prot · G909159 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:159 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 12 S Upplästes följande inkomna skrivelse: Med anledning av att jag av regeringen utsetts till chefför ber jag att få avsäga mig uppdraget somledamot av fr. o.m. utgången av september månad 1986. Denna avsägelse godkändes av kammaren. 13 S Forskning och forskarutbildning, m.m. (forts. Iranproi, 1.8) Fortsattes överläggningen om utbildningsutskottets betänkanden /86:31, 32, 33 och 34. Anf.85 () replik: Till vill jag med anledningav hans anförande säga följande. Vi moderater är ingalunda några motståndare till småhögskolor". Det har fått fullständigt om bakfoten. MenGeorg måste försöka se den högre utbildningen och forskningen i etthelhetssammanhang. Vi har i vår utbildningspolitiska partimotion sagtungefiir så här. Den akademiska forskningen och utbildningen har en nationelloch internationell uppgift. Resultaten mäts i konkurrens mellan länder och intemellan bygder och landsdelar. Qm vi ger upp den kampen till förmån förregionala intressen, har vi också gett upp våra kulturella ochindustriella ambitioner. Därmed har vi inte sagt att akademisk utbildning inte kanvara spridd över landet, men däremot betyder det att den alltid skall kunnamotiveras frän ett nationellt vetenskapligt perspektiv. Sedan är det en annansak att det också kan finnas andra högre utbildningar än den traditionelltakademiska som har Prot,1985/86:159 förutsättningar all spela en roll också för den regionalautvecklinuen. Forskning och forskarutbildning, m. Socialdemokraterna verkar inte vela vad de vill göra rnedhögskolan och med forskningen. m.fl. socialdemokrater harskrivit en motion som går praktiskt taget helt i linje rned vår nroderata syn.Naturligtvis yrkar vi också bifall till den i reservation 3 i betänkande 31. Åandra sidan har vi utskottsmajoriteiens halvljumrna inställning, som snarastgår ut pä att vänta och se, där man inte ens vill vidta de mest självklaraåtgärder. Och så har vi då , som föredrar ett regionaltperspektiv. Vart vill socialdemokraterna egentligen komma? 86 (vpk) replik: Rågången måste hållas klar klar när detgäller påverkan av den inomvetenskapliga verksamheten, menade isitt anförande apropå uppdragsutbildning och kontakterna mellan högskola ochnäringsliv. Jag tror att det är viktigt att stämma i bäcken. kanvi se i tidningsartiklar hur företag är på väg att köpa upp nästan helautbildningslinjer. Det tilläts pä högskolor att uppsatser på t. o.m. ganskalåg nivå hemligstämplas, och det krävs stora säkerhetssystem för att kunna hatillgång till datorer. Sådana förhållanden som jag här harräknat upp motiverar ju inte de unga studerande att hålla fanan högt när detgäller oväld och kritisk granskning. Om det börjar på ett så tidigt stadiumsorn i uppsatser på ganska låg nivå, är väl risken ganska stor, GeorgAndersson, att vi inom högskolan kommer att fä människor som, för att tala medApokalypsens ord, är villiga att bestiga odjurets rygg för att begå hor med denbabyloniska skökan. 87PÄR () replik: Några reflexioner med anledning av GeorgAnderssons inlägg, om än av något mindre apokalyptiskt slag än de som BjörnSamuelson presenterade. Först talade varmt för den humanistiskaoch samhällsvetenskapliga forskningen och underströk sin positiva inställningmed ett citat av.Tage . Jag tror att dessa vackra ord uppskattas mycketav dem sorn sysslar med humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning. Mensamtidigt tror jag att de som gör det känner att knapphetens kalla stjärnafortfar alt lysa över deras verksamhet. Orn positiviteten också kunde kommatill uttryck i ökade ekonomiska resurser skulle del nog uppskattas ännu mera.Det har vi för vår del tagit ställning för i de reservationer sorn vi avgivittill de betänkanden som är aktuella. Sedan förde ett mera principielltresonemang som jag fattade gick ut ungefär på att det är fel att nu resaprincipiellt viktiga forskningspolitiska frågor - det skall man vänta med