prot · G909159 · 1985-12-31 00:00:00 — 2 juni1986 Herr talman! Jag tackar för deupplysningar jag fick av majoritetens ~: 7 ., .. , talesman, men jag kan inte påståatt jag har fåll ett klarläagande svar på de Ändring tkorkorts- r j o r frågor jag ställde i mittinledningsanförande. Jag tycker det är olyckligt, för jag vetalt niånga svenskar liksom jag undrar vad orsaken är till att man forcerarärendet på det sätt som rnan de facto gör. sade att vi moderater inte vill vara med ornatt göra någonting ål de ökande olyckorna. Men otn läser den motionvi har väckt om bilism och läser den reservation vi har fogat till dettabetänkande, finner han att vi säger att utredaren inte enbart skall utreda desaker han har fått i uppdrag att utreda utan också alternativasanktionssystem vid haslighetsöverträdelser med /tirn. Så självfalletvill vi göra någonting åt de ökande olyckorna. Vad gäller evidensinstrurnentet sade att detframgår ganska klart att instrumentet är tillräckligt för att ha sorn grund förett omhändertagande av körkort. Då undrar jag varför man vill ändra lagtextentill "kan antas ha uppgått till" från "uppgick till". Jagciterade vad kommunikationsministern sagt om rältssäkerhetssystemet. Liggerdel ingenting alls i statsrådets eget uttalande i propositionen? Efter att ha läst det här svaret antar jag att människorlätt kan få uppfattningen att förslaget är en del i socialdemokraternas nyaoffensiv mot bilismen. Vad jag dä tänker på är energi- och miljöministerBirgitta Dahls uttalande i en av morgontidningarna , där honaviserade en offensiv mot bilismen,Varför vill rnan annars inte att den redan tillsatteutredningsmannen skall titta även på dessa frågor så att man får ett samlatgrepp över ändringarna i körkorlslagen? Varför låter rnan inte lagrådet ochdomstolarna få förslaget om användande av evidensinstrumenl på remiss för attlämna yttrande? Vad gäller 47 a § orn de allmänna ombudens ökadebefogenheter undrar vi, eftersom rnan nu skall införa en ny rättspraxis, on'är tillräckligt för att de allmänna ombuden skall få en uppfattningom den nya lagen. Vi vet att ett normalt ärende av detta slag ibland tar överett år att behandla. Jag villfå svar på,de frågor jag ställt, och jag ställer dem en gång till: Vilken form avkompensation skall de som blir fråntagna sina körkort få om det senare visarsig att omhändertagandet var felaktigt? Förslaget omatt använda sig av evidensinstrumenl är kontroversiellt. Varför låt man inte enså viktig fråga gå på remiss till exempelvis lagrådet? 137 () replik: Jag vill börja med det sade omatt vi socialdemokrater skulle gå till offensiv mot bilismen. på sätt och vis kanske vi gör det, men i så fall går vi till offensiv mot de bilister somfärdas alltför fort på våra vägar. Det är de som ställer till stora olyckor och, somjag sade i mitt inledningsanförande, förorsakar samhället stora kostnader och även drabbar médtrafikanterna svårt. Det är den bilismen som vi i så fall går J54 till offensiv emot. Jag vill också knyta an till vad sade ommiljöaspekterna. 1985/86:159 nämnde bl. Det är riktigt. Vi ser också ettmycket stort samband mellan den alltför höga trafikrytmen och de avgaser och ~. miljöproblem vi får utefter våra vägar. Det är mot den nedsmutsningen av " ""S' oi or s- miljön som vi också i så fall går till offensiv. "" När säger att skulle vara förkort tid för att de allmänna ombuden skulle hinna få fram en praxis för hur manskall döma i dessa trafikmål vill jag bara hänvisa till vad domstolsverketsäger, nämligen aU det är en fullt fillräcklig tid med tanke på att ungefär 15000-20 000 mål avgörs under eft halvår. Vad beträffar de tekniska frågeställningarna vill jag inteföregripa de utslag som vi kommer att få av domstolar . Visar del sigatt det tekniska är felaktigt finns det säkert all anledning att återkomma tilldenna fråga. 