prot · G90931 · 1985-12-31 00:00:00 — Hur denrättsliga situationen i detta avseende rätteligen är att beteckna fallerutanför vårt överläggningsämne; den är emellertid behandlad ikonstitutionsutskottets betänkande 1984/85:30 med anledning av borgerliga kravpå en parlamentarisk utredning i denna fundamentala fråga - jämför arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /86:1. Att fackföreningarna hur som helst är en mycket viktigoch mäktig del av vårt samhälle är uppenbart. Föreningarna kan dessutom vararika. Är det inte, fru talman, underligt att bara denna typ avassociationer är undantagen från det normsystem som ansetts böra uppställas förövriga associationer, hur små och obetydliga de än må vara. Borde det inte varasjälvklart att de organ, som tillagts rätt att besluta i offentligaangelägenheter och även eljest med samhällets stöd blivit utrustade med maktoch inflytande, själva skall vara'underkastade offentliga regler för sinverksamhet. Hur skall man annars t. ex. veta att fackföreningens beslut är ettkorrekt uttryck för medlemmarnas vilja? Den frågan ställde sig regeringsrätteni det berörda lagstiftningsärendet rörande närvarorätten i kommunalanämnder (prop. 1984/85:200 s. 64). Vad gäller vidare helt generellt i relationen mellan denenskilde och fackföreningen beträffande; - möjligheten attfå ett beslut från föreningens sida överprövat, - rätten att fåinträda i föreningen, - rätten att varakvar i föreningen, - rätten attutträda ur föreningen samt - rätten attslippa bli ansluten till en förening moi sin vilja? Vad blir då svaren pä de ställda frågorna? Kan medlem obetingat få ett föreningsbeslut överprövat medhänsyn till beslutets konsekvenser för honom? Medjeinmen kan t. ex. anse attförening- Lagstiftning beträffande ideella föreningar Lagstiftning beträffande ideella föreningar en brutitmot likhetsprincipen och behandlat honom orättvist. Vad gäller beträffandetidsfrister och jäv m. m.? Svaret är att överprövningsrätt som sådan finns ivissa förbunds stadgar men däremot ej i alla. Det anses oklart om internöverprövningsrätt existerar utan stöd i stadgar. Och domstol är ej utan vidarebehörig att ingripa. Rättsläget är nämligen inte helt klart rörande förfördeladmedlems rätt att få skadeståndstalan prövad vid domstol. Kan en arbetstagare vägras inträde i en fackförening, omhan uppfyller de formella kraven? Som regel släpps alla sökande in, men i enhel del stadgar finns det stort utrymme för diskretionär prövning. Anser styrelsenatt det föreligger särskilda skäl för vägran, avvisas sökanden utan . I fall av uteslutning är den enskilde medlemmen utlämnadåt betydande skönsmässig bedömning från fackföreningens sida - omdömet ärförfattarnas till den av juridiska fakulteten i utgivnaskriften s. 88. I skriften berörsför övrigt två mycket uppmärksammade uteslutningbeslut (och ), som enligt författarna () visar - och citerar jag - "hur fullständigt rättslösden enskilde medlemmen blir när denne kommer på kant med förbundsledningen. Deskönsmässiga uteslutningsförbehållen i stadgarna gör att praktiskt taget alltbeteende från den enskildes sida kan betraktas som uteslutningsgrundande. Dåskall man ändå komma ihåg att i de fall som redogjorts för så har detbeslutande fackliga organet genom sina egna beslutsmotiveringar visat att detej fanns grund för uteslutningarna; likväl kan ett beslut om uteslutningfattas. I andra fall åter är detta inte fallet utan vederbörande beslutandeorgan kan lugnt anföra att visst beteende är illojalt gentemot den fackligaorganisationen och inget annat än lämplighetsinvändningar kan anföras mot beslutet. "Och sedan kommer det viktiga; "Den enskilde medlemmens rättssäkerhet synesobefintlig." Härtill kommer - tillägger författarna - att skiljeklausulerkan lägga hinder i vägen för överprövning av uteslutningsbeslut i domstol. Att det kan ha sina vedermödor att utträda ur enfackförening visas med all önskvärd tydlighet av ett färskt rättsfall frånhögsta domstolen (NJA 1982 s. 853). En person som ville utträda