tillden forskningspolitiska propositionen. Jag tycker att det är att någotmissuppfatta idén rned systemet med treåriga forskningspolitiska propositioner.Det är viktigt alt den forskningspolitiska debatten inte stryps undermellantiden utan att vi fortsätter att diskutera hur vi vill att forskningenskall utvecklas och hur rnan bäst skall gynna forskningen. Det kan rnan exempelvisgöra genom att ge regeringen vinkar om hur man lämpligen kan utforma denforskningspolitis- Flera av de reservationer vi nu avgivit har just den karaktären. undrade orn vi från ville avskaffaalla sektorforskningsorgan. Fullt så våldsamma är vi naturligtvis inte, men vimenar kanske alt de skall spela en mindre roll än vad de gjorthittills för den statliga forskningsfinansieringen. Man kan också tänka sig attvi bör begränsa mängden av anslagsgivande organ när det gäller statligtfinansierad forskning. Slutligen, herr talman, hade gjort densensationella upptäckten att har en något annorlunda syn på de mindrehögskolorna än vad och i någon mån har. Jag kan baragratulera utbildningsutskottets ordförande till att han efter idenna funktion har gjort en så grundläggande upptäckt. Ja, det är riktigt, vihar en annan syn. Vi är mera positiva till de mindre högskolorna. Det är inte sä konstigt att det finns olika uppfattningarmellan olika partier. Detsamma kan även gälla de socialistiska partierna,manifesterat i ett antal vpk-reservationer. T. o. m. inom detsocialdemokratiska partiet finns det en betydande åsiktsspridning nar detgäller den högre utbildningen. Jag tycker inte att det är någonting attför-vånas särskilt mycket över. Just i det här konkreta fallet, när det gällersärskilda resurser för forsknirrg vid de mindre högskolorna, är det ju intebara moderater och folkpartister vi har emot oss utan även socialdemokrater.Jag noterarde löften gav. Kanske får vi ett omtänkande frånsocialdemokratiskt håll. 1985/86:159 . Forskning och forskarutbildning, m. m. 88 () replik: hade läst en artikel avfolkpartisten och i den tyckt sig finna stöd för attfolkpartiet inte vill satsa på andra högskolor än de stora högskolorna. Jag harockså läst artikeln nu - jag hämtade den - och jagförstår inte hur har kunnat tolka in detta. Om han dessutomlyssnat på inlägg i den utbildningspolitiska debatten bör hanockså ha hört säga mycket som stöder även de små högskolorna.Poängen i artikel är att vi rnäste satsa på kvalitet. Vi villgärna se en decentralisering av den högre utbildningen, bara den har högkvalitet. tog också upp någotsom jag hade sagt om forskning inom försvarsområdet. Det var en renmissuppfattning. Jag tog bara försvarsområdet som exempel på hur forskning kanstyras av andra skäl än just önskan att forska. Det kommeratt framgå av detutmärkta protokoll som och vi andra får . Anf.89 () replik: Låt oss då ta oss några funderare kring demindre högskolorna. verkar det som om alla vore utomordentligt angelägnaorn att högskolan skall spela en viktig regional roll. Men i sin artikel sägerfaktiskt - tyvärr är han inte här - att vi rnäste satsa påkvalitet, och därför får vi nu lägga åt sidan målen om högskolan som regionalresurs och Prot.1985/86:159 frågan om den sociala snedrekryteringen och tillgänglighetentill högskolan. Forskning och forskarutbildning, m. m. Det varmycket anmärkningsviirt att han i artikeln uttryckte sig på det sättet. Jaguppfattade det så, att han där talade för . Jag pekade på reservation om satsning på demindre högskolornas forskningsanknytning just mot den här bakgrunden.Självfallet är jag medveten om den gräns som här går mellan å ena sidanoch och å den andra sidan. Men jag tyckte ändå att detfanns skäl att uppmärksamma detta i den här debatten; jag har i vissa andrasammanhang tyckt mig märka att pä sistone haft svårt att orientera sigi den politiska strukturen när det gäller högskole- och utbildningsfrågor.Därför tycker jag det var välgörande att det på det här klara sättet kom tilluttryck var står i förhållande till och moderata samlingspartiet. Visst