prot · G90947 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:47 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 1§ Justerades protokollet för . 2§ vice talmannen meddelade att (vpk) denna dag återtagitsin plats i , varigenom uppdrag som ersättare upphört. 3 § Svar påinterpellation 1985/86:45 om den politiska utvecklingen i har frågat mig om hur jag bedömer utvecklingen iTurkiet, och om vilka åtgärder regeringen avser vidta för att den demokratiskautvecklingen skall påskyndas och för att de mänskliga rättigheterna skallrespekteras i , Iett svar på en interpellation från om situationen i Turkietför kunde dåvarande utrikesminister konstatera attutvecklingen i landet uppvisade delvis motstridiga tendenser. Fler partier äntidigare tilläts delta i det poHtiska livet som de två stora partier,som dominerade det politiska Hvet , fortfarande var förbjudna,hade ett fungerande parlament, men debatten där och även i massmediavar dämpad. Vidare påpekades att de drastiska inskränkningar i gmndläggandefri- och rättigheter som genomfördes när militären grep makten i år1980 i hög grad präglade det turkiska samhällslivet trots återgången till ettcivilt regeringsskick, I större delen av landet rådde alltjämt militäraundantagslagar. Utvecklingendärefter har på många sätt inneburit fortsatta steg mot demokrati, och tempot idenna utveckling kan sägas ha ökat . Debatteni press och parlament är öppen, och kritik mot regeringen kan framföras.Pressens frihet är i huvudsak återställd. har myndigheterna möjlighetatt ingripa i de provinser, där undantagslagarna fortfarande gäller, även omman i praktiken inte förefaller göra det. Om den politiska utvecklingen i Även de restriktioner i yttrandefriheten som gäller främstför politiker som var aktiva vid mihtärens maktövertagande är formellti kraft, men några ingripanden görs numera inte för att upprätthålla dem.Politiska ledare, som de tidigare premiärministrarna ochSiileiman Demirel, uppträder visserligen försiktigt men deltar ändå i debatten. hävde den turkiska regeringen det militäraundantagstillståndet i ytterligare åtta provinser och ersatte det med civiltundantagstillstånd. Därmed gäller de militära undantagslagarna i nio provinseroch civila undantagslagar i 16 provinser. Normal lagstiftning praktiseras i 42av 67 provinser. De provinser där de militära undantagslagarnaalltjämt är i bruk är belägna i östra och sydöstra , Nya oppositionspartier har tillkommit, bl, a, det avEcevit inspirerade Democratic Left Party, Dessa partier håller nu på att byggaupp sin Organisation. Även om parlamentet är ofullständigt och interepresenterar den samlade folkviljan, har de nya partierna inneburit ett nyttinslag i det parlamentariska livet. Det är parlamentet som i realiteten ärcentrum för den fortsatta demokratiseringsprocessen. Det är här beslut fattasom amnesti och ändringar i den konstitution och de lagar som militären lämnatefter sig. finns många fortsatt negativa drag i denpolitiska situationen i landet. Dödsstraff utdöms fortfarande i regel för mord ochbombattentat. Inga dödsdomar har dock verkställts . har dokumenterat en rad fall avtortyr och misshandel också . Det är svårt att uttala sig om ivilken utsträckning tortyr och misshandel förekommer trots att det ärförbjudet. Tortyr torde framför allt tillgripas under polisförhör. Det bör emellertidnoteras att myndigheterna på olika sätt ingriper mot dem som misstänks förtortyr, I flera fall har misstänkta ställts inför rätta och dömts. Rättegångarna mot de fackföreningsmedlemmar som tillhörorganisationen , och de 59 intellektuella fortsätter.Flertalet av de åtalade är dock försatta på fri fot. Den fackliga verksamheten är starkt beskuren. Ingaframsteg har gjorts när det gäller den fackliga friheten. Fackföreningarnatillåts inte heller samarbeta med de politiska partierna. Några ändringar idenna lagstiftning uppges inte heller vara aktuella. Sammanfattningsvis kan man om utveckhngen i Turkietkonstatera att framsteg gjorts i