prot · G909118 · 1985-12-31 00:00:00 — Den innebär en beskattning av detsvenska jordbruket som har blivit felaktig och alltför omfattande, och vi yrkardärför avslag på förslagen om de bidragsformer som är förknippade medskogsvårdsavgiften. Jag tycker att debatten om hur mycket vi skall avverka ivår skog är litet ansvarslös. Man utgår ifrån att de siffror datamaskinernalevererar stämmer till punkt och pricka, och på grundval av dem fastställer manhur mycket vi kan avverka. Men det finns säkert en hel del förhållanden som manborde ta hänsyn till i det här sammanhanget. Vilket svar man får av datorn ärju beroende på vad man matar in i den. Jag kan inte underlåta att fundera överom man t. ex, har tagit hänsyn till att alla bestånd i vårt land av naturligaskäl inte ser ut riktigt så som man förutsatt - vi har haft stormar, snöbrottoch kanske eftersatta röjningar och annat. Försurningen och miljöskadornasätter också ner produktionsförmågan, I vilken utsträckning det kommer att visasig framöver vet vi inte riktigt, men vi vet att detta inte är någontingpositivt. Vi vet också att bolag och domänverk har överavverkat sina arealer.Det gör att de inte har samma avverkningsmöjlighetersom de borde. På kommer de att få det, men i första hand kommer denu att ha gallringsvirke, och det ger ju inte samma utbyte som virke frånslutavverkning. Skogsbrukspolifiken måste utgå från de biologiskaförutsättningar som råder. Sedan måste man se till att man inom industrin och på andra håll rättar sig därefter. Vi har ju varit och tittat på hur det ser ut i de fjällnäraskogarna och sett vilka konsekvenser det blir när man far fram ovarsamt. I det fallethar vi ju kommit fram till ett ställningstagande, där vi varit överens om ett ökat hänsynstagande. På vissa punkter var vi dock inte överens, bl, a, då det gäller att i dessa områden dra upp en naturvårdsgräns som ersätter skogsodlings- 140 gränsen, för att på det sättet fåett varsammare skogsbruk där uppe och inte göra sammamisstag som man gjort tidigare. Därmed har vi också föreslagit attskogsvägsbyggen ovanför denna gräns inte skall tillåtas. Vi har alltsåföreslagit en omarbetning av skogsvårdslagen och vissa förändringar när detgäller skogspolitiken. Jag yrkar bifall till de reservafioner som tar upp dessafrågor. Det har här diskuterats djurhälsovård, som är ettväldigt stort bekymmer, eftersom de neddragningar av anslagen till dennaverksamhet som regeringen har gjort kan få ödesdigra konsekvenser, HåkanStrömberg sade här tidigare att jordbrukarna och djurägarna får vara med ochbetala kostnadsökningarna på det här området. Men det är inte bara detta dethandlar om. Man låter jordbrukarna ta kostnadsökningarna, och därtill vältrarman över en del av statens kostnader, så att jordbrukarna därigenom får dubbelbelastning - ja, kanske ännu mer. Detta är allvarligt. Den fina djurhälsovårdvi har, bl, a, tack vare distriktsveterinärorganisationen, är väldigt viktigför matkvaliteten, för bra livsmedel och för konsumenternas trygghet. Detta harvi tagit upp i en reservation. och folkparfisterna har i en annan reservationbegärt en utredning, är det kanske litet onödigt att göra det,eftersom ett enigt utskott vid förra årets riksdag begärde att regeringenskulle låta göra en översyn av dessa kostnader. Egentligen skulle vi ha fåttett förslag i det här avseendet fill årets budgetarbete, men det har vi intefått. Det är angeläget att detta arbete påskyndas. Då borde man kanske inteförsena det med en utredning utan trycka på att regeringen kommer fram medförslag om en förändring av kostnaderna, av djursjukvårdsavgifterna m, m. När det gäller mediciner i djurfoder har vi också enreservation. Den har vi avgivit av omtanke om matkvaliteten och med just denfunderingen att det är viktigt att konsumenterna kan känna sig säkra när detgäller de livsmedel de äter. Här skulle jag vilja tillägga med hänvisning tillden debatt som och hade ,att det faktiskt är så som sade att det är veterinären - inteproducenten - som bestämmer