prot · G909117 · 1985-12-31 00:00:00 — Sovjetofficerarekommenderade styrkor ned till bataljonsnivå. Men det oaktat led man ettförödande nederlag. På papperet har kommunisterna överlägsenhet. Förutom de ca45 000 kubanska legoknektarna finns det åtskilliga tusental sovjetryssar,östtyskar och nordkoreaner, och dessutom 80 000 inhemska soldater,företrädesvis värnpliktiga med låg stridsmoral. Mot dem står ungefär 60 000UNITA-soldater - reguljära och halvreguljära förband samt milisförband, Beväpningen går i och för sig klart i kommunisternastecken. har kommunistregim fått vapen av Sovjetunionentill ett värde av , inkluderande 30 moderna Mig 21-or,ungefär 130 stridsvagnar, attackhelikoptrar m, m, UNITA har för sitt vidkommande främst varit beroende avvapen som man kunnat erövra, varvid inte minst Kalashnikovkarbinen har visatsig vara Först nu får UNITA också hjälp av , till ettvärde av ca 100 milj, kr. Framförallthar man varit i skriande behov av missilermot helikoptrar och mot flygplan. Det verkar som om dessa vapen har hunnit frami tid inför den väntade kommunistoffensiven, I verkligheten har UNITA en betydligt starkare ställningän vad man kan tro, rent militärt, UNITA, som blev grundligen sviket 1975, dåAngola fick sin självständighet, behärskar enligt samstämmiga vittnesbördminst en tredjedel av yta, framför allt den sydöstra delen av landet.En tredjedel är omstridd, och en knapp tredjedel behärskas av kommunistregimeni . Inför självständigheten hade en överenskommelsegjorts mellan de tre befrielserörelserna MPLA, FNLA och UNITA om att gemensamtdela makten. Men MPLA, som stöddes av , importerade kubanska legoknektar,och detta långt innan den misslyckade sydafrikanska invasionen ägde rum ioktober 1975, MPLA ryckte ensamt till sig makten, UNITA, som betyder totala befrielse,fortsatte kampen, nu mot kommunister - mot de inhemska kommunisterna, motsovjetryssar, kubaner, östtyskar, nordkoreaner, bulgarer och andra. Till enbörjan var svårigheterna stora. Men har det varit fråga om ständigaframgångar. Utlänningarna - kubaner, ryssar och andra från - tycksvara avskydda av befolkningen, och trots överlägsen beväpning har de liditupprepade nederlag. Det beräknas att ca 2 000 kubaner har stupat. Dehemmavarande påminns om detta i radioutsändningar från . Mot denna bakgrund kan man fråga sig: Är det rimligt medsvenskt bistånd av den storleksordning som det nu är fråga om till ? Ärdet rimligt att på detta sätt blandar sig i en konflikt där ensupermakt, , pumpar in miljarder, antingen i form av vapen ellerockså i form av kubaner - legoknektar? Detta är förvisso ett ingrepp i ettlands inre angelägenheter - det som motsatte sig när det gälldeNicaragua. har haft en delegation på plats i för attstudera förhållandena, och man kom fram till att inget som helst norsktbistånd bör lämnas. När det gäller den svenska inställningen förvånas jagnågot över att läsa en passus på s. 78 i utskottets betänkande beträffande dehumanitära hjälpinsatserna. Utskottet motsätter sig inte att de kommerUNITA-kontrollerade områden till del men säger: "UNITA:s samarbete med ochberoende av apartheidregimen i är ett skäl till att UNITA inte kankomma i fråga som förmedlare av humanitär hjälp". Här kommer vi in på en alldeles speciell fråga, nämligenrelationerna till de stater som ger UNITA stöd. Självfallet köper UNITAförnödenheter från , men betalar för dem. FN köpte också på sin tidåtminstone hälften av sina förnödenheter till Kongooperationen just från södraAfrika, liksom övriga stater i södra handlar med , Det har sitt intresse att höra vad en återvändande parlamentsledamoti , , som besökte , sade omdetta. "Sydafrikanernahar ingen som helst kontroll över honom (dvs, Internationellt utveckhngssamarbete m. m. