prot · G909128 · 1985-12-31 00:00:00 — Hananser alltså att företagen egentligen inte är intresserade av att medverka tillatt utveckla landets kultur när de inte kan göra några marknadsföringsvinster pådenna verksamhet. Vi menar till skillnad frän att kulturenär för viktig för att omvandlas till marknadsföringsobjekt. Därför anser vi atteventuell äkta vilja hos företagen att stödja den svenska kulturen börkanaliseras genom en central fond, som administreras av i demokratisk ordningvalda organ och som garanterar en regional spridning av medel till stöd förolika kulturella ändamål, också udda och smala sädana, varigenomyttrandefriheten garanteras, 12 () replik: Jag tycker själv att det är mycket trevligtoch bra att gå runt och be både enskilda människor och företag om att ge stödtill Confidencen, till vänner, till eller vaddet nu kan vara som jag själv är engagerad i, Men jag finner det svårare att gårunt och be dem ge pengar till en statlig fond, som sedan skall fördela medlen.Men det mäste ju vara någon skillnad mellan en kommunist och efi liberal, ellerhur, ? 13 (vpk) replik: Frutalman! Ja, denskillnaden är helt uppenbar, 14 (): I detta betänkande behandlas ju sä gott somhela kulturområ det, vilket också har framgått av tidigare inlägg. Till betänkandet finns inte mindre än 75 reservationer fogade. Trots det tillstyrks regeringens förslagtill alla delar, utom i två delfrågor, nämligen balettproduktion inom samt ett bidrag till Marionetteatern. Vi har, inom den socialdemokratiska gruppen i utskottet, delat upp ärendena mellan oss så att 19 A nslag till kulturverksamhet, m. m. talar omkonstnärsstöd, teater, dans och musik och tar upp frågor omarkiv, bild och form, kulturminnesvärd, museer och utställningar. Beträffandede övergripande kulturfrågorna och allmän kulturverksamhet vill jag utvecklanågra synpunkter. Det är alltså sä gott som hela kulturpolitiken somriksdagen nu tar ställning till. Det är därför naturligt att sätta inkulturpolitiken i ett brett politiskt sammanhang. Regeringens förslag inom kulturbudgeten har över lagmottagits mycket positivt. Kulturområdet har till stora delar undantagits frånde besparingskrav som generellt gäller för statlig och av staten understöddverksamhet. Årets förslag innebär också en förstärkning till de minstateatrarna med 25 grundbidrag och till de regionala museerna med 10 grundbidrag.De fria grupperna fär en avsevärd förstärkning. I budgetpropositionen aviserasdessa förstärkningar som första steget i en treårig satsning. Därmed torde detfinnas rimliga förutsättningar för att kulturinstitutionerna uppnår de nödvändigabasresurserna för att kunna fungera även i ett längre perspektiv, när denförsta entusiasmen går över i ett mer långsiktigt arbete. De regionala kulturinstitutionerna visar ofta påkonstnärlig förnyelse och vitalitet samt en stark vilja att förankra ochutveckla den lokala och regionala kulturen. Det framstår alltmer tydligt hur nära kulturpolitiken ärintegrerad med andra områden inom politiken - med arbetsmarknadspolitik,socialpolitik, trafikpolitik och bostadspolitik. Jag kaninstämma i att sädana tendenser tycks öka genom teknikutvecklingen ochproduktionens omställning. Trots att det egentligen ger oss möjligheter attgenom tekniken sprida arbetstillfällen och förkorta restiden, sker en explosioni storstadsområdena, även om också skogslänen tillförs nya jobb. Hur samspelar då denna utveckling med kulturpolitiken?Storstädernas snabba expansion sker pä bekostnad av många uppbrott från invandakulturmönster i ganska slutna miljöer till nya, främmande, ofta storskaligabostadsområden med en klar åtskillnad mellan arbete och fritidsumgänge.Segregationen inom vissa bostadsområden är ett lika stort problem istorstadsområdena som vikande barnantal och vikande service iavflyttnings-bygderna. Bostadsmarknaden i storstäderna visar vad som händer närmarknadskrafterna blir för starka. Invandrare och låginkomsttagare bor i vissaområden och höginkomsttagare i andra. Detta är i hög grad