prot · G909154 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:154 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 10§ Fortsattes behandlingen av skatteutskottets betänkande 1985/86:49 samtnäringsutskottets betänkanden /86:21, 32, 26 och 29 (forts, från prot.153). Tekoindustrinoch tekohandeln (forts. Anf.113 () replik: Efter att ha haft hela middagsuppehållet på mig för att förbereda dettainlägg, får jag självfallet svårt att klara repliken . Imitt huvudanförande gjorde jag en beskrivning av socialdemokraternas övertro påplanhushållning och centralstyre. Jag kan bara konstatera att ReynoldhFurustrand i sitt inlägg på punkt efter punkt verifierade mina farhågor. Hantalade om medveten styrning och sade att insyns- och korrigeringsmöjligheternainte får gå förlorade - det var huvudingredienserna i hans anförande. Jagskulle vilja vädja till att försöka se positivt påförslaget till ett offensivt stöd till tekoindustrin. Är det så säkert attstatens industriverk, SIND, eller andra myndigheter bättre bedömer vilka framfids-investeringarsom är mest fördelakfiga i det enskilda företaget? Enligtden föreslagna stödformen, som själv så bra beskrev, skallavskrivningslånet ges enbart om det är framtidsinvesteringar ochutvecklingsinsatser som görs. Det måste vara vettigt att försöka undvika enmassa byråkrati och krångel kring dessa pengar och låta företagen utvecklasunder så lika konkurrensförhållanden som möjligt. Detskulle vara intressant om här ändå ville säga ettbättringens ord i denna fråga. 114 () repHk; Låt mig börja med att kort kommentera inlägg. Det är klart att jag ser posifivt på förslaget att man skall göraoffensiva satsningar för att förbättra den svenska tekoindustrins förutsättningar . Det är med utgångspunkt i det förhållandet som vi i näringsut skottet, precis som arbetsmarknadsutskottet, menar att man vid översynen av äldrestödet bör beakta de delar som berör SIND:s branschprogram. Prot.1985/86:154 Vi tror dock aft det är angeläget att ha kvar dendel av SIND:s 28 maj1986 branschprogram som harvisat sig ge ett bra resultat. , åtskilliga undersökningar som vittnar om att det kunnande och den , , , , kompetens som SIND besitter inteär sämre än andra organs inom branschen.Därför har vi den uppfattningen att SIND:s branschprogram skall Till : Regeringen har inte ändratuppfattning om målsättningen för tekopolitiken. Jag sade i mitt anförande att1983 års beslut ligger fast. slog då fast att tekopolitiken skallbaseras på ett upprätthållande av produktionsvolym. Målet är attandelen svenska tekovaror skall ligga på nivån . Vi kommer, , längre fram i vår att få taställning till ett betänkande från försvarsutskottet där frågan omförsörjningsberedskapen behandlas. Textil- och konfekfionsindustrin berörs dåtill stor del. Till och : Ja, jag har brarelationer med utrikeshandelsminister . Det är inget märkligt medatt han i kammaren har framfört samma uppfattning i den handelspolitiskadebatten eller med att denna fråga har diskuterats i vår riksdagsgrupp. Jagfinner det inte ett dugg förvånande att denna typ av diskussion förekommer. Det är helt klart att vi framöver kommer att föra endebatt om handelspolitiken, eftersom det pågår förhandlingar omett nytt multifiberavtal. Vad det kommer att innehålla får vi ta ställning tilllängre fram. 115 (vpk)replik: Herr talman! I betänkandetexten står det under huvudrubriken : "------------------------------- demål för tekopolitiken som har fastställts av , nämligenmålet om självförsörjning och riktmärket om upprätthållande av 1978 årsproduktionsvolym, enligt regeringen i första hand har mofiverats avförsörjningsberedskapsskäl. Regeringen avser att i samband med förslag våren1987 om totalförsvaret för kommande femårsperiod återkomma till frågan om hurambitionen för den statliga tekopolitiken skall uttryckas." Man måste betänka att läget inte alls är ljust när detgäller den nuvarande produktionsvolymen i förhållande till 1978, som alltsåskall vara basen och utgångspunkten för