vore det viktigt och angeläget att fä ägna tid ålforskningsfrågorna i riksdagsdebatten även , under ett s, k, mellanår. Mennärdet reses krav på att vi skall ändra prioriteringar och riktlinjer måste jagsäga att det inte ar lämpligt att fatta sådana beslut. Jag förstår omoppositionspartier vill skicka hälsningar till regeringen om vad den skallföreslå i nästa forskningspolitiska proposition. Men som utskott bör vi agerapå ett annat sätt och konstatera alt de sakerna får vi ta upp . Infören ny planeringsperiod får vi behandla alla sådana grundläggande frågor. talade också om den knapphetens kallastjärna varunder humanistisk samhällsvetenskaplig forskning nu har att verka.Det är ändå, sorn jag sade i mitt huvudanförande, så att forskningsanslagenräknas upp med , Vad nu därutöver bjuder förhumanistisk samhällsvetenskaplig forskning är, om jaghar räknat rätt, ca 2 %.Det är väl i och för sig bra, men det är ju inte något särskilt imponerandeöverbud från ett parti som på andra områden presterat åtskilligt högre bud. 90 () replik: Jag har läst det häravsnittet i artikeln en gång till, och jag drar inte samma slutsats som GeorgAndersson. Om man skriver att rnan skall satsa på kvalitet kan jag inte förståatt inte också de små högskolorna skulle kunna inordnas under den satsningen. 91PÄR () replik: gjorde några mycketintressanta uttalanden. Det första var att hade svårt att orienterasig i den politiska strukturen när det gäller högskolefrågor. Det skulle varaintressant att höra utveckla vad han egentligen menar med det. Tanken måste då vara att vi inte skall ta ställning ihögskolefrågor utifrån en sakbedömning och utifrån vår egen ideologi utanutifrån något slags Strukturell utgångspunkt. Eftersom det i det här fallet varvälgörande att vi skilde oss från moderater och folkpartister måste detstrukturella synsätt som tänker sig innebära att inte inågra högskolefrågor bör ha samma uppfattning som moderater och folkpartister.Det är ett något orimligt ställningstagande, i synnerhet som anklagelsen iGeorg tidigare inlägg snarare löd att vi var för splittrade på denicke-socialistiska Forskning och forskarutbildning, m. m. sidan.Georg synes ha något oklara önskemål i detta fall. För oss PrOt.1985/86:159 finns bara en ledstjärna, nämligen vad vi anser vara det sakligtriktiga utifrån de grundläggande värderingar som är ledande förcenterns politik. menar att ett utskott inte kan skickabeställningar till regeringen om kommande propositioner. Också detta tycker jagär ett anmärkningsvärt ställningstagande av en utskottsordförande. Det ärannars inte något ovanligt förfarande att uttryckerönskemål, sombeaktas i kommande propositioner. Inte minst i högskolesammanhang förekommerdetta. gör beställningar t. ex. om anslag för investeringsverksamhetunder kommande år. Det är en beställning med inriktning . Varförskulle vi då inte kunna göra beställningar när det gäller de kvalitativaaspekterna på forskningen? Utskottets värderade ordförande har i detta fall ennågot obegriplig inställning. All tycker att våra överbud är för låga äräven det litet förbluffande. Det är att notera att .samhällsvetenskaplig ochhumanistisk forskning får bättre resurser om våra förslag går igenom. Jag trorall detta skulle uppskattas av dem som håller på med sådan forskning. Det ärfråga om realiteter. 92 () replik: I likhet med vill jag uttryckamin förvåning över att utskottsmajoriteten rned i spetsen intevill ta upp vad jag kallar för självklarheter, nämligen att kanskicka med ord på vägen till regeringen. Det vore i och för sig något rättnaturligt i sådana sammanhang där nödvändiga reformer måste vidtas. Jag är kanske också lite förvånadöver en annan sak. Här skall vi föra en forskningspolitisk debatt, men såhamnar vi i rena regionalpolitiken. Det är i varje fall i detta sammanhang intenågot upplyftande perspektiv. Jag vill ändå fråga : Menar GeorgAndersson med vad han här låtit antyda att han skulle vara beredd att gå ibräschen för att splittra upp forskningsresurserna genom