prot · G90993 · 1985-12-31 00:00:00 — Det vore rimligare att sätta i gång nu och stegvis minska despecialdestinerade bidragen. Det skulle ligga i , i medborgarnas ochi kommunernas intresse om vi kunde enas om en sådan politik, för dä minskardetaljregleringen. Anf.44 () replik: Jag tror att skillnaden mellan våra uppfattningar om despecialdestinerade bidragen är mindre än vad det knn förefnlla. har ju i mänga sammanhang föreslagit en ökadschablonisering. Om jag tolkar rätt är det i praktiken inte barafråga om att avveckla bidragen och fa ifrån kommunsektorn alla pengar, utan mansknll betala ut pengarna på grunder som utgöi kriterier iskntteutjämningssyste-met. Det handlar om ålderssammansättning, det handlar omglesbygd, tätbebyggelse o. d. Därvidlag kommer, som vi förmodligen nlln harvänfnt oss, ett förslag inte nu men förhoppningsvis . Detkommer kanske infe . men det blir ändå ett förslag som just tarupp frågan om utformningen av kriterierna i skatteutjämningssystemet. Vi har för vår del mycket stora ambitioner att genomföraen schablonisering, medan vi däremot har litet svårt att pä det sätt som BoLundgren förespråkar i det nu aktuella besparingsarbefet peka ut aft när detgäller eff bidrag skall vi spara, när det gäller eff annat bidrag skall vi intespara -anledningen kan ibland vara fördold för intresserade - men när detgäller eff tredje bidrag skall man återigen spara. Som gammal kommunalpolitiker vet jag - och det vetsäkerligen också - aft hur mycket man än predikar att det här infeskall uppfattas som en statlig pekpinne, är det i praktiken så att deverksamhetsområden där statsbidraget minskar i första hand utpekas sombesparingsobjekt. Därför har vi inte velat på detta sätt markera vilkabesparingsområden som skulle vara lämpliga eller olämpliga, utan vi har lämnatdetta avgörande till de landstingskommunalt förtroendevalda. Det ser jag som enganska vikfig bit av den kommunala självstyrelsen. Prot, 1985/86:93 45ROLF KENNERYD (c): Den kommunala sektorn, dvs, primärkommunernasoch landstingens verksamhet, utgör en mycket betydande del av den svenskasamhällsekonomin. Sä skall det också förbli. Vi behöver som medborgare ofta tadessa tjänster i anspråk. Det gäller väg- och vattenhäll-ning,renhållning, utbildning, fritids- och kulturaktiviteter, barnomsorg,färdtjänst, omsorg om våra äldre och sjukvård, för att ta någraexempel. Formerna för verksamhetens bedrivande behöver ständigt uppmärksammasoch diskuteras. Jag anser exempelvis att den diskussion som pågår i de flestakommuner om arbeten i egenregi eller via entreprenörer kommer att resultera i eneffektivisering av den kommunala verksamheten. Jag tror att vi, som ettresultat av den diskussionen, fär en något ökad enfreprenörsverksamhet, men jagtror aft den stora vinsten är aft förvänta i den effektivisering som uppstår iden egna verksamheten under den granskning som diskussionen leder till. har kommunsektorns finansiella situafionpräglats av en uppbromsad konsumtionstillväxt och av likviditetsuppbyggnad, Konsumtionsfillväxten är dock fortfarande mer än dubbeltsä hög som förutsattes av långtidsutredningen är 1984, Det innebär att utrymmetför den privata konsumtionen har fått stä tillbaka i motsvarande mån, eftersomfotalufrymmef sätter det gemensamma taket. Det finansiella sparandet har kunnat uppnås till följd avförhållandevis goda inkomster, effektiviserad verksamhet och den dämpadeexpansionstak-fen. De goda inkomsterna har sin huvudsakliga förklaring i desenaste årens höga skatteunderlag till följd av inkomstökningar som dess värreför enskilda ätits upp av samtidiga kostnadsökningar, . För många kommuner ochlandsting med god likviditet utgör ränteintäkterna för denna likviditeten betydelsefull del av intäkterna. Även för de närmast följande åren vet vi att kommunernasintäktssida kommer att förstärkas av samma skäl och genom den eftersläpning somdet kommunala uppbördssystemet innebär. Det finns emellertid anledning aftredan nu påpeka aff om finansplanens och andras