demokratiseringsprocessen, särskilt . kvarstår ändock väsentliga inskränkningar i dedemokratiska fri- och rättigheterna. anmälde tillsammans med , ,Och till kommissionen för de mänskligarättigheterna för brott mot vissa artiklar i den europeiska konventionen om demänskliga rättigheterna. Anmälan avser brott den 12 september1980-den 1 juli 1982. EnHgt artikel 28 i nämnda konvention skall kommissionenbl, a, ställa sig till parternas förfogande i syfte att nå en överenskommelse pågrundval av respekt för de mänskliga rättigheterna, sådana de definierats ikonventionen. Med stödav denna bestämmelse inleddes under medverkan av endelegation från kommissionen överläggningar mellan parterna för att undersökaom det fanns fömtsättningar för en uppgörelse. De berörda länderna har lämnatsina synpunkter till kommissionen, som enligt uppgifter som jag fått i dagtagit ställning i frågan under sin nu pågående session i . Enligt regeringens uppfattning är de framsteg som gjorts idemokratisk riktning positiva men inte tillräckliga. Regeringen kommer att nogafölja utveckhngen i landet, särskilt inom . Vidarekommer regeringen att utnyttja de tHlfällen som ges att framföra sinuppfattning om situationen i till turkiska vederbörande. Det är i endialog som kritik bäst kan framföras och därmed bidra till att påskynda endemokratisk utveckling i , Om den politiska utvecklingen i 2HANS (); Jag tackar utrikesministern för svaret på mininterpellation. Då det gäller bedömningen av utvecklingen i Turkietsammanfaller regeringens uppfattning i väsentHga hänseenden med vad jagframfört i min interpellation. Mer än har gått sedan militärjuntan under ledningav dåvarande generalen och nuvarande presidenten grep makten iTurkiet genom en statskupp. Trots den långa tid som förflutit harännu inte undantagslagarna hävts. upprepade tillfällen krävt att undantagstillståndet skall hävas i helalandet. Det är särskilt allvarligt att undantagslagar alltjämt råder i de femstörre städerna, bl, a, och . Det är sant att inte mindre än nioprovinser har undantagstillstånd av militär beskaffenhet. premiärminister förklarade den 4april 1985 att han hoppades att skall kunna häva det militäraundantagstillståndet heh . Det betyder att så förhoppningsvisskulle ske senast . Men någon bestämd utfästelse därom har intelämnats. Inga löften har getts om hävande av det civila undantagstillståndet.Inte heller vet vi om man avser att ersätta det militära undantagstillståndetmed civila undantagslagar i likhet med vad som skedde ivissa provinser. Det måste klart uttalas att inget undantagstillståndlängre är försvarligt, inte ens med hänsyn till den undantagsregel som finns iartikel 10 i , Det löser inte problemen i utanhindrar en demokratisk utveckling med full respekt för de mänskligarättigheterna enligt , En uppgörelse med enligtartikel 28, som utrikesministern berört, måste bygga på en klar och bestämdtidsangivelse för upphävande av alla undantagslagar i hela landet. Det är riktigt att debatten i press och parlament är meröppen och att kritik mot regeringen kan framföras. Men det måste samtidigtframhållas att pressen är starkt kontrollerad genom en blandning avcensur och självcensur. Tidningarna vet var gränserna går och efterhörcensurmyndigheternas uppfattning i tveksamma fall för att undgå ingripanden.En lång rad samhällskritiska och skönlitterära böcker är alltjämt förbjudna.För militären är det dock viktigast att man inte kritiserar militärstyretunder tiden Om den politiska utvecklingen i 1980-1983 och inte uttalar sig på sådant sätt att manriskerar en återgång till politiska förhållanden som rådde före militärkuppen. Ett upphävande av nuvarande censur och politiskarestriktioner för och skulle inte bara vara en klar demokratiskmarkering, utan skulle också bekräfta att man inte vill utnyttja dessarepressiva bestämmelser för att kunna utöva en indirekt och otiHbörhg press påopinionen. När det gäller frågan om återställande av de gmndläggandedemokratiska fri- och rättigheterna, bör