prot · G90938 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:38 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 15 §Mänskliga rättigheter, rätten till självbestämmande m. m. (forts, från prot. Fortsattes överläggningen om utrikesutskottets betänkande1985/86:2. 109 (); Jag ber kammaren om överseende med att jagåter tar upp frågan om . Jag tror att kammarkanshet har gjort vadsom varit möjligt för att strukturera debatten, men det betänkande vi nubehandlar innehåller en rad olika moment. Där intar dock Afghanistanfrågan enabsolut särställning, som motiverat att den behandlats i ett särskilt betänkande.Detta hade markerat den vikt vi lägger vid frågan och att den är av annankaraktär än frågan om kränkning av de mänskliga rättigheterna, som behandlas ibetänkandets övriga delar. Denna moderata uppfattning har förts fram i ettsärskilt yttrande, som har kommenterats. Vad beträffar Afghanistanfrågan handlar det här om ettövergrepp på ett alliansfritt land, om en snart sexårig ockupation avsovjetiska trupper och också om kränkningar av de mänskliga rättigheterna ilandet som har samband med ockupationen. Moderata samhngspartiets inställning till Sovjetunionensövergrepp på har alltid varit kristallklart fördömande. - Dettasagt för att bemöta . Två stora debatter i nyligenhandlade om och den vietnamesiska av stöddaockupationen av landet och om . De två resolutionerna fråndebatterna, som krävde borttagande av främmande trupp och självbestämmanderättför folken i de båda länderna, antogs med starka majoriteter och med blott ettfåtal röster från framför allt på nej-sidan. Ordvalet vid debatternavar fränt, och världssamfundets dom var klar. Det är av utomordentligt stor vikt att medklarhet, skärpa och konsekvens slår fast det grova brott mot folkrätten somSovjetunionens ockupation av utgör. Det ligger i vårt självklaraintresse att noga bevaka dessa brott. Vi är ju själva ett litet, alliansfrittland i en stormakts omedelbara närhet - har vältaligt berört justdetta. Mänskliga rättigheter, rätten till självbestämmande m. m. I vårt inlägg i FN-debatten om påpekas attFN-stadgans krav måste leda alla länder, men att särskilda krav måste ställaspå säkerhetsrådets ständiga medlemmar, som ju har en viktig uppgift att fylla iövervakningen av och därför borde föregå med gott exempel, I stället förs ett skoningslöst krig mot grupper iAfghanistan som vill leva i ett självständigt land och är beredda att slåss fördetta mål. Resultatet kan vi t, ex, avläsa i rapporter från ett litet fältlasaretti Röda korsets regi i i , nära gränsen tiH , togs här emot 199 krigsskadade, 478 operationer utfördes och nära 1 000patienter behandlades på annat sätt. Om man multiplicerar de här siffrorna med det stora antalsmå sjukhus som finns i och i , lägger till de tiotusentals offersom bristfälligt behandlas inne i landet och vidare multiplicerar först och sedan med , då får man en Hten uppfattning om dentragedi som drabbat , FN-rapportören har i ett omfattande dokumentbeskrivit de brott mot de mänskliga rättigheterna som ockupationsmakten begår.Han beskriver bl, a, den hemliga polisens, Khad, repressionsmetoder, inkl.tortyr. Åtta typer av tortyr finns verifierade. Man frestas citera far,när han beskriver de hemskheter han råkat ut för: "Jag annars kunde förtälja dig en saga. Vars minstaord ditt hjärta skuHe rista. Ditt unga blod till is förvandla," Men jag skaH bespara kammaren en närmare beskrivning. Rapporten ger också en noggrann beskrivning avterrorbombning och massakrer på civilbefolkning. Den ger fakta omgasanvändning. Den ger information om hur jordbmket lamslås, hur byar och åkrarförstörs, hur bevattningssystem görs obrukbara, hur bristen på mat drabbar inteminst barn. Här beskrivs också hur minor i form av leksaksdjur lockar till sigbarn och spränger bort deras händer eller ben. Det är viktigt att dessa fakta sprids över världen. Trotsallt finns hos en viss känslighet inför detta. Man gör i varjefall sitt yttersta för att nyhetsflödet från skall