ambifioner om en återhållsamavtalsrörelse blir verklighet, kommer detta aft innebära mättliga inkomstförstärkningarför kommuner och landsting senas-fe år. Det kommer i sin turatt innebära att kommuner och landsting kan förväntas få en kärvare ekonomi vidingången av 1990-talef. Det har i är varit svårt att få etthelhetsbegrepp över regeringens syn pä den kommunala ekonomin. I finansplanenangavs besparingar i form av neddragningar av olika statsbidrag med knappt 2,5miljarder, som finansministern aviserade ytterligare neddragningarsenare . Han aviserade också i finansplanen en proposition om denkommunala skaffeutjämningen. Detta besked har finansministern ,i den s. k. nyfaftigdomsdebatten, återtagit. ger finansministernbeskedet att förslag skall föreläggas nästa är. Några frågor återstårdock att ställa, och eftersom finansministern är här ställer jagdem till regeringspartiets företrädare i kammaren. Varför defta dröjsmål med ett besked om hur den kommunalaskatteutjämningen skall se ut? Kommer det kommande förslaget att föregås av enparlamentarisk utredning eller en ny parlamentarisk kommitté? Eller kommerförslaget aft baseras på egen genomgång? I går kom sä beskedet att regeringen framlägger enproposifion på skatteområdet som bl. innehåller förslag om höjda kommunalagrundavdrag, vilket givetvis i högsta grad påverkar den kommunala ekonomin. Vivälkomnar från detta förslag om förhöjda kommunala grundavdrag,eftersom vi tidigare lagt exakt samma förslag i vår mofion till pågåenderiksmöte. Beskedet i går är ännu ett inslag i den ryckighet som regeringenvisar när det gäller den kommunala ekonomin. Ytterligare ett bidrag till denna ryckighef fick vi i går.Här är emellertid -såvitt känt - regeringen ännu icke inblandad. Desocialdemokratiska och folkpartistiska representanterna i utbildningsutskottetföreslär regeringen att infe sänka statsbidraget till lärariöner, vilketregeringen har lagt fram förslag om. Sä långt tycker vi i ntt detär bra. För att tillföra statskassan den summa pengar som det ursprungligaförslaget innebar vill emellertid de socialdemokratiska och folkpartistiskaledamöterna i utbildningsutskottet ta uf en avgift pä kommunernasskatteunderlag. Det ställer vi i oss inte bakom. Förslaget kankritiseras pä såväl konstitutionella som, framför allt, sakliga grunder.Därmed har jag också lämnat ett besked med anledning av vädjanfidigare i debatten om stöd för folkpartiefs förslag om en kraftig avgift pådet kommunala skatteunderlaget. Ryckigheten försvårar infe bara arbetet för oss ifinansutskottet och i denna kammare. Nej, det allvarliga är att den försvårarplaneringen för landsting och kommuner. Jag vill därför vädja till regeringenaff inte dra frågan om skatteufjämningssystemet i långbänk. Klargör i ställetför såväl politiker som tjänstemän i kommuner och landsfing vilkaplnneringsförut-sätfningar de har att räkna med! Utskottet, med undantag av vpk, är överens ombehovet av en neddragning av den kommunala sektorns inkomster och däravföljande effekter påden kommunala expansionen. Vi är emellerfid infe ense omsättet att göra dessa neddragningar. ståndpunkter finnsredovisade i reservafion 25, till vilken, herr falman, jag härmed yrkar bifall,I accepterar vi de av regeringen i finansplanen föreslagnaneddragningarna med effviktigt undantag, nämligen besparingen på lärarlönerna. Vi anser nämligen attjust utbildningen bör fredas från neddragningar, eftersom utbildning är enviktig investering för framtiden. Vi i anser att man också bör slopa denkompensation för utebliven beskattning av juridiska personer som förnärvarande utgår till kommunerna. Det sammanlagda beloppet för dennakompensation uppgår till . Vi föreslår vidare att det statliga bidraget tillunderhåll av s, k, stafskom-munala vägar minskas med 200 milj, kr, iförhållande till regeringens förslag. Från centerpartiefs sida har vi också föreslagit enförstärkning av den kommunala skaffeutjämningen med 1 miljard. Bakom deftaförslag ligger vår principiella uppfattning att