ur ansåg sig tvungen att ta domstol till hjälpmen möttes där av invändningen från förbundets sida, att tvisten enligtförbundets stadgar skulle slitas av skiljemän - fem till antalet - av vilkavardera parten skulle utse två och den femte. Högstadomstolen fann att den här stadgeklausulen med hänsyn till obalansen iskiljenämndens sammansättning ingav allvarliga betänkligheter frånrättssäkerhetssynpunkt och underkände klausulens giltighet. I sin dom - som ärendast - anmärkte högsta domstolen att i LO;s kommentar till normalstadgarnaför av uttalas; "Fackföreningsrörelsens principiellainställning till utträdesrätt för medlem ur ett fackförbund är den, att sådanrätt saknas." I höll två av ledamöterna före attEuropakonventionen rörande de mänskliga rättigheterna i sin artikel omföreningsfrihet (artikel 11) torde omfatta frihet såväl att ej ansluta sig tillfackförening som att utträda ur en sådan. Ägerslutligen en förening rätt att ansluta sina medlemmar till en annan förening?Har man laglig rätt att slippa tillhöra en förening? Här tangeras den laddadefrågan om kollektivanslutning. har det från socialdemokratiskt hållmed eftertryck hävdats, att lagstiftning till den enskildes skydd skulle kränkaden grundlagsfästa föreningsfriheten. Frågan hur det förhåller sig har nyligenfått sitt svar av lagrådet (KU 1984/85:30). Lagrådet fann, att grundlagen ickelägger hinder i vägen för att i lag förbjuda kollektivanslutning. Man tillade,att det kunde ifrågasättas "om föreningsfriheten omfattar åtgärder frånmedborgares sida som innebär att andra personer mot sin vilja eller i vart fallutan egen medverkan ansluts som medlemmar till en förening". Sammanfattningsvisframgår ovedersägligen att det rättsliga tillståndet till en del äroefterrättligt från rättssäkerhetssynpunkt. Och omdömet gäller även utanförfackföreningarnas område. I högsta domstolens domar kan man hitta processer omuteslutning av medlem ur tandläkar-förening, kennelklubb, båtklubb ochmannekängförening. Beslutet om uteslutning kan även i sådant fall drabba denenskilde mer eller mindre hårt. I fallet med uteslutningen ur en båtklubb - föratt nämna ett av fallen - gällde konsekvenserna tillgång till hamn ochbåtuppläggningsplats, anordningar vilka sannolikt tillkommit med stöd från detallmänna. Är det inte mot denna bakgrund, fru talman, obegripligtatt man från socialdemokratisk sida vägrar tillmötesgå krav på lagstiftning medhänvisning till att det inte finns behov av rättsnormer? Är inte denna vägrani själva verket avslöjande för inställningen till den enskildes rättssäkerhetdä motparten utgörs av ett kollektiv, en korporation? Rätten sitter ispjutstångs ände. En sådan syn på rättssäkerhet är mig fullständigt främmande;den skrämmer mig. Jag yrkar därför, fru talman, bifall till den gemensammaborgerliga reservationen med dess krav på utredning av frågan om lagstiftning. Lagstiftning beträffande ideella föreningar 49KJELL-ARNE (); Det är säkert allmänt bekant vilken betydelseföreningarna i har och att de nästan undantagslöst är ideellaorganisationer. De allra flesta svenskar deltar mer eller mindre aktivt i detsvenska föreningslivet. Man blir som regel medlem i en förening därför att mansympatiserar med den verksamhet som bedrivs inom föreningen. Det är mot denna bakgrund desto märkligare att den ideellaföreningen inte omfattas av någon lagstiftning. Det är därför också alldelesnödvändigt att en lagstiftning kommer till stånd som bl.a. reglerar inträde i,kvarstan-nande i och utträde ur en förening. Det efterlyses också grundlägganderegler för i vilken utsträckning en ideell organisation är en juridisk person. Det är även angeläget att en lagstiftningförhindrarorganisationsklausuler, dvs. sådana klausuler sorn innebär att man för att fåanställning måste vara medlem i en viss organisation. Det är också av väsentlig vikt att minoritetsskyddetregleras. Det är inte rimligt att en medlem skall vara bunden av ett beslut somfattas utan hans medverkan eller som berör frågor utanför föreningensverksamhetsområde. Fortsättningsvis är det viktigt att lagstiftningen kommeratt omfatta ekonomi och revision, skadeståndsskyldighet, ansvar för uppkomnaförbindelser samt upplösning av föreningen. Lagstiftning beträffande ideella föreningar Med stöd av detta yrkar jag bifall till den gemensammaborgeriiga reservationen. 