prot · G909149 · 1985-12-31 00:00:00 — Är en debatt verkligen obehövlignär 55 000 människor står utanför den ordinarie arbetsmarknaden, när 15 000tvingats flytta och när vi kommer att förlora 22 000 personer framtill 1990 framför allt från inland? inland saknar sina barnredan. Jag tänkerinte svara, säger . Men själv oroade hon sig över situationeni så till den grad att hon inte kunde underlåta att tala om detfrån talarstolen. Finns det inte skäl att tala om när företag i förlorar2,1 miljarder i ökad skatt sorn skulle kunna användas till 136 expansion i resp. företag för attbehålla jobben i , när löntagarfon- Regionalpolitiken, m. m. dernadränerar Norrlandsföretagen på pengar och har tagit Prot. 1985/86:149 340 milj. kr. till börsklipp, när utvecklingsfondens pengaranvänds till långa räkningar och drar hög ränta, närdomänverket vägrar att sälja mark till bönder i så att de kan levakvar på sina små jordlotter? Jag är besviken. Fanns det verkligen inteskäl att debattera situationen för en så stor del av svenska folket som ,när flyttning för varje enskild som tvingas flytta innebär en tragedi? Jag är oerhört besviken. 139MONICA OHMAN (s) replik: Till skulle jag kunna säga attockså jag är oerhört besviken. Som jag sade avverkades det ekonomiska avsnitteti och med inlägg, där hon talade för utskottet. Vi kan intedra samma sak orn och om igen, för då kommer vi aldrig fram till beslut ifrågan. Så vi får vara besvikna på varandra. Efter vad jag förstått, , hade man en storregionalpolitisk debatt ungefär vid . Då togs besluten omnya regionalpolitiska medel. Låt dem fungera ett tag, så får vi se hur deslår. Det är inte så lätt att genast efter ett är gå in och ändra på dem. Sedan får vi se om vi måste vidta åtgärder. sade beträffande den inomregionalaverksamheten att det är s-majoritet. Jag vill helt enkelt ställa en fråga: Vadhar gjort inom dessa län för att hjälpa till med den inomregionalaverksamheten? Sedan till frågan om parlamentarism. Ministern sade skulle utökas. Det hörde säkert alla som var närvarandei kammaren. Därmed inbjöd ministern alla partier i till den härverksamheten. får var och en bjuda på sitt. 140 () replik: säger att vi skall låta medlenverka. Ja, tyvärr har medlen verkat länge . Vi har sett resultaten, och de ärotillräckliga. Det har varit otillräckligt av samordnande insatser för att setill att befolkningen kan stanna kvar och få jobb i inlandet. Jag vet att . lovade attdet skulle bli slut på att statens regionalpolitiska insatser motverkas avandra statliga beslut. Då talade han om försvaret, skolorna, järnvägar, vägaroch postkontor. Men vad vi har sett är en fortsatt nedrustning inom postverket,inom järnvägen och av våra vägar, och allt detta sammantaget innebär attmänniskor måste flytta. Från sida har vi sett de regionalpolitiskaåtgärderna sammantagna i ett paket, som bl. innehåller länstrafik ochNorrlandsstöd. Vi vill öka på länstrafiken med ytterligare 100 milj. kr. i förhållandetill socialdemokraternas förslag. Detsamma gäller Norrlandsstödet. Vad viönskar är att kommissionen skall se samlat på de insatser som behövs för attbygderna i inlandet skall kunna överleva. Situationen är nu så allvarlig att vi inte längre tror påfagra ord från socialdemokraterna. Det visade sig vara luft i det förslag dehar lämnat. Regionalpolitiken, m. m. 141GÖREL THURDIN (c) replik: Vad gäller arbete inom kommuner ochlandsting uppe i kan jag säga att man har jobbat lika hårt där som mangör på riksplanet. Våra förslag här i kammaren kommer ju så att säga frånströmningar hos medborgarna i landet, och dessa strömningar når naturligtvisförst fram till dem som sitter i kommuner och landsting. Jag har fortfarande inte fått något svar på om man anseratt det behövs en delegation som samordnar länsstyrelserna, eller om man anseratt länsstyrelserna klarar detta själva. Något svar på den frågan kanske jaginte får heller. I anledning av att anser att de statligamedlen ändå behövs, med tanke på att industriministern säger att projekt aldrigvägras pengar och med tanke på att länsstyrelser och länsarbetsnämnder skickarlistor på projekt som de tycker bör genomföras, måste det vara någonting ikommunikationerna som inte stämmer. Jag frågar därför: Tycker att resursfördelningen i landet är rättvis? 