bli minimalt.Ett stort antal reportrar har också dödats under sina uppdrag i det fria ordetstjänst. Den fria världen har anledning att vara stoH över deras insatser. Tackvare dessa har vi en förhållandevis fullödig bild av vad som händer iAfghanistan, Så sent som i går hade ett reportagefrån landet. Jag läser inledningen till reportaget: "En 55-årig man surras fast vid en mina. Soldaterövar prickskytte mot minan. Efter ett antal försök blir det fullträff. Det endasom finns kvar är en hand, Mannens 'brott'? Han saknade pengar att ge tiHsoldaterna. Händelsen inträffade i byn iGhazniprovinsen i ," Det är också viktigt att konstatera att internationellafördrag, som anslutit sig tiH, innehåller regler mot vissa formerav urskillningslös krigföring såsom områdesbombning och användandet av vissasärskHt inhumana vapen. Brottet mot dessa fördrag måste med nödvändighet görafrågan om allvarliga avsikter med internationellaöverenskommelser akut. Kan vi över huvud taget lita på löften givna t. ex, inedrustningssammanhang? Trots allt detta måste vi självfallet ge FN:sfredsansträngningar i vårt fulla stöd. Ingenting lär väl skeförrän vi kan övertyga att med sina drygt 100 000 man lämnalandet. Vi har också alla skäl att helhjärtat ställa upp för de ca4 miljoner afghaner som flytt till och , I den mån det är möjligtmåste vi också bistå civilbefolkningen inne i landet. Den svenskaAfghanistankommitténs hjälpverksamhet är av omvittnat hög klass och bör hafortsatt starkt stöd. Vi hade för inte så länge sedan besök här i aven representant för motståndsrörelsen i , Han hade varit med omstriderna inne i landet. Det var två saker som frapperade mig när han talade omförhållandena i sitt land. Den första var hans absoluta övertygelse om seger, även omdet skulle dröja länge innan den var uppnådd, och den andra var hans sätt atttala om sina motståndare utan vrede, utan hat och utan bitterhet. Detta gav ettstarkt intryck. Det känns lätt och det känns rätt att hjälpa ett sådant folk. Mänskliga rättigheter, rätten till självbestämmande m. m. 110 () replik: sade att intar ensärställning i det betänkande som vi nu diskuterar. Vi är helt överens på denpunkten. Som vi har märkt av debatten har den också vridits i den riktning sommoderaterna efterlyste. Både och mitt eget anförande var klartkoncentrerade på , och framförde nu synpunkter påförhållandena i som vi helt kan instämma i. Det fanns egentligen bara en enda punkt i som jag vill kommentera. Det var när han, något i polemik mot mig,sade att inställning alltid har varit ett kristallklart fördömandeav den ockupation som äger rum i . Det var på den punkten som jagvar litet tveksam. Jag tittar förgäves efter moderata samlingspartiets namn iden lilla skrift som gav ut efter den kraftfuHamanifestation mot ockupation som hölls här i Stockolm den 23mars . I denna demonstration ställde hela Folkrörelsesverige upp. Depolitiska partierna var representerade, med ett enda undantag. Moderaternalyste med sin frånvaro. har vi fått en enig uppslutningbakom fördömandet av ockupation och solidaritetsförklaringen förAfghanistans pinade folk. Låt oss hoppas att vi får se också moderatasamlingspartiet i de nya manifestationer mot terrorkriget i somsäkert kommer slag i slag. 111IVAR VIRGIN (m) replik: Det kan inte vara obekantatt vi i moderata samlingspartiet har en viss inställning till demonstrationer iolika avseenden. Vi gör våra egna demonstrationer och ställer inte upp tillsammansmed andra partier. Prot.1985/86:38 Att den inställningen är välövervägd tycker jag visas bl.a, av att man Mänskliga rättigheter, rätten tUl självbestämmande m. m. brände upp ensovjetisk flagga under den demonstration som talade om.Detta är en oerhörd kränkning av . Även om vi i sak ärutomordentligt kritiska och fördömande när det gäller ockupationvill vi inte delta i demonstrationer där vi inte har kontroll över vad somhänder under demonstrationen. Det har vi inte när vi inte själva kan lägga uppprogrammet för den. Vi kan givetvis själva