50 (): De ideella föreningarna har synnerligen storbetydelse i hela vårt samhälle, för olika grupper, olika meningsinriktningaroch för den enskilde. Den enskilde; ges genom föreningarna såväl möjlighet atthävda sina intressen och rättigheter som förutsättningar för att tillsammansmed likasinnade arbeta för det man anser vara rätt och riktigt och intressant.För hela vårt demokratiska samhällssystem är ett fritt och av statsmakternaoberoende organisationsväsende av största betydelse. Förenings- och organisationsfrihetenär grundlagsfäst och får självfallet inte begränsas. Den fråga som vi nu diskuterar och som behandlats avlagutskottet gäller om det inte skulle vara av värde att inom ramen för dengrundlagsfästa föreningsfriheten ha en lagstiftning om ideella föreningar,främst i syfte att ge grundläggande regler om den enskildes ställning inom ochgentemot en organisation. Vi behandlar tre motioner, varav en med mig somhuvudmotionär. har den enskilde medlemmens rättigheteroch skyldigheter inom en organisation . Framför alltgäller det den begränsning av den enskilde medlemmens beslutanderätt som vissaorganisationer tillämpar. Det största intresset och den starkaste kritiken hardärvid riktats mot kollektivanslutningen av fackföreningsmedlemmar till detsocialdemokratiska partiet. Det är en fråga som handläggs av ,men jag vill erinra om att i en motion föreslog en lagstiftning.Vårt förslag till lagstiftning har granskats av lagrådet, som inte haftnågot att erinra mot förslaget. Något som också har visat att det finns stor anledning attslå vakt om den enskildes ställning inom organisationerna är uppmärksammadefall av uteslutning eller hot om uteslutning av medlemmar samt fall därförening avtalat med visst försäkringsbolag om kollektiva försäkringar för sinamedlemmar utan att ha inhämtat medlemmarnas samtycke. I samband med att vi behandlade arbetsmarknadsutskottets betänkande diskuterades frågan om attvissa organisationer blockerar enmansföretagare som inte har några anställda.Föreningen riktar i sådana fall åtgärder mot en företagare som föreningen ickehar något avtal med. Mot bakgrund av en rad förhållanden på detta område finnsdet således starka skäl att noggrant överväga behovet av samhälleliga reglerför den enskildes grundläggande rättsställning inom och gentemot enorganisation. Som vi ser det bör reglerna förutom skyddet motkollektivanslutning, som skall regleras i särskild lag, gälla exempelvis rättenatt bli medlem i, rätten till utträde ur och rätten att stå utanför enorganisation, rättigheter och skyldigheter vid hot om eller beslut omuteslutning samt kollektiva beslut avseende medlems förhållanden utanförområden som omfattas av organisationens uppgifter. Ytterligare frågor där enlagreglering kan övervägas är minoritetsskyddet, ekonomi och revision,skadeståndsskyldighet, ansvar för uppkomna förbindelser och upplösning avförening. Andramotiv för att överväga en lagstiftning är de synnerligen viktiga funktionersom föreningar som är organiserade som ideella har i vårt moderna samhälle. Detgäller föreningarnas funktioner både som företrädare för sina medlemmar ochsom handhavare av viktiga uppgifter som de anförtrotts av samhället. Jämför man med vad som gäller för ekonomiska föreningarfinner man att det alltid betraktats som naturligt att ha en lagstiftningavseende dessa. Lagen om ekonomiska föreningar innehåller dels reglermotsvarande aktiebolagslagens regler för aktiebolagen, dels också regler ommedlems rättigheter och skyldigheter samt om minoritetsskydd. Något av dettaborde kunna ingå även i en ramlagstiftning som gäller ideella föreningar. Denna fråga har diskuterats vid upprepade tiHfällen här iriksdagen. Under åtskilliga