atttillföra sådana resurser också till de små högskolorna - detta trots att riksdagenju klart har uttalat vilka universitet och högskolor som skall ha fastaforskningsresurser? Anf.93 () replik: Jag vill påpeka att det inte var jag sorngjorde de regionalpolitiska frågorna till huvudfråga. Jag tog upp ett mycketkort avsnitt med anledning av en reservation, som har avgivit till ettav de betänkanden som vi nu behandlar. Jag gjorde det närmast för attunderstryka ett samförstånd mellan oss i majoriteten och . Samtidigtkunde jag konstatera att och har en helt annaninställning pä detta område. Att jag då talade om att kan ha haft svårtatt orientera sig - det har förefallit så - beror på att det under senare tidibland har varit svårt att riktigt se linje i vissa utbildningsfrågor.Jag vill dock inte göra detta till något stort nummer. Det var en iakttagelsesom jag noterade. Vad bör vi nu göra i detta läge, när vi får en storforskningspolitisk proposition? Det kan man ha olika mening om, men vi hyserstor tillförsikt till att regeringen gör en ordentlig genomgång av detta ochkommer med ett Forskning och forskarutbildning, m. m. väl underbyggt förslag, baserat pä fiikulteternas.forskningsrådens och UHÄ:s mycket genomarbetade underlag. Då får vi ta hela dendiskussionen. I vissa frågor pågår översyn, t. ex. nar det gällerforskarutbildningens villkor, vilket jag redogjor'de för i mill anförande. UHÄhar uppdraget att göra en översyn och analysera hela detta område. Att i detläget skulle gå in och avgöra dessa frågor, eller uttala mycketbestårT'rda åsikter i varje enskild del av den översynen, vore väl ändå attarbeta på ett något irrationellt sätt. I sin första replik ställde en del frågortill mig som jag inte hann svara på i min förra replik. Han försökte leda ibevis att socialdemokraterna är utomordentligt splittrade och inte vet vad devill i högskolefrågor. Denna ståndpunkt har han också framfört i en artikel. Men har tillgång till en proposition,avgiven av den socialdemokratiska regeringen, och ett antalutskottsbetänkanden, bakom vilka socialdemokraterna i utskottet står eniga ochför vilka jag kan försäkra att de också kornmer att rösta här i kammaren. Detär inte så dålig vägledning om vad socialdemokraterna vill. Sedan vet jag att det finns enskilda företrädare inomolika partier som pä enskilda punkter kan vilja litet annorlunda. Det är välockså så inom moderata samlingspartiet, hoppas jag. Tredje vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat alt de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 94GULLAN (): Jag tänker tala om jämställdhet, men inte iden traditionella formen, dvs. jämställdhet i olika sammanhang för kvinnor. Nugäller det en viktig jämställdheisfråga för män. , i Värindö och jag har ännu engång väckt en motion angående en professur i andrologi. Ämnesområdet andrologiomfattar de manliga reproduklionsorganens anatomi, biokemi, fysiologi ochpatologi. Det är, kan man såga, frågor rörande mannens "gynekologi".Dock har ämnet andrologi ännu inte fått en fast etablering inom de medicinskafakulteterna. har man emellertid alltmer kommit att accepteraandrologi som ett specialområde. bedrivs forskning i ämnet avdocent vid . Hans forskningsinsatser inomspermatologin har i stor utsträckning varit styrande för de normer som gällerinternationellt och som godtagits av WHO. Andrologin har därför enligt vårmening tillförsäkrats en akademisk förankring. Förslag om att inrätta en extra professur för RuneEliasson har framförts från vid sjukhusetvid tre tillfällen, 1979, 1980 och 1984. Fakultelsnärnnden avböjde dock dessaframställningar. Vi har i vår motion hemställt att beslutaromvandla tjänst till en personlig professur för honom. Utskottet har tyvärr avstyrkt och anför i sitt belänkandeatt det inte har underlag för alt förorda en sådan tjänst, dä något sådantförslag inte har förts fram av institutet eller av UHÄ. Forskning och forskarutbildning, m. m. Kort och koncist! Men utskottet ansåg faktiskt redan vidföregående