prot · G90937 · 1985-12-31 00:00:00 — Återigen, om hade besvärat sig med attlyssna på vad jag sade hade han hört att jag beklagade att utskottet varenhälligt. Så enkelt är det. Herr talman, jag vidhåller att för migär det ingen prestigefråga att erkänna att man begått ett fel. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2(översyn av hastighetsgränserna) Utskottets hemställan bifölls med 243 röster mot 71 förreservation 1 av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 13 (traktorkort för 15-åringar) Utskottets hemställan - som ställdes mot motion1984/85:2565 av - bifölls med acklamation. Mom. 21 (tidsintervall mellan kontrollbesiktningarna) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avRolf Clarkson m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 29 (en säkrare trafikmiljö för barnen) Utskottets hemställan bifölls med 298 röster mot 16 förreservation 3 av . Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1(avveckling av den nuvarande regleringen av yrkestrafiken) Utskottets hemställan bifölls med 262 röster mot 42 förreservation 1 av och . 6 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 2(avveckling av den nuvarande regleringen av taxinäringen) Utskottets hemställan bifölls med 253 röster mot 42 förreservation 2 av och . 17 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 5 b (undantag från skyldigheten att tillhöra engemensam beställningscentral) Utskottets hemställan - som ställdes mot det av HansNyhage under överläggningen framställda yrkandet - bifölls med acklamation. 6 § Vissa grundlagsfrågor Föredrogs betänkande 1985/86:5 omvissa grundlagsfrågor m.m. 39ANDERS (); Grundlagsfrågor brukar inte väcka någonsärskilt häftig debatt i . Därvidlag skiljer vi oss, tycker jag, ganskaofördelaktigt från en rad länder i vår närhet, där de konstitutionella frågornadiskuteras livligt -med hetta, allvar och engagemang - också utanförpolitikernas krets. De frågor som behandlas i det föreliggandeutskottsbetänkandet är faktiskt mycket viktiga. Det finns dock, herr talman,också tecken som tyder på att vi i sakta men säkert håller på att fåett ökat intresse för vår lagstiftnings förenlighet med ,inrättandet av en författningsdomstol, grundlagskyddad egendomsrätt,näringsfrihet och yrkesfrihet - för att bara ta några exempel på de frågor sombehandlas i betänkande nr 5. Tiden medger inte att jag går igenom alla de förslag pådessa områden som förts fram från bl. a, moderat håll under en följd av år ochsom nu behandlas i betänkandet. Jag vill dock redan inledningsvis yrka bifalltill reservationerna 2, 4, 5, 6, 7, 8 och 10, Låt mig börja med frågan om utlandssvenskarnas rösträtt isvenska riksdagsval. Vi är från borgerligt håll eniga om att deras rösträtt börskrivas in i regeringsformen. Det är djupt otillfredsställande att man med ettenda riksdagsbeslut kan beröva svenska medborgare som vistas utomlands möjlighetenatt utöva sin rösträtt, Utiandssvenskarna gör faktiskt vårt land mycket storatjänster. Vi är beroende av deras insatser för våra internationella åtaganden,för biståndsarbetet, för handel, industri och samfärdsel m, m. En del av vårtvälstånd här hemma i , herr talman, beror på de insatser somutlandssvenskarna gör i andra länder för bl, a, vår räkning. De attacker från socialdemokratiskt håll som gjorts underåren mot denna grupps rösträtt är därför en allvarlig tankeställare. Vi kan inteutesluta att man från socialdemokratiskt håll, så fort ett tillfälle yppas,tänker fortsätta försöken att inskränka utlandssvenskarnas rösträtt. på intetsätt acceptera. Och en grundlagsreglering - kort sagt att utlandssvenskarnasrösträtt blir inskriven i den svenska grundlagen - skulle innebära attattackerna mot deras rösträtt försvårades, och skulle , herr talman,utgöra ett erkännande av utlandssvenskarnas insatser på viktiga fält. Jag tycker att frågan om rösträtt i svenska riksdagsval ären så pass viktig -ja, grundläggande - fråga för hela vårt demokratiskasamhällssystem att den typen av frågor bör regleras i