ordnademonstrationer där agerande i fördöms - och kommersäkerligen också att göra det. Av de skäl som jag just angav deltar vi dockinte i den typ av manifestationer som talade om. Detta ärett gammalt beslut, som knappast kan förvåna någon. Anf.112 (): Vi får aldrig förtröttas i arbetet för de mänskligarättigheterna. Vi måste alltid vara beredda att värna de enskildamänniskorna och deras rätt till personlig frihet, tanke- och åsiktsfrihet,yttrandefrihet och religionsfrihet. Mänskliga rättigheter är emellertid mer än så. Det ärockså en fråga om rätten till arbete, bostäder och utbildning. Det är rättentill en jämlik utveckling var man än bor i världen. På så sätt blir arbetet för mänskliga rättigheter intebara ett uttryck för individens rättigheter gentemot staten och statensskyldigheter mot individen, utan det blir också ett led i arbetet för fred ivärlden. Vi får från sida därför aldrig tveka i arbetetför en mer jämlik fördelning av världens resurser och i arbetet för att stärkamänniskors rättigheter. Utskottet ger också uttryck för den samstämmighet sområder mellan riksdagspartierna i dessa frågor och om detta ansvar, även om detfinns några smärre reservationer. Det behövs samstämmighet och gemensamma tag,om vi skall kunna medverka till att stärka människors rättigheter. I lider människor under det djupaste och grymmasteförtryck som skådats på länge i världen. Offentiiga massavrättningar sker oftaefter summariska rättegångar. Motståndsrörelsen Mojaheddin räknar med att ca 10000 människor har avrättats sedan revolutionen 1979,1 det material somMojaheddin sammanställt kan man se hur många hundratusentals barn som haravrättats. Jag har besökt Mojaheddins högkvarter i och samtalatmed dess ledare , Där hade jag också tillfälle att träffa någrairanska kvinnor som suttit i fängelse i men flytt därifrån. De bar på sinakroppar spår av den fruktansvärda tortyr som de utsatts för. En av dem hadefått inbränt "Mojaheddin" tvärs över bröstet - det finns ingenåsiktsfrihet i . En annan kvinna visade upp sina armar - de var fulla avärr efter skärsår. Hon hade dragits genom en glasruta och då satt upp händernaoch armarna för att skydda sitt ansikte. Jag vill inte gärna dra upp någon strid i dessa frågor,men jag måste säga att jag inte tycker att regeringen är tillräckligt kraftfulli sina fördömanden av Khomeini-regimen.Jag skulle önska att ni socialdemokrater själva såge skillnaden i ertengagemang för t. ex. och för . Skillnaden kommer att framgåmed all tydlighet för dem som läser detta protokoll, eftersom socialdemokraternahär har hållit ett brandtal om men knappast sagt någotalls om och om den fruktansvärda situationen där. centerkvinnor har varit och är aktiva när detgäller stödet till de iranska kvinnorna. Några av dessa kvinnor besökte vårförbundsstämma och berättade om den tortyr som de utsatts för. Just nuär något positivt på gång, för just nu diskuterar de politiska kvinnoförbundenett förslag att bjuda in några av de iranska kvinnorna tiH i början av nästaår för att samtala med dem och se vad vi kan göra för att stödja dem i derassvåra situation. Kan vi enas om detta skulle det vara mycket tillfredsställandeoch bra för själva saken. Beträffande bojkottåtgärder på handelsområdet hänvisarutskottet till principiella inställning - att vi endast ställer upp påsanktioner som är beslutade av FN;s säkerhetsråd. Men alla möjligheter attskapa opinion mot förtrycket i måste vi utnyttja. Kurdernas situation försvåras av att de bor spridda iflera länder, som Axel påpekade här. Utskottet framhåller att någonegentlig samlad kurdisk självständighetsrörelse aldrig har funnits utan att detär olika grupperingar med oHka politisk grundsyn som för kurdernas talan. Dettaär naturligtvis, liksom det rådande politiska läget i regionen, en försvårandefaktor för kurdernas situation. Utskottet framhåller som sin mening att det finnsanledning att påminna den internationella opinionen om de förföljelser som ägerrum mot kurderna, I har vi anslutit oss till detta