prot · G90990 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:90 Med anledning av statsminister frånfälle höllsi kammarens plenisal en minnesstund enligt det program som i bilaga fogats tilldetta protokoll. 1 § Minnesstund med anledning av statsminister De i plenisalen församlade hedrade minnet av en tyst minut. Anf, 1TALMANNEN: Våra tankar gär först och främst till OlofPalmes anhöriga i deras stora sorg, hem var hans frizon, han ville ha familjelivetfredat. Han skrev vid ett fillfälle följande, och han återkom fill det vidsamtal: "Jag tycker att politiker skall få ha anspråk på att få ha sittprivatliv och familjehv i fred," Denna hans trygghet ficknäring av harmoni i och med familjen. Vi vet hur han inspirerades av samtalenmed sina kära: Få upptagna politiker ägnade sig så mycket åt litteraturensom . Detta framkom särskilt tydligt när han talade fritt ur hjärtat.När han yttrade "att så talar diktaturens kreatur" berättade hanefteråt, att sedan journalisterna givit spridning åt uttrycket, forskade hanefter dess ursprung. Han kom då på att det i De tre musketörerna av AlexanderDumas talades om allt det onda som kardinalens kreatur vållat, hadeunder sommaren läst boken högt för sina pojkar. Här får vi en glimt inte baraav den litterärt intresserade utan också av den omtänksammefamiljefadern, I nära tre årtionden var en centralgestalt ivår riksdag. Han kom fill dåvarande första kammaren 1958. Det var en ung ochotålig som tog säte i , och han lät inte kammaren väntalänge på jungfrutalet. Nyfikenheten på honom var stor, och lyssnarna fick klartför sig att denne unge man skulle komma att låta tala om sig. Jungfrutalet och hans första motioner innehöll sådant somväglett hans verksamhet . Han talade där om social trygghet ochrättvisa i eget land och om solidaritet med folken i de fatfiga länderna. Hananvände sig ofta av ordet värna, att värna välfärden, af t värna freden. Detligger omtanke i det Prot.1985/86:90 ordet, var en omtänksam människa, 10 mars1986 På en fråga hur han kommit framtill sin ideologi svarade han vid ett Minnesstund med anledning av statsminister frånfälle fillfälle:"---------------------------- att det finns tvä sätt att angripa vikfigaämnen - genom den ideologiskaoch teoretiska diskussionen, eller utifrån den sociala verkligheten," Hanfortsatte: "Eftersom jag anser den andra metoden som viktig har det härkringflackandet blivit avgörande för mitt sätt att uppleva händelser," Hansyftade här på sina ungdomsresor i och i , Därvid ställdes han öga motöga med verkligheten. När han tillsammans med andra likasinnade ungdomarvandrade i det han kallade "misärens kvarter" formade han sinsamhällsåskådning - han ville vara med att omskapa världen - och åt detta vigdehan sitt liv. För hans enastående livsgärning tackar nu inte bara vi i Sverigeutan människor från hela väriden, var en sann demokrat, I en demokrati fär deförtroendevalda infe vara några härskare utan allmänhetens tjänare. Jag gav aktpå att sällan talade om regeringsmakten utan om regeringsansvaret.Han kände en stark motvilja mot att vara tvungen att ha någon mellan sig och demänniskor han företrädde. Det får infe finnas en klyfta mellan väljare ochvalda. Man skall kunna mötas på gator och torg för direkta samtal. Han ville hadirektkontakt med människorna. Han sökte alltid ögonkontakt med dem han talademed. Han var alltid redo att lyssna till människors bekymmer. Det hände iblandatt han kom fill ett tåg eller ett avtalat möte. Han hadehejdats av någon som ville tala med honom om något. Sädana samtal var viktigaför , Han ville ha en öppen och fri kontakt i ett öppet samhälle. Mådet bli vår strävan att slå vakt om ett sådant öppet och fritt samhälle! Vi har olika meningar om hur samhällsfrågorna skall lösasi vårt land och full frihet att föra fram våra åsikter. Meningsbrytningar gerdemokratin livskraft, var tveklöst den mest briljante politikerSverige haft i modern tid, Hans med hetta och intensitet framförda förkunnelselämnade aldrig hans åhörare oberörda. Den väckte beundran och entusiasm hosmeningsfränderna - hos de politiska motståndarna väckte den