prot · G90935 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:35 1 § Justerades protokollet för den 15 innevarande månad. 2 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:67till utbildningsutskottet 3 § Föredrogs men bordlades åter Konstitutionsutskottetsbetänkande /86:5 betänkanden /86:1-3Utrikesutskottets betänkanden /86:1-5 Socialförsäkringsutskottetsbetänkanden /86:1 och 2 betänkanden /86:1 och 2Jordbruksutskottets betänkanden /86:6 och 7 betänkanden1985/86:1 och 2 4 § Anmäldes och bordlades 1985/86:178av m.fl. Avgifter iärenden om lokala kabelsändningar m.m. (prop. 1985/86:22) 1985/86:179 av och 1985/86:180av son m.fl. 1985/86:181av m.fl. 1985/86:182av och 1985/86:183av och , m. m. 1985/86:55) 1985/86:184 av m.fl. 1985/86:185 avKenth Skårvik och (prop. 1985/86:57) 1985/86:186 av m.fl. 1985/86:187av 5/; Josefson m.fl. 1985/86;188 av m. fl. Jämkningari skyldigheten att lämna kontrolluppgifter (prop. 1985/86:58) Prot.1985/86:35 5 § Meddelande om interpellationer Meddela de Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1985/86:65 av () tillkommunikationsministern om ökad konkurrens inom flyget; Ett flertal koncessionsansökningarfrån med SAS konkurrerande mindre flygbolag har avslagits avregeringen. Som skäl för besluten har man meddelat att underlaget för SASutrikestrafik åderlåts genom tillkomsten av andra direkta linjer ut i Europasamt att pilotbristen leder till konkurrens om piloterna. Liberalisering inom flyget har provats i flera EG-länderoch visat sig gynna resenärerna genom lägre priser och tätare trafik. 1 USAinleddes deregula-tions och har efter vissa omställningsproblem visatsig ge samma effekt, nämligen lägre priser och tätare trafik. Inom skulle sannolikt en ökad koncessionsgivningkunna medföra ett ytterligare uppsving för t. ex. regionalflyget. Förrekommunikationsministern sade sig också vara positiv till en friarekoncessionsgivning. Den ökning av trafiken vid som skett under ettantal år har sin förklaring bl. a. i de bättre konjunkturerna, som medfört ökattjänsteresande, och att sekundärnätet delvis av samma orsak utökats och därmed"matat" fler resenärer även till utrikeslinjerna. Den ökade trafikenpå har emellertid också lett till trängsel och problem speciellt vissatider, dels till följd av det stora antalet flygrörelser, dels genom blandningenav stora och små plan. Från opererar numera de flesta bolag stora somsmå samt dessutom i stor utsträckning näringslivets eget flyg. Behovet av entredje bana växer för , som man kan konstatera atttidsåtgången för planering och byggnation gör att den tredje banan inte kan tasi bruk förrän långt in . måste därför också användassamtidigt som, ur den här synpunkten, direkta linjer från andra orter iSverige, t. ex. de i koncessionsansökningarna föreslagna och exempelvisKöpenhamn, kan bidra till avlastning av . För inte minst näringslivet ärtillkomsten av sådana direktlinjer mycket värdefullt. I avvägningen mellan SAS intresse av att ej åderlåtas påreseunderlag och en bygds intresse av bättre service samt bättre utnyttjande avflygplatsresurser, har regeringen valt att ha gehör för SAS synpunkter, trotsatt luftfartsverket gjort andra bedömningar. Vilka åtgärder anser kommunikationsministern kan bli aktuella för attminska hindren för ökad koncessionsgivning och ökad konkurrens till fördel fören expansion av flyget och till resenärernas fromma? 1985/86:66av () till finansministern om inkomstpolitiken; Finansministern har medverkat iSAMAK - en samnordisk arbetsgrupp med representanter från de socialdemokratiskapartierna och landsorganisa- tionerna.Rapporten presenterar ett förslag om "förhandlad inkomstpolitik" sominnebär en genomgripande förändring av vårt lands ekonomiska system. Den svenska arbetsmarknaden har karakteriseratsav att arbetsmarknadens parter varit självständiga organisationer som ageratmed frihet under ansvar. Arbetsgivare och arbetstagare har gemensamt fått taansvar för att löneökningarna begränsats till vad näringslivet och den svenskaekonomin kan tåla. skisserar en helt ny ekonomisk ordning förde nordiska länderna: Ett sådant inkomstpolitiskt samarbete mellan statsmakternaoch parterna på arbetsmarknaden måste naturligtvis innebära att både ge och ta.Fackföreningsrörelsen och arbetsgivarna ger regeringen