år avvisades de krav som framfördes med ganska bredmajoritet med hänvisning till att man ville avvakta det utredningsarbete sompågick. a. ville man avvakta stiftelseutredningen och nyaarbetsrättskommittén, och man har också hänvisat till kooperationsutredningensöversyn av lagen om ekonomiska föreningar. sade också vi fråncenterns sida att vi inte ville ta ställning till frågan om utredningbeträffande en ramlagstift-ning-förrän resultatet av de olika utredningar sompågick förelåg. Det är ju så att dessa utredningar har avslutat sitt arbete förflera år sedan. Nya arbetsrättskommittén avslutade sitt arbete , ochstiftelseutredningen upphörde i och med ett regeringsbeslut . har lagt fram sitt förslag. De skäl för avslag pådessa motioner som tidigare fanns föreligger alltså inte längre. Vad vi nu har att ta ställning till är: Vill vi eller villvi inte låta utreda frågan om en ramlagstiftning för ekonomiska föreningar? Närnu socialdemokraterna med, som jag gissar, stöd av vpk framhärdar i sittyrkande om avslag på motionerna måste man fråga sig; Vad är detsocialdemokraterna är rädda för, eftersom de inte vill låta utreda dessafrågor? Vilka nackdelar skulle det föra med sig, om man låter utreda dessafrågor och får dem klarlagda? Från centerhåll hävdar vi att det är naturligt att manlåter utreda frågan om lagstiftning beträffande ideella föreningar. Vi harmotionerat därom , och jag vill slå fast att detta krav från vår sidagrundar sig på att vi helt enkelt vill slå vakt om föreningslivet, ommedlemmarna och om variationsrikedomen i föreningslivet. Föreningslivetfyller, som jag redan sagt, synnerligen viktiga uppgifter, och vi skall slåvakt om dess frihet och de enskilda medlemmarnas ställning. är detviktigt att vi utformar regler så att vi stärker föreningslivets ställning, såatt vi ökar förutsättningarna för både medlemmarnas och övrigasamhällsmedborgares tilltro till föreningslivet. Kravet på en utredning om en ramlagstiftningom ideella föreningar är väl motiverat - behovet finns. Skäl för att avvisadessa krav saknas helt. Ideella föreningar betyder synnerligen mycket i vårtmoderna samhälle och kommer av allt att döma att göra det även . Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till denreservation av de tre icke-socialistiska partierna som är fogad tillbetänkandet. 51STIG (); Egentligen skulle jag när det gällermotionerna 1984/85:694, 296 och 1670 kunna vara lika kortfattad som utskottetsmajoritet när man i 5 protokoll 1985/86:31 -32 betänkandetförst erinrar om att motioner med det här syftet harbehandlats av inte mindre än sju gånger -senast våren 1984.Motionerna har varje gång avslagits. När utskottet sist hade att ta ställningtill motioner av liknande innehåll, så konstaterade man att det saknades skälför en lagstiftning om ideella föreningar. har inga nyaomständigheter som gör att bör frångå sitt tidigare ställningstagandeframkommit. Detta föranleder utskottet att slutligen konstatera att motionernaockså den här gången bör avslås. Låt mig inledningsvis, för att inte glömmabort det, yrka avslag på motionerna och bifall till utskottets hemställan. Motivenför mitt avslagsyrkande är flera. För det första; Något nytt har inte framkommit - varken imotionerna eller i inläggen här . För det andra; Det pågår ett visst utredningsarbete på dethär området. Stiftelseutredningen.har, som nämnde, arbetat med enöversyn av lagstiftningen om stiftelser och har överlämnat sitt arbetsresultati form av ett antal promemorior till . Enligt vad jag harinhämtat arbetar man intensivt inom påförslag till en ny lagstiftning på det här området. Det är ännu för tidigt attsäga hur snart detta förslag kan underställas för beslut. har också framlagt förslag om visslagstiftning när det gäller föreningar. Även detta förslag övervägs förnärvarande inom , och här kan man vänta sig enlagrådsremiss /86. När det sedan gäller själva behovet av en lagstiftning omideella föreningar vill jag till en början konstatera att man i motionerna intehar kunnat peka pä några