även tilläggas att partier som stårpå marxistisk grund är helt förbjudna, vilket inte är fallet i något annat landanslutet till , I interpellationssvaret påtalas med rätta att ingaframsteg gjorts när det gäller den fackliga friheten, som är mycket starktbeskuren. Särskilt allvarligt är att den långvariga dialog som förekommit medde turkiska myndigheterna, bl, a, från sida, inte lett till någonförändrad inställning hos den turkiska regeringen beträffande den fackligafriheten. har gång på gång framställt krav på facklig frihet. Överhuvud taget måste organisations-, mötes- och demonstrationsfriheten säkras ilag och tillämpning. Paragraferna 141 och 142 i strafflagen är inte acceptablaur demokratisk synpunkt, då de öppnar vägen för renodlade politiska ochantifackliga rättegångar. Vid ett studiebesök som jag gjorde i för en drygmånad sedan fick jag bekräftat att advokatkåren får nära nog dagliga rapporterom förekomsten av tortyr samt annan brutal och förnedrande behandling, främsti samband med polisförhör. Det förekommer alltjämt stor rädsla för att göraangivelser om tortyr. Men trots detta har enligt den parlamentariskafängelsekommissionen 917 anmälningar gjorts därom som gåttefter militärkuppen. Visserligen är tortyr förbjuden, men de åtgärder somvidtagits för att förebygga och beivra tortyren är helt otillräckliga.Försvarsadvokaterna tillåts inte biträda sina klienter i samband medpoHsförhör, En försvarare kan inte heller tala i enrum med sin klient. Detturkiska uppfattning att förekomsten av tortyr är utbreddsynes vara välgrundad och bekräftas av andra källor, bl, a, frigivna fångar ocharresterade. Frågan om amnesti är en angelägenhet för den turkiskaregeringen och parlamentet. En allmän amnesti skulle vara en viktig åtgärd föratt skapa tilltro till de turkiska myndigheternas åtgärder för en återgång tilldemokrati. Utrikesministern säger i sitt svar att de berördaländerna, som gjort anmälan mot , har lämnat sina synpunkter tillkommissionen och att den kommer att ta ställning i frågan under sin pågåendesession i Strasbourg-nu sade utrikesministern att detta ställningstagande redanhar gjorts. I interpellationssvaret anger utrikesministern inte vilkasynpunkter som framförts från svensk sida. Jag undrar därför omutrikesministern är beredd att ange vilken hållning regeringen har intagit ochvad beslutet i gått ut på. Som framhöll är regeringenoch eniga i bedömningen av tillståndet och utveckhngen iTurkiet. Man har kommit en bit på väg i demokratisk riktning, men än återstårmycket att göra i innanlandet uppfyller de krav som uppställs i konventionen om de mänskliga fri- ochrättigheterna. Jagskall gärna svara på sista fråga om resultatet av denanmälan tHl kommission för de mänskliga rättigheterna som ,, , och gjorde , Processenhar nu - det blev klart kl, 12 - lett till en uppgörelse mellan anmälarnaoch , I det förslag som föreligger gör utfästelser vad gäller,för det första, säkerställandet av att tortyr inte skall förekomma i landetoch, för det andra, hävandet av det miHtära undantagstillståndet. För dettredje har den turkiska regeringen uttryckt sin avsikt att genom förslag tillparlamentet ta upp frågan om amnesti för grupper som omfattas av den tidigaremilitärregeringens tvångsåtgärder. Detta får sammantaget ses som en framgång. Manskall vidare inte bortse från den stora betydelse målet haft genom att underden jämförelsevis långa period som målet har pågått tvinga turkarna att beaktafrågorna om mänskliga rättigheter, MR-frågorna, avsevärt mer än som annars hadevarit fallet. Överenskommelsenkan inte heller betraktas som en avslutning, utan skall i stället ses sombörjan på en period då kommissionen för de mänskliga rättigheterna fårmöjlighet att aktivt medverka till en förhoppningsvis fortsatt förbättring avMR-situationen i , Landet får också tillfälle att demonstrera sinuttryckliga vilja vad gäller införandet av amnesti och förbättringar på deområden som jag har nämnt. innebär inte att kan anses uppfylla de krav