ett inflytande överavtalsrörelsen men får i gengäld ett inflytande över regeringens ekonomiskapolitik. Och regeringen får ett inflytande över löneutvecklingen men gerparterna ett ökat inflytande över den ekonomiska politiken. De statsrättsligaförhållandena och parternas föreningsrättsliga status förändras inte, men mantar de facto ytterligare ett steg mot en förhandlingsekonomi. (S. 7475) I den här förhandlingsekonominkommer således alla viktiga beslut, beslut som formellt fattas av riksdageneller de enskilda företagen, i realiteten att fastställas vidtrepartsförhandlingar mellan den socialdemokratiska regeringen, de fackligacentralorganisationerna och arbetsgivarrepresentanter. Denna förhandlade inkomstpolitik förutsätter enlångtgående centralisering. De "avtal" som kommer att ersätta denuvarande centrala eller förbundsvisa avtalen kommer att omfatta mycket mera äntidigare; Vi använder i denna rapport uttrycket "förhandladinkomstpolitik" och menar därmed avtal i vilka löntagarna efterförhandlingar med arbetsgivare och regeringen påtar sig ett samhällsekonomisktansvar för lönebildningen. I dessa förhandlingar kan ingå ekonomisk politik,skattereformer, priskontroll, begränsning av andra inkomster samt socialareformer. (S. 43) Förhandlad inkomstpolitik är emellertid långt mer änlönepolitik med sikte på starkare styrning av löneutvecklingen. För att detinte ska skapas nya skevheter i inkomstfördelningen, för att trygga etteffektivt utnyttjande av samhällets resurser och för att inkomstpolitiken inteska bryta samman under trycket från marknadskrafterna måste i princip allaformer av inkomster dras in i det inkomstpolitiska samarbetet. (S. 61) Detta innebär tydligen att man iden stora förhandlingen skall besluta inte bara om löner utan även omprestationstillägg, vinstandelar och olika förmåner. Troligen skall mansamtidigt fastställa aktieutdelningar, pensioner, studiemedel o. d., för SAMAK-rapportensträvar till ett system som ingen grupp skall kunna stå vid sidan om. I rapporten understryker man attlöneutjämning är ett mål i sig. Efterfrågan på arbetskraft skall inte få hanågon avgörande inverkan på löneutvecklingen. Ett centralt problem är således hur man skall kunnagenomföra samhällsekonomiskt önskvärda förändringar i lönerelationerna. Det äruppenbart att andelen förändringar som verkligen är samhällsekonomisktönskvärda bara är en liten del av dem som skulle inträffa på en "fri"arbetsmarknad. gällerbara sådana förändringar i lönestrukturen som betingas av långsiktigastrukturförändringar i näringslivet. Ihållande löneglidning kan vara ett teckenpå sådana förändringar. Därför bör sådana önskvärda förändringar kunnafastläggas på genom överläggningar mellan löntagarorganisationerna.(S. Det är således de fackligaorganisationerna som vid inbördes överläggningar skall komma överens omhuruvida det finns några samhällsekonomiskt önskvärda motiv förrelativlöneförändringar. Förutom att förslaget ändrar innehållet i den politiskademokratin innebär det också en mycket långtgående centralisering av detekonomiska livet. Allt som berör människors ekonomi skall lösas iinstitutionaliserade Rosenbads-överläggningar. Bara "samhällsekonomisktönskvärda" förändringar i lönestrukturen skall godtas. T. o. m.löneglidningen skall centraliseras. Det kräver också att den del av lönebildningen som nuligger utanför dessa centrala beslut - lokala överensstämmelser ochlöneglidning - inte tillåts underminera överenskommelsen utan så långt sommöjligt bringas in inom ramen för dessa. (S. 73-74) Statlig inkomstpolitik har prövatsi många länder vid flera olika tillfällen. Erfarenheterna är samstämmiga.Inkomstpolitik löser inte några av de grundläggande ekonomiska problemen somorsakar inflation och arbetslöshet. Den förhandlade inkomstpolitik somföreslås av den här nordiska arbetsgruppen, där bl. a. finansministern ingår,har inte heller förutsättningar att komma till rätta med några problem.Däremot skulle ett genomförande av dessa planer innebära en våldsam förändringav ekonomiska och politiska system. Marknadsekonomin ersätts med enpermanent förhandlingsekonomi. beslut styrs av resultaten vidpartssammansatta förhandlingar. Avser finansministern verka för attde principer som presenterats i skall genomföras? 6 § Kammaren åtskildes .