missförhållanden, som bör föranleda en lagstiftning. När man läser motionerna är det påfallande attmotiveringarna för lagstiftning om ideella föreningar alltid berörförhållanden inom de fackliga organisationerna. Man kan därför fråga sig ominte motionärerna avser en lagstiftning som enbart riktar sig mot fackligaorganisationer snarare än en lagstiftning rörande ideella föreningar. Låt migta några exempel ur motionerna. I de moderata motionerna framhålls att det finns ett behovav grundläggande regler beträffande ideella föreningar, "inteminst", säger man, "med hänsyn till den stora roll som mångaföreningar och då fackliga spelar i dagens samhälle". I centermotionen framhålls att en lagstiftning - förutomregler om rätten till inträde i och utträde ur föreningen - bör innehållaregler om negativ föreningsrätt. När det gäller det sistnämnda kan detkonstateras att sådana regler knappast hör hemma i lagstiftning om ideellaföreningar, utan de hör till den arbetsrättsliga lagstiftningen. Frågan har,förutom här i kammaren, ingående diskuterats i samband medreformeringen av den arbetsrättsliga lagstiftningen . Man kom dåfram till att någon speciell reglering beträffande negativ föreningsrätt intevar behövlig. Om den frågan återigen väcks på borgerligt håll, vill jagunderstryka att den absolut inte hör hemma i detta sammanhang. Vad AllanEkström anförde från talarstolen visar också att man på borgerligt hållavser en lagstiftning,som riktar sig mot de fackliga organisationerna - och ingenting annat. I centermotionen framhålls också att det behövslagreglering om föreningsbeslut "som gäller medlemmens förhållandenutanför det område som är föreningens egentliga". Det skulle för övrigtvara bra med en förklaring av detta uttryck. För egen del tror jag att enlagstiftning som avsåg att definiera detta förhållande på ett bättre sätt än destadgar som de ideella föreningarna har skulle bli alltför detaljerad ochlägga en hämsko på det fria föreningsväsendet i vårt land. Det är kanske just den växlande karaktären på de ideellaföreningarna som är den väsentligaste anledningen till att hittillshar ansett att någon lagstiftning inte bör förekomma på detta område. Det ärnämligen mycket svårt att föra in de här föreningarna under gemensamma regler.Under termen ideella föreningar faller ju en rad föreningar i vårt samhälle, alltifrånnykterhetsorganisationer, bridgeklubbar, frikyrkliga samfund och Röda korsettill fackliga organisationer som LO, TCO, /SR och . Men som alltid när lagstiftning övervägs måste manfråga sig: Behövs en lagstiftning? Har det förekommit missförhållanden som intehar kunnat lösas på annat sätt och som motiverar en lagstiftning? Svaret pädessa frågor är nej. Som utskottet framhållit i sitt betänkande har det inteförekommit några missförhållanden, som kan ge skäl för så långtgående ingrepp idessa fria föreningars verksamhet som en lagstiftning skulle innebära. Det är viktigt att betona att de ideella organisationernamåste ha ett betydande utrymme för att själva besluta i sina angelägenheter. lagstiftning kan man bara ge grundläggande bestämmelser om föreningarnasverksamhet och deras förhållande till sina medlemmar. Det är inte möjligt att idetalj reglera sådana förhållanden i en lagstiftning, och det vet åtminstoneAllan sorn jurist. Sådana regler har redan i alla viktiga frågorutbildats i rättspraxis. Tvister mellan en förening och dess medlemmar prövasav allmän domstol. Vi har flera rättsfall både från högsta domstolen ocharbetsdomstolen som visar detta. Av dessa rättsfall framgår bl. a., att om föreningensstadgar innehåller bestämmelser som kan betraktas som oskäliga mot medlemmarna,då kan bestämmelserna jämkas eller ogiltigförklaras av domstol. När det gäller frågan om rätten till utträde ur fackligorganisation, som särskilt har tagits upp både i motionerna och i denborgerliga gemensamma reservationen, förhåller det sig på det sättet att dennarätt följer redan av allmänna föreningsrättsliga principer. Med andra ord: denrätten föreligger utan lagreglering. Detta har konstaterats såväl i doktrin somi rättspraxis. Det förhållandet att man har en lag förhindrar ju inte att enorganisation i vissa fall t. ex. förvägrar medlem utträde eller inträde. MenAllan och övriga motionärer och debattörer är kanske ute efter enlagstiftning som skulle förbjuda en organisation att utesluta en medlem? 