PrOt. 1985/86:159 att utbildning och forskning inomiimnesoniiadet andrologi aren 2juni 1986 viktig fråga. Jag sa k narfaktiskt en aldrig så litet positiv syn på sakfrågan, men kanske droppenurholkar stenen. Jag vill ändå intrycka en förhoppning att UHÄ måtte se positivtpå denna fråga och medverka till att ämnesområdet andrologi erkänns. Betydande ekonomiska resurser läggs ner på forskningrörande olika metoder att frambringa barn på konstlad väg. kunde vi i pressen t. o. m. läsa att detsatsas på forskning för att göra mannen gravid. Man frågar sig om det inte vorebättre att mannen fick sakkunnig hjälp som man. Det skulle kanske räcka med enpenicillinkur för att göra mannen fruktsam. Är det inte bättre att vi satsarresurserna på att mannen skall kunna bli far på del naturliga sättet och intemor på konstgjord väg'? vrkar bifall till motion Ub727. Anf.95 (vpk): Omlokaliseringen av meteorologiska och hydrolo-giskainstitut - - till innebar ändrade förutsättningar i vissaavseenden, bl. a. i fråga om utbildningsmöjligheterna. I anslutning till att SMHLs verksamhet och organisationbehandlades diskuterades en ornlokaliseri g av meteorologiskauniversitetsinstitutioner från och till . Regeringen var inte då beredd att företa en omlokaliseringtill högskoleregion, trots de uppenbara fördelarna för ävensådan åtgärd. Däremot anfördes i den aktuella propositionen att enomlokalisering bör övervägas när erfarenheter vunnits a\ statsmakternasställningstaganden till SMHLs verksamhet och organisation. anförde i sitt betänkande: "Med hänsyn till den betydelse för sornsamarbete med dessa institutioner har, förutsätter utskottet dock attregeringen noga följer denna fråga och i lämpligt sammanhang redovisar förriksdagen resultaten av de överväganden som aviserats i propositionen." Erfarenheter av statsmakternas beslut bör nu ha vunnitsoch tiden vara mogen att göra de aviserade övervägandena. Den betydelse avsamarbetet mellan och universitetsinstitutionerna sorn trafikutskottetpekade på har ökat. Problemen med nuvarande ordning har ökat, och skälen för enomlokalisering av utbildningsresurser till högskoleregion framträderallt starkare. För detta talar också det samarbete sorn växt fram mellan och tekniska högskolan i . bedriver förutom meteorologisk verksamhet ocksåhydrologisk och oceanografisk verksamhet. Detta talar för att en lån"rpliglösning skulle vara en geofysisk institution vid . Dettaskulle vara av stort värde för , rnen det skulle också svara mot behov hosandra verksamheter i regionen, vilket inte år oviktigt i sammanhanget. avstyrker den motion jag har väckt ifrågan. Det gör man bl. a. med motiveringen att en arbetsgrupp i UHÄ bedömt atttidigare skäl mot en utflyttning av institutionerna i meteorologi i Stockholmoch Prot.1985/86:159 kvarstår. Om någon prövning av fördelarna med enutflvttning skett Forskning och forskarutbildning, m. m. Olägenheterna med att måste få sina utbildningsbehovtillgodosedda i och i stället för inom Linköpingshögskoleregion kvarstår och förstärks. anför också att någon utredningrörande omlokalisering inte finns. I motionen hävdas att det inte tordebehövas några omfattande utredningar. Regeringen bör kunna vidta åtgärder pägrundval av det material som redan finns i denna fråga. I reservation 7 av pekas helt riktigt påalt det gått så sedan flyttades till att enutvärdering av samarbetet mellan institutet och universitetsforskningen börföretas och förslag föreläggas . Frågan är angelägen, och även om det inte gått att fåutskottets stöd för ett tillkännagivande till regeringen , är jagövertygad orn att motionen kommer igen med ökad styrka. Utöver det angelägna i denna konkreta fråga kan allmäntsägas att en samordning av resurser och behov av det slag sorn det här är frågaom också har gynnsamma regionalpolitiska effekter. Åven detta bör vägas in. Jag yrkar, herr talman, bifall till reservation 7. 