142 (vpk) replik: Det har talats om besvikelse över MonicaÖhman. Jag skulle vilja koppla till detta och säga att jag naturligtvis skulleönska att hade belyst sambandet mellan den kapitalistiska ordningsom vi har här i landet och den utveckling mot centralisering och-koncentrationsom leder till utarmning av stora landsändar och överhettning av andra. Det är lika angeläget att bemöta ideologiskakampanj för detta system. Det är ju som hyllar det nuvarandeekonomiska systemet såsom det bästa - de fria marknadskrafterna måste få spelaut, säger de, då blir det bra. Men det är ju det som sker, och därför kan detknappast vara rimligt eller möjligt att ställa upp för att går utoch ondgör sig över en ordning som de själva i allmänhet skyndar på och vill haännu mera markant. Jag är besviken på föratt hon inte bemöter hårdare. 143ERIK HOLMKVIST (m) replik: Det svar som jag fått är ju inte korrekt,. De fakta som jag tagit fram och belyst har inte tidigare tagitsupp under den här dagens debatt. Vi är här för att debatteraNorrlandsproblemen, och det är vad jag har försökt göra. Jag har försökt sättafingret på det som är verkligt angeläget och det som fått stora och svårakonsekvenser för människor i den tredje vägens politik - densocialdemokratiska politiken. Jag har visat hur omöjlig den politiken varit ide här avsnitten. har inget försvar för den socialdemokratiskapolitiken i de frågor som jag har tagit upp. Det kan jag ha full förståelseför. Det är inte så enkelt att gå in och svara på mina frågor positivt - det ärnäst intill omöjligt. Men att helt vägra att vara med i en debatt som rör 15 %av svenska folket, som har så stora problem framför sig, det trodde jag inteatt en socialdemokratisk talesman - eller i det här fallet en taleskvinna -kunde vara med om. Deekonomiska problem som jag har belyst kommer vi inte ifrån med den Regionalpolitiken, m. m. De sysselsättningsproblem som vi har med den tredje Prot.1985/86:149 vägens politik kommer vi inte heller ifrån så länge vi har denpolitiken kvar. På samma sätt är det beträffande utflyttningen. Detta är så stora, tunga och viktiga frågor för en hellandsända att det förvånar mig att socialdemokraterna vägrar att ta debatt i såviktiga avsnitt. Vad säger kommunalråden och landstingsråden i , somoftast är socialdemokrater, när det nu går ut att socialdemokraterna vägrar attta debatt i regionalpolitiska frågor sorn gäller ? 144 () replik: Till : Tredje vägens politikhar lett till att vi aldrig haft sä många sysselsatta som . Tredje vägenspolitik har lett till att inflationen är betydligt lägre än den var underden borgerliga regeringsperioden. Tredje vägens politik har lett till attbudgetunderskottet minskat ordentligt - det stora budgetunderskott som skapadesunder den borgerliga perioden. är djupt besviken. Men ett högt röstläge idebatten gör inte den moderata politiken ett skvatt bättre för norrlänningarna.Den blir ändå lika förödande, om den skulle tillämpas. Till : Vi har förtroende för länsstyrelserna.Vi tror att länsstyrelserna på ett riktigt och ambitiöst sätt utarbetar programsom sedan presenteras för regeringen. vet också precis som jagatt vi inte har någon outtömlig kassakista att betala från, utan vi måste låtaregeringen prioritera. Vi måste låta pengarna gå först till de områden därbehoven är störst. Till vill jag bara säga: Snälla !Detta med kommissionen måste väl ändå vara slutdiskuterat vid det här laget! Avslutningsvis håller jag med om detta medmoderaternas ideologi. Men jag har själv förespråkat att vi skulle försökarunda av den här debatten, och därför anser jag mig inte kunna ta en ideologiskdebatt under den regionalpolitiska debatten. vice talmannen anmälde attUlla Orring anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik. 145 (): På vår vandring över landet lämnar vi nuNorrland och kominer till herr talmannens egen region, nämligen Bergslagen. Regeringen har presenterat två paket i vår för att mötanäringslivskriser i olika delar av landet. Det gäller och Bergslagen.Paketen delades ut så att Bergslagen fick sitt först och sitt tre dagarsenare. Ordningsföljden saknar inte intresse. I bakgrunden låg nämligenförhandlingar med , som till regeringen anmält att man avsåg att utöka sinproduktion och att detta naturligtvis kunde ske där de bästa betingelsernakunde erbjudas. satt med alla trumf pä hand, och regeringen tvingades tillett inte bara ekonomiskt utan främst politiskt val. Valförlusten i har för socialdemokraterna varitsärskilt bitter. Det gällde alltså att återta initiativet i denna rikets tredje tätort. Prot.1985/86:149 således det stora paketet. Men det hade sett illa ut orn detsargade Bergslagen 22 maj1986 hade fått sitt futtiga paket eftermiljardregnet över . n . , ,. , nödvändigt att dela ut paketen i omvänd ordning för attmildra de värsta Regionalpolitiken, - " yttringarnaav de då pågående upproren inom socialdemokratin. Det som har hänt är lärorikt. Det belyser inte bara attsjälva valet av tidpunkt för paketutdelning kan nyttjas med politisk finess. Påett djupare plan förtjänar paketutdelandet en analys också med ideologiskaförtecken. Den socialdemokratiska regeringens regionalpolitik är päen grundläggande och dessutom mycket väsentlig punkt helt bakvänd. Man ärnämligen, vilket har framgått av dagens debatt, fullständigt blind för deeffekter ökade skatter, höjda avgifter, löntagarfonder och mycket annat som jagsenare återkommer till har på näringslivets möjligheter att överleva ocherbjuda arbetstillfällen. Vissa delar av vårt land har sämre förutsättningar änandra för näringslivsutveckling. Det kan vara längre till marknaderna, medföljande ökade transportkostnader. Själva produkten kan vara tung, skrymmandeeller besvärlig att producera. Klimatet kan bidra till att pressa uppenergikostnaderna. En ursprungligen glesare eller sämre infrastruktur blirsuccessivt en mer belastande nackdel. En region som Bergslagen, landets näst mestnäringsberoende område, har drabbats hårt av främst strukturkrisen inom gruv-och stålbranschen. Men till detta kommer effekterna av en socialistiskpolitik, med ökande skatter och avgifter, löntagarfonder, vinstfrysning,exportdepositioner, osv. Effekterna i form av utslagning visar sig självfalletförst i de delar av landet där förutsättningarna är mindre goda. Det äregentligen det mest naturliga och enklaste sättet att förklara Bergslagensproblem. Hur reagerar dä en socialdemokratisk regering, närnäringslivsutslagning-en i ett sådant här område accelererar ocharbetsmarknaden undermineras till följd av den oerhörda dräneringen av pengarfrän denna region? Svaret är just paket. Paketen fungerar pä flera sätt. De har en politiskfunktion. Med hjälp av paketen går det att spela ut områden mot varandra,vilket inte minst har rrrärkts i debatten här . Områden med storapotentiella valjarskaror kan härigenom ges till synes mer kraftfulla paket änandra. Syftet är politiskt tydligt: Såg ni vilket stort paket vi gav till er?Underförstått är budskapet: Rösta pä oss! Paketen fungerar alltså som politiska sedativ, kanske t.o. m. för regeringen själv. De öppnar också möjligheter till utspel,presskonferenser och politisk styrning samt ger uttryck för en till syneskraftfull politisk ledning. Därutöver slussas i och med paketen sedan pengar tillolika ändamål genom av regeringen eller på annat sätt av socialdemokraternakontrollerade organ på regional och lokal nivå, vilket öppnar motsvarandemöjligheter för socialdemokratiska regional- och lokalpolitiker att uppträdasom jultomtar via länsstyrelser, utvecklingsfonder. Bergslagsdelegationer,högskolestyrelser, glesbygdsdelegationer, osv. Denna typ av organ har i Bergslagen oftast socialdemokratiskmajoritet, och effekterna blir selektivt stöd