jämförelser i fortsättningen. På s, 5 ibetänkandet redovisas siffror som visar hur dåligt ställt det är. Jämfört med1978 års nivåer var produktionsvolymen lägre inomtextilindustrin, lägre inom trikåindustrin och lägre inomkonfektionsindustrin. När vi samfidigt känner till att textilimportörerna, medstora ekonomiska resurser, bedriver ett fantasfiskt propagandaarbete, då kan man undra vad socialdemokraterna har att sätta emot som kan vara en del av en långsiktig strategi. Det är ju en sådan vpk efterlyser. Först då skulle målen och beslut få något värde. I den text där propositionens innebörd beskrivs har utskottet inte ens upprepat beslut, utan man har tolkat det på ett nästan helt nytt sätt. Det är detta som oroar oss. 122 Jag skulle också vilja fråga IvarFranzén: Vad är det som är planhushåll- ningsåtgärderi den här politiken? Ryckigheten och kluvenheten, som uppstår genom den bristpå strategi för den statliga tekopolitiken som kommit till uttryck också underden socialdemokratiska regeringen, är ju raka motsatsen till vadplanhushållning egentligen innebär. använder just det ord somvisar vad det handlar om, nämligen "korrigeringsmöjligheter". Det ärvad det ständigt handlar om i det här samhället, när stat, regering och riksdagingriper. Man behöver nämligen korrigera vad de stora och mäktiga multinationellaföretagen och importörerna ställer till med, 116 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag får erinra om att repliken gäller . 117 (vpk) replik: Jag vill veta vad egentligenmenar med planhushållning. 118 () replik: Faktum kvarstår, att socialdemokraterna här iriksdagen säger nej till våra förslag om att avveckla handelshindren. Det gerenligt min mening inte någon större trovärdighet åt en utrikeshandelsminister,som reser jorden runt och utlovar att regeringen skall gå in för ökadfrihandel, avreglering och avbyråkratisering. Nej, herr talman, tekobranschen måste anpassa sig till deyttre villkoren och utnyttja de relativa fördelar kan ha i jämförelsemed andra länder. Det går inte att skydda vårt land från marknadens krav påomställning genom att söka kortsikfig trygghet. Därmed riskeras den långsikfigatryggheten. Det selektiva tekostödet är också en form avprotektionism. Man får inte tillåta sådana stödformer att utvecklas än mer,vilket regeringens medelsarsenal leder till, även om stödformerna då och dåbyter skepnad. Subventioner och skatter förvrider prisstrukturen. Dettamedför allvarliga risker för den fria handeln. Så länge konkurrenskraftåterspeglar relativ effektivitet och inte politisk styrning kanfrihandelsprincipen upprätthållas. Trots omfattande rationaliseringar ärtekobranschen arbetsintensiv, men konkurrenskraften minskas genomsocialdemokraternas ständiga höjningar av skattetrycket. Regeringen har höjtskatterna med i genomsnitt ca . per hushåll sedan den tillträdde 1982.Regeringens skattepolitik är det verkligt stora hotet mot tekonäringen. Genomatt den privata efterfrågan pressas ned till förmån för den offentliga minskasden inhemska marknaden. Att gå och vänta på det ena stödpaketet efter det andrager ingen företagsamhet. Det gör däremot bättre allmänna villkor och en sundarenäringsmiljö. Vi måste också vara medvetna om att andra länder kankritisera för dubbelmoral i våra frihandelssträvanden. När t. ex. USAöverväger importbegränsningar mot svenskt stål, kan man ju peka på att Sverigeminsann inte har rent samvete. Och vad är det för skillnad på konfekfion ochstål i de här sammanhangen? Om kan bredda internationellatekomarknader, främjar vi de svenska konsumenternas intressen av billigakläder och uppmuntrar till att de svenska produktionsresurserna används på effektivast möjliga sätt. 119 () replik: lyckades nästan heltundvika den viktiga handelspolitiska delen också i repliken. Det enda vi fårveta är att det inte är något märkligt med att talar vackert omfrihandelsprinciperna. Nej, det är naturligtivis inte så märkligt. Detmärkliga är att man från regeringshåll säger en sak men handlar