kulturpolitik. Kabel-TV-installationerför att locka hyresgäster till problemområden löser inte problemen där. En aktiv decéntraliseringspolitik handlar om både jobb ochlivsinnehåll. Det slutna samhället blir alltför lätt intolerant och stelt.Människor, kanske särskilt ungdomarna, har behov av att vara där det händernågot, de dras till lockelsen att pröva något nytt. Tillgäng till utbildningoch ett levande kulturliv med spänning och upplevelser drar till sig människor,stimulerar idéer, fantasi och engagemang. Vi har kunnat se en positivutveckling pä orter där man har kunnat ta tag i problemen och gemensamt finnalösningar. Deregionala kulturinstitutionerna är här basresurser i sina regioner. Utbildningsmöjligheter,förenings- och kulturliv är minst lika viktigt som barnomsorg, åldringsvård ochbostadsplanering för att ett samhälle av skall ha livskraft. Det ärdärför glädjande att regeringen fullföljer utbyggnaden av de regionalakulturinstitutionerna. Utanför dagens ämne ligger stödet till föreningsliv ochstudieförbund. I ett vitt förgrenat kulturiiv utgör dock föreningsengagemang,kulturverksamhet och studier en grund förutan vilken kulturinstitutionernaskulle ha svårt att förankra sin verksamhet. Det är därför viktigt att inteanslagen till det fria föreningslivet och kulturiivet utanför institutionernaurholkas genom otillräcklig kostnadskompensation. Beroendet av anslag fränsåväl stat som kommuner och landsting kan resultera i trefaldiga besparingskravmed verksamhetsförlamning som följd. Ur kulturpolitisk synpunkt krävs härmycket stor uppmärksamhet. Det nära samspelet mellan stat, kommuner och landstinginom kulturområdet gör naturiigtvis också stödet till kulturiivet ytterstberoende av statens resursramar för kommunerna. Det är viktigt att påpeka attalla de borgeriiga partierna föreslår väsentligt hårdare åtstramningar för kommunernaän socialdemokraterna. Det finns också, som har framgått av debatten, mycketstora skillnader mellan partierna inom kulturområdet. Det mest framträdandedraget är hårda nedskärningar, som omsatta i verkligheten skulleamputera delar av kulturpolitiken. Sammantaget skulle ett bifall till moderaternasförslag innebära en minskning av kulturbudgeten med drygt 108 milj, kr. Liksomtidigare år är det insatser för att bedriva en aktivt uppsökande kulturpolitiksom vill strypa. Insatser för kultur på arbetsplatserna, bidragtill regionala skådebanor, fria teatergrupper, arbetsplatsbibliotek. Arbetetsmuseum, fraktstöd för film. En bok för alla - det är exempel som visar att närdet gäller spridningen av aktiviteter i kulturlivet till flera människor ochtill flera regioner ställer inte upp, trots alla de vackra orden. finns också nu en moderat motion om dekulturpolitiska målen. Utskottets majoritet framhåller att det råder enighet ommålen för kulturpolitiken, och det finns ingen anledning att ompröva dem. Denmoderata reservationen fär nog ses som uttryck för ett behov av att lyfta framen del slagord, som man vill koppla samman med partiet. Jag tycker att dessaslagord blir tomma när de förs fram tillsammans med besparingsförslagen. Med anledning av en motion från vpk om den svenskakulturens utveckling, som utvecklade i sitt anförande,betonar utskottet vikten av de satsningar som görs för att garantera att äldretiders kultur tas till vara och levandegörs, liksom utvecklandet avkonstnäriiga uttrycksformer som motvikt till flödet av massmarknadsutbudet. Viframhåller betydelsen av svenskämnets förstärkta ställning. Det är viktigt inte underskattar det här. Språket är dock grunden för all kommunikation.Den utgivning av en särskild klassikerserie för skolan som är på gång ser utatt bli lyckad. Insatser inom film- och mediaområdet är också exempel påvärdefulla insatser. framhåller i en motion och i en reservationutbildningens betydelse för kulturen. På den punkten är vi alla eniga. Anslag till kulturverksamhet, m. m. Prot.1985/86:128 till satsningar har ändå inte ansett att någrapengar bör gå till 25 april1986 utgivningen av