när det skall skrivas ut mediciner. Det kan inteoch får naturligtvis inte ske efter producentens önskemål. Det är heller intepå det sättet. Det är inte det som reservanterna utgår ifrån, men under allaomständigheter finns det en risk för att det kan bli för mycket av mediciner idjurfoder. Det är därför viktigt att man forskar och tar fram andra åtgärdernär det gäller djuruppfödning, så att man slipper de här metoderna. Jag skall också säga några ord om naturvårdsverketsarbete. Vi har föreslagit en något större anslagsram än vad regeringen hargjort. Med tanke på vår vilja att åstadkomma en bättre miljövård och att överhuvud taget vidta åtgärder för att skapa en bättre miljö för människorna ochmed tanke på de problem som finns i olika sammanhang när det gäller försurningoch när det gäller kemikalier i naturen behövs det resurser på det här området.Vi har som sagt föreslagit en höjning av anslagsramen. Vi har också föreslagiten höjning av anslagsramen när det gäller skötsel av naturreservat, eftersom vitycker att man, om man avsätter områden fill naturreservat, också bör se tillatt kunna sköta dem på ett riktigt sätt. Utan ökade anslag är det risk för inte kan göra det. Här kommer även AMS-medel in i bilden, men eftersom manskurit ner också dem behövs ett ökat anslag. användasig av avtal med markägare i större utsträckning för att fä ett bättretillstånd på dessa områden. Vi tycker att man i större utsträckning borde kunnaanvända en överflyttning från domänfond till naturvårdsfond för att avsättanaturvårdsområden och inte behöva belasta statskassan för sådant. Vi har också i en reservation begärt förändringar ikemikalielagstiftningen. Vi fick en ny kemikalielag för inte sä länge sedan ochen organisation i anslutning till detta. Vi anmälde vid det tillfället en annanåsikt än regeringen. Vi tycker att lagen är för vag i sin utformning. Det lederalltför lätt till felaktiga tolkningar. Den organisation som vi har ianslutning till detta är vi inte tillfredsställda med. Vi vill ha en meradecentraliserad uppbyggnad. Det är detta som vi begärt i reservationen. På fiskets område har vi begärt ökade anslag. Detta harkommenterats av andra talare här, varför jag inte går in på det. Men vi har ien reservation begärt åtgärder mot förstöring av , Denna frågakommer att behandlas i ett annat betänkande litet senare i vår. Vi får dådebattera frågan litet mera. har vi ställt oss bakom vpk-motionen i dettasammanhang därför att vi tycker att det är en mycket väsentlig åtgärd ochoerhört viktig för bl, a, fisket. Vi har även tagit upp frågan om rennäringen. Här harregeringen föreslagit en förändring, delvis i anledning av förra åretsriksdagsbeslut. Men som en liten tjurig pojke har man gått litet längre ochtagit med saker och ting som kanske inte borde vara med. Jag tänker då päförslaget till ersättning för rovdjursskador. Här har tidigareredogjort för vilka konsekvenser detta förslag kan få. Därför har vi yrkatavslag på förslaget och också fått en majoritet i utskottet att ansluta sigtill vårt ställningstagande. Detsamma gäller uppräkningen av stödet tillrennäringen. Det måste ske en uppräkning även här, även om den inte skulle skepå samma sätt som i fråga om Norrlandsstödet. Med dessa ord yrkar jag bifall till alla de reservationersom står bakom i detta betänkande. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.100 (vpk): Jag vill något kommentera det som har sagts här i någotsom mer och mer liknar en skogspolitisk debatt, skogsbeslut omfattade olika delar avskogspolitiken. Vi fattade ett beslut om gallringsplikt i ungskog. Vi fattadeett beslut om avverkningstvång, och vi fattade ett beslut om hur vi skallöverföra frågan om besprutningarna från till kommunerna. Dessa olika beslut var betingade av att det fanns ettvisst skogstillstånd runt om i landet. Eftersom det hade skett otillräckligaröjningar fanns en mycket stor andel eftersatta röjningar i ungskogsbeständet,som det var nödvändigt att få gallrat. Vi hade också en