138 () replik: sade att det finns anledning attåterkomma till de tekniska detaljerna. Man kan uttrycka sig på det sättet, menvad jag ser framför mig är de bilister som, därför att man ändrarlagstiftningen på ett ovanligt sätt och utan att höra lagrådet, kan tänkashamna i den situationen att deras körkort blir omhändertaget och att det senarevisar sig att detta inte 'var en riktig åtgärd. Jag tror att dessa bilisterkänner sig osäkra och vill ha svar på frågan: Vilken form av kompensation skallutgå då? Jag tycker ändå inte att jag har fått etttillfredsställande svar på frågan om varför lagrådet inte har fått förslaget omanvändande av evidensinstrumenl på remiss, inte minst med tanke på det somkommunikationsministern själv skrivit i propositionen och som jag citerade. måste ha missförstått mitt inlägg och demotioner väckt i detta ärende. Självfallet vill vi göra något åt dehöga hastigheterna på våra vägar. Jag sade tidigare i mitt inlägg, och jagsäger det igen, att vi kan tänka oss att använda alternativa sanktionssystem,som också känns ordentligt, men inte enbart detta att dra in körkortet. Vad gäller frågan huruvida de allmänna ombuden harmöjlighet atf informera sig om den ändrade lagstiftningen citerade , men jag hänvisade i mitt inlägg till lagrådet, som för framsamma farhågor som jag. Jag kan, som jag tidigare sade, konstatera attoffensiven mot bilismen har börjat. Det instämde i och sade att detär helt riktigt. Jag kan konstatera att offensiven har en hård och vass uddriktad mot bilister. Jag beklagar det. Jag tycker att det bästa hadevarit att man hade skyndat långsamt, lyssnat på lagrådet när det gäller en såväldigt viktig fråga och sedan låtit den särskilde utredaren ta ett samlatgrepp om de här frågorna. 139 () replik: säger att körkort felaktigt kanbli omhänder tagna om det sker på grundval av resultatet från ett s. k. evidensinstrument direkt på platsen. Jag vill bara säga till att det i propositionen också står att det är fråga om ett interimistiskt omhändertagande av 155 Prot.1985/86:159 körkortet. Går då ärendet till domstol och det visar sig attdet felaktigt skett 2juni 1986 ett omhändertagande av körkortetåterfår naturligtvis vederbörande det. påstår att vi går tilloffensiv mot bilisterna och har en vass , udd riktad mot dem. Jag vill dåbara avslutningsvis säga att i så fall är den uddenriktad mot de bilister som inte har förmåga att anpassa hastigheten till gällanderegler ute i samhället. vice talmannen anmälde attJan anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. 140 (): Att farten dödar och att vi på mänga hållfått en alltför hög hastighet i trafiken är de flesta trafikanter säkert enseom. Åtgärder är alltså nödvändiga för att minska antalet olyckor. Ett bättrevägnät, hård kontroll av bilar och hårdare tag mot rattonykterhet är viktigamedel för att nedbringa antalet olyckor. Men det är också viktigt att vidtaåtgärder rnot hastighetsöverträdelser. En jämn trafikrytm är till fördel fråntrafiksäkerhetssynpunkt. Vi skulle Oehöva ha fler polisbilar ute i trafiken.Det skulle pä ett positivt sätt dämpa hastigheten. Jag instämmer i princip i propositionens förslag omhårdare tag rnot hastighetsöverträdelser, men jag anser att det har fått enolycklig utform'-ning. Departementschefen säger följande: "När det gällerhastighelsöverträdelser anser jag att överskridanden av den tillåtnahastigheten rned mer än /tirn är av den arten att tillämpning av 16 § punkt4 bör komma i fråga." När trafikutskottet behandlade detta ärende ställde jagföljande fråga till utskottets ordförande: jag propositionen rätt, atten bilist som kör genom i - en 50-sträcka - med underhögtrafik skall bedön-ras på samma sätt som en bilist som kör med envacker på en tom motorväg- en 110-väg - ut till ?Svar från ordföranden: Ja, För egen del kan jag inte ställa mig bakom en lagstiftningsom likställer dessa båda hastighetsöverträdelser. Självfallet anser jag attbåda brutit n-rot lagen, men det är helt orimligt att påföljden skall blidensamma. är jag dock inte säker på om det verkligen blir så. 1en intervju i säger kommunikationsministern följande:"Den nya lagens ord om "avsevärt överskridna hastigheter' betyder iexakta tal 20/fortare, när låga farter anges, och 30/vid normalafarter." Det vill säga alt det är en variation . Jag anser att vi borde ha haft klarhet idetta innan vi fattar beslut. Är det vad kommunikationsministern säger iSvenska som skall gälla eller är det vad sorn sägs i propositionen? Eftersom vi som lagstiftare har att hålla oss till vad somstår i propositionen och inte i tidningarna kan jag inte ställa mig bakompropositionen i denna del. Vid en eventuell omröstning kommer jag att stödjareservationerna nr 1 och 2. 