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Savimbi, presidenten för UNITA), Om han accepterar derashjälp, är det därför att han inte har något annat val så länge inget annatvästland ger honom hjälp. Han är i mångt och mycket i samma situation somengelsmännen, då de måste alliera sig med mot nazisterna." Något beroende är det alltså definitivt inte fråga om.Detta framkom också när man från kommunistregimens sida i ingick enöverenskommelse med , den s. k. Lusakaöverenskommelsen, där det gälldeatt få kontroll över gränsområdena mellan och , I det sammanhangetförklarade att det betydde mindre, eftersom UNITA kunde räkna med omfattandehjälp från många andra håll. Bland de länder som framför allt har stött UNITA iolika sammanhang är paradoxalt nog Kommunistkina, där Savimbi fick sin förstautbildning av . Det har därefter varit länder som ,, och många andra. Vad säger då Savimbi själv om ? I Morgenbladetfrån säger han: "Ja, vi får hjälp från . Vi har också fåttstöd från , arabländerna och andra länder i det svarta . Det betyderinte att vi erkänner regeringen i . Vi är emot apartheid, somlyckligtvis är en död ideologi. Den kan inte exporteras. Också i äralla upptagna av hur de skall göra sig av med det systemet. frågade inteoss om lov när det gällde att placera i det sydvästra . Vi behöverhjälpen ufifrån, även om den måste komma över gränsen från , Då ingaandra nafioner ville hjälpa mig gjorde inte mitt godtagande av det kinesiskastödet och utbildningen mig till maoist heller," Över huvud taget är det kanske, herr talman, betecknandeatt jag citerar en norsk tidning, därför att okunnigheten är, som jaginledningsvis sade, stor i om UNITA och , Därför vore detangeläget att man också från svensk sida gjorde vad man har gjort ute i ,Många journalister, radio- och TV-reportrar och tidningsmän, har besökt Angolaoch UNITA, liksom även många parlamentariker från västeuropeiska länder. Jag ärövertygad om att utrikesutskottets skulle vara välkommen att på ortoch ställe studera förhållandena, och detsamma torde gälla medlemmarna iövrigt i denna församling. Mot denna bakgrund, herr talman, ber jag att få yrkabifall till yrkandena i motion U213. Jag tar inte upp yrkandet om Nicaraguautan hoppas att de övriga moderata yrkandena i det hänseendet vinner bifall. Omde inte gör det, hoppas jag att "Gutta caveat lapidem, non vi sed saepecadendo" -droppen urholkar stenen, ej genom sin kraft utan genom att fallaofta. 62PER (): I det utskottsbetänkande som vi nu behandlarstår det: "På en punkt förordar emellertid majoriteten en förändring,nämligen en i flera motioner föreslagen höjning av anslagsposten för enskildaorganisationers biståndsverksamhet med 25 milj, kr." Jag tycker att dettaär ett mycket bra citat ur det här utskottsbetänkandet. Det råder inget tvivelom att enskilda organisationer har både vilja och resurser att utnyttja dessa25 milj, kr, och mer därtill för att bidra till förverkligandet avbiståndsmålet, att nå fram till de allrasvagaste folkgrupperna i de fattigaste länderna på jorden, grupper som oftaförsummas och som ibland förföljs av den egna regeringen. Frivilligorganisationernahar ofta möjligheter att via egna kanaler nå fram till de svagaste. Man behöverinte ta samma hänsyn till mer eller mindre inkompetenta, eller rent avkorrupta, regeringar med föga intresse för vissa folkgrupper, SIDA-bidraget genererarockså stora summor pengar till mission och u-landsbistånd frånmissionsfolk och ideella organisationer. Med rätta gläder vi oss över insamlingen tillcancerfonden. Målet 100 milj. kr, torde ha överträffats, och det ärfantasfiskt. Vi glömmer emellertid lätt att missionen och ideellau-landsorganisationer genom ett ständigt och ihärdigt arbete, offer ochinsamlingar samlar in denna summa tre fyra gånger . Dessutom kan detvara värt att notera att det i huvudsak är de ideella och kristnafrivilligorganisationerna som också samlat in de 100 miljonerna. Det varmänniskor från framför allt det hållet som gick med insamlingsbössorna. Detskall gärna erkännas att man fick god hjälp av t, ex. artister via TV, Detlönar sig alltid att satsa på frivilligorganisationerna, även när det