prot · G909127 · 1985-12-31 00:00:00 — Men man måste medverka och hjälpa till så att de kan göra det också.Jag menar att majoriteten inte gör det. Man visar ingen klar inriktning, hurman skall göra för att lösa idrottsstjärnornas problem. De är en tillgång förSverige, Det är en skyldighet vi har att se till att de också kan stanna iSverige, 159 MARIANNEANDERSSON (c) replik: hänvisade till den här utredningen som skall komma tillstånd, och han beklagade att den blivit försenad. Vi kan ju allihop tycka attdet är tråkigt och att den bör komma i gång och bli färdig så fort som möjligt.Men jag menar att man måste kunna göra någonting föridrottsföreningarna. Det kanske kan finnasnågot exempel pä snedvriden konkurrens där en Skattefrågor rörande ideella fö ren ingår, m. m. näringsidkarekänner sig litet trampad på tårna. Men i det stora hela tror jag att deexemplen är mycket få. Det är ju fråga om att man skall ha människor somverkligen lägger ned sin fritid på att göra ett sådant här arbete. Jag tror attKjell i högsta grad förstorar det här problemet. Den höjning till ettoch ett halvt basbelopp som vi yrkar på är högeligen berättigad. Jag kan bara anknyta till ett exempel där mangjorde beräkningar som visade att ledarinsatserna värderades till ungefär 6miljarder kronor -ideellt arbete motsvarande det löneläget presterades av dessaideellt arbetande föreningsledare. säger att idrottsstjärnorna ändå kommertillbaka till . Underförstått: vi behöver inte göra någonting, de kommerändå. Det är klart att de gör det, . De är ju svenskar. Det ärklart att de känner att de vill komma tillbaka till . Skall vi då kalltberäknande sitta och inte vidta några åtgärder för att underlätta för dem ochlåta dem slippa komma i den här valsituationen, detta dilemma som samtligaidrottsmän med höga inkomster hamnar i? Vi skulle kunna göra någonting positivtför dem i stället och visa vår uppskattning. 160KJELL () replik: Vi skall inte fortsätta att diskuteraskogskonton, för det gäller idrottsstjärnor. Om man skall göra regler är detklart att de bör omfatta alla, och det finns fler grupper än idrottsstjärnorsom tjänar mycket pengar. Inom idrottsrörelsen har manföreslagit ett system med någon form av fondering, och utredningen skallnaturligtvis ta hänsyn till de olika förslag som kommer in frånRiksidrottsförbundet. Det är möjligt att man kan tänka sig att justera något,men det är viktigt att vi i utformar regler som gäller alla, intebara idrottsstjärnor. sade att man har gratis arbetskraft, och detär naturligtvis riktigt. Jag ville bara peka på de bekymmer som kan uppstå vidinförandet av sådana här regler. Jag har förstått att utredningen även kommeratt ägna sig åt denna fråga. Det viktigaste, som jag ser det, är att de mindreidrottsföreningarna skall slippa en massa byråkrati och att reglerna skallstäda undan en hel del arbete för både idrottsledare och skattemyndigheter. Detgäller speciellt de mindre föreningarna. De större med egen administrationklarar nog av detta själva. tyckte att vi borde kunna göra någotunder tiden. Jag sade inledningsvis att vad gäller reklamen harriksskatteverket lagt fram en promemoria som övervägs inomfinansdepartementet. Redan under detta år har vi beslutat att ändra gränsen vadgäller mervärdeskatten . Det betyder mycket för mångasmå idrottsföreningar som kanske säljer litet godsaker under matcherna. Med dettayrkar jag bifall till utskottets hemställan, 161 (): Av den här debatten kan man lätt få intrycket att svenskafolket är uppskattat utöver förtjänst. Jag tycker att debatten har varitoerhört snäv och begränsad. Den har egentligen handlat om på vilket sätt man skall,kunna utöka skattefrälset i det svenska samhället. Med tanke på de stora fördelningsproblem vi harkvar att lösa i det svenska samhället är en sådan debatt alltför begränsad. Jagskall i stället ta upp en annan mera fördelningspolitisk aspekt påskatteproblemen. Det är just de fördelningspolitiska aspekterna vi måste ta itumed på allvar i vårt land, Imotion 1985/86:Sk212 har jag tillsammans med tre andra socialdemokrater begärten särskild översyn av beskattningsreglerna för stiftelser, Isitt utlåtande över motionen skriver utskottet bl, a.: "Utskottet kan inteannat än beklaga att det civilrättsliga lagstiftningsarbetet av olika skäl äter har blivit fördröjt.