kommunerna och landstingen ärbättre betjänta av en förstärkning av den kommunala skatteutjämningen päbekostnad av de specialdestinerade statsbidragen. En sädan utveckling gerstörre utrymme för kommunerna aft själva bestämma verksamhetens art ochomfattning och minskar statens styrning. Det kommunala självbestämman-def ökar,I reservation 28 utvecklas hur detta övergångsvis kan ske. Jag yrkar därmed bifall till reservation 28, Värnandet om det kommunala självbestämmandef är skälettill aff vi i centerparfiet tillhör den utskotfsmajorifet som föreslår avslagpå motion om kommunalf skattesfopp. Slutligen, herr talman, vill jag något utveckla vår syn päen höjning av det kommunala grundavdraget. Fördelarna med en sådan höjningligger främst i att grundavdraget har en mycket klar låginkomstprofil, men deninnebär dessutom att avtalsrörelsen underlättas och att trycket på kommunernassocialbidragskostnader minskar. Vi i noterar med besvikelse attframför allt men även föreslår sänkningar avgrundavdraget, vilket för folkpartiefs del innebär en skaftehöjning med ungefär900 kr, för alla inkomsttagare med inkomster utöver grundavdragsbeloppet, hävdade tidigare i debatten att höjningen avdet kommunala grundavdraget gynnar dem som kan överföra kapital till sina barnså att dessa uppbär inkomster av räntor på upp fill . Det är medförlov sagt en mycket begränsad sanning. Jag har ingen i min bekantskapskretssom kan avsätta kapitalresurser i storleksordningen , att överförastill och disponeras av barnen i familjen. Nej, de som verkligen tjänar pä enhöjning av det kommunala grundavdraget är människor med låga inkomster, dvs,deltidsarbetande, praktiskt taget alla studerande, stora grupper jord- ochskogsbrukare samt de flesta pensionärer. Av dessa låginkomsttagare känner jagdesto fler. Jag känner dessutom väl deras levnadsvillkor och behov avskaftesänkningar. 46MARGO (vpk): Som riksdagsledamot med landstingsuppdragupplever jag det som märkligt att i det här huset ständigt få höra uttalandenfrån regeringen och frän de borgerliga om landstingens och kommunernas godaekonomi, I och , några kvarter härifrån, pågårarbetet med nedskärningar av verksamhet med hänvisning fill den dåliga ekonomin.Besparingar har förekommit i kommuner och landsting , Nuär det fråga om nedskärningar som kommer att ge effekter pä områden långtutöver de verksamheter som direkt berörs, I det här sammanhanget vill jag också ta upp vadfolkpartiet har uttryckt , nämligen tillfredsställelse över att ha träffaten uppgörelse med socialdemokraterna, så aft de specialdestineradestatsbidragen till lärariöner nu inte skall röras. Med detta vill manförmodligen ge ett intryck av att man nu har fredat skolan. Men sä är det intealls. Det spelar ingen roll vilken teknisk lösning man väljernär man skall plocka pengar av kommunerna. Kommunerna måste skära nedverksamheten eller skaffa motsvarande inkomster någon annanstans. Och det ärhelt klart att kommunerna infe kommer aft ha råd aft låta skolan vara i fred.De kommer kanske inte aft dra in pä lärarna, men de kommer aff dra in påskolmaten, på läromedel eller på andra viktiga aktiviteter i skolan. Genom aft diffust tala om kommuner och landsfing, som intefår expandera ytterligare, vill man förmodligen ge sken av att dessa skulleexpandera i nägot slags egenintresse, dvs, av andra intressen än rentsamhälleliga. Men det handlar egentligen bara om våra grundläggande behov avbarnomsorg, äldrevård, undervisning och sjukvård - för att ta några exempel. De verksamheter som kommuner och landsting svarar för harockså en mycket vidare betydelse. Merparten av de kvinnor som förvärvsarbetarhar sina jobb inom kommuner och landsting. Kvinnorna är ocksä helt beroende avden offentliga sektorns service för att kunna arbeta. Kommuner och landstinghar alltså en avgörande betydelse för kvinnofrigörelsen. Den offentliga sektorn har ocksä en stor regionalpolitiskbetydelse, Den är egentligen det enda styrmedel som vi förfogar över när detgäller regionalpolitiken. Nedskärningar