gälleru-landsbistånd, I regel utförs det ett bra arbete, och hjälpen kommer demänniskor till del som bäst behöver den, I regel blir det också lägrekostnader. Därför gläder det oss att biståndsministern i denna kammarehar lovat att bidraget via frivilligorganisationerna skall ökas till 500 milj,kr. Ju förr det sker desto bättre med tanke på biståndseffekten.Frivilligorganisationerna får därmed också tid att planera för de ökadeinsatserna. En nåd att stilla bedja om är också att gåvor tillu-landshjälp via frivilligorganisationerna och trossamfunden skall kunna gesobeskattade, dvs, rätt till avdrag skall kunna medges för sådana gåvor. Det ärangeläget att detta får sägas i den här debatten där frågan egentligen hörhemma, även om den kommer att avgöras efter beredning i ett annat utskott. Så några ord - utöver alla de andra som har yttratshärom - om de 280 miljonerna som u-landsbeståndet har fått två gånger. Det stårbl, a, följande i betänkandet: "Utskottet betraktar för sin del åtgärdensom en engångsföreteelse," Är inte detta detsamma som att säga att detvar ett olycksfall i arbetet eller att vi råkade räkna fel? Det var så välinlindat att vi inte såg hur det egentligen förhöll sig? Borde inte utskottet ha rättat tillolycksfallet eller felräkningen och tagit fram de 280 milj, kr, i sittbetänkande? Då hade utskottet kunnat rätta till regeringens klåfingrighet attändra i SIDA-styrelsens eniga anslagsäskande. är sammansattenligt parlamentariska grunder och har med sina experter en betydandekompetens. En sådan överkörning av detta expertorgan som har skett borde enligtfolkpartiets mening inte ha fått äga rum. Vi har rättat till dessa felaktigheter i motioner ochreservationer. I allt väsentligt har följt SIDA-styrelsenssakkunniga förslag och ifrågasätter regeringens många klåfingriga ochsvårförklarliga prutningar. SIDA:s förslag har ju också hållit sig inom deramar som man fått av regeringen. Det är alltså inte SIDA som har gjort felutan regeringen. Jag vill med detta yrka bifall tillreservationerna 1,5,8,11, 12, 15, 19, 22, 26, 28, 32, 35, 38, 457, 49-52, 54,56 och 58, Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. 63 (): Det är mycket glädjande att samtliga partieri i sina motioner till biståndspropositionen och också i dagensdebatt lovordar de enskilda organisationernas betydelse i biståndsarbetet. Jag har själv kommit i kontakt med denna form avbiståndsarbete i min tidigare roll som förbundssekreterare i det socialdemokratiskakvinnoförbundet och som ordförande i kvinnoråd för internationelltbistånd. Jag har med egna ögon sett otaliga exempel pä hur mitt egetkvinnoförbunds olika projekt framgångsrikt har gynnat kvinnorna i utsattasituationer i . Lät mig nämna några sådana exempel: - Medvetandekursertillsammans med ZANU:s kvinnor i , Kurser med syfte att utbilda ledaresom i sin tur - som ringar på vattnet -når nya kvinnor. Kurser som lärkvinnorna att organisera sig och som behandlar elementär hälso- ochnäringslära, - Alfabetiseringsprojekttillsammans med kvinnoorganisationen i , där kvinnorna isömnadskooperativ, jordbrukskollektiv m, m, också fått se världen öppna siggenom konsten att kunna läsa och skriva, - Daghemsprojekti tillsammans med kvinnoorganisationen , där tillgång tillbarnomsorg gjort det möjligt för kvinnorna att delta i återuppbyggnadsarbetetav landet. Jag är övertygad om att många avkammarens ledamöter genom medlemskap i olika folkrörelser - religiösaorganisationer, fackföreningsrörelsen, kooperationen, humanitära organisationeroch självfallet politiska organisationer - skulle kunna vittna om liknandeupplevelser. Jag är alltså helt överens med alla dem som i mofionernahyllar de enskilda organisationernas förmåga att i sitt biståndsarbete uppfyllavåra biståndsmål, Just småskaligheten, som ofta utmärker organisationsprojekt,gör det möjligt att lätt överblicka resultaten. Inte minst viktigt är detopinionsarbete om vikten av internationell solidaritet som