och kommer attframöver följa regeringens agerande i frågan. och utvecklingen där känner man sorg över. Detvar 1975 som den forna portugisiska kolonin ockuperades av ,Motståndsrörelsen Fretilin drev det väpnade motståndet. Efter hand harmotståndet försvagats - Fretilins militära styrka anges till mellan 500och 700 man. Allt fler länder har erkänt överhöghet över området.Stödet för i FN har urholkats, och frågan har över huvud taget intebehandlats i FN , Här har alltså skett en gradvis utveckling, och ÖstraTimor är fast knutet till , Frågan som man ställer sig är: Ärdetta folkets vilja eller är det en uppgivenhet inför omständigheterna ochinför en övermakt? Det är nödvändigt att regeringen följer utvecklingen påÖstra och det är också nödvändigt att vi i håller ossunderrättade om övergrepp mot civilbefolkningen från sida, att vihåller oss underrättade om tortyr och försvinnanden och griper in där så ärmöjligt. Likaså bör utvecklingen i följas. Konflikten om har pågått . Det är entragisk konflikt som har orsakat befolkningen stora lidanden. Kriget hardessutom inneburit svårigheter att få bistånd att nå fram till de behövande. Vikänner alla till och har på ohka sätt arbetat med hungerkatastrofen i Etiopienoch vet hur svårt det är att nå fram med undsättning. Mänskliga rättigheter, rätten till självbestämmande m. m. Mänskliga rättigheter, rätten till självbestämmande m. m. Frågan om har, som utskottet säger, intebehandlats i FN , och inte heller OAU har gjort någotställningstagande i frågan. Det är viktigt att situationen också i dennaregion följs mycket noga och aktualiseras i internationella sammanhang när såär möjligt. Jag vill än en gång uttrycka tillfredsställelseöver att det är så stor samstämmighet mellan våra olika partier och att viutifrån denna samstämmighet kan gå ut i ett brett internationellt arbete ochgöra vad på oss ankommer, ta vårt ansvar i världen för att förbättrarättigheterna för människor var de än bor. Jag bermed detta att få yrka bifall till utskottets hemställan. Anf.113 AXEL () replik: Jag kan fatta mig mycket kort. Det mesta ärfru och jag överens om. Många talare har också vitsordat enigheten inomutskottet. Dock är det ett uttalande av som jag har funnit anledningatt replikera, och det är när hon säger att regeringen inte tillräckligtkraftfullt har fördömt regimen i , Både och jag tillhör utrikesutskottet.Utrikesutskottet har avgivit ett enhälligt betänkande. markering Hknar mer en extra piruett inför offentligheten än ett seriöst inlägg isakdebatten. får inte missförstå mig. Vi arbetar alla föratt åstadkomma någonting för de många människor som befinner sig i en svårsituation, vilket bl, a, gäller människorna i , Men det finns anledning attpåminna om att det inte finns någon reservation från eller ,Det är klart att vi skall hjälpas åt och föra fram vår kritik motmissförhållanden som råder, THl sist några ord om handeln med , Den har gått nerkraftigt, och det beror på medvetna ansträngningar från utrikesdepartementetatt nedbringa importen. Vår export till har aldrig varit särskilt stor.Det här är ett svårt arbete, när det t, ex, finns avtal som måste löpa ut. Detråder emellertid inget tvivel om att, med nuvarande omständigheter och regim iIran, vi strävar efter att inte skall ha några ekonomiska eller andraförbindelser än vad vi absolut måste ha, 114 () replik; Jag vill understryka att jag inte sade attregeringens agerande rent allmänt är otillräckligt när det gäller frågan om demänskliga rättigheterna. Så är det inte. Oavsett vilken regering som vi harhaft här i har det gjorts betydande insatser för att medverka till attstärka mänskliga rättigheter. Vad som är otillräckligt är regeringens agerande när detgäller , Jag har fått det mycket tydligt förklarat när jag har suttit häroch lyssnat på debatten och hört hur socialdemokraterna lagt tyngdpunkten påvissa frågor och knappast alls berört andra, Alla som läser detta protokollkommer att inse att det är en skillnad. Jag vill emellertid än en gång understrykaatt samstämmigheten är stor, och jag har yrkat bifall till utskottetshemställan. 