inom den offenfliga sektorn öppnar alltidvägen för privata intressen. Ingen som förespråkar nedskärningarna i kommuneroch landsting har hävdat aft vi nu skulle ha ett minskat behov avsjukvård, undervisning, barnomsorg osv. Men när våra behov kvarstår ochsamhället inte kan fillgodose dem - ja, då står det privata kapitalet berett. har staten systematiskt plundrat kommuner ochlandsting på pengar. Det rör sig om ca 27 miljarder inkl, 2,5 miljarderindragna statsbidrag i årets budgetproposition. Till detta kommer dä ocksäenligt 11 miljarder som är frysta hos . Den i gårlagda propositionen med förslag om skattelättnader kommer att fa ifrånkommunerna ytterligare 4 miljarder . Vi har dessutom fåttaviserat att ytterligare indragningar kommer aff verksfällas. I den här situationen finns det tre vägar för kommunernaaft välja: höjd skaft, ökade avgifter eller nedskärningar i verksamheten. Vadföreslär regeringen och de borgerliga att kommunerna skall välja? Ökad skatt päden kommunala sidan kommer att äta upp de skattelättnader som föreslagits.Det drabbar låginkomsttagare hårdast, eftersom kommunalskatten inte ärprogressiv. Ökade avgifter drabbar dem som bäst behöver den samhälleligaservicen och omsorgen, dvs. de grupper som befinner sig i ettekonomiskt utsatt läge. Kvar är dä bara nedskärningarna, och det är den väg somkommuner och landsting tvingas välja. Det landsfing som jag av naturliga skäl har störstakännedomen om är . Där skall vi göra besparingar inomsjukvärden på 181 milj. kr. måste vi spara 249 milj. kr.Det vore intressant att höra regeringens bedömning av länslandstings ekonomi. Är landsfing eff rikt landsting som har rådaff avstå frän statsbidrag? I utskoftsbetänkandet noteras att den finansiellasituationen i kommunsektorn sammanfattningsvis kan beskrivas som god men attdet finns stora skillnader mellan enskilda kommuner och landsfing. Vilkalandsting och vilka kommuner är det som har gott om pengar? Det är väldigt viktigtatt vi får eff besked på den punkten. Var finns pengarna i kommun- ochlandstingssektorn? Det är vikfigt att vi fär reda på det för att vi skall kunnabedöma om de nedskärningar som pågår i verksamheten görs på grund av detekonomiska läget, eller om det är andra skäl som ligger bakom. , den s. k. sammanträdesfria veckan, besöktejag ett av vårt läns största sjukhus för aft få diskutera direkt medvårdpersonalen och se effekterna av gjorda och kommande nedskärningar. Jagkunde konstatera att överbeläggningar numera är ett problem. Tiosängar i korridoren pä intagningsavdelningarna var vanligt.Genomsnittsvårdtiderna har förkortats så mycket som det gär utan att det medfördirekta hälsofaror. Personalen' tvingas ständigt att välja vilka patienter somskall fä behövlig sjukhusvård och vilka som skall sorteras ut. Dessa val måstesjukvårdspersonalen nu också göra när det gäller behandlingar. Det gäller allt- frän att avgöra vilka som skall fä tillgäng till ett nytt, effektivt, skonsamtmen dyrt rönfgenkon-frastmedel till att avgöra vilka som skall få en livsviktigbehandling. Detta är den verklighet som döljer sig bakom diffusauttalanden om att hejda expansionen i kommuner och landsting. Jag tycker attvårdpersonalen har visat oss politiker en oerhört stor solidaritet.Politikerna har genom ekonomiska beslut begränsat vårdresurserna, men vi låtervårdpersonalen bildligt talat hålla i yxan. Och om vi sedan fär läsa itidningarna om aft en patient, exempelvis på grund av hög ålder, inte fått allbehandling som står fill buds, då blir vi'väldigt upprörda och säger att sä härfår det ju inte gå till. Jag undrar om vi i fortsättningen kan räkna med sammasolidaritet som tidigare frän vårdpersonalens sida. Vore det inte egentligenärligare att politiker som anser att vårdresurserna kan minska ocksä talade omvilka patienter som infe skall ha vård? Mot bakgrund av landstingens ekonomi och de storaeftersatta behov som finns inom sjukvården har jag skrivit en motion medförslag om nya finansieringsvägar för