1 övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag. 141JARL LÄNDER (s): Jag vill helt kort fortsätta att läsa urpropositionen, där slutade. Han läste upp att körkortet skulleåterkallas vid ett hastighetsöverskridande med mer än . På sin fråga till utskottets ordförande fick han till svar att körkortet skulle haåterkallats oavsett var hastighetsöverträdelsen skulle ha ägt rum.Propositionen fortsätter: "Vad jag nu sagt innebär naturligtvis inte att man idessa fall skulle avstå från att göra den individualiserade bedömning somkörkortslagstiftningen allmänt förutsätter. Bedömningen kan - och bör -naturligtvis påverkas av omständigheterna i det enskilda fallet." Vidare står det att "återkallelse bör vara aktuellunder normala trafikförhållanden" - och inte på en tom motorviig ut tillLandvetter, . Utsökningsregisteriag m. m. 142 (): i propositionen hänvisardepartementschefen till vad som gäller och tycker att det råder oklarhet.Vad här talar om är ju det som gäller , alltså attomständigheterna i det individuella fallet bedöms av domstolen. Han betonadeprecis vad jag tidigare läste upp, nämligen att 30-kilometersgränsen skallgälla. Här säger alltså ingenting annat. Men iSvenska har departementschefen gjort sig till tolk för en något annanutformning, som även jag kan ställa mig bakom. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om lagutskottetsbetänkande 36.) Kammaren övergår nu till att debattera lagutskottetsbetänkande 36 om utsökningsregisteriag m. m. 144ALLAN (): Rubriken pä betänkandet,Utsökningsregisteriag, låter förvisso inte särskilt spännande ellerengagerande. Betänkandet behandlar emellertid ett ämne som verkligen rör varoch en av oss, nämligen den enskildes ställning i datorernas och dataregistrensvärld. Betänkandet har till utgångspunkt det förhållandet attkronofogdemyndigheterna med ADB-stöd för ettcentralt personregister, som omfattar hundratusentals svenskar. Det gälleralla dem som har utsökningsgilla skulder till stat, kommun eller enskilda.Registret kallas symboliskt nog för , en förkortning av"redovisningssystem för exekutionsväsendet". Detta känsliga register har ända från sin tillkomst förtsutan stöd i lag - det är otroligt men sant. 1 flera motioner har jag under desenaste åren ondgjort mig över denna avsaknad av författningsstöd. Prot.1985/86:159 det tveklöst tillkomma att ta ställning till sådanaväsentliga frågor 2 juni1986 som vilka uppgifter registret skallinnehålla och vilka som skall ha tillgång till ,,, ... '. eller eljest kunnadra nytta av registeruppgifterna. Berörda utskott har hela tiden gett mig rätt, se t. ex. lagutskottetsbetänkande /84:23 och m. m. ö ö ' b näringsutskottetsbetänkande /86:10. Det är därför, herr talman, tillfredsställande attregeringen nu sent omsider har underställt förslag till lag i ämnet.Inom parentes finner jag det av samma skäl ytterst betänkligt att det existerarandra centrala personregister i samhället utan stöd i lag. Jag tänker härframför allt på två verkligt känsliga register, nämligen spaningsregistret,, och förundersökningsregistret. Är det inte nedslående frånrättssäkerhetssynpunkt att så integritetskänsliga register existerar utan attvår egen riksdag ens känner till formerna för denna registrering?Datainspektionen och justitiekanslern har tjänstevägen gett uttryck för sammaåsikt. Det har funnits två skäl för mitt intresse rörandeREX-registret. Det ena har