Folkrörelsesverigebedriver på hemmaplan. Den översyn av biståndet genom enskilda organisationer somSIDA genomfört visar på betydelsen av denna form av svenskt bistånd.Välkomna är också de förbättringar som SIDA ämnar genomföra med anledning avöversynen. Det är enligt min mening angeläget att man ger ordentlig handledningtill oerfarna biståndsorganisationer. Det kan vara lätt att göra missar ibörjan. Det är bra att man kommer att lägga tyngdpunkten påutvärderingen av biståndsinsatserna, att man har för avsikt att utveckla de s,k. ramavtalen och att kunskaps- och erfarenhetsutbytet utökas. Pä denna senastepunkt har självfallet en stor uppgift att fylla inom sitt område. Utskottet understryker i betänkandet att deenskilda organisationernas biståndsinsatser är ett effektivt redskap iutvecklingssamarbetet och ett värdefullt komplement till det av statliga organadministrerade biståndet. Utskottet har därför också föreslagit ett påslag päanslagsposten - från av regeringen föreslagna 350 milj. kr. till 375 milj. kr.Medel för denna omfördelning hämtas från anslaget till u-krediter, somdärigenom minskas ivårt förslag. I och med detta tillgodoses ett flertal mofionärers önskan om meranslag till enskilda organisationer. I reservation 45 som fogats till betänkandet villfolkpartiets och företrädare ha ett ännu större påslag på anslaget.Man anser dessutom i sin reservafion att denna anslagspost successivt skall ökaunder . I och med utskottsmajoritetens förslag har anslaget nuökat med jämfört med innevarande år - en icke obetydlig höjning.Till detta kommer det faktum att det inte enbart är dessa pengar somkanaliseras via enskilda organisationer. Som utskottets ordförande framhållit idagens debatt går medel ur katastrofbiståndet, humanitärt bistånd och ävenlandprogrammerat bistånd via enskilda organisationer. En grov uppskattning handen, att nästan , dvs. av det totalabiståndet, går genom de enskilda organisationernas händer. Utskottet utgår självfallet från att betydande beloppockså i fortsättningen bör anslås genom enskilda organisationer. Jag känner mighelt trygg i förvissningen om att så blir fallet, med vetskap om min egenregerings inställning i denna fråga. Det har ju också biståndsministern i daggivit en försäkran om. Utskottsmajoriteten är emellertid inte nu beredd att,som reservanterna föreslår, ta ställning till anslagsbehov som i tiden liggerefter det kommande budgetarbetet. Jag ber med detta, herr talman, att fä yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservation 45. Internationelh utvecklingssamarbete m. in. 64GUNNAR (): Det intressanta för en svenskbiståndspolitisk debatt borde inte bara vara hur stort det svenskau-landsbiståndet är utan också hur pass väl det bidrar till en utveckling ienlighet med de mål och riktlinjer vi har för det svenska u-landsbiståndet. Detär mot den bakgrunden intressant att tala något ytterligare om , somför lämnade förtryck och diktatur bakom sig. NärSomoza-regimen föll frigjordes väldiga förhoppningar i hela det nicaraguanskasamhället inför framfiden. ser vi att allt fler av dessa förhoppningarersatts med resignation och ett nytt växande förtryck i takt med attsandinisterna tvingar in i en alltmer totalitär utveckling. Detta ären tragedi, eftersom all vår erfarenhet visar att länder som fullt ut blivitsocialistiska diktaturer har små chanser att anträda en utveckling motdemokrati. Den socialistiska diktaturen är till sin karaktär likamoraliskt förkastlig som varje annan diktatur. Viljan att förtrycka, fängslaoch tortera kan aldrig ursäktas av utopiska drömmar. Socialistiska diktaturerskiljer sig däremot från andra diktaturer på det viset att de genom att de kontrolleraroch styr överallt i samhället inte lämnar något utrymme för en annan utvecklingän den som regimen accepterar. Det är därför utvecklingen i är tragisk. Medanvi kan se att andra diktaturer fallit, och vi kan ha goda förhoppningar omatt åter andra dikturer kommer att