den klassikerseriesom skolan nu presenteras. Anslag till kulturverk- P skillnaden mellan ord ochhandling, samhet upprepar kravet på enparlamentarisk beredning för att Behovet av kartläggningar och utvärderingar, som man tidigarehar understrukit, har tonats ned. Egentligen vill man närmast ha enkulturpolitisk diskussion, utmynnande i förslag till vidareutveckling avkulturpolitiken . Utskottet hänvisar här till den debatt som försi landsting och kommuner med anledning av utredning Kommunerna,staten och kulturpolitiken (KOSK). Det är ett intensivt intresse, regionalt ochlokalt, att försöka hitta nya former och få till stånd ökad samverkan. Inteminst utifrån förslaget om förändrad organisation för Rikskonserter ochregionmusiken får förslagen om ett sådant utvecklingsarbete ett konkretinnehåll. Förhoppningsvis kommer också utvecklingen regionalt att vitaliseraoch bredda verksamheten. Som framhöll vill inte hanågot kulturråd. Det är välkänt för kammaren. villdäremot närmast förstärka roll. Medan vill fördelakulturstöd genom många organ betonar att har ettövergripande ansvar och att uppgifterna inte bör splittras på flera centralaorgan. Jag ger nu bara några exempel på motsättningarna mellan de borgerligapartierna. Utskottet anser att det behövs en central myndighet påkulturområdet lika väl som på andra områden. En översyn pågår av kulturrådetsframtida uppgifter. Enligt direktiven till utredningen kommer rådets roll ochansvarsområde genom ett närmare klarläggande att förstärkas. har också tagit upp frågan ombidragskonstruktionen när det gäller de regionala kulturinstitutionerna. Ireservationen från anförs bl, a,: "En möjlighet är att låtabidragssystemet få en konstruktion som är likartad med den som gäller i frågaom den kommunala skatteutjämningen." Det är ytterst tveksamt att överhuvud taget diskutera en sådan omläggning. Landstingen och kommunerna har byggtut de regionala institutionerna utifrån ett system som bygger på ett fördelatansvar för kulturinstitutionerna. och Kommunförbundethar varit mycket bestämda i försvaret av nuvarande modell för bidragen tillkulturinstitutionerna. Vi yrkar därför avslag på förslag. Därefter övergår jag till att säga några ord med anledningav debatten om sponsring. Sponsringen av kulturlivet har debatterats mångagånger tidigare i kammaren. Vi socialdemokrater har varit tveksamma tillsponsringen. Och på vänsterhåll är vi , som , än mer kritiska till sponsring. Vi menar att erfarenheterna ärblandade. Näringslivets intresse är ofta stort i initialskedet då man tarkontakter och utlovar stöd. Det gäller i det skede dä kontakterna ger rubriker.Men därefter krävs härda förhandlingar, och summorna krymper ofta avsevärtinnan förhandlingarna är slutförda, tog som exempel detkommande nya uppslagsverket som man har diskuterat med olika intressenter,såsom relaterats i pressen. Jag tycker att detta bevisar hur det fungerar i Erfarenheterna ger vid handen att företagen nästanundantagslöst ser sponsring som ren PR - en marknadsföring för att ge ettpositivt intryck. För sponsorerna är det ofta likgiltigt om de stöder det enaeller det andra. Det viktiga är att det rör sig om evenemang som drar publikoch som får genomslag i massmedia. Det gamla mecenatskapet, som utgick från ett personligtkulturintresse, skall inte blandas ihop med sponsring, som är ytterstkommersiell. frågade på vilket sätt vi kan se denna skillnad.Jag tycker att det är ganska lätt, eftersom mecenatskapet utgår från ettpersonligt kulturintresse och resulterar i personliga gåvor, medansponsringsstödet är ett företagsstöd och ett företagsinitiativ, alltså någothelt annat än personliga gåvor. För kulturinstitutionerna och kulturarbetarna blirsponsorstöd godtyckligt och ryckigt, och stödet har faktiskt inte blivit såomfattande som man genom alla de stora orden och proklamationerna försökte fåoss att tro. Stödet har ofta varit lika mättande för kulturlivet som en ärta iärtsoppan, dvs, ytterst marginellt i förhållande till kostnaderna förverksamheten. Det