annorlunda ochvidhåller de klara avsteg från frihandeln, som våra importbegränsningargentemot de fattigaste länderna utgör. Sedan hoppas att beredskapsaspektenskall kunna vara ett väsentligt argument för regeringens tekopolitik. Jag äralldeles övertygad om att det inte kommer att bli fallet. Det skulle ha kunnatvara det därför att beredskapsmålet egentligen är det enda som hade kunnatmotivera den politik som förs, nämligen 1. om vi hade haftmöjlighet att stoppa importen, inte bara från de fattigaste länderna utan ocksåfrån länder inom EG och EFTA, 2. om vi hadelåtit begränsningarna drabba textilsidan och inte konfektionen, eftersom detnämligen är textilsidan som kan bli ett problem för oss när det gällerberedskapsaspekten och 3. om inte denansvariga myndigheten, nämligen ÖEF, klart hade sagt ifrån att det avberedskapsskäl knappast behövs något gränsskydd. Det har ingen verkan. 120 () replik: Låt mig först konstatera att ReynoldhFurustrand säger att han delar arbetsmarknadsutskottets uppfattning vad gällerutredningen och avskrivningslånen. Därmed förutsätter jag att också majoriteteni näringsutskottet gör det. Det är då rätt märkligt att vi inte kunde få ensamskrivning. Vi var ju beredda på att i stort sett repetera vadarbetsmarknadsutskf.ttet sade. Som jag ser det beror det på att vpk stöddeförslaget i arbetsmarkis,'ds-utskottet, och därmed fanns det en majoritet somsocialdemokraterna föll till föga för. Den majoriteten förefanns inte inäringsutskottet. Jag tar ändå på orden och räknar med attregeringen verkligen känner att här är ett uppdrag som man skall fullfölja medall den kraft och positivitet som förslaget förtjänar. Så till SIND-programmet. Det har visat sig attdet ger mycket bra resultat, säger . Bra resultat ijämförelse med vad? Utvärderat av vem? Jag kan inte finna någonfing som tyderpå att SIND-programmet skulle vara bättre än det föreslagna avskrivningslånet.Det är farligt att göra en utvärdering utan att göra jämförelser och säga attdetta är så bra att det måste behållas. Jag kommer tillbaka till att det är enväsentlig skillnad när en byråkrat i sitter och bedömer att dettaföretag är utvecklingsbart, det satsar vi på, och när en enskild företagare påexakt samma premisser, konkurrensneutralt, själv får bedöma vilka insatser somär bäst för hans företag. Det är den decentraliseringen, den möjligheten tillenskilt initiativ som är så viktig för att få många vackra blommor att blomma isvenskt näringsliv. Den chansen bör vi också ge tekoindustrin fullt ut. Jag har ingen möjlighet att undervisa iplanhushållning. Det tillåter inte replikrätten. Det väsentliga, sett urcenterns synvinkel, är att vi verkligen ser till att såväl större som mindreföretag i denna bransch får det stöd de behöver för att på ettkonkurrensneutralt sätt stabilisera och utveckla de resultat som uppnåtts. Dåtror vi att tekoindustrin kommer att bidra till ökad sysselsättning och bättreregional balans. Det är branschen verkligen värd. 121 () replik: Låt mig börja bakifrån den här gången också. När den här frågan diskuterades i utskottet var vi, IvarFranzén, helt på det klara med att vi har en skyldighet gentemot de anställdainom denna bransch. De har fått slita hårt och har behandlats ganska illa undermånga år. Det har inte varit helt bekymmersfritf inom tekobranschen. Det vetIvar lika bra som jag. Det var bakgrunden till att vi ansåg att dessafrågor måste belysas ordentligt innan man tar ställning till några störreförändringar. Verkligheten är faktiskt den, , att ingetannat land i världen har så hög import av tekoprodukter som vihar här i . Det skulle vara roligt om kunde peka pånågot land som har högre andel import än vi har. Han kan inte göra det nueftersom han inte har replikrätt, men han får gärna tala om det för mig efterdebatten. Vårt mål, , är att halivskraftiga företag i landet, även inom tekonäringen. Det är angeläget attdessa företag får stöd i olika former. Vi har sedan ett antal år tillbakaerfarenheter av hur industripolitiken