falla, är hoppet för demokratin och frihetenlitet i länder som och , socialistiska länder som i likhet medNicaragua har fått ett helhjärtat stöd av svenska socialdemokrater utankrav på demokratisk utveckling. Internationelh utveckhngssamarbete m. m. håller på att gå samma vägsom dessa länder. Från en rad olika internationella och oberoende instanser ärvittnesbörden desamma. rapporterade för några månadersedan om hur oppositionsledare, advokater och fackföreningsfolk ofta utsättsför fängslanden, som är till för att skrämma och trakassera dem. Polifiskafångar får sitta fängslade och totalt isolerade under uslafängelseförhållanden, säger . På motsvarande sätt kritiserar den permanenta kommissionenför mänskliga rättigheter, som en gång kritiserade Somoza-regimen,sandinisterna för att människor "försvinner". Utrymmet för kritiskapolitiska partier i är i praktiken i det närmaste illusoriskt. Liksomi finns det visserligen formellt andra partier, men likheten medförhållandena i är nästan exakt. ser vi en utveckling därsandinistkontrolle-rad milis, sandinistkontrollerade kvarterskommittéer ochsandinistkontrol-lerade gangstergäng, s. k, turbas, stör och förstöroppositionens politiska verksamhet, förföljer kritiker och utmålar dem som inteaccepterar det växande förtrycket som förrädare och potentiella CIA-agenter, i alla de tecken som är så typiska för ett samhälle som gliderallt längre in i en socialistisk diktatur. Detta ser även socialdemokrater, inte desvenska men väl de socialdemokrater som lever i länderna i närheten avNicaragua, reagerade t, ex, socialdemokrater i ochCosta mot utvecklingen och mot att sandinisterna skulle delta isocialistinternationalens möten, "Orsakerna till vårt beslut är attsandinisterna inte är socialdemokrater och att deras mest framståendemedlemmar har deklarerat att de är marxistleninister", sade t, ex,generalsekreteraren i det socialdemokratiska partiet i . Hanfortsatte: "Enligt vår bedömning håller den sandinistiska regeringen påatt ändra inriktning. Många av oss sade att så länge det finns utrymme förpluralism i landet skall vi samarbeta," Det är mot denna bakgrund som vi i har anledningatt fråga oss om vi vill att skall bli ett nytt eller ettnytt . Vi vet vad detta innebär för människorna i , Den kubanskaekonomin är liksom andra socialistiska ekonomier stagnerad och helt beroende avdet politiskt förpliktigande stödet från , Den dag drar insitt stöd faller alla de framgångar som den kubanska regimens vänner brukaråberopa. Längre än så har inte kommit under förtrycket. En än värre fattigdom gäller för människorna i Vietnam.Det borde vara en varningssignal för svenska socialdemokrater att de regimerman varmast har stött, trots kritik från oss moderater, är de regimer somsitter djupast fast i förtryck och fattigdom. Ingen kan påstå att det biståndman gett dessa länder har gynnat freden. Båda länderna är krigförande i andraländer. är ännu inte ett totalitärtsamhälle. Den dag blir det finns det, som har sagts, ettytterligt litet hopp om att kunna vända utvecklingen i demokratisk riktning.Det är därför som det är tragiskt att utskottsmajoriteten inte velat biträda deförslag som förs fram i reservation 18, Den tar sikte på en medelsram somklargör att vi inte accepterar ett växande förtryck av mänskliga fri- ochrättigheter. I reservationen vill vi också rikta in biståndet fill projekt somstöder demokrafin i stället för att geett bistånd som gynnar en regim som alltmer stärker sitt grepp ommänniskorna. Det är tragiskt, eftersom det finns möjlighet attgöra en malmedveten insats för demokratin i . Genom stöd till ochkontakter med de politiska partierna i skulle vi kunna minskautrymmet för regimens motarbetande av oberoende politiska partier. Tidningarsom La Prensa skulle kunna få stöd från svensk press i arbetet mot censur ochför den egna fidningens oberoende. Organisationer som Kommissionen förmänskliga rättigheter skulle kunna få både ekonomiskt stöd