är mot bakgrund av dessa synpunkter på sponsringintressant att två motioner har väckts om kulturfonder, den ena av vpk ochden andra av . huvudinriktning är, vilket är värt att läggamärke till, att statliga åtgärder skall vidtas för att inrätta kulturfonder.Moderaterna förordar i motionen att bidrag till kulturlivet inte skall varaavdragsgilla vid inkomstbeskattningen - och det noterar jag medtillfredsställelse - men anför dessutom i sin motion som enmöjlighet att medel som testamenteras till kulturfonder befrias från arvsskatt.Till detta tar utskottet givetvis inte alls ställning. Vpk framhåller riskerna med sponsringen, bl, a. att denkan ses som ett hot mot den konstnärliga friheten och yttrandefriheten. Jaginstämmer, som har framgått, till stora delar i den synen. En särskildkulturfond däremot skulle kunna erbjuda en möjlighet för företagen att gebidrag men ändå tillåta en prioritering mellan olika resursbehov påkulturområdet. Det är ungefär så vi har resonerat. och sade att vi socialdemokrater välsignar den oheliga alliansen. Detär nog en ganska riktig tolkning av situationen. Vi tycker att det kan varaintressant att från helt motsatta utgångspunkter pröva systemet med kulturfonder.Vi förrättar gärna vigseln, även om vi kanske kan befara en skilsmässa vad detlider. Med till visshet gränsande sannolikhet har ochvpk helt olika bakgrund till och helt motstridiga syften med förslagen omkulturfonder. Vi socialdemokrater vill inte avfärda detta att man övervägerfördelar och nackdelar med någon form av möjlighet för företagen att stödjakulturlivet utan styrning eller ensidig prioritering. Det är långt ifrån säkertatt det finns ett intresse för förslaget från näringslivet, men då får vi ändåmotiven bättre klarlagda. Vi har också framhållit kulturinstitutionernas ochkulturarbetarnas avgörande inflytande i fonden som det viktiga. Det är riktigt, som sade, att det i mängder av fonder för kulturändamål. Det är dock ett bekymmer att dessafonder är så litet kända. Det finns ett uppslagsverk på biblioteken i vilketman kan söka sig fram, men det är mycket få människor som vet det. Anslag till kulturverksamhet, m. m. Anslag till kulturverksamhet, m. m. med fonderna är också ytterst otidsenliga. Nuvarandesystem med fonder fungerar därför inte bra. Utskottet anser således att det är motiverat att manöverväger möjligheten att skapa en eller flera kulturfonder, men utan att taställning för någon av de lösningar som föreslås i motionerna. Kanske skulle en eller flera kulturfonder underlätta förföretagen och andra med vilja till kulturstöd att ta fasta på ord: Var noga med att inte utföra era fromma gärningar införmänniskorna, för att de skall lägga märke till er. Med det anförda, fru talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i kulturutskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer,utom reservationerna 35, 37, 39, 70 och 71, som är socialdemokratiska. 15INGRID () replik: kommer senare att gebakgrunden till våra förslag till nedskärningar av anslagen till Skådebanan,arbetsplatskultur osv. Jag vill själv bara ta ett enda exempel. Det är En bokför alla. De undersökningar som har gjorts har visat att En bok för alla,starkt statligt stödd, huvudsakligen köps av välutbildade och ungdomar. Det kani och för sig vara motiverat att ge välutbildade och ungdomar statligt stöd förkulturkonsumtion, men vi kan från moderat sida icke tycka att detta är det mestangelägna när kulturmedlen är begränsade. Jag vill också beröra det som vice ordföranden sade omvåra slagord frihet, kvalitet och mångsidighet. Ja, visst är de slagord! Men deär ledord. Om vi t, ex, inte hade kravet på mångsidighet, skulle jagmycket väl, eftersom kultursmaken ofta är subjektiv, kunna tänka mig attmänniskor sade: Dessa yttringar hör inte hemma i kulturlivet, dem vill jag intestödja, osv, - Kravet på mångsidighet ger utrymme för en mångfald i stödet ochen öppenhet mot inte minst det smala kulturutbudet, talade om motsättningar, ochnaturligtvis finns det