synsorn annars är allmänt rådande i västerlandet när det gäller UNITA och dessverksamhet. Det kan inte vara främmande för utrikesministern att dennuvarande kommunistregeringen i skändligen svek de överenskommelser somingicks 1975, när landet avkoloniserades, och att man med kubanska legoknektarshjälp har tagit makten - kubanska legoknektar som betalas med , per manoch månad av de oljeinkomster landet har. Det kan väl inte heller ha undgått utrikesministern attAmnesty International i tvä olika rapporter har reagerat mot regeringen iLuanda. Inte heller kan det väl ha undgått utrikesministern att det nämns attösttyskar har ett läger söder om , där bl. a. medlemmar av ,. PLO, ANC och SWAPO tränas. I detta sammanhang anklagas UNITA för samröre medSydafrika, men som doktor själv har uttalat tar han den hjälp han får.Även om han själv ursprungligen är utbildad i gör detta honomicke till någon maoist. Han tar hjälp därifrån, från , frånSaudi-Arabien och, som senast, också från . , denholländske utrikesministern, som besökte , har också i olikasamman- hänguttalat sitt stora intresse av att ta emot och närmare diskutera med doktorSavimbi. Det finns all anledning för den att ihög grad nyansera sin syn, framför allt när det gäller det hot som väl aldrignågonsin egentligen har uttalats och som för övrigt skrevs av , Överläggningen var härmed avslutad. Prot, 1985/86:119 Om regeringsåigärder till förmån förde sovjetiska judarna 10 § Svar på fråga 1985/86:478 om regeringsåtgärder tillförmån för de sovjetiska judarna har frågat rnig om regeringenavser instruera den svenska delegationen vid om mänskliga kontakteratt ta upp de sovjetiska judarnas situation vid mötet. Statsministern redovisade inför riksdagenregeringens syn på de judiska sovjetmedborgarnas situation. Regeringen har ävengivit uttryck åt sin inställning härvidlag i och inom ramenför konferensen om säkerhet och samarbete i . Det är vi beredda att göraockså . har rätt att lämna sitt landoch återvända dit. Detta slås fast i FN:s allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna liksom i konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter.I slutdokumentet från om säkerhet och samarbete iEuropa åtar sig de deltagande staterna att handla i överensstämmelse med FN:sförklaring om de mänskliga rättigheterna och att uppfylla sina förpliktelserenligt internationella överenskommelser på detta område. Underlåtenhet attrespektera detta åtagande har med kraft påtalats av den svenska delegationenvid . 44ALF (): Jag ber att fä tacka utrikesministern för svaret. Vi känner namnen pä 11 000 s. k. refusniks som under tioår eller mer försökt att få komma till men förvägrats den rätten. Det äralldeles utomordentligt att regeringen är beredd att göra insatser och ocksåhar gjort insatser. Men jag skulle gärna vilja veta orn utrikesministern kommeratt ge offentlighet åt de reaktioner som representanter nu gertill känna i . Jag tror att just offentligheten behövs . Vi sägdet i samband med Sjtjaranskij-fallet. Hade inte ledare världen över tagit upp falletgång på gång, hade säkert inte Sjtjaranskij varit fri . Vi känner till att 383 000 judar i harinbjudan som man bett om från släktingar i . Men det handlar inte bara omatt återförenas-det handlar också om att få möjligheter att hänge sig åt sinreligion och sin kultur om man stannar kvar i . Jag vill göragällande, herr talman, att om man inte resolut försöker komma någon vart på dethär området blir det svårt att komma någon vart med övriga målsättningar i Helsingforsdoku-mentet. Ebanbesökte och var också här i . Prot.1985/86:119 lyssnade pä honom i utrikesutskottet. Han gjorde under sittbesök här i 17 april1986 ' gällande att för att nå fred i måste mankomma någon ,.. . , .. vart också medjudarnas situation i . , , , . Jag skulle alltså avutrikesministern gärna vilja höra: Kommer reaktionen frånSovjets delegater i samband med Bernmötet att ges offentlighet? Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1985/86:481 om försvarets inköp avmateriel och maskiner har frågat vilka åtgärder jagavser vidta för att säkerställa att svenska företag ges reella möjligheter attkonkurrera om beställningar av materiel till försvaret. Frågan är ställd rnedanledning av försvarets beställning frän utlandet av dieselmotorer tillkustkorvett 90. Reglerna om upphandling av materiel till försvaretsäkerställer att svensk industri kan konkurrera med utländsk industri på likavillkor. Vid upphandling av försvarsmateriel ansvarar denanskaffande myndigheten - i detta fall - för attofferter infordras från de företag som bäst bedöms kunna uppfylla de tekniska,ekonomiska och tidsmässiga kraven. Efter vad jag har låtit inhämta bedömde försvaretsmaterielverk och huvudleverantören av kustkorvetten. , attden svenska tillverkaren inte kunde uppfylla de ställda kraven påframdrivningsmaskine-riet. 46 (rn): Jag får tacka försvarsministern för svaret pä min fråga. Att värt försvar skall ha ändamålsenlig och väl fungerandeutrustning är helt givet. Men det svar som försvarsministern har lämnat är enaning förvånande - det stämmer faktiskt inte rned de uppgifter som jag harfått. Men jag får tro försvarsministern på hans ord och förutsätta att manförhandlar på ett sådant sätt att det vid ett annat tillfälle finns chans förHedemora Verkstäder att få vara med. Det kändes ganska beklämmande för de anställda och förledningen i när de upptäckte att de inte fick vara med och delta i projektstudienav maskineriet till kustkorvett 90, Jag hoppas och tror att det var ettolycksfall i arbetet - trots försvarsministerns förklaring här. Verkstäder har obestridligen en stor kompetens påområdet och borde få komma med som anbudsgivare. Det borde väl ändå vara ensjälvklarhet att man så långt det är möjligt strävar efter att få svenskindustri som leverantör till vårt försvar. Skall svensk industri kunna behållasin kompetens och utvecklas måste den också komma i fråga som anbudsgivare vidstatlig upphandling, inte minst med tanke på den arbetssituation som råder påmånga orter. Det gäller också i hög grad , som drabbats hårt av minskadindustrisysselsättning. Av den anledningen är det viktigt att arbetstillfälleninte går företaget förbi pä grund av ett sneddrivet eller oklartupphandlingsreglemente. Det är väl ändå av intresse frän försvarssynpunkt? Ävenav det skälet borde man - det vill jag slå fast - sträva efter svensktillverkadevaror. Överläggningen var härmed avslutad. Om regeringens bedömning av den . 12 §Svar på fråga 1985/86:473 om regeringens bedömning av den politiska situationeni har frågat mig om regeringenbedömer att situationen i är sådan att personer i opposition motregeringen utan fara kan avvisas dit. Varje utlänningsärende bedöms individuellt. Några beslutom hela grupper tas inte. Frågan om en person kan sändas tillbaka till sitthemland måste besvaras rned utgångspunkt i vad han eller hon har uppgett omsina förhållanden där. Jag kan därför inte ge något generellt svar på ViolaClaessons fråga. 48 (vpk): Jag ber att fä tacka för svaret. Det är dockegentligen inget svar på de frågor som jag har ställt. Jag har frågat beträffandepersoner i opposition mot den turkiska regimen och hänvisar tillatt det avgörande för ett ställningstagande är vad varje individ har påstått omsin egen situation. Jag skall ta upp ett konkret fall, det som är anledningentill att jag har väckt frågan. Just nu befinner sig den turkiska antifascistenoch vänstermannen i en desperat situation efter regeringsbeslut omutvisning till , Solidaritets- och räddningsinsatser pågår förnärvarande med syfte att skona Atman från det hotfulla öde, med risk förtortyr, som kan vänta i . "I går - Atman" är en paroll som haranvänts vid demonstrationer i , har ocksåuppgifter från visat att tortyr fortfarande används somutpressningsmetod och att vid ett sådant tortyrtillfälle en man i ocksåhar angett denne , Svenska kommittén för demokrati och mänskliga rättigheteri har för sedan i ett skarpt uttalande, som också harundertecknats av en rad riksdagsledamöter, fäst uppmärksamheten pä att ettfortsatt och utbrett bruk av tortyr förekommer och att militärdomstolarfortsätter att fastställa domar om dödsstraff. Jag undrar om regeringen inte känner till dessaförhållanden. Eller är det så att regeringen har kunskapen rnen trots detutsätter Atman och hans antifascistiska