grundlag och inte av ettenda riksdagsbeslut, vid ett enda tillfälle, kunna helt och hållet upphävas -vilket faktiskt är möjligt , om man från riksdagsmajoritetens sida skullevilja slå till mot en stor grupp svenskars rösträtt. Den svenska grundlagen saknar ocksåtillfredsställande bestämmelser vad gäller skyddet för egendomsrätten,näringsfriheten och yrkesfriheten. Inte minst den fällande domen iSporrong-Lönnroth-målet i och det beslut i skadeståndsfrågansom fattades av domstolen borde vara en tankeställare,inte bara för ledamöter utan för samtliga ledamöter avdenna kammare. Beslutet i har faktiskt betydelse för en långrad av de beslut som vi fattar i riksdag, även om dess värre, herrtalman, kanske inte alla är medvetna om domslutets räckvidd när det gäller vårtarbete. Vad som har hänt i är ju att det föreligger ettrekordartat antal anmälningar mot . Och inte minst är det notabelt atten hel del av dessa anmälningar gäller kränkningar från svenska statens sida avden enskilda äganderätten, som är reglerad i om de mänskligarättigheterna, i ett av tilläggsprotokollen. Det skulle, herr talman, inte förvåna mig om Sverigeråkade ut för fler fällande domar på detta område . I såfall har vi oss sannerligen själva att skylla, om vi inte är beredda att skyddat. ex, egendomsrätten pä ett mera tillfredsställande sätt . Ett gottskydd för den enskilda äganderätten är en naturlig företeelse i en rättsstat.Det skydd som finns i den svenska grundlagen - regeringsformen 2:18 - är intetillräckligt. Vi skiljer oss, herr talman, härvidlag från en rad västeuropeiskaländer. Vad gäller närings- och yrkesfriheten framhålls i dengemensamma borgerliga reservationen att dessa rättigheter är kringskurnaav t. ex. monopol, bidragsbestämmelser av tvingande karaktär, långtgående reglerings-och styråtgärder, auktorisationskrav och liknande företeelser. Utvecklingenhärvidlag går med förfärande fart i fel riktning. Det är därför nödvändigt attförsöka fastställa de gränser som skall gälla för närings- ochyrkesfriheten. Det har då genmälts att detta är besvärligt, eftersomgrundlagsstadganden på området nödvändigtvis måste förses med inskränkningar.Jag kan hålla med om att det här inte är någon lättöverskådlig ochlättbearbetad materia. Men jag menar att detta inte får hindra att vi nu sätteri gång ett arbete för att försöka komma fram till ett tillfredsställande skyddpå dessa områden. Det har aHtså lyckats i andra länder, och det vore jumärkligt om det inte skulle gå i . I reservation 5 krävs en utredning i syfte att uppnå enförstärkning av närings- och yrkesfriheten och egendomsskyddet. Jag yrkaralltså bifall till den reservationen. saknar en författningsdomstol. Fråganom en sådan domstol har diskuterats av och till, men tanken har inte mötts avnågot övergripande stöd. Man har menat att en författningsdomstol är onödig ochatt vi redan i vår grundlag har andra instrument för att tillgodose denenskildes rätt. Jag kan inte dela denna uppfattning. Jag tycker att detframstår som allt tydligare att vår konstitution inte ger individer ochminoriteter det skydd som kan anses rimligt - ja, självklart - i en demokrati.Det är allvarligt. Vi står ibland inför frågor där grundlagsenligheten iriksdagsbeslut är ifrågasatt. Jag skall nu bara peka på ett aktuellt fall. Detgäller förslaget till ny plan- och bygglag. Ett enhälligt lagråd har sagt attdet där icke föreligger en grundlagsenlighet. Denna fråga behandlas just nu ikonstitutionsutskottet. Jag frågar mig: Vad händer om utskottets politiskamajoritet konstaterar att det föreligger grundlagsenlighet och talmannen, somenligt riksdagsordningen skall pröva detta och vägra proposition omgrundlagsbrott föreligger, ändå ställer proposition? Vem skall i så fallavgöra? Med en författningsdomstol skulle ett klarläggande kunnanås. finns det risk för att det uppstår en ovisshet på området som med allsäkerhet kommer att leda till lagprövning och som i sin tur kan leda till enlångvarig process. Eftersom lagrådet består av domare från högsta domstolen