-- Utskottetutgår nu från att de grundläggande linjerna i den kommanderegleringen av de civilrättsliga frågorna kommer att klarna inom en näraframtid och förutsätter att en utredning om skattefrågorna i samband därmedtillsätts möjligt." Tillåtmig, herr talman, att som luttrad motionär i denna fråga uttrycka enförhoppning att skatteutskottet dén här gängen inte skall ha burit sitt svärdförgäves. Detta har nämligen varit ett långt lidandes historia. Efter att haarbetat utan att nå något som helst resultat insomnade 1975 årsstiftelseutredning stilla 1983, I den promemoria som 1983 överlämnades avutredningens närmast sörjande - det kan väl dess ordförande sägas vara -sägsbl. a,: "Utredningens arbete har visat att nuvarande stiftelselagstiftningi många avseenden är otillfredsställande. Frånvaron från en heltäckandecivilrättslig reglering av stiftelseinstitutet framstår också som en brist.Utredningen anser det angeläget att arbetet med tillskapandet av enstiftelselag får fortsätta." Ochnog har det arbetet fått fortsätta! Det har runnit mycket vatten under broarna,och fortfarande har vi inte sett något resultat. Stiftelserär en anonym komplex storhet i svensk ekonomi. Uppfattningarna om hur mångastiftelser det finns i eller hur stora värden de förfogar över varierarkraftigt. Att det rör sig om mångmiljardbelopp torde stå utom alla tvivel.Insynen i stiftelser är begränsad eller i många fall helt obefintlig. Denpolitiska viljan att reformera den otidsenliga stiftelselagstiftningen harhittills varit mycket liten. Mankan uppskatta antalet stiftelser i vårt land till 51 000, och de förvaltar enförmögenhet som i varje fall inte understiger . Det saknassom sagt en ingående civilrättslig lagstiftning beträffande stiftelser. Ensådan lagstiftning skulle tjäna mänga olika ändamål. Låt mig bara anföra ettpar exempel. Förs, k. allmännyttiga stiftelser gäller skattefrihet om man använder minst 80 %av avkastningen till allmännyttiga ändamål eller, som detheter, "högt kvalificerat behjärtansvärt syfte". Tolkningen av vadsom är allmännyttigt och behjärtansvärt är dock långt ifrån enhetlig. Det kanröra sig om vetenskaplig forskning, utbildning av fattiga men begåvadeynglingar från eller fattiga ädlingars rätt till underskottsavdrag. Detfinns alltså ett konglomerat av stiftelser. Vi saknar en överblick och enenhetlig lagstiftning. Jag kan anföra ett annat exempel för att belysa attnågonting måste vara fel, Inordvästra finns en stiftelse som heter . Det är en avläggare till Krapperups fideikommiss medanor Skattefrågorrörande ideella föreningar, m. m. , och denverkar/orme//r-jag stryker under det med ett tjockt streck - som en ideellstiftelse. Enligt stadgarna, som godkänts av Kungl, Maj:t 1967, har stiftelsentill ändmål: 1. att främja barns och ungdoms vård och uppfostran, 2. att lämna understöd åt behövande ålderstigna, sjukaoch lytta och 3. att främja vetenskaplig forskning, I stadgarnas 16 § heterdet bl, a,: "Det skall vara stiftelsen angeläget att behålla ett gottförhållande fill alla anställda och arrendatorer, förhålla sig som en fader för sinabarn och som en för sin nästa," Föratt det här inte skall missuppfattas vill jag avslutningsvis säga att jagtycker det är väsentligt att vi har kvar en möjlighet att i stiftelseformbedriva viss ideell verksamhet i det svenska samhället, under förutsättning attdet sker under ideella betingelser, men att näringsverksamhet, företagsverksamhetoch industriell verksamhet skall bedrivas i företagsform och inte medmöjligheter att undgå beskattning. Ju fler skattefrälsen vi skapar i detsvenska samhället, desto större blir skattebelastningen på de vanligalöntagarna, de