kamrater för utvisning till ? Närregeringen tog tillbaka sin anmälan mot , som hade lämnats till 4 protokoll 1985/86:119-122 Prot.1985/86:119 kommission för mänskliga rättigheter, var det mängasom 17 april1986 undrade vad som egentligen lågbakom. Om verksamheten vid de läkepedagogiska instituten när jag har beskrivit Atman som person och tagit upphans fall som exempel vill jag återigen fråga : Kan man skickatillbaka antifascister och aktiva vänstermänniskor som har angetts i Turkiettill utan risk för deras säkerhet? Såvitt mig är bekant är vi förhindrade att idenna kammare diskutera enskilda ärenden. Därför är jag också förhindrad att gåin på det ärende som tar upp. Men som jag sade i mitt svar följer vi - med hänsyn tillatt vi har skrivit på - utvecklingen i de olika länder somdet kan vara fråga om. Och när det gäller det aktuella landet, , är detfortfarande så att en del människor får tillstånd att stanna i , Andrahar inte skäl att få stanna här, och därför blir det individuella prövningar avärenden. Det är också sä vi skall gå till väga. 50 (vpk): Jag är mycket ledsen att det inte går attdiskutera detta. Jag förstår i och för sig dilemma. Jag har hänvisattill en antifascistisk aktivitet, en aktivitet som ger uttryck för oppositionenmot den turkiska regimen. Vidare är det så att man inte ens kan vara fackligtaktiv i utan risk för säkerheten och för att fängslas. Men om inteAnita tror på det vill jag nämna följande: Alldeles kom det ett pressutskick från LO, där mantalar om att utrikesminister har fått ett brev från LO och TCOmed krav på att session i flyttas. "Turkietrespekterar inte fackliga fri- och rättigheter och bryter därmed motEuroparådets egen konvention om mänskliga rättigheter", heter det ibrevet. "Därför är en olämplig plats för en sådan session." När människor inte ens kan vara fackligt aktiva, hur kandå underlåta att svara på den fråga som jag ställde tidigare? Överläggningen var härmed avslutad. 13§ Svar på fråga 1985/86:458 om verksamheten vid de läkepedagogiska instituten har frågat rnig om jag avseratt ta initiativ till en lagändring för att möjliggöra fortsatt verksamhet vidde läkepedagogiska instituten. framhåller i sin fråga altomsorgskommittén i sitt betänkande tillstyrkte att de läkepedagogiskainstituten borde få möjlighet att verka och utvecklas. Även jag kan anslutarnig till den uppfattningen. Frågan nu är alltså inte om de läkepedagogiskainstituten skall fortsätta sin verksamhet eller ej. Snarare handlar det om hur verksamheten skall utformas ochutvecklas med hänsyn till den nya omsorgslagen. Jag skall besöka för att ytterligareinformera mig om antroposofernas verksamhet där. Jag kommer att noga följa detförberedelsearbete sorn pågår på flera häll inför övergången till den nyaomsorgslagstiftningen. Om verksamheten vid de läkepedagogiska instituten Anf.52 (): Jag ber att fä tacka för svaret på minfråga. Jag noterar med glädje den positiva grundtonen i svaret, , liksom tidigare , en positiv syn på den verksamhet sombedrivs av de läkepedagogiska instituten. Problemet är ju det att antog enomsorgslag som är relativt strikt i synen på avveckling av institutioner inomomsorgsvården. Man lämnade en liten reservutgång för vuxna som befinner siginom omsorgsvärd, men man angav en mycket mera klar målsättning vad gäller barnsom vistas i institutioner. Man talade där om en skyndsam avveckling avinstitutionerna. Det här beslutet har väckt en hel del oro bland anhörigaoch bland ansvariga för omsorgsvården. Man har uppfattat det så att deläkepedagogiska instituten är inrättningar av den typ sorn skall avvecklas. Dåär det klart att man uppfattar det som dubbla signaler när vi frånpolitikerhåll, från både oppositionen och regeringen, säger att det är intealls meningen. Lagen har nog fått en alltför rigid utformning, och jagmenar för min del att det antagligen är nödvändigt att göra en litenretuschering i lagen. Jag uppfattar statsrådets svar så att han snarare menaratt rnan skall försöka anpassa verksamheten så att den kan gå att föra in underlagen. Den varianten är kanske också möjlig, även om det sannolikt förutsätteren ganska kraftig ändring av verksamheten.