motsättningar mellan de politiska partierna när detgäller våra kulturuppfattningar. Men spänningar - glöm inte det! För att sedan knyta an till sponsordebatten vill jag sägaatt jag är fullständigt medveten om att kommunisterna har settbildandet av kulturfonder i vårt land, med visst offentligt stöd, som ettmedel att förhindra att företag går in med en direktsponsring, medan vimoderater har sett tillkomsten av kulturfonder som en möjlighet för de småmänniskorna och de små företagen, som inte har någon möjlighet att - somvice ordföranden uttryckte det - slå i katalogerna efter upplysningar om hur deskall kunna ge ett stöd fill någon form av kulturaktivitet. Det är alldelesriktigt att det här finns en motsättning. Jag är helt övertygad om att detvarken kommer att bli äktenskap- även om har vigselrätt -eller skilsmässa; i det fallet lär man få gå till annan instans. Men kanske kanvi alla, inkl, , hitta en form för att bygga upp ett system somkanaliserar mer pengar till kulturen, och det är väl detta som är det viktiga. Jag skulle fill sist vilja att gavexempel pä några av de erfarenheter utskottsmajoriteten hänvisar till när denskriver: "Erfarenheterna från senare år i fråga om sponsring i vårt landger enligt utskottets meningsärskild anledning till vaksamhet ," Jag känner inte till några Prot. 16 () replik: Jag vill först lyckönska ,som har gjort iakttagelsen att det är tre partier på den borgerliga sidan. Detär alldeles riktigt. Vi är överens i väldigt många frågor och mindre överens iandra. Det är en gammal erfarenhet att det på kulturpolitikens område är enskillnad mellan moderata samlingspartiet ä ena sidan och ochcentern ä den andra framför allt när det gäller synen på hur mycket stat ochkommun skall satsa. Det är ganska bra att det är på det sättet. Tänk vad tristdet skulle vara, , om blockpolitiken innebar att man i allafrågor skulle tvinga samman partierna efter det här mönstret! Jag tycker attIng-Marie borde vara förtjust över att det faktiskt finns skillnadermellan partierna. Lyckligtvis finns det skillnader också mellan socialdemokraternaoch kommunisterna. Så till talet om den oheliga alliansen. Jag riktigt serhur förtjust är över att iaktta hur moderata samlingspartietoch kommunisterna samsas när det gäller kulturfonder, men jagtycker att man innan man börjar diskutera vigsel - jag har ingen vigselrätt,- bör beakta att prästen ändå har ett ansvar att frågakontrahenterna om de menar allvar. Det är en skicklig manöver att i utskottetsy samman en uppgörelse. Där tycks man ha konstaterat: Haha! Vi har blivitöverens om en utredning, och den kommer ju inte att leda till någonting. Menbakom ligger önskemål från partier som har totalt olika synsätt. När de kryperin under samma skinnfäll, då måste man ställa frågan: Vad är det som är fel? löser majoriteten den här frågan genom att föreslåen utredning. Men vad skall ske sedan? Vi har väl vikfigare ändamål att satsastatens pengar på än sädana här utredningar. Sedan har vi diskussionen om sponsring. Det är ingentingatt skämmas för att företagen ser sponsringen som en möjlighet att skaffa sigen viss PR, Det är ju bakgrunden till att de satsar så mycket på ishockey ochannat. Något som jag aldrig har förstått är socialdemokraternas dubbelmoral idetta sammanhang. De sitter här i och lapar i sig ishockeymatchernaoch alla de texter som finns på reklamskyltarna. I de organisationer som svararför detta är det genomgående socialdemokrater som är ordförande, och de ärjätteskickliga på att samla in sponsorpengar från företagen. Då är detvällovligt och bra. Sä kommer man till kulturens område, och dä är detplötsligt illegitimt, nästan kriminellt, att syssla med sådant här. Jag har gjort en intressant iakttagelse, Ing-MarieHansson, När man sitter och ser en ishockeymatch så tittar man på pucken - detsom står pä rinken är ganska ointressant. Och när man sitter i Göteborgskonserthus lyssnar man till musiken och tänker pä den - är möjligen detfordon i vilket man tar sig till . Jag är inte säker