som inte har möjlighet att med skatteplanering av olika slagundandra sig sitt solidariska betalningsansvar. Överläggningenvar härmed avslutad, (Beslutet redovisas efterdebatten om skatteutskottets betänkande 31,) Kammarenövergår nu till att debattera skatteutskottets betänkande 31 omkilometerskatten m, m. 163 (): betänkande 31 behandlar proposition 92 omkilometerskatten. Man kan säga att det i huvudsak rör frågan om kilometerskattensvara eller icke vara. Kilometerskatteninfördes och blev snart föremål för en hel del kritik. Det ledde till attregeringen fillsatte en utredning som kallades vägtrafikskatteutredningen.Denna utredning skulle utvärdera kilometerskattesystemet och bedömaalternativa skatteformer, Idecember 1984 överlämnade utredningen ett betänkande som kallas Kilometerskatteller brännoljeskatt. Som framgår av titeln till betänkandet var en särskildskatt på brännolja det enda alternativ till kilometerskatten som utredningentog upp till närmare behandling. Enligtpropositionen har finansministern liksom majoriteten av remissinstansernaföljt utredningens förslag. Finansministern avvisar följaktligen varje tanke påatt ersätta kilometerskattesystemet med en särskild skatt på brännolja. Moderatasamlingspartiets och företrädare i skatteutskottet har valt denmotsatta vägen. Vi säger i reservation 1 att vi anser attvägtrafikskatteutredningen och finansministern inte tillräckligt har beaktat tyngden iden kritik som riktats mot kilometerskattesystemet. Vi påpekar attkilometerskattesystemet är för besväriigt för fordonsägare, att bestämmelsernaär krångliga och att och är ensamma i om att tillämpa systemet.Vi slutar med att säga att vi anser att regeringen bör inrikta arbetet på attsnarast avskaffa kilometerskattesystemet och i stället införa samma system somtillämpas i de flesta andra europeiska länder, nämligen en särskild skatt påmotorbrännolja, I reservation 2 tar vi upp ett helt annat problem, menäven det handlar om kilometerskatten, I denna reservation sägs att om manändrar vissa skatter eller delar av skatter kan detta inverka snedvridandeeller styrande i icke avsedd riktning mellan t, ex, olika fordon eller olikadrivmedel, Endieseldri-ven bil kräver en betydligt större investering än enbensindriven bil, skriver vi i reservationen. Därför bör de körlängdsberoendeskatterna för dieseldrivna bilar vara lägre än för bensindrivna bilar. Så varockså förhållandet när kilometerskatten infördes. Men har de rörligaskatterna för dieseldrivna fordon höjts i betydligt snabbare takt änbensinskatten. Till föregående väckte jag en motion om detta.Den ledde till att i utskottet fogade ett särskilt yttrande tillbetänkandet, vilket vi avslutade med att säga att vi förutsatte att regeringeni sina kommande överväganden rörande vägtrafikbeskattningen skulle beakta dessasynpunkter. Något sådant beaktande har inte skett. Därför har nya motionerväckts, och har även en reservation fogats till betänkandet beträffandedetta. Vi framhåller också att den här snedvridningen accentuerasännu mer om regeringens senaste förslag till oljeskattehöjning vinnerriksdagens bifall, Dieseldrivna fordon har nämligen drabbats av flera skatter,dels en fast del som inte är körlängdsberoende, dels rörliga delar som ärberoende av körsträckan. Då har man dels kilometerskatt, dels allmänenergiskatt och än så länge också särskild avgift på brännolja. I och för sigkan man ändra dessa relationer genom att ändra någon ingrediens i det härskattereceptet. Vi skriver i reservation 2 att vi anser attkilometerskatteskalan bör omarbetas. Det är av visst intresse, för utskottetanför i sin skrivning om detta: "Regeringen har i en propositionföreslagit en höjning av den allmänna energiskatten på olja med ca perliter, och kommer att behandla den propositionen. Det finnsdå anledning att återkomma till de frågor motionärerna tagit upp, och iavvaktan härpå avstyrker utskottet motionerna." Jag har litet svårt att tro att våra synpunkterbeträffande detaljer