utvecklades, även på tekoområdet, och vilkakonsekvenser det fick. 122LAHJA EXNER (s): Jag har tillsammans med mina medmotionärer,och , tagit del av utskottets behandling avtekofrågor, både när det gäller näringsutskottets betänkande nr 32 och debattenhär i kammaren. Med hänsyn till kammarens pressade arbetssituation tänker jagavstå från upprepning av sådant som redan har blivit sagt och tar i stället imitt inlägg upp några reflexioner gällande den aktuella situationen inomtekoområdet. När man som sjuhäradsbo samtalar med människor från andradelar av , blir man ofta förvånad över den enorma genomslagskraft somtekoindustrins krisstämpel har fått i människornas medvetande. Många har försig att det inte finns några tekoarbetare kvar. De vill knappt tro sina öronnär man upplyser dem om den stora betydelse som denna industrigrens olikadelbranscher har både för sysselsättningen och för vår handelsbalans gentemotomvärlden. Kollegan nämnde att tekobranschen är mycketdominerande i ; en tredjedel av all tekosysselsättning finnervi i kommuner. Andelen industrisysselsatta i dessa kommuneravspeglar tekobranschens dominans i de fem kommunerna ännu tydligare. I Markskommun arbetade av samtliga industrisysselsatta inom textil ochkonfektion. Motsvarande siffra för var , för Svenljunga52,, för och för . Uppgifterna är angivna i 1984 årssiffror, som har tagit fram. Men det vore fel atttro att tekoindustrins betydelse för sysselsättningen kan nonchaleras av andrakommuner. Två tredjedelar av tekoindustrin återfinner vi utspridd i nästanalla landets kommuner, från till . Tekoindustrin består av både stora och små företag. De gerarbete i tätort och i glesbygd. De ger arbete för kvinnor och för män. Det harinte varit särskilt många tekoarbetare som har fått möjligheten att framförabranschens, de anställdas och berörda fackliga organisationers erfarenheterdirekt här i kammaren. Jag vill därför framföra budskapet, oavsett från vilketparti kollegerna kommer: Var rädd om svensk teko. Vi behöver mat, och vi behöver kläder, och iframtiden. Det är två områden där vi måste kunna behålla en rimligsjälvhushållningsnivå och ändå förbli ett land som arbetar för en vettig globalarbetsfördelning utan att vi tummar på de sociala målen. Tvärtom, skulle jagvilja säga. Jag tror nämligen att vi genom en aktiv, socialt medvetenhandelspolitik kan påverka utvecklingen i de verkligt fattigautvecklingsländerna. Det kan aldrig bli någon positiv utveckling för defattigaste länderna så länge som de vuxna saknar arbete och barnen tvingas tillslavarbete, utan hopp om utbildning, utan hopp om bättre framtid. Tekoindustrinhar visat fina framsteg på exportmarknaderna. Det är inte många svenskar somvet att tekoexporten nu ligger på 5,5 miljarder, och - hör och häpna - den ärdubbelt så stor som hela den svenska järnmalmsexporten. De senaste årens offensiva satsningar på utbildning,formgivning, export och teknikutveckling har börjat ge resultat. Det är viktigtatt dessa satsningar fortsätter med planmässighet och uthållighet. SIND-stödethar haft mycket stor betydelse för tekoföretagens utveckling. SIND har på ettföredömligt sätt stött och drivit på så att branschen både kunskapsmässigt ochekonomiskt följt med i den tekniska utvecklingen osv. De kunskaper SIND har ombranschen och som SIND tillfört denna är ovärderliga. Situationen inom tekomåste ändå av flera skäl bedömas som fortfarande så pass labil och utvecklingenav ny teknik så snabb att SIND:s kunskaper säkert behövs för branschen också ifortsättningen. Flera fakta talar för detta. Vad som än sker med stödet till tekoindustrin, måste detske med aktsamhet och vara välgenomtänkt. Det är vi här i kammaren skyldiga attbeakta. De anställda i tekoindustrin har genomlevt stora omvälvningar underårens lopp. Många har fått flytta till andra industrier och till servicejobb,men många arbetar i tryggare företag än för fem . Samtligavåra beslut i tekofrågor måste ta sikte på att alla tekoanställda har arbete itrygga