till olika företag med bidrag och län. 140 Särskilda insatser görs på än denena än den andra orten. Regionalpolitiken, 111. Paketens pengar pytsas ut genom dessa olika organ, ochvarje gång kan de PrOt. 1985/86:149 små paketen förses med en litenpåklistrad röd ros och texten: Grattis från socialdemokratinvia delegationsdelegationen! Beslut om investeringar kommer med dessa metoder attfattas inte av företagen utan av ett antal politiskt och fackligt sammansattaorgan. Dessa statliga medel är ineffektiva och kan ibland alldelesuppenbarligen leda till direkt felaktiga satsningar. Budgetmedel från staten beviljas som vi vet itaget. Det gäller alltså att före budgetårets slut, som det så ofta heter, göraav med pengarna. Ett projekt som kostar inycket pengar kan alltså inte fåbidrag eller stöd om ansökan lämnas in sent på budgetåret, för då finns detinte så mycket pengar kvar på anslaget. Dessutom vågar man ofta inte satsa påstora och dyra projekt, även om de skulle vara bra, därför att människorna påalla andra orter möjligen kan tycka att det är orättvist. Det finns naturligtvis-jag skall inteironisera mer över detta - inslag i det senaste Bergslagspaketet som är bra.Det gäller t. ex. alldeles uppenbart satsningarna pä kommunikationer. Här börman dock vara klar över att det gäller tidigareläggning av projekt som redanfinns i planerna. I den meningen är det alltså inga nya pengar som satsas. Avdet totala paketets omfattning på 425 milj. kr. återstår, sedan de 155miljonerna frånräknats för tidigareläggning av väg- och järnvägsinvesteringar,ca 270 milj. kr. Rent matematiskt beräknat innebär detta att Bergslagens 23kommuner skall dela på 270 milj. kr., vilket gör 3,9 miljoner perkommun. Jag ber kammarens ledamöter jämföra detta med vad kommun fick isitt paket. Ett annat sätt att se pä Bergslagspaketets styrka är attjämföra vad regeringen via sin skatte- och avgiftspolitik drar bort ifrånBergslagsregionen. Jagskall inte belasta kammaren alltför mycket med siffrormen vill peka pä att bara löntagarfonderna kostade regionen ca 735 milj. kr.fram till 1985. Jag upprepar: Bara löntagarfonderna kostade Bergslagsregionen735 milj. kr. Här tillkommer nya pålagor i form av vattenkraftsskatt,fastighetsskatt, ränteförluster på likviditetskonto, exportdepositioner, somför att bara ta ett enda företagsexempel kostade företaget 200 milj. kr. Rundgången, herr talman, är alltså inom närings-ochregionalpolitiken precis lika påtaglig som inom farniljepolitiken. Regeringens Bergslagspaket löser alltså inte regionensproblem. Det framgår väldigt tydligt, när man belyser paketets ekonomiskainnehåll med vad regionen redan har dränerats på i form av pengar. Tvärtomtorde en fortsatt politik enligt den socialdemokratiska modellen leda till enännu större köbildning av näringslivets socialhjälpstagare utanförindustriministerns arbetsrum. Något omtänkande kan man inte hoppas på frän dennuvarande regeringen - det har framgått av dagens debatt. Det som har skett medpaketen och det sätt pä vilket de använts är ett mycket tydligt exempel påvanlig socialistisk politik. Det går inte för en liten, starktutlandsberoende ekonomi som vår att avskärma sig från krav på förändringarutifrån. Därför måste den ekonomiska politiken inriktas på att försöka fä borthinder som försvårar en Detta är särskilt viktigt för Bergslagen med 141 dessindustrier av basnäringskaraktär. Regionalpolitiken, m. m. Man måste gå litet tillbaka i tidenför att peka på vad dessa bekymmer liggeri. harutvecklingen i vårt land i hög grad styrts av den solidariska lönepolitiken.Löneskillnaderna har pressats samman, och lönenivån har skjutit kraftigt ihöjden. De lågproduktiva företagen utsattes för stora kostnadsökningar ochslogs ut, medan de högproduktiva kunde växa på grund av relativt god lönsamhet. Den fulla sysselsättningen kunde länge upprätthållas ivårt land genom en snabbt växande offentlig sektor och den aktivaarbetsmarknadspolitiken. historieskrivning tidigare här i daglämnar en del