i beskattningen kan ha någon utsikt att bli nämnvärtbeaktade i den kohandel om oljeskatten som just nu pågår. Däremot är det avvisst intresse att det också med anledning av den propositionen förekommermotioner om kilometerskatten, motioner som inte behandlas nu därför att de intehar hunnit längre än till ett preliminärt beslut i utskottet. Dessa motionerinnehåller just krav på det som vi framställer önskemål om i reservation nr 2. Jag tror att ett huvudfel är att vägtrafikbeskattningenhar kommit att behandlas på det viset sedan vi återfick socialdemokratiskregering att det huvudsakligen är fråga om fiskala intressen, en mjölkko förfinansministern. Därför är det svårt för andra synpunkter ~ trafikpolitiska,miljöpolitiska och Kilometerskatten m. m. Kilometerskatten m. m. sådana - att komma till sin rätt vid behandhngen av dessafrågor. Det ärkanske inte någon idé att nu ha en djupgående debatt om alla detaljer. Vi fårhålla de här problemen levande och återkomma. Jag hoppas vi kan ta upp dem vidett tillfälle när de fiskala synpunkterna är mindre påträngande och detrafikpolitiska och miljöpolitiska kan få större chans. Jag yrkar bifall, herrtalman, till reservationerna 1 och 2, Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, 164 (): Kilometerskattesystemet infördes den 1januari 1974, Kilometerskatten infördes huvudsakligen därför att den - jämförtmed den dåvarande brännoljeskatten - ansågs ge bättre möjligheter att anpassabeskattningen efter kostnadsansvarighetsprincipen. En kilometerskatt ger ju enbeskattning av det enskilda fordonets faktiska körsträcka, och det var det somvar eftersträvansvärt. Emellertid ställer systemet stora krav pä den enskildefordonsägaren. Alla kilometerskattepliktiga fordon skall vara utrustademed en särskild räknare som registrerar körsträckan, och denna räknare skallfordonsägaren betala. Kilometerräknarapparaturen skall vara plomberad. Den skallbesiktigas innan fordonet tas i bruk och . Dessutom skallapparaturen besiktigas efter ingrepp i den. Om räkneapparaturen slutar fungeraskall den repareras och besiktigas . Annarsinträder brukareförbud för fordonet. Kilometerskatten betalas i efterskott, och skatteperiodenavser . Fordonsägarna skall stämpla ett kort i räknaren sistamånaden i varje sådan skatteperiod. Utförs inte stämplingen i rätt tid medför dettaskönsbeskattning och förseningsavgifter. Vid utlandskörning skall avstämplingske vid gränsen. Dessutom föreligger krångliga bestämmelser för den utländskadieseldrivna trafiken i . och är, som redan påpekats, de enda ländernai som tillämpar det här systemet. Även för myndigheterna har kilometerskattesystemet gettupphov till praktiska och administrativa besvärligheter. Eftersom kilometerskattesystemet utsatts för kritik fickvägtrafikskatteutredningen i uppdrag att undersöka om kilometerskatten ären lämplig skatteform för de. brännoljedrivna fordonen eller om någonalternativ skatteform kan vara att föredra, vände sig samma är tillmyndigheter och organisationer och begärde synpunkter påkilometerskattesystemet. Deras svar på frågorna är en intressant läsning. Flera länsstyrelser framförde då kritiska synpunkter påsystemet, såsom att det var alltför krångligt och svårhanterligt.Tullmyndigheterna ansåg att uppgifterna med vägtrafikskatten tog mycket tid ianspråk och att det förelåg svårigheter att tillräckligt kontrollerapersonbilstrafiken. stri- ochbilgrossistförening menade att kilometerskattesystemet var allmänt otympligt.Motorbranschens riksförbund tyckte att kilometerskattesystemet skulleavskaffas. ansåg kilometerskatten vara alltförkrånglig. och ville ha en fastskatt. Trots dessa synpunkter kom vägtrafikskatteberedningen framtill att kilometerskattesystemet skulle vara kvar. Det förslaget framförs ocksåi den proposition som vi nu behandlar. Kilometerskattesystemet är byråkratiskt,tungrott, komplicerat och dyrbart. Kritik har särskilt riktats mot effekternaav driftstörningar när det gäller räkneapparaterna, möjligheten