framtidsföretag. Vi motionärer är nöjda med utskottets behandling av vårmotion och kan därmed yrka bifall till utskottets skrivningar, men vi kommernaturligtvis även framgent att bevaka att det produktionstekniska tekocentret iBorås får en bra start, att ursprungsmärkningen uppfyller sin uppgift, att detfortsatta tekostödet får en ändamålsenlig utformning och att andranärbesläktade frågor inte glöms bort. I detta anförande instämde och (båda s). Anf.123 (vpk): Det går inte att diskutera de här mycket viktiga frågornaenbart genom att med beklagande utgå från att krisstämpeln harsatts på tekoproduktionen i . Man måste också fråga sig: Finns det enrelevant krisstämpel? Vad vill vi i så fall göra? Hur ser vi på regeringenspolitik ? Hoppas vi att den skall leda till någonting bättre? Man måste också se de stora hot som finns, LahjaExner, och erkänna att textilimportörerna har alldeles för stor makt iförhållande till bristen på planhushållning. Ett visst mått av planering är ensak, men planhushållning är något helt annat. Detta leder fram till följande.Lahja Exner tar upp frågan om hur människor i tredje världen har det, hur deutarmas - hon har tydligen ett varmt hjärta för dem, precis som jag. Vart villLahja Exner komma med detta resonemang? Vill hon stödja Beklädnadsarbetareförbundetsoch vpk:s förslag om en socialklausul, som vi skall diskutera ,eller vill hon införa andra åtgärder för att stoppa textilimportörerna ochhjälpa de allra mest utsugna människorna, både vuxna och barn i tredje världen? Jag skulle vilja ta upp ett exempel på hur ÖEF harfungerat. Vi är inte nöjda med betänkandets skrivning när det gällergranskningen av ÖEF. har man nämligen bara genomfört en tekniskgranskning, och vi vill ha en mycket mer analyserande granskning. Ett företag i , , har blivit käntför att det har drabbats hårt av att den statliga upphandlingen via ÖEFgenomförts på ett alldeles galet sätt. Qm det funnes bättre principer för denstatliga upphandlingen, skulle de tekoanställda i och Sjuhäradsbygdenkunna känna mycket större trygghet än de har möjlighet att göra . Postens beställning av uniformer gick till ett annatföretag, trots att hade skäl att vänta sig att företagetskulle få beställningen. Härigenom saboterades företagets planering, och deanställdas trygghet hotades. Företaget har dock trots allt klarat sig. Ett annat Boråsföretag, inte på den privata sidan utaninom den statliga Eiserkoncernen, är ytterligare ett exempel. Jag vill påminnaLahja Exner och andra intresserade om vad som har hänt med AB Jersey-Modeller iBorås. 75 anställda får lämna företaget. Detta sker trots många års kamp frånbåde och beklädnadsfacket. Detta avslöjar för kanske femtioelftegången hur det tokiga projektet med har saboterat allamöjligheter och fullständigt trampat ned de anställda sömmerskornas förslagtill inriktning av verksamheten. Ett statligt företag har alltså trampat på deanställda i stället för att lyssna på dem och använda deras konstrukfivaförslag. Jersey-Modeller i , som är hårt drabbat, är bara etti raden av alla drabbade Eiserföretag. Jersey-Modeller har köpt in enmaskinpark som skulle användas vid tillverkningen av , mendet visar sig att den får stå helt oanvänd, därför att hela har gått om intet. Under de år som ledningen för Eiser har hoppats på dettaprojekt har den fått leka med . Vi vet ännu inte hur storapengar det hemliga kontraktet med handlar om. Detta var kanske densista spiken i Prot.1985/86:154 Eiserkoncernens kista. Ledningen har trampat på de anställda ochlekt med miljoner.Detta är verkligen inte att bedriva planhushållningspolitik, som 'Zr, 7~, \ IvarFranzén talade om. Det är precis tvärtom! lekotndustrin och , . Beträffande lektioner och kunskaperi planhushållning har mina farhågor besannatsgenom den här debatten. Socialdemokraterna har kanske lyssnat litet förmycket på de borgerliga partierna och fått en felaktig föreställning om vad enpositiv planhushållning kan innebära. 