gällt sambandet mellan registret ochkreditupplysningslagen. Enligt den lagen - 11 § - åligger detkreditupplysningsföretaget i fråga att lämna den som avses med upplysningensamtidigt och kostnadsfritt ett skriftligt meddelande om de uppgifter, omdömenoch råd som upplysningen innehåller rörande honom och vem som begärt upplysningen.Var och en har härjämte enligt 10 § rätt att hos kreditupplysningsföretaget fåskriftligt besked om huruvida det i verksamheten finns uppgifter lagrade omhonom och i så fall vad dessa uppgifter innehåller. utnyttjas också för kreditupplysningsverksamhet.Några motsvarande skyddsregler till förmån för den enskilde finns emellertidinte. Propositionen gör tyvärr ingen ändring här. Det säger sig självt att det kan vara av största vikt förden enskilde att veta vilka uppgifter om honom som kan cirkulera i samhället.Bara ett enda exempel som jag hämtat ur JO:s rapport om felaktiga skattekrav,med beteckning 1982 S 3, Jag låter JO tala: "fick kvarskatt . Hennes arbetsgivaregjorde avdrag på lönen och betalade in kvarskatten därpå helt enligtreglerna. Situationen var lika vanlig som okomplicerad - eller borde ha varitdet! Men fick . ett brev från kronofogden där honkrävdes på skatten. . tog itu med saken och talade med sin arbetsgivareoch med myndigheterna - och trodde att allt hade ordnat upp sig. Men det hadedet inte! fick hon ett nytt brev från kronofogden där tonenhade skärpts. Det var nu fråga om utmätning hemma hos henne kl.8-13. Så här kan det ut. . skrev hit till JO omsina bekymmer. Det har också andra gjort. Det är deras problem som ärutgångspunkten för det som jag skall säga i detta beslut om oberättigade skattekrav. är ett av de ca en halv miljon skattekrav som kronofogdenårligen har att driva in. Det är ett av de 8 000-10 000 fall som har restförts trots att skatten betalats i rätt tid eller innan kronofogdenkopplades in." 158 Dgt andra skälet till mitt missnöjehar varit att det - otroligt att säga - inte är möjligtatt betala domstolsböter frivilligt. Den bötfällde blir obarmhärtigt redovisadi . Om böterna i stället ålagts vederbörande av åklagaren, kandäremot frivillig betalning ske och registrering därmed undvikas.Justitieutskottet har i två betänkanden, det senaste (1985/86:35) godkänt avkammaren , förklarat sig dela min uppfattning att det borde vara ensjälvklarhet för den bötfällde att kunna betala böterna frivilligt och utanindrivning från kronofogdemyndigheten. Registrering behöver följaktligen intealls vara uttryck för insolvens eller betalningsovilja. Sådan tolkning liggerdäremot nära till hands från dens sida som får del av registeruppgiften, någotsom kan vara till skada och men för den enskilde. I propositionen förklarar departementschefen att den avmig efterlysta ordningen skall bli verklighet . Nuvarandetillstånd kommer alltså att bestå tills vidare. Jag förväntar mig atttidsbegreppet "en snar framtid" tolkas restriktivt. börjarbli otålig, vilket justitieutskottets senaste betänkande klart ger vid handen. Det skall, herr talrnan, villigt erkännas att de ämnen sompropositionen omspänner är ytterst invecklade. En särskild anledning till delär sambandet med tryckfrihetsförordningen och då närmastoffentlighetsprincipen. År t. ex. en ADB-upptagning allmän handling? Dennafråga har varit mycket omtvistad. Datainspektionen har här haft annan mening änjustitiekanslern. Sä sent som r februari var regeringen tvungen att döma -eller rättare sagt säga sin mening - i denna grundlagsfråga. Så skedde i ettuppmärksammat besvärsärende () som hade som upprinnelse DI:s lovvärdasträvan att begränsa den rent kommersiella försäljningsverksamheten urREX-registret av det skälet att kreditupplysningslagens tidigare berörda skyddsreglertill förmån för den enskilde inte gällde då. belyserför övrigt en del av det besvärliga och faktiskt besvärande rättsläget. Bristenpå lagstöd för de båda polisregistren behandlas också där. Jag skall begränsa mig, trots att ämnetinbjuder till en rad