och det moraliskastöd som nära kontakter med svenska organisationer skulle kunna ge. Det svenska organisationslivet över huvud taget skullekunna bidra fill att stötta alla de oberoende organisationer som störsoch får sin verksamhet saboterad av sandinistiska "turbas". Genomstöd fill rättshjälp skulle vi kunna tvinga fram en bättre respekt för lagenmen framför allt stödja dem som trakasseras och förföljs. Genom att låta en större del av vårt utvecklingssamarbetekanaliseras genom BITS i stället för genom SIDA skulle vi kunna stärka oberoendetoch den ekonomiska styrkan hos det näringsliv som i kampen mot Somoza var enbetydelsefull faktor och som kan vara en lika betydelsefull faktor i försvaretav demokrafin . Vi kan genom att låta vårt bistånd förmedlas genominhemska organisationer och till enskilda projekt bidra till den pluralism ochdet oberoende som är ett nödvändigt värn mot sandinisternas totalitäraambitioner. Det finns mycket vi kan göra med en medvetenstrategi för att främja demokratisk utveckling. En sådan utveckling är ennödvändighet för att skall kunna tillgodogöra sig den dynamik och denmångfald av idéer som är nödvändiga för en utveckling från fattigdomen.Alternafivet är att man får en stagnerad ekonomi, liksom andra socialistiskaländer. Det är nu vi kan göra något för demokratin i , Omnågra år kan det vara . Då döms de som lever där i prakfiken fillett liv i förtryck. Precis som i och kommer då hoppet fördemokratin att vara minimalt. Den moderna historien visar många exempel på hurutopistiska regimer kunnat införa långtgående och grymt förtryck och totalkontroll av sina medborgare, samfidigt som utländska betraktare har varit såfascinerade av utopin att de inte velat se förtrycket, än mindre reagera motdet. På motsvarande sätt har de socialisfiska visionerna iländer som Och tillåfits ursäkta ekonomiska misslyckanden ochflagranta övergrepp på mänskliga fri- och rättigheter. Just dessa ländersitter djupast fast i förtrycket. Frågan är nu om vi i skallacceptera att går samma väg - in i fatfigdom och förtryck - som dessaländer, utan att vilja se hur diktaturen växer sig starkare. Det är ett stortmoraliskt ansvar som vi därmed tar på oss. Det är mot denna bakgrund jag yrkar bifalltill reservation 18, som vill att det svenska biståndet till skallinriktas så att det främjar en demokrafisk utveckling. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. 65MAJ-LIS LÖÖW (s) replik: Jag hade inte tänkt ge mig in i den härdebatten. Vi hade ju ett replikskifte om för ett par timmar sedan.Men efter den här bredsidan mot ett av våra samarbetsländer iutvecklingsbiståndet som först syntes mig värdig en talesman förReaganadministrationen i , som ett motiv för att sätta in miljarder ikontrarevolutionär verksamhet, vill jag ändå ta fasta på att med att säga att det fortfarande finns utrymme för att göra en insatsför demokratin i . Om det nu är så att oroas våldsamt av enutveckling mot vad han ser som en alltmer totalitär regim i , skulleman ju kunna tänka sig att han försökte att analysera orsakerna tillatt eventuellt drivs alltmer i armarna på , in i ett totaltberoende av bistånd från länder som knappast hjälper till att främja demokrati.Historien visar att det kan ske , om vi västliga demokratieröverger de länder som har frigjort sig från diktaturer eller kolonialmaktersok. Om vi inte stöder dem och håller dörren öppen till en dialog med dem, blirresultatet att de inte klarar övergången till demokrati. Det finns alltså utrymme för att göra en insats, menarGunnar och tar återigen BITS som exempel. Jag har väldigt svårt attförstå varför det skulle kunna driva fram någon bättre demokratisk utvecklingän vad ett landprogrammerat bistånd kan göra. Han nämner också att det svenska organisationslivet bordekunna göra en insats. Då vill jag bara understryka de stora insatser som redani dag i görs via många enskilda organisationer just med syfte attstärka den demokratiska utvecklingen.