övrigt att önska på den punkten. Man bör väl ändå komma ihåg attlöneavtalen av i stort sett samtliga svenska ekonomer nubeskrivs som ett av de verkligt dramatiska och farliga elementen i det somledde till den svåra krisen . Bräckligheten i dennapolitik är nu alldeles uppenbar. Det går inte att höja skattetrycket mer, även omsocialdemokraterna gör det. Det kommer bara att leda till ännu mer utslagningav företag, ännu mer ökad arbetslöshet. Arbetslösheten ökar, eftersom vi intehar några nya växande arbetsmarknader i vårt land och inte får dem att uppstå. Statsbudgeten utsätts för övermäktigt tryck både i form avtransfereringar för direkt sysselsättningsstöd och i form av räntekostnader påstatsskulden. Svårigheterna väntas i allt väsentligt bestå och sysselsättningeninom basnäringarna fortsätta att minska av det mycket enkla skälet att varje nyinvestering i pappersbruk eller i gruv- och stålindustrier leder till färresysselsatta därför att den nya tekniken gör detta möjligt. Vad som behövs, herr talman, åren ny ekonomisk politik.Den behövs för att bredda näringslivet och skapa nya arbetstillfällen inom bådegamla och nya verksamhetsområden. Jag sade att Bergslagsregionen har, med undantagför , vårt lands mest utpräglade basnäringsberoende. Att en så stor andel av Bergslagens industrisysselsättningfinns inom basnäringarna är både en styrka och en svaghet. Regionen har, liksomlandet i övrigt, fått vidkännas stora sysselsättningsförändringar under1900-talet. Industrisysselsättningen ökade i regionen fram till mitten av1960-talet och har därefter minskat, oavsett vilken regering vi haft. Manlastar borgerliga resp. socialdemokratiska regeringar för än den ena än denandra åtgärden, men jag tror att det är viktigt att understryka att man sersaker och ting i ett något längre perspektiv. De negativasysselsättningsförändringarna inom den här industrin har fortsatt också underde och de har varit särskilt påtagliga inom vissa delar avBergslagen. Detta har till stor del sin grund i dessa orters beroende av järn-och stålindustrierna samt av basnäringarna inom gruvbranschen. De flestakommuner i regionen präglas av en påtaglig branschensidighet. Ett fåtalbranscher dominerar. Vad som ytterligare försvårar situationen är att en stordel av regionens struktur avgörs av industrier som har varit expansivamen som är på tillbakagång. Företagen har överkapacitet och mycket låglönsamhet. Vad skall vi då göra? Ja, vi måste slå vakt ombasnäringarna och underlätta för dem. Det är viktigt att den verksamhet vi harkan fortleva och bidra till en god tillgång på arbetstillfällen. Undersökningarsom har gjorts visar att materialflödet inom produktion ochdistribution motsvarar omkring en tredjedel av den totala industriproduktionensvärde. I Bergslagslänen är den transporterade godsmängden perindustrisysselsatt större än i landet i övrigt. Det är ett sätt att mätabasnäringarnas stora betydelse i Bergslagen. Ett effektivt och rationellttransportsystem har således större betydelse för industrin i Bergslagen än förindustrin i övriga delar av landet. Om vi inte kan åstadkomma snabba, effektivaoch billiga transporter i Bergslagen, kommer basnäringarna där successivt attfå det allt svårare. Transportplanering i syfte att åstadkommatransportsamverkan mellan företag samt ett effektivare materialflöde framstårmot den bakgrunden som ett mycket viktigt insatsområde inom ramen för fortsattautvecklingsinsatser i Bergslagen. Mot denna bakgrund instämmer jag gärna i vad som sägs omsatsningarna på kommunikationer när det gäller Bergslagspaketet. Men det behövsmycket mer. En väsentlig insats frän statsmakternas sida för att förbättraförutsättningarna när det gäller transporteffektiviteten bör vara att användaen mycket större del av de arbetsmarknadspolitiska insatserna till att förbättrainfrastrukturen på transportsidan. Det gäller då vägar, järnvägar ochtelekommunikationer. Särskilt betydelsefullt är det att vi får ett sådantvägnät och järnvägsnät - både genom och inom