intressanta utvikningar. Propositionen är i stora stycken invändningsfri. Attkronofogdemyndigheterna måste ha tillgång till en rad uppgifter orn denskuldsattes ekonomiska villkor och andra förhållanden för att kunna fullgörasin exekutiva verksamhet med stöd av i första hand utsökningsbalken säger sigsjälvt. Att samma myndigheter skulle betagas möjlighet att utnyttja teknikenslandvinningar i form av ADB vore en ren orimlighet. Å andra sidan bör det allmänna inte utrustas med meraniakt än vad som är oundgängligen nödvändigt, detta av hänsyn till denenskildes integritet. För oss moderater är det fråga om en känsligavvägning mellan effektivitet för det allmänna och rättstrygghet för denenskilde. Begreppen är nämligen på sitt sätt varandras motsats. Att ettensidigt framhävande av effektiviteten lätt kränker den enskildes integritetoch skyddssfär kan symboliseras av eko-kommissionens redan herostratisktryktbara tes: "Att en skyldig får gå fri och på det viset kan vållaytterligare skada kan vara lika olyckligt som att en oskyldig blir dömd. "Detta är hämtat från SOU 1984/85:15 s. 131. Det ärjust denna relation mellan effektivitet och rättstrygghet som är Utsökningsregisteriag m. m. Prot.1985/86:159 själva brytpunkten mellan regeringsförslaget och de borgerligasåsikt. fråga omdetta helt ense. Utsökningsregisteriag m. m. Utskottet är enigt om att skall bestå föratt tjäna som hjälpmedel åt kronofogdemyndigheterna. Det är huvudsyftet medregistret. skall därför ha förfoganderätt över ochterminalåtkomst till inom ramen för myndighetensverksamhetsområde. Enligt propositionen skall registret stå öppet även förriksskatteverket, RSV, i olika avseenden. Här är utskottet oenigt. Viborgerliga vill inte ge RSV större befogenheter över registret än vad somföljer av verkets myndighetsåligganden. Verket är administrativcentralmyndighet för exekutionsväsendet. Verket bör för den skull ha dentillgång till registret som svarar mot denna funktion. Sedan något år tillbakafinns det en särskild lag om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter.Av lagens namn framgår att det är fråga om kvittning - en gäldenärentillkommande fordran kvittas, i enlighet med vad eljest gäller inomcivilrätten, rnot hans skuld i motsvarande män. RSV berörs av denna uppgift pågrund av sina funktioner inom skatte- och avgiftsområdet. Verkels rätt attutnyttja registret skall därför anpassas även härtill. Så långt är alltsåutskottet enigt. Däremot har verket inte enligt sin instruktion att utföranågra materiellt exekutionsrättsliga uppgifter. Det saknas därför all anledningatt ge verket den tillgång till registret som har sin grund i fullgörande avexekutiva uppgifter. Majoriteten i utskottet vill å andra sidan ge RSV maktöver registret även fördetta ändamål. Enligt den borgerliga samsynen skulledetta innebära att RSV utrustas rned betydligt mera makt än vad som följer avverkets myndighetsfunktion. Sammaresonemang har giltighet beträffande generallullstyrelsen. Vi borgerliga i utskottet har sammanfattningsvisreserverat oss mot att de nu niimnda myndigheterna tillerkänns större makt ochinflytande över REX-systemet än vad sorn oundgängligen föranleds avmyndighetsfunktionen. Vad jag åsyftar mera i detalj framgår avreservationerna. De berörda reservationerna - 2, 3 och 6 - haravsett olika myndigheters rätt att utnyttja , Som framgår av mininledningsvis gjorda hänvisning till JO har den enskilde rätt att även ställakrav på att registreringsuppgifterna är riktiga och inte heller missvisande. Deuppgifter som tillförs registret måste därför kontrolleras noggrant och genastbli föremål för rättelse, om fel ändå skulle insmyga sig. Delta förutsättersjälvfallet att den enskilde känner till vad uppgifterna innehållerom honom.Att felaktiga uppgifter kan leda till personliga tragedier framgår med allönskvärd tydlighet av JO:s rapport. Dessa viktiga integritetsfrågor måste lösasnu. Det vill däremot inte majoriteten, som hänvisar till en pågående utredning,data- och offentlighetskommittén. I reservationerna 4 och 5 framför vi vårståndpunkt med krav på omedelbar författningsreglering. Mina borgerliga kolleger kominer att belysade gemensamma borgerliga reservationerna ytterligare. Med hänvisning till vadsom nu anförts och kommer att anföras yrkar jag bifall till de gemensamma borgerligareservationerna. 