1 såfall bör det utsägas. För övrigt kan konstateras att frågan om uteslutning urideell förening diskuterades , då lagstiftning övervägdes. Sådanlagstiftning kom inte till stånd då heller. Redan då intogs den ståndpunkten,att medlem fick Lagstiftning beträffande ideella föreningar Lagstiftning beträffande ideella föreningar Prot.1985/86:31 uteslutas ur förening "endast om stadgarna medgav detta samtatt stadgebestämmelse som medgav sådan rätt med skäliganledning borde godtas". Några ytterligare förutsättningar föruteslutningsrätt föreskrevs inte. Det kan alltså konstateras att rättsläget,när det gäller just den här frågan, innebär att det finns en ovillkorlig rätttill utträde. Ingen har heller påstått något annat än att de ideellaföreningar som finns i vårt land arbetar inom de rättsliga normer som slås fastav domstolarna. Att vissa förbund inom LO inte har regler som innebär rätt tillutträde efter viss uppsägningstid medför inte att dessa förbund kan följa andraregler än de i rättspraxis fastslagna principerna. För övrigt förväntas LO tillsin nästa kongress lägga fram förslag till en ändring av normalstadgarna pådenna punkt. Det kan också konstateras att många och samtligaTCO-förbund har regler som innebär rätt till utträde med iakttagande avviss uppsägningstid. Längre kan man inte komma lagstiftningsvägen. Med anledning av det exempel som anfördes av AllanEkström, nämligen ett rättsfall i högsta domstolen där en skiljedomsklausul istadgarna för ett underkändes såsom oskälig, skulle jag vilja fråga:Hur skall man i en lagstiftning kunna undvika sådant? Vi har en lagstiftning omaktiebolag och andra associationer i det här landet, men det hindrar inte attvissa avtalskonstruktioner av domstol kan underkännas som oskäliga. Beträffande uteslutningarna som tog upp villjag också fråga; Hur skall man genom lagstiftning kunna lösa det problemet? Detkommer alltid, också med lagreglering, att förekomma enstaka fall där det kandiskuteras om en uteslutning skett i enlighet med stadgebestämmelser ellerlagbestämmelser eller inte. Sådana processer förekommer även beträffandeekonomiska föreningar. För sådana föreningar finns ju redan lagstiftning, mendet förhindrar inte att det förekommer enstaka fall som strider mot både lagoch stadgar. Sammanfattningsvis vill jag starkt understrykaatt de ideella föreningarna i vårt land alltid har tagit sitt samhällsansvaroch fullgör viktiga samhällsfunktioner. Detta gäller icke minst de fackligaorganisationerna -både på arbetstagar- och på arbetsgivarsidan. De ideellaföreningarna har med andra ord en utomordentligt betydelsefull ställning i vårtsamhälle. Föreningar, alltifrån de fackliga organisationerna,hyresgästföreningar och politiska organisationer till idrottsrörelsen ochreligiösa sammanslutningar, utgör ett omistligt inslag i vår demokrati.Det finns, som jag redan sagt, inga missförhållanden att peka på, och enlagstiftning skulle bara försvåra och krångla till deras verksamhet. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan i alla delar, 52 (): Jag åberopade i mitt anförande en hel radomständigheter som bevis för mitt omdöme att den rättsliga situationen inom detområde som vårt överläggningsämne avser är minst sagt otillfredsställande. har inte kunnat vederlägga min bevisning, utan han intar, somvanligt, den ståndpunkten att det inte finns behov av lagstiftning, att allt ärbra som det är. Samtidigtförsöker han pä något sätt misstänkliggöra de borgerliga motiven förlagstiftning. Jag frågar: Är det inte avslöjande att man frånsocialdemokratisk sida ej ens vågar tillsätta en utredning? Jag skall ta ytterligare ett citat ur den av mig tidigareåberopade .