understundommisstro. Genom sitt starka engagemang, sin skarpsinniga analys,sina politiska visioner och sin retoriska skicklighet kom han i hög grad attprägla debatterna i . Vare sig det gällde de stora allmänpolitiskadebatterna eller överläggningar i enskilda frågor väckte deltagandeallfid ett livligt intresse. Han har mer än någon annan vitaliserat riksdagensöverläggningar. Han var ofta inbegripen i replikväxlingar med sinapolifiska motståndare, och ibland blev det hetsiga sådana. Men han höll styvtpä en av gamla, fina traditioner - den att skilja pä sak och person. När han gav röst ät sin indignation över ondskan ochorättvisorna i världen, hände det ofta att han sköt sitt manuskript ät sidan.Då blev formuleringarna drastiska och inte allfid pä diplomaters sätt. Men degav uttryck för hur många, många kände. Med sin rika begåvning och sina breda språkkunskaper varOlof 54 sällsynt väl för insatser iinternationella sammanhang. på desvagas sida. Han blev därför en av de ivrigaste förespråkarna för solidaritetöver gränserna. Han gav de undertryckta folken sitt helhjärtade stöd, Hansouttröttliga kamp för fred och rättvisa, liksom hans starka inlevelse iu-ländernas problem, gjorde honom fill en av vår rids stora internationellastatsmän. Under de tunga dagar som förflutit sedan säbrutalt rycktes bort har det givits otaliga bevis på den stora uppskattning,aktning och tillgivenhet som han tillvunnit sig infe bara i vårt land utan överhela världen. Den sorg och saknad som folk känner har tagit sigöverväldigande uttryck. Vi har samlats här i för att hylla minnet avOlof - en stor statsman, en hängiven fredskämpe, en varmhjärtad ochomtänksam medmänniska och en god vän och kamrat. Minnesstund med anledning av statsminister 2 ULFADELSOHN (m); Vi har alla fått flera påminnelser om att infe livet ärevigt. Äldre anhöriga och vänner kan ha somnat in lugnt och stilla. hardet kanske gått fort. En svår sjukdom eller en tragisk olycka. Men den brutalapåminnelse om döden som vi nu fått saknar motstycke. Utan synbart mofiv har landets ledande politiker - värstatsminister -mördats. Hur stor makt han än hade och hur betydelsefull han änvär, var han ändå så oändligt liten, sä försvarslös och sä utlämnad där påSveavägen, Jag har vid många tillfällen varit arg pä , Detvore hyckleri om jag inte erkände det. Ingen annan socialdemokrat kunde göramig så upprörd. Och alla skall veta att vi ofta hade olika uppfattningar om vadsom var den bästa lösningen. Men avståndet mellan oss också när det var somstörst var knappt ens mätbart jämfört med de ljusår som skiljer gentemot dekrafter, de ideologier och de män som iscensatt detta dåd. Flera socialdemokrater har berättat för mig att antaletbrev, telegram, blommor och kondoleanser från olika moderata organisafioner harvarit stort. Det är eff av mänga tecken på värdegemenskapen hos värt folk. Vikan ha härda meningsmotsättningar. Men när och om det gäller, då håller vi samman. Jag minns också nu många tillfällen då privatvisade stor charm, humor och ett vinnande sätt. Och vi, hans polifiskamotståndare, fick naturligtvis bara se litet mot vad han kunde ge dem som stodhonom nära; familj, vänner och politiska meningsfränder. Mordet pä var ett nederlag för det öppnasamhället. Men nederlag kan vändas till seger. Men det förutsätter gemensammaansträngningar och en myckenhet kurage, folk väntar sig nog att vi politiker skall dämpatonen, mera se till det som förenar och infe i onödan vädra motsättningar. Vi som är i opposition skall självklart opponera med kraftoch klarhet och de som regerar skall göra det efter sin övertygelse om vad somär bäst för landet. Men det finns också frågor där de ideologiska skillnadernainte får vara ett hinder för samförstånd, främst när det gäller fred,frihet och oberoende. Det kännsändå skönt aff minnas att den sista partiledardebatten vi 1985/86:90 hadehär i för var öppnare och vänligare än de tidigare. Det fanns plats för litet humor och värmeoch jag ser framför mig, på Minnesstund med anledning av statsminister frånfälle den stol som stårtom, hur skrattade gott under våra replikskiften. Lätoss