otillräckligavverkning. Självfallet måste regeringen se till att beslutet omavverkningstvång följs upp i slutändan, när avverkningsplikten gällt tillräckligtlänge så att man närmar sig slutstadiet. Naturligtvisfinns det brister i beräkningsgrunderna. Det har ju sagts här tidigareatt man beträffande den absoluta tillväxten inte anger en möjlig avverkningsvolym.Varför är det så? Jo, tillväxten i skogen ligger naturligtvis i mycket hög gradpå ungskog, som är så ung att den inte är mogen för avverkning. Mankommer inte ens att kunna fånga in den i mycket intensiva gallringar. Vad är det då för stora brister i dagens skogsbruk? Ja,det är framför allt att man gallrar med sädana metoder att detkvarvarande skogsbeståndet skadas och att gallringen är otillräcklig. Jag villhär komma in på reservation 27 till betänkandet, som handlar om gallringstväng.Reservationen bygger på motion 303 från allmänna motionstiden. I motionen har vi tagit upp de mycket omfattande skadorsom har konstaterats i kvarstående bestånd efter det att gallringar har gjortsmed olika högmekaniserade gallringsmetoder. Slutsatsen av utvärderingen avdessa gallringar är entydig: Ju högre mekaniseringsgrad, desto större skador.Dessa skador är mycket oroande, då de drabbar det bestånd där den framtidavärdeuppbyggnaden i skogarna avses ske. Eftersom skadorna främst drabbarrotsystem och den nedersta stamdelen, leder de ofelbart till tillväxt- ochkvalitetsskador i beståndets framtida sågtimmerutbyte. I motionen görs en värdering av hur viktigt det är attgallringsuttagen i skogarna ökar. I sitt yttrande över motionen instämmerutskottet i vär analys av situationen i de svenska skogarna när det gällergallring. Tyvärr återspeglas inte denna utskottets klarsyn i förslaget tillställningstagande. Utskottet skriver: "Utskottet är dock, bl, a, medhänsyn till skiftande förhållanden i skogarna samt till svårigheten attkontrollera bestämmelsernas efterlevnad, icke berett att föreslå någonutvidgning av gallringsplikten i den riktning motionärerna föreslagit och ickeheller att närmare gå in på frågan om mekaniseringsgrunden," Klarare kaninte motsättningen mellan insikt och vilja åskådliggöras. Det behövs en skärpt kontroll av gallringsmetoderna,större anslag till skogsvårdsmyndigheterna och samhälleliga krav på gallringsom en normal skötselåtgärd i det svenska skogsbruket. Vi kan inte fortsättaatt passivt åse hur man med olämpligt maskinval och ovarsamma metoderallvarligt skadar de kvarstående träden vid gallring. Lika olämpligt och okloktär det att passivt åse hur gallringsbehovet i skogarna ökar, utan att dettamöts med en kraftfull men ekologiskt varsam gallringsinsats. I reservation 36 betonas behovet av etthavsfiskelaboratorium vid ostkusten. Utnyttjandet av havet, utsläpp frånfartyg och industrier och fortsatt stor näringsurlakning från bl. a,jordbruksmarken förändrar gradvis den miljön även i , Detintensiva fisket och de omfattande utsläppen gör startandet av etthavsfiskelaboratorium vid ostkusten till en mycket efterlängtad och nödvändigframtidssatsning. Ett bifall till reservation 36 skulle också tillgodose syftetmed motion 1985/86:410 från . I reservation 39 föreslår vi en ökning av anslaget förbidrag till fiskevård med 1 milj. kr. växer intresset förfiskevård. Ett höjt anslag skulle positivt påverka möjligheterna till enytterligare insats på detta område. Motion 1985/86:763 har tillkommit som ett försök att gestöd för aktionsgruppen skärgårdsråds arbete för att få starta detomfat- tändeåtgärdsprogram som anses nödvändigt för att man skall komma till rätta med demiljöproblem som jordbruk, industri, sjöfart, oljehantering ochkärnavfallsutsläpp etc. har inneburit i denna skärgård, Bohusläns skärgårdsråds engagemang, intresse och kunskapborde tas till vara på ett konstruktivt sätt. Rådet har efter målmedvetetiakttagande utarbetat en handlingsplan för att med biologiska metoder ingripamot den fortlöpande miljöförstöring som sker i detta område. Den starka oro somleder till att människor arbetar