115 AXELANDERSSON (s) replik; Att mäta intresset med vår taletid i debatten i kväH är att använda etttrubbigt instrument. Att jag inte nämnde i mitt inledningsanförande berorhelt enkelt på att vi i utskottet är överens och att jag därför ansåg attdebatten kunde föras om de frågor där det fanns skiljaktigheter. Möjligen vardet fel av mig att göra så. Föratt lugna vill jag hänvisa till vårt gemensamma utskottsbetänkande,där vi har skrivit ganska bra om situationen i och agerande föratt möta förtryckarregimen där. På den punkten är jag inte alls orolig. 1985/86:3827 november 1985 Mänskligarättigheter, rätten till självbestämmande m. m. 116 ELISABETHFLEETWOOD (m); I utrikesutskottets betänkande 1985/86:2 om mänskliga rättigheter harutskottet, som vi redan har hört, behandlat bl. a, de sovjetiska judarnassituation. Det har fallit på min lott att från moderat håH tala omSovjetjudarna, ISovjetunionen lever omkring två miljoner judar. Det betyder en knapp procent avbefolkningen, eftersom den uppgår till ca 250 miljoner. De sovjetiska judarnautgör dock av världens alla judar, och de är därför en storkontingent från judisk synpunkt. Dessa har således i stor utsträckning icketiHåtits att utvandra till , Antisemitismenhar funnits i många länder långt tHlbaka i tiden, inte minst i tsartidensRyssland, Judeförföljelserna och massmorden, de s,k, pogro-merna, under slutetav är väl kända. Efter revolutionen följde avlättnad, men under Stalintiden förvärrades situationen igen. Under slutet avdenna period hårdnade greppet om judarna ännu mer, och åren före dödvar trycket starkare än på mycket länge, är judarnas ställning i fortfarande minst sagt problematisk.Den judiska kulturen och den judiska religionen undertrycks. Judiska teatrarhar stängts. Det fanns 450 synagogor 1958, nu finns det 57.1 många av demsaknas rabbiner. Böcker på hebreiska får inte längre tryckas. Judiska ungdomarfår svårigheter, framför allt i den högre utbildningen. De får särskilt svårainträdesprov som gör att de inte kommer in på sina resp. utbildningsanstalter. Somjudisk medborgare pekas man ut och isoleras. Karikatyrer av judar i negativasammanhang är inte ovanliga. Det finns bilder som påminner oss om denförfärliga tidningen , som fanns . När vi som harvänner bland de judiska medborgarna försöker skicka brev och paket når de oftainte adressaterna. Judar som begär utresetillstånd - det finns bara en grundatt begära detta på, nämligen inbjudan från en släkting i - och icke fårdet mister ofta sina arbeten. Barnen får,efter det att föräldrarna blivit refusniks, lämna sina högskolestudier om dekommit dit. Det blir trakasserier m, m. Studium av hebreiskamotarbetar man. Vi minns väl alla , som dömdes tillförvisning från för förtal av , som det hette.Egentiigen var anledningen att han hade studerat hebreiska. Yosif Begun, enortodox jude som befinner sig i arbetsläger, Hder av 8Riksdagens protokoll 1985/86:37-38 Mänskliga rättigheter, rätten till självbe- . anginapectoris och är mycket svag, Hans främsta önskan var att få studera ochundervisa i hebreiska, är också dömd. Hos honom"hittade" man en pistol och ammunition. Det hade inte funnits därtidigare. Mängder av sådana exempel skulle kunna lämnas. Emigrationen stryps, 1947 var i alla fall Sovjetunionenmed i och medverkade aktivt till upprättandet av statenIsrael, Man hade väl då kunnat förvänta att också skulle hjälpa de Sovjetjudarsom så viHe att flytta till den nya staten. Sedan tillkomst har 250 000Sovjetjudar fått emigrationstillstånd; det skall inte förnekas. Men 1971 varutvandringen 13 000, kulminerade den med 51 000 för att sedan sjunka isnabb takt. var den 1 300 och 1984 under 1 000. Vi vet att ca 400 000 judar fortfarande väntar påutresetillstånd. Ännu fler vore det kanske om man inte hyste sådan fruktan förvad som skall hända om man begär detta utresetillstånd och inte får det och såledesblir en refusnik. Vad händer med make eller