96MARGO (vpk): Intresset för forskning orn kvinnor varieraralltefter förhållandena i samhället. under den ekonomiskaexpansionen då kvinnornas arbetskraft behövdes alltmer på arbetsmarknadenkoncentrerades forskningen på hur man skulle undanröja hinder för kvinnorna, såatt de skulle kunna anpassas till arbetsmarknaden. Kvinnors särart poängteradesinte, utom i negativ bemärkelse. Det gällde i stället all bevisa likhetenmellan kvinnor och män och att därmed finna ett sätt för hur vi kvinnor skullekunna fungera på samma sätt som männen i männens värld- dvs, i stort settjämställdhet på männens villkor. Könsrollsbegreppet lanserades, och våra roller sågs somsocialt inlärda. De skulle ändras genom attitydpåverkan. byttes begreppet könsroll ut motjämställdhet. Jämställdheten inordnades även i statsapparaten genom särskildadelegationer, utredningar och råd. I och med den nya kvinnorörelsens framväxt på 1970-taletoch dess kritik mot den manliga dominansen och manliga normer i samhället växteen ny forskning fram: kvinnoforskningen. Det finns en avgörande skillnad mellanjärnställdhetsforskning och kvinnoforskning. Järnställdhetsforskning går sågott som alltid ut på att visa att kvinnor duger lika bra som män, om baravissa hinder för kvinnorna undanröjs. Så räknas t. ex. fortfarande barn som ettförvärvshinder för kvinnor. Att betrakta barn som ett hinder uttrycker ensamhällsvärdering som utgår från den manliga . För män är ju barn sällanett hinder för arbete, politisk verksamhet eller några andra sysselsättningar. Jämställdhetsforskningen görs ofta utifrån jämförelsermellan kvinnor och män. Om det manliga används som norm blir det kvinnliga enavvikelse från ,och då oftast i negativ bemärkelse. Genom att hävda jämställdheten, likhetenmellan könen, kan man dölja den manliga dominansen. Kvinnoforskningen utgår däremot från olikheterna mellankönen. Den bygger på specifika kvinnliga erfarenheter av samhället. Det ärdetta vi brukar kalla för kvinnoperspektivet. Kvinnoforskningen behöver inte använda sig av män som enkontrollgrupp, eftersom män från kvinnoperspektivet inte ses som en norm.Detta sätt att se saker och ting på gör att helt andra frågor kan ställas ikvinnoforskningen, dä de ej behöver besvaras utifrån både manlig och kvinnligutgångspunkt. Kvinnoforskningen ser ej heller arbetsfördelningen och denmanliga dominansen i samhället sorn ett resultat av enbart fördomar och socialtinlärda roller. Den utgår från all det även finns en materiell grund förkvinnoförtrycket, att det också handlar om en maktfråga på ett annat plan. Denifrågasiitter därmed den rådande ordningen i samhället och blir diirigenomgivetvis hotande. Kvinnoforskningen syftar till att förändra samhället påkvinnors villkor. Jämställdhetsforskningen syftar i huvudsak till att underlättaför kvinnor att ställa upp på det nuvarande samhällets villkor. Jag vill betona att jag inte är motståndare till enfortsatt järnställdhetsforskning. Den behövs fortfarande, framför allt när detgäller att öka kunskaperna bakom våra socialt inlärda roller och att motverkafördomarna på det området. Jag vill också, herr talman, ge några exempel på nyakunskaper som kvinnoforskningen har gett oss. Vi vet att kvinnor ofta behandlas för för högtblodtryck. Men det har visat sig att det som betraktas som ett normaltblodtryck har bestämts utifrån manliga värden. Det som betraktas som sjukligtför kvinnor är kanske normalt, orn man bortser från vad som gäller för männen. Vi har också fått oss påvisat att liknande betraktelsesättfinns inom psykiatrin. Den utgår från manliga normer, och det kvinnligabetraktas som avvikande från det normala, dvs. Vi kan t. på hur man har betraktat den hormonella påverkan som kvinnor är utsatta för.Kvinnor har mens, och det har inte män. Därför betraktas kvinnor som avvikandeunder de perioderna. Det finns fler områden än det medicinska där vi behöver denya kunskaper som kvinnoforskningen ger oss. Särskilt viktigt är detta medutgångspunkt från vad som sker på arbetsmarknaden. De områden av arbetsmarknaden som domineras av kvinnor,dvs. den offentliga sektorn, får inte expandera utan skärs t, o.m.