på demokratiskordning som bl, a, ställs i stadga. Det innebär inte heller attSverige upphör med sin bevakning av utvecklingen i på MR-området,kommer fortsatt att noga följa dessa frågor, särskilt i . Den turkiska regeringen har åtagit sig att till kommissionenperiodiskt rapportera om tillståndet i dessa avseenden i , Alternativettill en uppgörelse hade varit att , möjligen ensamt, i kommissionen fåttfortsätta förfarandet med sikte på en slutrapport. Denna rapport skuHe därefterha överlämnats till för ställningstagande till omkränkning av konventionen har skett , För ett sådantbeslut fordras emellertid två tredjedels majoritet. Det är ytterst osannoliktatt en dyhk majoritet skulle gå att uppnå i dagens läge. 4 HANS (): Det finns brister i det förfarande som tillämpas med anledning av enanmälan till kommissionen. Det har gått sedan den nu aktuellaanmälan gjordes. Bestämmelserna är dessutom sådana att man endast får åberopade förhållanden som rådde före tiden för anmälan. Bristerna är sådana att jaganser att regeringen skall verka för att' bestämmelserna ändras. Jagkänner till att en del av de anmälande länderna har varit benägna att gå med påen uppgörelse, och det är därför i viss mån förståeligt att också den Om denpolitiska utvecklingen i svenskaregeringen har valt att gå den vägen. I den situationen är det mycket angelägetatt poängtera hur betydelsefullt det är att opinionen, påtryckningarna ochmeningsyttringarna fortsätter. Det är inte godtagbart att det inom Europarådetsram finns en dubbelstandard i fråga om kraven på parlamentarisk demokrati ochde mänskhga rättigheterna. När det gäller frågan om amnesti, som jag redan harberört, undrar jag om den turkiska regeringen verkligen har gjort någrautfästelser beträffande förslaget om en allmän eller i vart fall bred amnesti.Det är riktigt att det är inom parlamentet som initiativ skall tasoch slutgiltiga ställningstaganden göras. Jag vet att det inom oppositionenfinns en stark opinion för en bred amnesti, men regeringen har på den punkten,om nu den politiska viljan finns att ge en bred amnesti, varit alltföråterhållsam, och den rider på bestämmelser i konstitutionen som inte ärgodtagbara. Jag uppfattar kompletterande svarbeträffande undantagstillståndet så att den turkiska regeringen även i dettafall är vag då det gäller preciseringar av hur upphävandet skall ske ochtidpunkten för detta. Det är den allt starkare oppositionen i samt deninternationella opinionen och trycket från bl. a. och EG som letttill att vissa demokratiska framsteg har gjorts i under senare tid.Kritiken och påtryckningarna måste fortsätta till dess att genomförtåtgärder som säkrar den demokratiska utvecklingen. 5HÄDAR (); Den bild av situationen i somutrikesministern tecknar är inte entydig. Den innehåller å ena sidan sådant somkan tolkas som otvetydiga framsteg. Jag tänker då bl, a, på att inga dödsdomarhar verkställts , att yttrandefriheten i vissaavseenden har förbättrats och att man med större kraft än tidigare inskridermot dem som utövar tortyr som ett led i sina förhörsmetoder. Allt detta får vinotera som någonting positivt. Men bilden pekar å andra sidan också på bristeri det turkiska samhället. Det är naturligt, herr talman, att man i en sådan härdiskussion främst riktar uppmärksamheten mot bristerna i det turkiskasamhället, där man avviker från kraven när det gäller mänskliga rättigheter ochdemokrati, I de avseendena vill jag för egen del instämma i mycket av det somhar framförts av i hans anförande liksom i hansinterpellation. Särskilt måste man notera att det är otillfredsställande i fortsätter med rättegångarna mot medlemmarna i DISK, motfredsrörelsen och mot de intellektuella. Det är otillfredsställande att manalltjämt behandlar fackföreningsrörelsen så snävt som man gör, inte minst attde gamla, traditionella politiska partierna ännu icke tillåts att verka och attde erkänt demokratiska ledarna från tiden före militärkuppen förhindras att taaktiv del i det politiska livet. Jag