sjukvärden. Sammanfattningsvis gårmotionen ut pä att man skall utreda förutsättningarna för att åläggaföreteelser i samhället som uppenbarligen förorsakar stora sjukvårdskostnaderskyldighet att direkt svara för en del av sjukvårdskostnaderna. Som exempel harjag angivit sjukdomar förorsakade av alkohol, rökning, trafik och arbetsmiljö.Det finns givetvis fler sädana exempel. Att alkohol förorsakar sjukvården stora kostnader finnsdokumenterat i flera undersökningar. Kostnaden för värd av alkoholskadadeuppskattades fill 1981, och det blir eff antal miljardertill i dagens Prot, 1985/86:93 penningvärde, Samfidigt tar staten in 5 miljarderkronor i alkoholskatt. Det är därmed ett rimligt krav att en del avalkoholskatten skall tillfalla landstingen, eftersom det är landstingen som färstäda upp efter effekterna av alkoholen. Det finns ocksä beräkningar pä hur storasjukvårdskostnader trafikolyckorna förorsakar. Enligt institutet för hälso-och sjukvårdsekonomi uppgick sjukvårdskostnaderna 1982 till 760 milj, kr.Uppräknat till dagens penningvärde blir det . Samhällets kostnader för arbetsskador är betydligt svårareatt utläsa ur den stafisfik som vi har. Men även härvidlag finns detberäkningar från IHE, som visar att det rör sig om kostnader i storleksordningen700 milj, kr. När det gäller andra skador förorsakade av arbetsmiljönfinns det ingen dokumentation som visar vårdkostnaderna. Däremot finns detberäkningar som visar att den totala samhällskostnaden för belastningsskador -produktionsbortfall, förtidspensioneringar, sjukskrivningar osv, - skulle rörasig om ca ärligen. Ett bifall till mofionens förslag omen utredning skulletjäna två syften, Det första är att skapa en debatt om vad det egentligen ärsom förorsakar stora sjukvårdskostnader, och om samhällets vinst skulle blistörre genom att vi offensivt angriper de företeelser i samhället somförorsakar sjukdom och ohälsa i stället för att man som tvingas användaresurserna till aft bara reparera dessa skador. Det andra syftet är att ge sjukvården nya inkomster, såatt de eftersatta behov som finns inom sjukvården kan tillgodoses utanskattehöjningar och avgiftshöjningar. Motionen avvisas av utskottet med motiveringen att"en bärande tanke i statsbudgetens uppbyggnad är attspecialdestinafion av statliga inkomster till bestämt ändamål inte börförekomma". Enligt utskottet har "vid upprepade tillfällenställt sig bakom denna princip". Mot bakgrund av de familjepolitiska överläggningarna ochde i gär framlagda propositionerna framstår argumenten mot motionen knappastsom trovärdiga. Varenda krona som barnfamiljerna skall få är specialdesti-neradoch tas frän ett helt annat område, genom höjda oljeskatter och aktieskatfer.Är det infe i stället så aft det numera är en helt vedertagen princip aft allaförslag om nya utgifter skall motsvaras av ökade inkomster? Ett annat uttryck för defta är de s, k, nolldirektiven somgäller för alla utredningar pä det stafliga området. Innebörden av detta är atten utredning inte får föreslå något som kostar pengar utan att anvisavar pengarna skall tas. Det finns starka skäl att avskaffa nolldirektiven förutredningar inom handikappområdet. Det är helt enkelt en nödvändighet för attvi skall kunna genomföra det handikappolitiska programmet för 1980-falet somantogs av 1983, Visserligen har jag numera förstått aff det är skillnad påbeslut och beslut som fattas av . Vissa genomförs ordagrantomedelbart, medan andra blir sä att säga vilande. Nog är det ändå genant om vitrots enigheten om det handikappolitiska programmet avstår frän att lägga framförslag bara för att vi skall följa nolldirektiven. Åtgärder inomhandikappområdet handlar aldrig om aft ge en grupp människor några extraförmåner, utan det handlarallfid bara om att på olika sätt möjliggöra för människor med Prot,1985/86:93 handikapp att få del av de livsvillkor som vi andra har, Jag har här i huvudsak talat förreservationerna nr 21 och 22 i detta betänkande som jag också yrkar bifalltill. 