på attföretagen får så enormt stor PR genom detta. Var inteså rädda - ge kulturen samma möjligheter som idrotten har! Anslagtill kulturverksamhet, m. m. Prot.1985/86:128 Anf. 17 karl () replik: 25 april1986 Fru talman! Det var ganskaintressant att lyssna på den första delen av vice A I ill k It k ordförandens anförande, där hon mycket klartinstämde i farhågor , för vad som kommer ut kulturellt avden explosionsartade tillväxt som nu sker i t.ex. , med. den tekniska utvecklingen som underlag.Kulturverksamheten har här en synnerligen viktig uppgift att fylla. Jag har sagt vid tidigare tillfällen att kulturen är somett kitt som håller människorna samman då bekymmer hotar, I ekonomisktbesvärliga tider eller när ensamheten blir kännbar i ett nytt bostadsområde kandet vara värdefullt med kulturaktiviteter för gemenskap och utveckling. Det ärdärför vi har prioriterat en av de kommande satsningarna på justkulturverksamhet i boendemiljö. Vi tycker att det är oerhört angeläget att fåen ordentlig satsning på det området, där vi över alla gränser kan finnagemenskap och då också kan hjälpa varandra. Att vi nu förordar en beredning för att fullfölja och vidareutveckladet som var grunden kulturpolitiska beslut beror på att det harhänt mycket. Det finns många analyser gjorda, men sammanställningen, avvägningenmellan olika sektorer, är icke gjord, trots att den är mycket viktig. Om vi skulle kunna få en bred politisk enighet också omutvecklingen - enighet nåddes ju 1974 - skulle det vara enmycket stor tillgång för kulturutvecklingen som sådan. Den sker pä tre nivåer,och ett enigt centralt beslut har stor betydelse för hur regioner och kommunerverkar i fortsättningen och när det gäller kompletteringar. vill jag bara kommentera vårt förslag om att manborde pröva om det inte är bättre att gå ut med det statliga stödet överschablonbidrag, som då skulle väga in skatteunderlaget i regionen. Det ärnämligen på det sättet nu att de rika regionerna har råd att satsa mycket ochdärför får en stor del av de statliga kulturbidragen, medan de ekonomiskt svagaregionerna har blivit och blir delaktiga av ett mindre statligt stöd. Där villvi pröva en förändring och se om den ändå inte skulle ge större rättvisa, 18 (vpk) replik: Replikskiftet om äktenskap och ohelig allianskräver en viss kommentar från min sida. Det finns ett ordspråk i som säger att fikon ärfikon och balja är balja. Skillnaderna kommer att bli uppenbara för alla, om deinte redan är det. Vad gäller tillfälliga allianser skulle jag vilja citeraLenin, en känd revolutionär som bekant. Han sade: För att främja arbetarklassensintressen skulle jag kunna ingå äktenskap med själv. Jag skulle kunna tänka mig att t. o, m, kunna ingå i en sådan här allians. Han är välkommen. Till vill jag säga: Avsikten med dennareplik är inte att gä i polemik utan snarare att fä ett klargörande för attundvika eventuella missförstånd. Ni säger att en av åtgärderna som syftar till att skyddavår kultur mot den allmänna kommersiella kulturen är att förstärka det svenskaspråkets 26 ställningpå högstadiet. Det är riktigt. Det svenska språket är viktigt för att Anslag till kulturverksamhet, m. m. folk skallkunna ta del av vår gemensamma kultur, men frågan är: Det Prot. 1985/86:128svenska språkets ställning i förhållande till vad? Om man förstärker det 25april 1986 svenska språkets ställning i skolan sker det pä bekostnad avinvandrarnas modersmål. Ni säger alltså att det svenska språket är ett viktigtinstrument för att vi skall kunna ta del av vår gemensamma kultur. Visst är detså! Men är modersmålet en förutsättning och ett nödvändigt instrumentför att invandrarna skall kunna ta del av sitt kulturarv. Skall man tolkaertförslag som att det finns en motsättning mellan invandrarnas kulturella arv ochvår gemensamma kultur? Jag skulle vara tacksam för ett klargörande i dessafrågor, så att vi slipper missförstånd, 19 () replik: Jag vill börja med att vända mig till IngridSundberg, som bemöter kravet på anslag till En bok för alla.