124 (): Det är naturligtvis så, att det har funnitsskäl till att det har blivit en krisstämpel på tekoindustrin. Tekoindustrin varväl en av de näringsgrenar som allra först hamnade i den snabbastrukturförändringen här i landet, en strukturförändring som har nåttäven andra branscher. Förhoppningsvis har vi nu inom tekoindustrin de svårasteåren bakom oss. Det är självklart att vi inte bara kan slå oss för bröstetoch säga att vi inte alls har gjort några fel inom socialdemokratin - det voreatt ta till överord. undrar hur vi socialdemokrater ställer ossfill socialklausulen. Jag kan tala om för att det också harfunnits socialdemokrater i den här kammaren - de har ganska lämnatriksdagen -som t. o. m. motionerat om detta. Frågan bör väl också tas upp tillförnyad behandling. Förhoppningsvis kommer den redan upp till behandling vidhandelsförhandlingarna om det nya multifiberavtalet. Jag vet att Beklädnadsarbetareförbundetfortfarande är aktivt i denna fråga. Den statliga upphandlingen har också haft sina fel ochbrister. Jag vet att det förekommer liknande problem när det gällerlandstingets upphandling. Det finns Sjuhäradsföretag som av den anledningenhar råkat i svårigheter. Det gäller naturligtvis att på olika plan se över hurman hanterar dessa frågor när man skall köpa in större kvantiteter. När det gäller det statliga företaget måste jagerkänna att det säkert finns många Eiseranställda som har haftall anledning att känna bitterhet över det sätt på vilket man har hanteratderas sysselsättningsfrågor. Vi får hoppas att det snart är slut med dettaproblem och att även de kvarstående anställda inom skall ha rätttill trygga anställningar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om näringsutskottetsbetänkande 29.) 125 TREDJE VICE TALMANNEN; Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 26 om vissa anslag inom område. I fråga om dettabetänkande hålls gemensam överläggning för samtliga punkter. 126 (): Moderata samlingsparfiet har inte ändrat sinuppfattning i vad avser statens pris- och kartellnämnds verksamhet. Vi anser,liksom tidigare, att nämndens kostnader bör kunna reduceras avsevärt. På andraområden försöker man rationalisera och avreglera. Det finns ingen som helstanledning till att ett nytänkande och en omprövning inte skulle kunna ske närdet gäller statens pris- och kartellnämnds och sätt attarbeta. Vi ställer krav på att det privata näringslivet skallarbeta effekfivt - och med all rätt. Men vi måste i än högre grad ha rätt ochskyldighet att kräva effektivitet och framsynthet av de statliga verken. Omföretagen skulle vara fastlåsta i gamla rutiner och inte vågar vidta - oftadrastiska - förändringar, skulle vi inte ha det moderna näringsliv som ärsjälva grunden för vårt välstånd och vårt framåtskridande. När nu uppenbariigen en översyn av SPK:s organisafionskall ske, anser vi moderater att man då, utan förutfattade meningar, skallöverväga det som vi länge förordat - en sammanslagning av ochstatens pris-och kartellnämnd. Med hänvisning till gårdagens debatt omkonsumentpolitiken och till vad lagutskottets ordförande då anförde vill jaghär yrka bifall fill den moderata reservationen. 127 (): har i en motion föreslagit att anslaget tillstatens pris- och kartellnämnd skall minskas med 3 milj. kr. Det är ettbesparingskrav som vi har hävdat också . Vi anser att det inte är en orimlighet att minskakostnaderna så som vi föreslår. Det är sannolikt så att avsevärda resurseråtgår för förhandlingar mellan SPK och enskilda företag eller grupper avföretag. anser att sådana förhandlingar, liksom prisstopp, iprincip är olämpliga och att de motverkar en väl fungerande marknadsekonomi. Att statsrådet aviserar en översyn av SPK:s organisationfår väl tolkas så, att denna översyn upplevs som motiverad beträffande bådeverksamheten och kostnaderna. Inte minst i samband därmed är det viktigt attriksdagen nu gör denna markering i form av reducerat anslag. Jag yrkar bifall till reservation nr 2. 128GÖRAN (): I näringsutskottets betänkande nr 26behandlas flera anslag inom område.