noterar att utrikesministern säger att denu får yttra sig och kan ge uttryck för vissa synpunkter, men vi är allamedvetna om att de alltjämt är förhindrade att ställa upp i parlamentsval ochatt likaså de partier som de företrädde är förbjudna att göra det. Detta tyckerjag är mycket allvarliga brister i ett samhälle som vill markera att det är påväg mot demokrati. Jag viHunderstryka att främsta uppgift, som jag ser det, är att medavseende på de högt ställda demokratiska krav som ställts upp hålla rent blandsina medlemsnationer så att man inte i fråga om dem - här vHl jag citera HansGöran - tillämpar dubbla standarder. Det är alltså väsentligt att manfortsätter arbetet i , både i ministerrådet och i denparlamentariska församlingen, för att se till att kommer att följa destandarder som har satt upp. Man får inte i något avseende geintryck av att man nu skulle vara mindre engagerad än tidigare, till dess kan säga att samma standarder gäller i som i andra länder som ärmedlemmar av , Detta gäller naturligtvis även synen på de mänskligarättigheterna och tillämpningen av dem i , Det är verkligen min förhoppning att både och ministerrådet kommer att följa denna fråga medfortsatt uppmärksamhet och att de noterar både det som går åt rätt håll och detsom ännu inte har gått i denna riktning. Om denpolitiska utvecklingen i Jag tror att vi är i den situationen att vi alla tre kan refereravarandra. Våra uppfattningar sammanfaller. Både då det gäller den positivautvecklingen i , som vi ändå har kunnat notera, och då det gäller vårkritik av det som ännu inte har gjorts. Låt mig säga något om denuppgörelse som är träffad. Den kommer att bli föremål för debatt, det är jagsäker på, I detta sammanhang ställdes regeringen inför två alternativ. Det enaalternativet var att man skulle komma en bit på väg. Vi har alls inte kommit sålångt, varken då det gäller amnesti eller då det gäller undantagstillstånd, somHans Göran nämnde, som vore önskvärt, men vi har kommit en bit på väg.Vi har dessutom fått ett tryck på , Detta gör att vi har gott hopp omatt komma ytterligare en bit på väg, bl, a, på grund av att den turkiskaregeringen har åtagit sig att periodiskt rapportera till omvilka framsteg som har gjorts. Det andra alternativet var att vi inte skulle hakommit någonstans, eller åtminstone att vi skulle riskera att inte kommanågonstans på grund av att frågan hade förts till ministerrådet av Sverigeensamt, i värsta fall, I ministerrådet krävs det, som sagt, två tredjedelsmajoritet. Regeringen har alltså stannat för alternativet att åstadkomma någotsom kan ge en fortsättning i stället för en tillbakagång till utgångspunkten.Jag vill gärna ha sagt att vi gjorde detta ställningstagande efter att ha tagitdel av vad turkiska bedömare ansett, turkiska bedömare för vilka vi har mycketstort förtroende. 7HANS (): Jag beklagar att man inte har kommit längre iförhandlingarna med den turkiska regeringen. Jag är något förvånad över attdessa förhandlingar inte kunde drivas med större kraft och styrka. Jaguppfattar utrikesministerns svar på ett sådant sätt att han själv inte är nöjdmed den uppgörelse som har träffats. Det här betyder att det finns allanledning att i fortsättningen ställa ännu större krav på det svenskaagerandet. Dessa frågor måste följas med större uppmärksamhet och med störreinitiativkraft. 6 protokoll 1985/86:45-47 1985/86:47 ärnämligen inte bara en fråga om - det är nog så betydelsefullt att det 9december 1985 turkiska folket har fått uppleva den form av förföljelse ochförtryck som har n fl 111 k A ' ~ " detta gäller även tiHtrontill vårt eget agerande beträffande , , , mänskliga rättigheter och demokrati. Vi har ett ansvar att tillse att allaländer gen rörande sambandet . j . , mom ramen för verkHgen respekterar de reglersom finns om mellan nedrustning och t- o t- o ,., den parlamentariska demokratin och respekten för demänskliga rättighe- Anf.8 HÄDAR (): Jag vill bara komplettera det som sade beträffandemin fråga till