fram planer, satsar pengar och tid påmyndighetskontakter och kunskapsuppbyggnad är en stark demokrafisk kraft, som vii riksdag borde stödja och uppmuntra, Bohusläns skärgårdsråds skäl försin kampanj är så starka, att jag verkligen hoppas att genom ettbifall till reservation 55 skall ge lösningen på de här problemen en knuffframåt. Anf.101 (): Statsministern har aviserat åtgärder för attstimulera till ökad ekonomisk tillväxt, och som exempel pekar han på behovet avåtgärder för att öka avverkningarna i skogen. Bakgrunden är att virkesförsörjningentill vår skogsindustri inte fungerar som den borde. Problemet är inte brist påråvara eller att vi måste hushålla med den - det finns stora arealer medavverkningsmogen skog som inte kommer fram. Enligt alla beräkningar kanytterligare skog avverkas utan risk för hushållningenpå . Problemet är i stället att det finns en del passiva skogsägare,som av olika skäl inte avverkar. Det kanske främst är privatekonomiska skäl -de är inte beroende av några inkomster från skogen för sin försörjning. Från socialdemokratiska utgångspunkter är detta inteacceptabelt. Vi anser att den som äger skog också måste ta ett samhällsansvargenom att avverka skogen när den är mogen. tvingas industrin att importeraråvaran fill höga priser, att dra ner på kapaciteten, vilket ytterligareförsämrar lönsamheten, eller helt enkelt att lägga ner verksamheten, vilket harskett. I sista ändan är det alltid enskilda människor som drabbas i form avarbetslöshet eller av en ständig otrygghet att förlora jobbet - ofta på orterdär alternativ sysselsättning saknas. Problemet med virkesförsörjningen och de effekter dettakan få för enskilda människor eller hela bygder nämns över huvud taget inte inågra borgerUga motioner. Däremot sägs i en gemensam reservafion - för övrigtden enda gemensamma på skogsavsnittet - att virkesmarknaden får anses fungeraväl. De borgerliga värjer sig för varje tanke på ytterligare styrmedel. Ochinte nog med det - de återkommer med krav på att de få styrmedel som finnsskall tas bort. Det gäller minimikraven i skogsvårdslagen om awe;rk-ning, ochdet gäller bidragen till avveckling av glesa och improduktiva skogar. Reglerna i skogsvårdslagen har fillkommit för att justmotverka ett passivt ägande. Kraven på avverkning är ytterst rimliga, ochreglerna drabbar enbart dem som inte avverkat något . Frånutskottsmajoritetens sida tycker vi att det är viktigt att samhället förfogaröver styrmedel för att påverka virkesförsörjningen, då marknadens parter inteförmår uppfylla sina åtaganden att ansvara för denna. Enligt utskottets uppfattning kan bestämmelserna iskogsvårdslagen, rätt hanterade, bli ett verksamt medel för att få fram meravirke. Utskottet finner det angeläget att skogsvårdsstyrelserna redan nuinformerar berörda skogsägare om innebörden av dessa regler. Låt mig tilläggaatt det vore angeläget att ytterligare resurser, utöver vad som föreslås ibudgeten, satsades på rådgivning och lagtillsyn för att öka avverkningarna. Skogsnäringen har en fundamental betydelse för Sverigesekonomi och välstånd. Exportvärdet uppgick fill nära 50 miljarderkronor. Omkring 1 000 orter i vårt land är mer eller mindre beroende avskogsindustrins utveckling. Fungerande skogspolitik är ett av de viktigastemedlen att få landet ur den ekonomiska krisen. När regeringen nu övervägeråtgärder för en ökad ekonomisk tillväxt, är det naturiigt att de resurser somskogen erbjuder tas till vara. Bakom skogspolitiska beslut fanns detockså en stark tilltro till skogsnäringens möjligheter. Bortsett från problemen att få fram tillräckligt medskogsråvara har mycket positivt hänt . Återväxten har blivitbättre, röjningarna har ökat, gallringarna likaså. Det är ett resultet av dennya skogspolitiken med skogsvårdslagen som det viktigaste instrumentet ochsjälvfallet också många enskilda skogsägares intresse för och engagemang iskogsskötseln. Utskottet slår också, med undantag av de moderata ledamöterna,fast att de grundläggande principer som var vägledande