maka, vad händer med barnen? håHning i det här sammanhanget betyder heltenkelt att man åsidosätter allmänna förklaring om demänskliga rättigheterna där man säger; "har rätt att lämna varjeland, inbegripet sitt eget, och att återvända till sitt eget land." Efter anklagades västvärlden för attinte ha ingripit mot de nazistiska judeförföljelserna. Och vi kan väl konstatera att så var det verkligen. Man efterlyste en aktivitet på etttidigare stadium så att den förfäriiga utvecklingen eventuellt kunde hastoppats. Precis i den andan anser jag att vi måste observera denantisemitism som sprider sig i för att om möjhgt stoppa den, för att setill att också dessa människor får del av de mänskliga rättigheterna. Det finns enligt vad vi uppfattar starka skäl för attSovjet från svenskt håll skall uppmanas att ge ett klart och entydigt bevis påatt man respekterar de fundamentala mänskliga rättigheterna och att mansåledes, enligt den Helsingforsöverenskommelse som har bekräftatsfrån sovjetiskt håll, utan hinder av något slag öppnar sina gränser för dejudar med familjer som vill bli repatrierade till sitt land, sitt land ,Vidare att man för de många judar som kanske vill vara kvar i Sovjetunionenundanröjer all denna diskriminering som jag här har beskrivit och i ställetunderlättar för dem att utöva sin religion i , I betänkandet konstateras att har presenterat en rapport, där de sovjetiska myndigheternasbehandling av den judiska minoriteten i uppmärksammas ochkritiseras. Jag har den här i min hand. Det är ett dokument från ,Parliamentary Assembly, och jag skall med stor glädje ställa den tillförfogande för dem av kammarens ledamöter som vill ta del av den. Den har i fleraanföranden tagit upp de sovjetiska judarnas situation, senast vid jubileet avHelsingforsöverens-kommelsen 1975, och även vid i . För den enskilda individen diskriminerande och förnedrandeförhållanden är enligt vad utskottet säger helt oacceptabla. De stater som engång anslutit sig till överenskommelserna - i FN, i osv, - rörandepraktisk tillämpning av demänskliga rättigheterna har självfallet ett ansvar att också leva upp till deåtaganden som gjorts. Vi är mycket glada över att kunna konstatera attutskottet delar uppfattningen att sovjetmyndigheterna försvårar och ibland t,o, m. omöjliggör för judarna att utöva sin religion och sin kultur. Utskottetsäger också - och det är roligt att kunna konstatera detta -att man utgår frånatt regeringen också fortsättningsvis i lämpligt sammanhang ger uttryck förden djupa oro häröver som finns i och påtalar avsteg fråninternationellt överenskomna principer. Låtmig avsluta med att hävda att vi i , som lever i en demokratisk ochneutral stat, har ett grundläggande ansvar som vi både skall och vill iklädaoss vad gäller mänskliga rättigheter för människor i vår omvärld. Mänskligarättigheter, rätten till självbestämmande m. m. 117 HANS iHallstahammar (vpk); Aldrig har man hört så många diskutera så mycket om vad man är överensom. Det är faktiskt anmärkningsvärt. Det finns ju en gemensam uppfattning inästan alla frågor som behandlas i detta betänkande, inte minst i frågan omAfghanistan, som fått vara huvudnummer . Nutänkte jag tala om det som man inte är överens om, dvs, frågan om ,där vi kommunister har en avvikande åsikt, I debatten om Afghanistanformulerade från mycket bra vad som krävs iutrikespolitiska frågor. Han sade att det behövs skärpa, klarhet ochkonsekvens, öch är det någonting som saknats när det gäller behandlingen avfrågan om i så är det skärpa, klarhetoch konsekvens. Större virrighet när det gäller ställningstaganden och mervacklande inställning tiH ett litet folks rätt till självbestämmande är svårtatt finna i modern politik. Vihar två yrkanden i vår reservation, men egenthgen handlar det hela om den niosidor långa motion som vi skrivit. Den här frågan hör ihop med Sverigesagerande på en rad andra områden. Det handlar om att har bytt fot i FNinför utsikten att kunna öka sina exporter till den nya kapitalistiskamarknaden .