ta den debatten till utgångspunkt för vårt framtida arbete - en politiskdiskussion i värt öppna som belyser de ideologiska motsättningarna ochmeningsskiljaktigheterna i sak, men som också förenas där högre värden sfär påspel. Vi lyser nu frid över minne med de slutord i vonHeidenstams "" som känns särskilt nära: "Du land,där våra barn en gång få bo och våra fäder sova under kyrkohällen," Anf.3 (): Nären demokrafisk ledare kallblodigt skjuts ned väcker det inom oss alla djupsmärta och fruktansvärd vrede. Också i vår sorg ser vi hur det vi sätter högst- friheten, solidariteten och respekten för livet - kränks och släpas ismutsen. upplever vi hur stark vår gemenskap är, hur nära vi stårvarandra, alla vi som lever och verkar i en demokrafi, OlofPalme - statsminister, partiledare, världsmedborgare - tomrummet efter Dig ärstort! På den svenska politiska scenen stod Du, fillbaka, ihandlingens centrum. Din bredd och Din debaffglädje lämnadeingen opåverkad. Som ung student upplevde jag Ditt klara ställningstagande iVietnamkonflikfen som en befrielse. Du vidgaderamen för de polifiska uttrycksmedlen. Duvar trogen Din idésyn, övertygad om rätffärdigheten i Din rörelses mål och omhållfastheten i Dina argument. På Din politiska palett var vitt och svart dedominerande färgerna, och ät dem som stod Dig mot - både inom och utom landet -kunde Du mäta skäppan full. Duoch jag hade olika ideologiska utgångspunkter för värt polifiska arbete. Detframträdde bl, a, i våra skilda sätt att se på socialism och marknadsekonomioch på rollfördelningen mellan kollektivet och individen. Närohka synsätt bryts, när förslag vägs mot varandra i en demokrati, bildas effkraftfält ur vilket det goda samhället hämtar sin näring och växt. Denpolitiska kampen är inget självändamål utan en lika oumbärlig del av demokrafinsom viljan aff finna samlande lösningar på samhällsproblemen. Här fanns mellanoss en samsyn, IDin rika utrustning, , ingick ett stort och levande intresse förmänniskor. Som få andra kom Du ihåg personer som Du hade träffat pä Din väg,inte bara statschefer, ministrar och berömda kulturpersoner utan människor avalla slag. Ditt goda minne för människor förenade Du med en omtanke som värmdemänga. Endemokratisk ledare är en av folket. Hos folket har han sin rot. Hos folkethämtar han sin kraft. Öppet och oskyddad möter han människorna -delar derasvardag och fest. Så ville Du leva, , så levde Du, och sådant skallDitt minne leva i våra hjärtan. Ettkinesiskt tänkespräk lyder: börja meddet de försfår bygg pådet de har. Minnesstund med anledning av statsminister Om de bästa ledarna när deras uppgift är slutförd derasarbete uträttat säger människorna -vi gjorde det själva. Tack, , för den inspiration Du gav ät oss allaatt växa, 4 (): En röst för internationell fred och för rättvisa blandmänniskorna har tystats. En röst som här i denna kammare har stimulerat ochprovocerat till debatt och engagemang kommer inte mer att höras bland oss. Enflammande röst för socialdemokratins idéer har tystnat. En familjefarskärleksfulla röst finns där inte mer, är död. Sorg, vrede, bestörtning präglar vårt land. Förstämningpräglade Nordiska rådefs arbete i sistlidna vecka. Över hela världenfrågar vänner,' kolleger och många därutöver: Varför? Vi vet inte omdetta varför någonsin blir besvarat. Men ett vet vi; Vår öppna demokrati måstebestå provet, Missdådare skall infe få fira några triumfer. Respektfull dialogoch lyhörd debatt skall medverka fill att fördjupa vär demokrafi. På det sättetskall vi hedra vår statsminister. När demokrafins hållfasthet prövas känner vi hur viktigtdet är att vi behandlar varandra med respekt också när åsikterna går isär, Isorgens stund känner vi hur väl vi behöver varandra. Därför måste vi ocksåfortsätta motståndet mot rasism och främlingshat. Därför mäste vi fortsättakampen för de förtryckta i hela världen, och vi måste fördjupa den kampen. Låt vårt tack till inrymma ett löfte till vårabarn och våra unga att vi aldrig ger upp kampen mot hunger, mot ohälsa och motorättvisor, att vi ger våra barn och våra unga det löftet aff vi aldrig ger uppkampen mot väldet, att vi aldrig ger upp kampen för fred och frihet blandmänniskorna, Vär medmänsklighet och vårtmedansvar i kampen mot det onda blir vårt tack till , Låt det blivärt sätt att hedra minne, vär statsministers minne! 