ochregeringsrätten är risken mycket stor, herr talman, att vi när målet når sistainstans också får uppleva att beslut upphävs såsom varande ickegrundlagsenligt. Det är i varje fall en risk som måhända kommer attta. Jag vill inte föregripa ärendets behandling ytterligare. Bara några avslutande synpunkter. En viktig fråga ärdomstolskontroll av förvaltningsbeslut. Vi har tillträttEuroparådskonventionen, enligt vilken myndighetsavgöranden som rör civilarättigheter och skyldigheter skall kunna prövas av domstol. Vi har fällts påden punkten, och även då gällde det Sporrong-Lönnroth-målet. Det är hög tid atttitta på denna fråga. Det finns här en borgerlig reservation. Det är också viktigt att vi lär oss att skilja på skatteroch avgifter. Rättsläget är oklart därvidlag, och i vår konstitution finns detinga klarläggande besked. Också detta måste utredas. De här frågorna väcker kanske icke någotsvindlande intresse, som jag sade inledningsvis, men har detpåbörjats en debatt, som jag är övertygad om kommer att leda till att vitvingas ta dessa frågor på stort allvar. 40BÖRJE (); Jag vill först yrka bifall till dereservationer i detta betänkande som och jag har undertecknat,nämligen nr 2, 5, 8 och 10. Begränsningar har funnits i svenska medborgares rösträtt.Undan för undan har de rensats ut. Många åtgärder har underlättat för svenska medborgareatt använda sig av rösträtten. Som exempel kan nämnas utökad tid förpoströstning, fullmaktsröstning och röstning på institutioner. Utlandssvenskar hade svårt att utövarösträtten. Regler för mantalsskrivning och röstlängd kunde göra det omöjligt. Väsentliga förbättringar har skett närdet gäller möjligheter för svenska medborgare i utlandet att använda sinrösträtt. 1967 beslöt att den som varit kyrkobokförd i skulle efter särskild ansökanuppföras i röstlängd, 1975 ändrades tidsperioden till , , på förslag av trepartiregeringen, att ingen tidsgräns skulle behövatillämpas. Dessa förändringar till det bättre för utlandssvenskar harskett genom att vallagen ändrats. Rösträtten vid val till är annarsgrundlagsfäst för svensk medborgare, dock med det hårda förbehållet att detgäller svensk medborgare "bosatt i riket". Av skilda orsaker synes det angeläget att utlandssvenskarsrösträtt i riksdagsval ges grundlagsenligt skydd. Detta kan ske, som föreslås ireservation 2, genom att regeringsformens 3 kap, 2§ får en lydelse varavframgår att rösträtt har den svenske medborgare som är eller varitbosatt i . Med det föreslagna grundlagsskyddet kan inte en riksdag medenkel majoritet genom ändring av vallagen i praktiken ta ifrån svenskmedborgare i utiandet rösträtten. Direktiven till rösträttskommitté kan geintrycket att en socialdemokratisk regering ser med oblida ögon på attsvenskar med mångårig vistelse i utlandet deltar i riksdagsval i ,Kommitténs socialdemokratiska majoritet menade att boenderösträtt skulleinföras, dvs, att personer skall rösta i det land där de bor oavsett i vilketland de är medborgare. En stilla undran kan infinna sig: Hur många bilateralaöverenskommelser måste det till för att få en sådan princip att fungera ipraktiken? Det är förslag av den typ som jag här har relaterat från1983 års rösträttskommitté som vi från sida tycker gör detangeläget att få fastlagt att rösträtten enligt grundlagen är knuten tillmedborgarskapet. Jag yrkar alltså ytterligare en gång bifall till reservation2, Likaså yrkar jag bifall till reservation 5, som handlar omgmndlagsskyddad egendomsrätt, näringsfrihet och yrkesfrihet. Ett stort antal nya arbetstillfällen skapas inomnäringslivet . En av de viktigaste orsakerna till detta är det friatillträdet till marknaden, rätten att starta och driva rörelse. Men kraven på etableringskontroll är starka. Grunden förmarknadsekonomi är emellertid att företag får startas. Yrkes- ochnäringsfriheten bör betraktas som ett grundläggande element irättighetssystemet. Därför menar vi från sida att vi i grundlagenbör skydda rätten att starta och driva företag, I reservation 8 behandlas en mycket