47 i (s): När vi i utskottet diskuterade uppläggningenav dagens debatt framfördes det önskemål om en speciell"kommunalrunda". Jag konstaterar att inlägg var mera ettövergripande skattepoli-tiskt resonemang än inriktat speciellt pä kommunernasekonomi. Jag skall återkomma till det i slutet av mitt inlägg. Kommunsektorns totala finansiella överskotthar ökat i ganska stor omfattning . förutses enytterligare förbättring av defta överskott. Den kommunala likviditeten ärgenerellt seff mycket god. , 1987, kan situationen förbättras ytterligareom kostnadsutvecklingen kan hållas nere. Med de antaganden som utskottet görom pris-och löneutvecklingen finns det goda förutsättningar för en avsevärdförbättring 1987, Den goda finansiella situationen får emellertid inte fastill intäkt för att tillåta en kraftig expansion. Skall vi lyckas medatt få en fillväxt mot ökad ekonomisk balans mäste den kommunala konsumtionensökningstakt dämpas till den nivå som förordade i samband medbehandlingen av propositionen om riktlinjerna för den ekonomiska politiken pämedellång sikt 1984,'Den förordade ökningstakten motsvarar en kommunalkonsumtionsökning pä per är. Skulle den kommunala konsumtionen öka snabbare, innebärdet aff det realekonomiska utrymmet för löntagarna krymper. När de långsiktigariktlinjerna behandlades av var samstämmigheten stor, och en i stortsett enig remissopinion, inkl, löntagarorganisationerna, förordade detprivatexpansiva alternafivet, dvs, aft en del av produktionsufrymmet skulleavsättas för privat konsumfion. Lyckas vi med aft få ned den kommunalakonsumtionsökningen till den nivå som motsvarar förändringarna i befolkningsstrukturen,skulle alltså ett betydande överskott uppkomma i kommunsektorn som helhet år1987, Situationen varierar naturligtvis från kommun fill kommun, men totaltsett skulle situafionen bli mycket posifiv. Utskottet anser, och detta synsätt har man också i deborgerliga reservationerna fill finansutskottets betänkande, aft det kommunalaöverskottet infe bör tillåtas öka utan bör användas för att minskastatsbudgetens underskott. Regeringen har föreslagit att neddragningar skullegöras i vissa statsbidrag med sammanlagt . ochcentern har accepterat huvuddelen av dessa neddragningar, ca 1,9 miljarder, ochföreslår dessutom ytterligare åtgärder som begränsar kommunernas resurser.Folkpartiet har andra förslag till begränsningar av de kommunala resurserna.Totalt rör sig förslagen om resursindragningar motsvarande 5,5-6,5 miljarderkronor , Vi i utskottsmajoriteten kan ocksä tänka ossresursindragningar av den storleksordningen. Vi anser emellertid att vi bör avvakta något med att ange det totala beloppet och på vilket sätt indragningarna bör ske. ytterligareutredningsmaterial om den kommunala ekonomin att föreligga senare i vår. delsvet vi inte hur utskotten och kommer att ställa sig till de konkretaneddragningarna på olika områden som regeringen föreslagit ibudgetpropositionen. När detta klarnat får vi ta ställning till den totalaomfattningen av ätgärder gentemot kommunsektorn. Därtill kommer att vi måstebeakta regeringens i går framlagda förslag om höjda kommunala grundavdrag. Detförslaget innebär, med den utformning det har, att kommunernas inkomsterreduceras med , Behovet av ytterligare eller andra åtgärder får vi taställning till senare i samband med behandlingen av kompletteringsproposifionen.Men det är värt att notera att stora överensstämmelser råder om storleken avindragningarna, . Jag tycker att det i detta läge hade varit naturligt aftutskottet stannat vid att konstatera denna gemensamma syn på behovet av ochstorleken av de åtgärder som bör vidtas och att man hänvisat till att dennafråga kommer att behandlas senare i vår när ytterligare material föreligger. Vikommer t,.ex, senare att veta hur stora skatteutjämningsbidragen för är 1987kan beräknas bli. Det är olyckligt att partiernas företrädare i utskottet såhårt binder upp sig till sina förslag i partimotionerna. Vi har ju trots alltinte all information vi behöver för att ta ställning.