för 1979års skogspolitiska beslut alltjämt äger sin fulla giltighet. Därmed avstyrksden moderata motionen Jo307, som innehåller förslag, som i vikfiga avseendenskulle innebära en principiell omläggning av skogspolitiken. Det skall också sägas att det i skogsvården fortfarandefinns mycket stora eftersläpningar i skogsvården som måste åtgärdas. På storaskogsmarksarealer utnyttjas markens produktionsförmåga dåligt. På större delenav dessa marker finns inga konflikter med andra intressen, varför man börplantera ny skog där. Från samhällets synpunkt handlar det här verkligen omlönsamma investeringar som det ger arbetstillfällen . Utskottsmajoriteten avvisar samtliga motionskrav på enavveckling av stödet till dessa s, k, 5:3-skogar, 5:3-stödet är ju ingentingprincipiellt nytt. Det är en gammal princip i vår skogspolitik att man inomskogsbruket gemensamt hjälper till att finansiera åtgärder som ger bättreskogsvård. Detta har skett genom olika stöd, I andra länder har man fakfisktutvecklat stödet. T. o. m. är nu inne på att använda sfimulanser somstöd. Här för vi en debatt om att avveckla stödet. Vi anser att programmet föravveckling av lägproducerande bestånd bör fullföljas. Det här programmet ärfaktiskt av intresse både för virkesförsörjningen på kort sikt och förvirkesproduktionen på . Det stafliga stöd som ges i det härsammanhanget syftar till att överbrygga de skillnader som här oftast föreliggermellan samhällsekonomisk och företagsekonomisk lönsamhet. Det bör också påpekasatt nuvarande bidragsregler innebär att statligt stöd inte ges till beskogningav hagmarker eller andra skyddsvärda miljöer. Det tycks råda en utbreddmissuppfattning om detta, vilket vi alldeles fick ett bevis på från dennatalarstol. Genom de översiktliga skogsinventeringarna har vi fått enbetydigt ökad kunskap om tillståndet i våra skogar. Inventeringarna har ocksåöppnat en 10 protokoll 1985/86:117-118 god möjlighet attrationalisera arbetet med lagfillsyn och rådgivning. De har med stor säkerhetbidragit fill en ökad aktivitet i skogsbruket, och utskottet har också funnitatt de fyller ett väsentiigt syfte när det gäller att främjavirkesförsörjningen. De översiktliga skogsinventeringarna bör därför bedrivaspå minst oförändrad nivå, och även här skulle ytterligare resurser varabefogade. Utövervad jag tidigare nämnt om den förbättring av skogsvården som skett under1980-talet vill jag peka på några intressanta utvecklingstendenser inomskogsbruket, som också utskottet i olika sammanhang uppmärksammat och riksdagenställt sig bakom. Det gäller principen om mångsyftesbruk. Det betyder att manpå största möjliga del av skogsmarken bedriver ett mångbruk, dvs. attvirkesproduktion och exempelvis rekreation samsas på samma mark, I de flestafall kan detta mål tillgodoses genom att skogsvårdslagens krav pånaturvårdshänsyn tillgodoses fullt ut. Företrädareför har också inför utskottet hävdat uppfattningen attskogsnäringens virkesmål mycket väl låter sig förenas med naturmålet. Vidmarkanvändningsplaneringen bör därför mångsyftesbruk vara den viktigasteutgångspunkten. Enannan fråga gäller inriktningen mot ett mera ståndortsanpassat skogsbruk. Jo, ett ståndortsanpassat skogsbruk är praktiskt tillämpadekologi. Målet är att skapa bästa möjliga tillväxtmiljö för träden medskötselmetoder, som minimerar risken för negativa effekter på miljön.Därmed garanteras också skogsmarkens uthålliga produktionsförmåga, eller som enframstående markforskare brukar uttrycka det: I det rationella skogsbruketmåste vi liksom vid allt annat markutnyttjande beakta det ekologiskt nödvändiga,det tekniskt möjliga och det ekonomiskt rimliga. Med en sådan inriktning iskogsbruket som är i gång på allvar finns det goda förutsättningar atttillgodose många av naturvårdens intressen. Entredje sak gäller inriktningen mot skogsbruksmetoder som ger bättre kvalitet.Här spelar en rätt utförd och rätt vald föryngringsmetod stor roll. En brarådgivning till skogsägarna är ett av de främsta medlen för att påverka