angelägen fråga,nämligen hur den svenska rättsordningen förhåller sig till ,Denna fråga har alltmer kommit att aktualiseras i samband medatt som första nordiska land har fällts för brott mot de mänskligarättigheterna och som en följd av att antalet anmälningar till Europadomstolenkraftigt har ökat. Bland politiker och jurister förs en diskussion om huruvidavi skall införa någon form av författningsdomstol eller annan form av möjHghetatt få lagligheten i olika beslut prövad. Det är detta som vi frånreservanternas sida vill skall närmare utredas. Det är förvånande, tycker jag,att socialdemokraterna säger nej till detta. De om några borde varaintresserade av att vi finner en sådan harmonisering av det svenskarättssystemet med att vi slipper ytterligare prickningar.Vad jag har förstått av mina underhandssamtal med konstitutionsutskottetsordförande och hört i debatter där han har deltagit finns det sympatier fördetta, och det kan då sägas vara egendomligt att den beredvillighet somordföranden annars uttrycker för de här sakerna inte tar sig uttryck i ettbifall till det förslag som finns i reservation 8, I reservation 10 tas gränsdragningsproblemet mellanavgifter och skatter upp, utifrån en motion av , Där har vi frånfolkpartiets sida också slutit upp. Jag yrkar bifall även till denreservationen. Anf, 41BERTIL FISKESJÖ (c): Det gemensamma för huvudparten av de motionersom behandlas i betänkande är att de syftar till attstärka rättssäkerheten i olika avseenden. Flera av motionerna emanerar fråncenterpartiet. Vi tycker att det här är viktiga frågor, som vi ständigtåterkommer till i motioner som behandlas i.olika utskott. Det går inte, enligtvår mening, att bortse från att det bland många människor finns en djup oroinför vart utvecklingen är på väg. Samhället har blivit allt svårare attöverblicka för den enskilda människan och många kommer i kläm. Alltför oftakommer fall där enskilda råkat in i absurda situationer på grund genomtänkt lagstiftning och den myndighetsutövning som sker i anslutningtill denna lagstiftning. Klagomål över bristande rättssäkerhet är vanliga, ochdet förs en allmän debatt om detta. Denna debatt måste, enligt vår mening, taspå allvar, och som politiker måste vi vara beredda att agera och inte bara sopaproblemen under mattan. Det är inte min avsikt att i detta sammanhang göra någotallmänt rättspolitiskt svep eller att ta upp till diskussion t, ex, den omfattandeoch kompHcerade frågan om ramlagstiftning eller detaljlagstiftning. Men i flera av de centermotioner som utgör en del avunderlaget för utskottets betänkande tar vi upp frågor som gäller självalagstiftningsprocessen, vilken naturligtvis är viktig. Om lagar jäktas frammed slarv och i hast och med åsidosättande av ett gediget utredningsarbete ochen ordentlig remissbehandling av förslagen, så som skett i en hel del fallunder senare år, så är naturligtvis risken stor att slutprodukten blir illa genomtänktoch svår att tillämpa. Vi förordar ett lugnare lagstiftningstempo och vändeross mot att så många viktiga förslag numera endast utreds inomregeringskansliet och läggs fram i utan en ordentlig remissomgång.Och vi påtalar, vilket jag gjort tidigare här i , attlagrådet, som skall se på förslagen ur grundlagssynpunkt och från allmännarättsliga aspekter, i flera uppmärksammade fall har klagat över att man inte,har haft ett tillräckligt underlag för att göra de bedömningar som grundlagenålägger lagrådet. Detta försvårar givetvis i sin tur arbete, och detär som 3 protokoll 1985/86:37-38 har detslutliga ansvaret för de lagar som passerar. Vi kan inte skylla på enbartförvaltning eller regeringskansli, lagstiftningsmakten ligger dock hosriksdagen. Men för att vi skall kunna fullgöra uppgifterna härvidlag på bästasätt är det naturligtvis nödvändigt att vi har ett gediget och väl genomtänktbakgrundsmaterial. En uppstramning, för att inte säga besinning är således ihög grad att rekommendera. Det är sällan det inträffar några olyckor om ettlagförslag fördröjs. Däremot kan konsekvenserna