Bergslagen - att de storaföretagen inom basnäringarna kan fortleva. Förutsättningarna för ett effektivtregionalflyg i denna del av landet kan också förbättras. Men det är möjligtendast under den förutsättningen att monopolet inom flyget kan brytas. Elektronikens genombrott är av sådanbetydelse att det kan jämföras med införandet av ångmaskinen och den elektriskamotorn. Kanske är elektronikens betydelse ännu större på . Vi ser nuen antydan Om vad vissa kallar kommunikationssamhälle och andra kallarinformationssamhälle. Vi vet ännu inte vad dessa begrepp rent praktisktegentligen kommer att betyda. Men många gör den bedömningen att just dennateknikfaktor kommer att få större betydelse än dentidigare haft för företagens överlevnad. Förmågan att mycket snabbt tillgodogörasig nya rön inom datateknik och elektronik kommer att bestämma många företagsöde. i saknar - bl. a. därföratt de har dålig lönsamhet och därmed stora svagheter när det gäller attackumulera vinster och att bygga upp kapital för nya investeringar - avanceradproduktionsutrustning. Men även företag på relativt hög teknologisk nivå harunder just på grund av bristande lönsamhet och överkapacitetinte moderniserat sin maskinpark. Här visar sig tydligare än någonsin vikten avatt hålla vinstnivån uppe i näringslivet och att inte brandskatta företagen,frysa deras vinster, göra det svårt för dem att själva planera sin investeringsverksamhet.I mänga av dessa företag måste man se en teknisk förnyelse mer som en satsningpä överlevnad än på tillväxt. En viktig förklaring är att konkurrensförmågan gentemotutländsk industri har försämrats och att företagen inte haft den lönsamhets-och vinstutveckling som kunnat generera de investeringsmedel som krävs för nyatekniksatsningar. Det fordras ganska stora pengar för att detta skall kunnaäga rum. Jag skallåterigen ta exemplet från , som behöver Regionalpolitiken, m. m. Prot.1985/86:149 generera i ren vinst - utan att någon annan är framme och petardär- ca 1.5 för att kunna förnya och nyinvestera i sin Datortekniken kan komma att innebära stora fördelar förBergslagen. Mänga människor kan få arbetsuppgifter som gör att derasgeografiska placering blir mindre betydelsfull. Det öppnar möjligheter för flermänniskor att bo kvar i eller flytta tillbaka till Bergslagen. Det är därförviktigt att det i Bergslagen byggs upp en miljö som attraherar och stimulerarföretag och utveckling inom den nya teknikens områden. Problem som skolor,arbetsmöjligheter för medflyttande till nyckelpersonal som måste rekryterasutifrån, bostadssituation, kommunikationer, service osv. måste därför hanterasmycket offensivt från politikers och kornmuninvånares sida. Sådana satsningartycker vi moderater är mycket viktiga. De har nämligen den generella karaktärenatt man inte gynnar ett företag i förhållande till ett annat. Om statsmakterna intar en positiv hållning till ny teknikoch på olika sätt underlättar dess nyttjande skapas därigenom en nysysselsättningspotential också i Bergslagen. I ett kortsiktigt perspektiv gäller det också att klaranäringslivets akuta behov av teknisk personal. Ett exempel på det är ingenjörerför ASEA i - ett problem som har diskuterats inånga gånger de senastetvå tre åren. står ASEA i utan den personal som behövs föratt skall kunna klara viktiga exportsatsningar på marknader runtomkring i hela världe- när det gäller högspänningsöverföring. Det är viktigtatt lösa detta problem, och det är märkligt att högskolor, staten och företagetännu inte har hittat en lösning. Den utmaning som svenskt näringsliv och företagen iBergslagen står inför gör det nödvändigt att avveckla politiska ingrepp,regleringar, påbud, pålagor, byråkrati, utredningar, subventioner ochinterventioner. Det behövs kort sagt näringsfrihet i stället förnäringspolitik. En vittförgrenad selektiv politik, utformad av politiker medringa erfarenhet av den verklighet de vill dirigera, måste ersättas av privatäganderätt och en fri företagsamhet som garanteras på goda villkor.