utrikesministern, nämligen vilka metoder, vilka medel, vilkamöjligheter och i vilka fora den avser att hålla den härfrågan under fortsatt observation och framföra svenska synpunkter, Jag kan fortfarande inte finna att vi har ohka uppfattningar-utom på enpunkt. Liksom herrar och skulle självfallet också jag ha önskat,som jag sade, att vi hade kommit längre i resonemangen med turkarna. Det har vialltså inte gjort. Men jag kan försäkra att vi har haft väldigt skickligaförhandlare från svensk sida. De som har förekommit från de andra ländernassida känner jag inte till. Våra förhandlare anser att detta är det längsta mankan komma för ögonblicket. En uppgörelse är träffad, och en uppgörelse måsteman alltid slå vakt om. Men det innebär inte, som jag sade förut, att vi ärnöjda med tHlståndet i , Jag har i detalj utvecklat på vHka punkter viinte är nöjda. Följaktligen kommer den att väldigt nogafölja vad som händer i , och den kan också göra det - som jag har sagt -med hjälp av de regelbundna rapporter som den turkiska regeringen har åtagitsig att leverera tHl kommissionen. Jagkan bara avslutningsvis säga att jag hoppas att vi som är intresserade av endemokratisk utveckling i hjälps åt med att ta de olika initiativ somkrävs för att hjälpa en sådan utveckling på traven. vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare inlägg. Överläggningenvar härmed avslutad, 4§ Svar på interpeUation 1985/86:68 om förslag till rörande sambandetmellan nedrustning och utveckling ställer i en interpellation frågan om jag -ellernågot annat statsråd - ämnar lägga fram några förslag med anledning av utredningenom sambandet mellan nedrustning och utveckling. Ominte, - frågar vidare - kan detta tas som intäkt för 82 att regeringen står principiellt bakom deslutsatser, överväganden och förslag som presenterats iutredningen? Fråganom sambandet mellan nedrustning och utveckling har aktualiserats, därför attden globala kapprustningen slukar kolossala resurser och hämmar ekonomiskutveckling som hundratals miljoner människor lever i misär och plågasav hunger och sjukdom. Motden bakgrunden tog och övriga nordiska länder initiativet till ensärskild FN-studie om sambandet mellan nedrustning och utveckHng, Studiengenomfördes av en gmpp regeringsexperter under IngaThorssons ledning. Somen uppföljning av expertgruppens rapport antog FN;s generalförsam-Hng idecember 1982 en resolution som uppmanar medlemsstaterna att överväga lämpligaåtgärder i enlighet med rekommendationerna från expertgruppen. Med anledninghärav beslöt regeringen genomföra en studie av de svenskaförsvarsansträngningarnas ekonomiska och sociala konsekvenser ochmöjligheterna till en omfördelning av resurser i samband med en av stormakternainledd nedrustning. Med sikte på nedrustning. Omställning från militär till civilproduktion i , överlämnades , Betänkandets del 2överlämnades , Huvudbetänkandet,som innehåller en särskHd förslagsdel, har remissbehandlats. Del 2 förutsesinte bh föremål för remissbehandling, Ienlighet med direktiven har såväl huvudbetänkandet som del 2 översatts tillengelska - huvudbetänkandet delvis också till franska - för att görastillgängliga även för en internationell publik. De beskrivande och analyserandedelarna av huvudbetänkandet - däremot inte utredningens förslag -tillställdesFörenta nationerna vid förra årets generalförsamling. Betänkandets del 2 harpå motsvarande sätt distribuerats vid årets generalförsamling, I huvudbetänkandetpresenteras förslag i tre kategorier; 1, Förslag för att underlätta omställning, 2, Förslag rörande sambandetmellan nedrustning och utveckling i , 3, Förslag angående förbättring avstatistik om försvarsindustrin. Utförligast redovisas den första kategorin, dvs,förslag för att underlätta omställning från militär till civil produktion.Detta är i sin tur tredelat: att upprätta en särskild beredning för nedrustningoch omställning, att skapa en central omställningsfond och att främjafrivilliga lokala omställningsfonder i försvarsindustrin.