att manipuleramed mätaren samt att vissa regler är alltför krångliga. Då det gäller driftstörningar visar undersökningar för1982 att det i av alla personbilar hade förekommit något ingrepp iräkneapparaturen. Motsvarande siffra för lastbilarna och taxibilarna, sommättes särskilt, var resp, , Alternativet till kilometerskatten är en brännoljeskatt.Den har överlägsna fördelar i fråga om enkelhet och smidighet för såvälenskilda fordonsägare som myndigheter. Antalet skattskyldiga medmärkningsanordning blir mycket litet i förhällande till antaletkilometerskattepliktiga fordon. Den totala kostnaden för ett system med brännoljeskattblir dessutom väsentligt lägre än kilometerskattens kostnad. En skatt påbrännoljan gör också fordonsägarna mer benägna att spara bränsle. Vi i vill i detta sammanhang påpeka attdieselskatten har höjts med inte . Bensinskatten harunder höjts med . Detta innebär att driftkostnaden fördieselbilen har passerat driftkostnaden för bensinbilen, trotsatt dieselbilar i genomsnitt förbrukar mindre drivmedel. Resultatet av en för den enskilde fordonsägaren krångliguppbördsmetod och den ogynnsamma kostnadsutvecklingen aren kraftigt minskadmarknad för dieselfordon i . Med tanke på att dieselfordonen är mermiljövänliga och energisnåla än bensinfordonen är detta en olycklig utveckling,allra helst som det av beredskapsskäl är viktigt att det i fredstid finnsavsättning för diesel, då försvarsmaktens fordonsflotta till huvudsaklig del ärdieseldriven. Om man inför en brännoljeskatt måste man vara medveten omatt eldningsolja 1 också kan användas för motordrift. Därför måste denna oljamärkas. De flesta länder i märker sin eldningsolja med furfurol, ofta ikombination med ett färgmedel. Jag förutsätter att samma princip kan användasockså i . Vi i anser att fördelarna med en brännoljeskattfrån framför allt fordonsägarnas synpunkt är så stora attkilometerskattesystemet bör ersättas. Med detanförda yrkar jag bifall till reservation 1. Den som är höggradigt invalidiserad och somför sin förvärvsverksamhet eller utbildning behöver bil eller annat motorfordonskall enligt bestämmelserna i vägtrafikskattelagen befrias från skatteplikt påfordonet. Omlänsstyrelsen har befriat fordonet från skatteplikt skall riksskattever- Kilometerskatten m. m. Prot.1985/86:127 ket till ägaren betala ut ett belopp som svarar motförsäljningsskatten, om ansökan om en sådan utbetalninginges i samband med att fordonet 1.. , registreras. En bokstavstolkning av lagtexten har medförten restriktiv praxis,som innebär att försäljningsskatten inte har ansetts kunna återbetalas ifallinte ansökan om befrielse från försäljningsskatten har skett just i samband medregistreringen, Lagens syfte är emellertid att en handikappad skallbefrias från skatteplikt. Det kan då inte vara rimligt att befrielsen absolutmåste ske i samband med fordonets registrering. Därför bör 13 § i lagen omförsäljningsskatt på motorfordon ändras på denna punkt. Med dettavill jag yrka bifall till reservation 4. 165 MARGÖ (vpk): Om man som handikappad har lyckats med detenorma konststycket att bli berättigad till bilbidrag, blir man också befriadfrån att betala vägtrafikskatt. Men när man sedan blir ålderspensionär, bhr manskyldig att betala vägtrafikskatten. Detsamma inträffar om man blir förtidspensionär, I två socialdemokratiska motioner, den ena med MargaretaPalmqvist som första namn och den andra med som första namn,föreslås att det skall finnas en generell befrielse från vägtrafikskatt förhandikappade som har fått en bil på grund av sitt handikapp. Vi i vpk tyckeratt motionernas krav är så angelägna att vi har velat följa upp dem med ensärskild reservation till det här betänkandet. Det är reservation nr 3, som jagyrkar bifall till. Motionärerna pekar på att handikappade efterpensioneringen givetvis är lika beroende av att kunna förflytta sig som innande blev pensionerade och att bilen mäste anses som ett tekniskt hjälpmedel.Bilen är ju ett hjälpmedel som