bli svårartade om lagförslagetinte är ordentligt övertänkt och bearbetat. Dessutom måste vi vara beredda attompröva tidigare beslut, när tillämpningen visar att de inte alls var så klokasom man i beslutsögonblicket hade tänkt sig. Vi för ett ganska utförligt resonemang kring dessa frågori en av motioner som delvis har behandlats i annat sammanhang och somdelvis är uppe till behandling i dagens betänkande. Det blir senare vidkonstitutionsutskottets granskning av hithörande ting tillfälle att återkommatill vissa i den motionen behandlade delar av lagstiftningsprocessen. Ett slags ledtema i det nu aktuellabetänkandet är grundlagens ställning och tolkning, och detta diskuteras ocksåmed viss utförlighet i ett par av motioner. Jag skallöversiktligt redovisa hur jag ser på dessa problem. Att de aktualiserats berornaturligtvis på att det uppstått tvister i en rad fall, nu senast i anledningav förslaget om ny plan- och bygglag. Vad det gäller är bl. a. hur man skalllösa tvister om en lags eller ett lagförslags förenlighet med de regler som gesi grundlagen. Det är inte så som det ibland framställs att ärhelt suverän. I regeringsformens första paragraf står det bl.a.: "Denoffentliga makten utövas under lagarna." Det gäller även riksdagen.Riksdagen är således bl. a. skyldig att följa grundlagen - och det är ju dettasom är av intresse i den här debatten. Det finns i detta sammanhang ytterligare en restriktion,låt vara indirekt. Vi har i grundlagen skrivit in den s. k, lagprövningsrätten,vilken innebär att domstolar och myndigheter kan vägra att tillämpa lag somtillkommit i strid med grundlagen. Hur bör man göra om det uppstår allvarlig tvist omgrundlagens innebörd? I fråga om detta finns det olika skolor. En skola menaratt man skall strida om dessa saker, väga sina argument mot varandra, och sedanskall fatta ett beslut, och därmed har man angivit hur den omtvistadegrundlagsparagrafen skall tolkas. Det beslut som har fattats blir riktningsgivandeför kommande beslut, dvs, man har skapat en praxis som anger riktlinjer förframtiden. Jag tycker inte att detta är någon bra ordning, eftersominnehållet i praxis alltid är osäkert. Det kan bli föremål för kommandetvister, och om det finns stora politiska motsättningar vad gäller detursprungliga beslutet som skulle ha grundlagt praxis kan man förvänta sig atten ny politisk majoritet fattar ett nytt beslut. Den här metoden är naturligtvis ett utflöde, delvis ivarje fall, av tanken att en grundlag skall vara fast för praktiskt taget evigatider - den skall inte ändras. Man skall alltså undan för undan lämpa sitthandlande allteftersom erfarenhet och konkreta beslut växer fram. Man kan säga att kravet på författningsdomstol egentligenhar liknande utgångspunkter, dvs, man utgår från att det råder tvister omgrundlagen, och man utgår från att dessa tvister inte kan lösas utan blirbestående på det politiska planet, och sedan skall någon oberoendedomstolsinstans, författningsdomstol, ta ställning i frågan. Jag tycker inte att det heller är en bra lösning. Även denlösningen utgår från att man har en grundlag som är oklar, en grundlag omvilken det kan uppstå tvistigheter om dess rätta lydelse och tillämpning ochatt det behövs ett slags domstolsorgan vid sidan av som bestämmer det politiskainnehållet i grundlagen - i grunden blir det ju på det sättet. Man behöver inte ha en särskild författningsdomstol - i endel länder har man ett särskilt organ som har tillskapats för bl, a, sådanauppgifter - men man kan naturligtvis ha en liknande prövning av stor omfattningsom ett utflöde av lagprövningsrätten. Det har man i , som man oftarefererar till i debatten även i , Man har alltså inte någonförfattningsdomstol i , vilket många människor tror, utan man tHlämparlagprövningsrätten flitigt. Detta har mycket stor politisk betydelse. Högstadomstolens utslag i sista instans förändrar det politiska skeendet i avgörandefrågor. Från tid till annan beslutar domstolen stick i stäv mot vad man harbeslutat tidigare. Domstolen fungerar