145BENGT (): Prot. Utsökningsregisteriag m. m. Exekutionsväsendet representerar en viktigsamhällssektor med uppgift att ansvara för indrivning av skulder,såväl privata som allmänna sådana. Möjligheten till och ytterst genomförandetav tvångsbetalningar spelar en betydelsefull roll i vårt rättssamhälle, delsför att fordringar inte skall stanna på papperet, dels för att betalningsmoraleni samhället skall upprätthållas. Åven inom den exekutiva sektorn krävs naturligtvisrättssäkerhet, alltså både effektivitet och integritet, men då i balans ochinte på varandras bekostnad. Effektiviteten är grundförutsättningen för att manverkligen skall kunna driva in förfallna fordringar. Dessutom undergräver julåg effektivitet den allmänna betalningsviljan. krävs atterforderliga tvångsåtgärder hålls inom gränser som kan anses acceptabla urintegritetssynpunkl. Exekutionsväsendets stora dataregister () skall bedömasi detta totala rättssäkerhetsperspektiv. Registret är ett bra verktyg förkronofogdemyndigheterna i effektivitetens tjänst. Men registret är ocksåförenat med integritetsrisker för den enskilde medborgaren, där den ytterstakonsekvensen kan bli att bostadsdörren bryts upp och möblerna forslas bort ochsäljs på exekutiv auktion genom kronofogdemyndigheten - allt av misstag pågrund av dataregisterfel. , som omfattar åtta olika databaser,har varit bristfälligt författningsreglerat. föreliggande förslagtill utsökningsregisteriag avses innebära en bättre lagreglering av området.Så får väl också anses ha blivit fallet, men bristerna är uppenbara på fem synnerligenviktiga punkter. Det är ett självklart minimikravatt endast "rätt" personer införs i registret. 1 detta fall betyderdet att endast personer som ådragit sig en skuld och ej betalt denna skuld inomförfallotiden skall få inregistreras. Krav som är felaktiga på den grund attnågon skuld aldrig förelegat eller att skulden betalts i rätt tid skall interiskera inregistrering. Men tyvärr förekommer alltför ofta inregistrering av"oskyldiga" personer. En rimlig dataregisterkvalitet förutsätterindata-kontroll. Därför krävs det en s.k. verkställighetskontroll, enexigibilitetsprövning, före införing i utsökningsregistret. Detta gällersärskilt statens skatte- och avgiftsfordringar. flnns viss kontrollhos genom ett påminnelseförfarande som fungerar som något av enförvarning om att skattemyndigheterna anser att det föreligger en skatteskuld.Men detta förfarande inkl. vissa utredningsrutiner är otillräckliga. Det krävsbättre kontrollrutiner hos kronofogdemyndigheterna, som ju bär huvudansvaretför indrivningsverksamheten. Målet måste vara att kontrollen förstärks så attstaten i det närmaste kan garantera att ingen felaktigt införs i registret -särskilt av det skälet att en uppkommen integritetsskada genom felaktiginregistrering ofta inte kan repareras genom en rättelse i efterhand. Förövrigt hade det varit lämpligt även med en utdata-kontroll. Utsökningsregisteriag m. m. När uppgifter för kreditupplysningutlämnas från ett dataregister bör den omfrågade underrättas om de uppgiftersom inhämtats. Detta får betraktas som minimistandard för integritetsskydd idetta dalaregistersamrnanhang. Men i utsökningsregisterlagen föreskrivs intenågon som helst underrättelseplikt. försöker man utnyttja denunderrättelseplikt som föreskrivs i kreditupplysningslagen. Trots detta uppkommer en avsevärd "lucka ilagen". Ingen underrättelseplikt - vare sig direkt eller indirekt - finnsnämligen vid utlämnande från utsökningsregistret av uppgifter som inte omfattasav offentlighetsprincipen och som inte heller sker viakreditupplysningsföretag. Här handlar det bl.