ensådan utveckling. kommer att under det här året utarbetaskötselrekommendationer i syfte att underlätta rådgivning. Sammanfattningsvisskulle man kunna säga att insikten om ett, låt mig kalla det miljövänligareskogsbruk, grundat på erfarenhet och nya forskningsrön håller på att få ettallt större genomslag i alla led, och det är mycket positivt. Som exempel kannämnas att tusentals skogsarbetare läser miljövård i studiecirklar runtom i landet. förberedelser inleder nu enmassiv utbildning i ståndortsanpassat skogsbruk för skogsvårdsstyrelsenspersonal i hela landet. Jag har velat nämna detta, eftersom utskottet i det här sammanhangethar behandlat en del motioner som tar upp olika markanvändningskonflikter. Manfår intrycket av vissa motioner att dessa positiva utveckUngstendenser inteuppmärksammats tillräckligt. Jag har inte gått in på någon enda enskild reservation inomskogsavsnittet. Det är ingen nonchalans mot reservanterna från min sida. hade, somfidigare sagts, ganska en genomgång av våra olika ståndpunkter ochargument när det gäller skogspolitiken. Det gällde bl, a. fjällskogarna, ochdet återkommer i det betänkande som vi behandlar. Med det anförda yrkar jagavslag på reservationerna 20-35 och bifall till utskottets hemställan. 102 (vpk) replik: Beträffande ståndortsanpassat skogsbruk ochvärdet av mer pengar för rådgivning och lagefterhållning finns det en betydandesamsyn mellan oss, . Men om verkligen hade menatallvar med viljan att ge skogsvårdsstyrelserna ökade anslag för den kontrollen,hade naturligtvis ett stöd för vpk:s reservation i den här frågan varit på sinplats. Det här är ju en insats som man får tillbaka. Vi är också rätt ense omskogsbrukets totalekonomiska betydelse för landet. Några miljoner i ökadeinsatser för att förbättra och kontrollera efterlevnaden av skogsvärdslagen ärenligt vår mening oerhört väl använda pengar. 103LENNART BRUNANDER (c) replik: sade att regeringen övervägeråtgärder för att få fram mera virke. Jag får väl säga som andra har sagttidigare i den här debatten: Vill regeringen göra någonting åt det - använd dåstimulanser i stället för att använda tvång! I slutet av sitt anförande sade attskogsägare runt om i vårt land nu deltar i studiecirklar - det är helt riktigt;det gör de. De förkovrar sig och gör mycket för att det skall bli bättre. Manskall då inte löna dem med att slå dem i skallen för att de försöker, och detgör man genom att tillgripa mer tvång, tog upp en hel del andra saker. Vi är överensom mycket när det gäller hur skogspolitiken skall bedrivas. Att det går attförena ohka intressen är vi också helt överens om, liksom om att vi behöver enskogsvårdslag. Vi tvistar om hur vi skall hantera den i vissa avseenden, sade att vi har en massa passiva. Jag villinte försvara de passiva. Man kan väl säga så här: De passiva finns i storutsträckning inom det LO-kollektiv - och kanske också bland andra förbundsmedlemmar - som säger att man tappar sina arbetstillfällen, Många av de passivafinns nämligen ute i arbetslivet. Det är inte i första hand jord- ochskogsbrukarna som håller på sina pinnar. De avverkar så mycket som det ärrimligt att de avverkar - det har vi också stafistik på, säger att industrin nu får importera tillhöga priser och att det är förskräckligt. Men litet grand har industrin sigsjälv att skylla, eftersom man gick ut och sade: blir det dåligakonjunkturer, så nu kan vi inte höja priserna - nu får ni i stället räkna medatt det bhr sänkta priser. Det är ju inte att stimulera avverkning! Hade manbetalat litet mer hade man förmodligen inte behövt importera så mycket. Härfinns säkert en del att göra utan att tillgripa tvång på det sätt som densocialdemokrafiska regeringen hotar med. Vidare borde kanske budskapen gå bättre ihop. Det är inteså förfärligt skogsbrukarna beskrevs som bovar när de tog uppkalhyggen Prot.1985/86:118 - det skulle man inte göra. är det precis tvärtom. Vi harnu fått en 16 april1986 proposition om dikning ochmarkavvattning som också kan ställa till problem