alltså i detta avseende som en politiskinstans. Som ett utflöde av detta i sin tur har man stridigheter om vilka somskall sitta i . Varje president försöker packa Högsta domstolenmed anhängare av sin filosofi. Att denna frekvens är så stor och att behovet uppkommerberor naturligtvis på att man har en grundlag i vilken det inte klart sägsifrån vad som gäller, att man har en grundlag som är oerhört svår att ändra ochatt det finns en allmän motvilja mot att ändra grundlagen och att grundlagen ärmycket kortfattad. När det gäller situationen i vill jag först sägaatt en särskild författningsdomstol här i landet skulle få Htet att göra normaltsett. Det skulle bli ett slags överorganisation. Det är också svårt att se för en särskild författningsdomstol skulle kunna hitta människor med enhögre juridisk kompetens och med ett större personligt oberoende än de somkommer att sitta i högsta domstolen och i regeringsrätten och som alltsålagprövningsvä-gen kan få ta ställning. Vi får inte heller glömma bort att vi har lagrådet somskall granska lagförslagen innan de kommer till . Lagrådet ärrekryterat ur vår högsta domstol och ur regeringsrätten enligt ett särskiltcirkuleringssystem. Genom en författningsdomstol skulle det alltså bh ettslags dubblering, och då skuHe man såvitt jag förstår inte kunna upprätthållalagprövningsrätten, I , där det finns en fristående författningsdomstol,har man gjort på det sättet att lagprövningen lyfts ifrån det vanligadomstolsväsendet, när fråga uppkommit om grundlagsenligheten i ett förslag. Dåhar man alltså bmtit ut frågan. Jag måste säga att jag ur olika synpunkter anser att detinte går att finna goda skäl för inrättande av en författningsdomstol här iSverige, Det hänger bl, a, samman med grundlagens struktur och uppbyggnad ochmed att den är ny. Den Hnje som vi för vår del resonerat oss fram till i demotioner som vi väckt idessa frågor är att ambitionen skall vara, när vi har en ny grundlag, attgrundlagen skall tillämpas. Och när det uppstår tvister om innehållet i olikadelar av grundlagen skall vi sätta oss ner och diskutera detta och antingenanpassa de lagförslag som det gäller, så att tvisten så att säga tonar ut,eller också ändra på grundlagen, så att det blir möjligt att lagstifta på ettannat sätt. Vi har uttryckt det i en kort sentens; Grundlagen skall hållasfräsch. Detta är innebörden i de förslag som vi har lagt fram, medkrav på att man skall se över vissa paragrafer. Den exemplifiering vi angettgäller, som tidigare talare varit inne på, en del ting som rörskattelagstiftningen. Jag beratt i detta sammanhang få yrka bifall till reservation 10, Det nu aktuella plan- och bygglagförslaget har ytterligareunderstrukit lödigheten i det resonemang som vi fört fram motionsledes. Ävenhär finns det, såvitt jag kan se, två vägar att gå. Antingen anpassar manlagförslaget till grundlagens bestämmelser på ett sådant sätt att det intekvarstår någon tvist på denna punkt eller också får man ändra grundlagen, omman anser det angeläget att genomföra en delegering av normgivningsmakten pådet sätt som förslaget innebär. Det skulle finnas mycket att säga om dessa frågor. Jagtycker att de är intressanta, och jag tror att vi får tillfälle att återkommatill dem. Jag har Htet svårt att förstå motståndet mot att mananstränger sig för att undvika bestående tvister om tillämpningen avgrundlagen. Det politiska arbetet skall ju egentligen inte handla om sådant -det skall handla om sakinnehållet i förslagen. Om formerna och de regler somskall gälla bör vi helst vara ense. Från sida har vi också resonerat ganska utförligtom de erfarenheter som finns när det gäller tillämpningen av Europakonventioneni vissa speciella fall. Jag skulle gärna ha velat göra en något längreutläggning om hur jag ser på i relation till det svenskarättssystemet, men jag märker att minuterna tickar i väg. Talmannen ser ocksåoroligt på mig och vill att jag snart skall avsluta pläderingen. Jag får kanskebeträffande den här delen tillfälle att återkomma i repliker.