ersätter rörelseförmågan. Den handikappade kaninte på samma sätt som vi gå och ta en buss eller andra kollektiva färdmedelutan är i högsta grad beroende av sin bil för att kunna leva ett någorlunda normaltsocialt liv. Det har alltså inte bara med möjligheten att arbeta att göra. Vidare tjänar handikappade generellt sett alltid mindre änicke handikappade, så det finns inte så stora möjligheter att under denyrkesverksamma tiden samla på sig ett kapital som man sedan kan använda vidpensioneringen. Vi vet att vid pensioneringen minskar allas inkomster. det läget också bli skyldig att betala vägtrafikskatten kan vara en sä svårekonomisk påfrestning att den handikappade är tvungen att göra sig av med denegna bilen. Det kan tyckas märkligt, men i det läget kan det bli lönsamt förden handikappade att i stället anlita färdtjänsten. Men det blir inte lönsamtför samhället, för det är mycket dyrare att låta någon åka färdtjänst som istället kunde klara sig med en egen bil. Motionärerna påpekar att det finns andra grupper som haren generell befrielse från vägtrafikskatt. De pekar på dem som harveteranbilar. Det må väl tyckas märkligt att det kan anses vara sä viktigt attha en veteranbil att man därmed skall vara befriad från vägtrafikskatt, medanskälen inte anses tillräckligt bärande för att handikappade pensionärer skallbefrias från den skatten. Vi tycker som motionärerna att det nog borde vara precistvärtom: om det så att säga är en ekonomisk fråga, att samhället inte har rådatt låta handikappade pensionärer vara befriade från vägtrafikskatt, sä är viockså beredda att dra in förmånerna för dem som har veteranbilar. Men eftersom de handikappade pensionärerna inte är någonså förfärligt stor grupp - det rör sig om ungefär 2 000 personer - kan detknappast vara en ekonomisk fråga. Men det är väldigt svårt att förståutskottets motivering i det här avseendet. Man pekar på att det finns praktiskaskäl - som förmodligen är tungt vägande - för att veteranbilsägarna inte skallbehöva betala vägtrafikskatt, men man har tydligen inte mycket till övers försociala och mänskliga skäl, som måste anses starka, för att handikappadepensionärer skall få denna befrielse. Utskottet hänvisar också till den nu tillsattabilstödsutredningen, som skall se över olika förmåner i samband med bilstöd.Man menar att så länge denna utredning arbetar kan man inte komma med någotförslag på området. Men det finns ingenting som hindrar att framläggaett förslag, ifall tycker att en fråga är så angelägen att man villgöra något trots att en utredning arbetar inom området. Vi menar att dennafråga är så pass angelägen att det finns skäl att följer förslaget ireservation 3 om befrielse från vägtrafikskatt för handikappade som ärpensionärer och innehar bil. Jag yrkarbifall till reservation 3, Kilometerskatten m. m. Anf.166 (): Som några av talarna redan sagt infördes kilometerskattenden , bl. a, för att beskattningen skulle anpassas till den s, k,kostnadsansvarighetsprincipen. Man ville alltså uppnå en bättre anpassning avde rörliga skatterna på vägtrafiken till de samhällsekonomiska marginalkostnadernaför trafiken. Kilometerskatten ansågs också ha vissa fördelar urkontrollsynpunkt. Av och till har kilometerskatten utsatts förviss kritik. Därför fick vägtrafikskatteutredningen i uppdrag attutvärdera kilometerskattesystemet och bedöma alternativaskatteformer. Det har man utfört med stor grundlighet, och 1984 var betänkandetKilometerskatt eller brännoljeskatt färdigt. Här slår man bl, a. fast att kilometerskatten visseriigenhar nackdelar, men om man skulle välja en ny skatteform skulle man göra det"endast om den har uppenbara och odiskutabla fördelar framför den äldreskatteformen", I samma andetag konstaterar man att den genomgång man gjortinte visar att det finns några sådana nya skatteformer. Det är en uppfattning som majoriteten av tillfrågaderemissinstanser ansluter sig till och som finansministern följdriktigt gör tillsin i föreliggande proposition.