5LARS (vpk): När en företrädare för svensk arbetarrörelse som OlofPalme så brutalt faller offer för det meningslösa våldet, vill vi kommunisterhedra hans minne genom fortsatt arbete mot egoism och sociala orättvisor, förfred och avspänning, för internationell rättvisa, för ett konsekvent hävdandeav vårt lands alliansfrihet, självständighet och demokrati - frågor som OlofPalme Prot.1985/86:90 var djupt engagerad i och för, frågor som är gemensamma förhela 10 mars1986 arbetarrörelsen: socialdemokrater,kommunister och fackföreningsrörelsen. ~ ] '. insatser för att främjafred och nedrustning och internationell , j . solidaritet bidrog till att vartland tog och tar ett ansvar för utvecklingen i ledning avstatsminister ° o , , ; rn1 r " r. världen, som även sma länder måste ta, ofta i konfliktmed stormakter, Därför ärOlof Palmes bortgång en svar förlust, inte bara för hans familj, inteheller bara för , utan för progressiva människor över hela världen.Inte minst människorna i tredje världen ger uttryck för defta, I.Sverige är sorgen och avskyn över detta illdåd gemensam,som vi gemensamt måste uppträda fill försvar för ett öppet samhälle,som ger politiker möjligheter att röra sig fritt bland vanliga människor, var både nationellt och internationellt en storpolitiker. Det gick aldrig att tänka bort honom i något politiskt sammanhang,vare sig man var överens med honom eller infe. fortsätter den polifiska debatten utan , Deproblem som sysselsatte också honom in i det sista är fortfarande olösta. Visörjer hans tragiska död och arbetar vidare för fred och frihet, för demokratioch socialism. Vi delar nu med familj och parti känslan avtomhet efter en rikt begåvad och intensiv människa, och vi känner med er enuppriktig saknad efter en stor polifisk personlighet, 6 (): tog tillorda i , . Man debatterade pensionsfrågan, och C>lof taladeom änkors och handikappades trygghet och om de gamlas försörjning. Men ansatsen i detta hans jungfrutal var bredare än så.Han ville visa att och svensk ekonomi skulle förmå att bära djärvaframfidssatsningar. Vi kunde, hävdade han med kraft, göra långtgåendeutfästelser om goda och säkra pensioner. En obändig tro pä framfiden bar hanstal. Dess var opfimism. Riksdags- och regeringsåren igenom' förblev optimismen enkonsekvent hållning, ja, ett kännemärke för honom. Bergfast trodde människors vilja och möjligheter att utveckla och förändra. Att göra Sverigefill ett bättre land för alla skulle ta lång fid. Men tidsperspektivetförskräckte inte. Som den reformist han var, visste han att människorna mästeövertygas, de mäste vinnas för det nya. Utan deras samtycke skulle omvandlingenäventyras och demokratin undergrävas. Han återkom ofta till detta tema, bl, a, i en intervjubok,publicerad 1969, Så här formulerade han sig: "Min grundton är på sätt ochvis pessimisfisk. jag talarhela tiden om risker och brisi;er------------------------ ,""Men", fortsatte han, "politikenkräver och utopin ger möjlighet till en våldsam ansträngning, som är enda möjligheten att förändra verkligheten. Det är konservativt att bara tala och se i mörka toner och färger, avbilda hopplösheten. Ty hoppet är ju aff förändra verkligheten. Tanken att det går att förändra den är grundförut sättningen för radikal politik. Risken som man löper är aff man tappar kontakten med verkligheten. Politiker måste ju allfid befinna sig en bit 58 framför den dagsaktuella situationen,en bit framför den aktuella opinionen. Annars kan han infe finnanågon uppgift. Men avlägsnar han sig för långt, sä tappar han kontakten medopinionen," andan verkade också i den riksdagsgrupp vars ordförande han varsedan hösten 1969, Han betydde mycket för oss, I det politiska arbetet kan vifrän fid till annan känna besvikelse och misströstan, fannshan där, intalade oss hopp, inspirerade fill nya försök, visade pä nya vägaratt nå ujjpsfällda mäl. Sådantvar hans ledarskap - optimism och förnyelse, tro på idéerna och på framfiden. För det känner vi i densocialdemokratiska parfigruppen djup tacksamhet. Myckethar sagts och än mer har skrivits om under de somförflutit sedan hans död. Där har funnits en rikedom av uppskattande omdömen.Också politiska meningsmotständare har pä ett uppriktigt sätt givit sifterkännande åt hans gärning. Människor runt om i värt land gör sammaledes, Tusendenoch äter fusenden samlas för att minnas och hedra honom, folk sörjer.Med oss i sorgen står i detta nu människor i alla delar av världen. För hansverk gällde också dem - deras liv och deras fred. Såhar statsmannen och politikern tillmätts nya dimensioner. Så harhans insatser här hemma och ute i världen vägts pä nytt och befunnits ha högstalödighet. Ocksåom medmänniskan har offentligheten fått veta sådant som varfördolt. Det fanns en debattens och strålkastarljusets . Men också ensamtalens och vandringsstigarnas. Bilden av honom har fåttmjukare konturer. Tonfallen har fått mildareklang. Färgerna i porfräffef flernyanser. Ochallt defta, som länge varit de någras vetskap, har blivit de mängas insikt. Det känns rättvist. Det känns ljust. Ur sorgen har vuxiteftertanke och besinning. Det är hoppfullt. Ursorgen har också sprungit fram ny vilja och ny kraft att föra arbetet vidareför fred, för frihet och för rättvisa. Minnesstundmed anledning av statsminister frånfälle Minnesstund med anledning av statsminister Jag skall läsa några dikter av , Din egen sorg är endast sorgens skugga, den storasorgens, som är allas hem. Så glömdin gråt, då molnens tårar dugga, och lyftdin hand och sök att fånga dem. Bär dennadryck fill ett fiwtorkat träd, och duskall höra, hur dess sjuka lunga på nyttskall fyllas av en ljus och späd musik, därleenden och tårar sjunga. Bär dennadryck till en förtorkad mun och duskall höra från dess hårda läppar etttacksamt sus likt sorlet från en brunn, liktfrigjord säng från lösta klockors kläppar. Jag älskar de små bräckliga rådjuren där de dansa förbi, lätta ochflyktiga som ljusfläckar mellan bokträden, skygga ochogripbara som skuggor i det sammetsmjuka skogsdunklet. Jag följer dem med blicken och smeker deras smala, sirligaben och rörande höfter - Jag villelyfta dem i min famn och kyssa deras silkeslena Jag ville pressa dem tätt intill mig och krossa derassköra lemmar, tills detbedjande guldljuset i deras ögon har brustit och detoskyldiga blodet börjar droppa. Inspärrad i min ömhet bor en mordlysten fånge. Jag vet det, - Jag säger det. Men därföratt jag vet och vågar att säga det, skall jagvinna en styrka att skydda de värnlösa, som ingaförmätna våldsverkare skall ha makt att beröva mig. är det somom folket lyssnat i densönderskjutna staden. Minnesstund med anledning av statsminister De somännu överleva, de somännu kunna andas, fram urmörka skyddsrum treva i ett hoppatt dagen randas. Vad ej elden hunnit härja, vad som ejbegravts i gruset ur detödelagda huset. Med sig släpa de sift sista tillbehör,av röken svärtat, och enensam man i famnen bär sincello tryckt mot hjärtat. för trälenoch fången. Hör hur den lyfter sig Prot..1985/86:9010 mars 1986 Minnesstund med anledning av statsminister Jag läser fill sist ur diktsamlingSotfragment. FRIHET, JÄMLIKHET, BRODERSKAP Tag de svartaste orden, de mestföraktade, nedsmutsade, hånadeord, doppade i olja, i kol, i sot, isvett, fårar och lidande, ord somkan få arkeologer att häpna. Ord somstöttat barrikader, Undanslängda,vrakade, nötta, förlegade, söndermaldaord, som saknar det Men destår där med ditt hjärta som evigbakgrund, som evigt förnuft: 2 § Minnesstundenavslutades kl, 13,00, In fidem Bilaga till Prot. Program vid minnesstunden med anledning av statsminister frånfälle En tyst minut till minne (text:J, P, ) Deep river ........................................... Negrospiritual (arr.Norman Luboff) Air ur Era ......................... EdvardGrieg Din egen sorg........................................ . v Rådjur ien park .................................. \ Frihet, jämlikhet,broderskap................. Du gamla, du fria Sträkensemble ur kör under ledning av musikdirektör 63