prot · G909125 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:125 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicetalmannen. 11 §Fortsattes behandlingen av näringsutskottets betänkanden /86:15 och 19(forts, från prot, 124), Mineralpolitik(forts, NU 19) 71 (vpk): Den svenska mineralpolitiken är inte utformadefter någon långsikfig, medveten strategi. Egentligen skall ju mineral- och gruvpolitiken ha enlångsiktig uthållighet, och det kräver i sin tur att den är demokratisktuppbyggd under samhällets ägande och kontroll, vilket är en förutsättning föratt näringen skall kunna komma det allmänna till godo. För att utforma enstrategi för att möta gruvdöd och arbetslöshet, ökade strikt företagsekonomiskaingrepp och de imperialistiska koncernernas erövring av de svenska mineralernakrävs att prospektering, förädling, forskning och nya gruvprojekt liksom beslutom nedläggning av gruvdrift underställs samhällsekonomiska avgöranden. 1 en sådan strategi är försörjningstryggheten och desvenska företagens roll i andra länder av mycket stor betydelse. Svenskmineralpolitik mäste utgå från en internationell solidaritet, där vi inte stårpå de imperialistiska mineral- och energikoncernernas sida mot världens fattigafolk och länder, utan tvärtom skall svensk mineralpolitik spela en progressivroll i vår värld. Mineral- och gruvpolitiken kännetecknas avmycket stor kortsiktighet. När metallpriserna går ned är inte uthållighetensärskilt stor hos t, ex, . Samhällen och regioner brandskattasomedelbart på jobb. Det hände t. ex. i anläggningar i ochSaxberget. I detta betänkande behandlas en rad vpk-motioner sombehandlar mineralpolitiken. Från regeringens sida har sagts skall satsa på mineralpolitiken, och man har också satsat extra pengar päprospektering. Hälften av den prospektering som sker bekostas av samhället ochsker i samhällets regi. En stor del av det som de privata företagen satsarkommer också frän samhälleliga medel. I Bergslagen har de här extra pengarna tagit slut. Idagens betänkande 19 säger näringsutskottet att anslagen kan omvandlas, sä attde även kan Prot.1985/86:125 komma Bergslagen till del - och det är väl bra. Men omprospekteringen - alltså att leta efter mineraler ivårt land för att utvinna dem - skall ge resultat, ., krävs det två förutsättningar. Fördet första krävs en nafionell plan för hur vi skallhantera det här. För det andra krävs en ägarform som har nationellt oberoende.Då kommer man direkt in på den motion som vi menar är helt avgörande förmineralpolitikens framtid. Frågan är om den skall följa samhällsekonomiskabedömningar - skall det ske en ordentlig samhällspröv-ning av mineralpolitiken,eller skall den skötas av privata intressen på den kapitalistiskamarknadsekonomins villkor? Det är så det sker . I vär motion tar vi upp de här frågorna och menar att detinte finns någon medveten strategi i dagens gruv- och mineralpolitik. Ta bara järnmalmen som exempel! Visserligen finnsjärnmalmsgruvorna i kvar, men i Bergslagen har man lagt ned oerhörtmånga järnmalmsgruvor, och vi har bara två kvar: och . I den stålindustri som de skall försörja har vi enskrotmetallurgi, där man tar fram järnet som sedan skall bli stål, men den stårinför nedläggning därför att landets skrotpris är för högt. har en storskrotimport. Vi gör inte järnsvamp och tar vara på vår rena malm som finns ijärnmalmsgruvorna. Det är samhällsekonomiskt slöseri att på det sättetunderlåta att ta vara på den järnmalm som finns i vårt land och i stället lägganed metallurgisk verksamhet. Det var en aspekt på mineralpolitikens samhällsekonomiskakonsekvenser, . Den nuvarande regeringspolitiken innebär, som sagt, baraett första steg när det gäller understöd till prospekteringen. Regeringen haringen medveten plan för industrins utveckling, utan industrin sköts på denkapitalistiska marknadens villkor. Med anledning av vår motion pekar utskottetpå vad som skett i form av forskning, utveckling och utökad prospektering ochhänvisar till att lagstiftningen skall ändras och att investerings- och utvecklingsprogrambör tillgodose de krav på en ändrad strategi som vi har ställt. Det är bara detatt beskrivningen görs från helt felaktiga utgångspunkter. Se bara på Bolidensagerande i vårt land! roll i svensk mineralpolitik är förödande,är en imperialistisk koncern som snart finns etablerad överallt i världentillsammans med de andra gruv- och energibolagen. Det finns mycket av tragik i utvecklingen under årenslopp. utarbetade ett mycket bra handlingsprogram för gruv- ochmineralpolitiken. fick förbundet stryka på foten för detsocialdemokratiska partiet och anpassa sig till dess politik. Det är denpolitiken som fullföljs . Den politiken är också en "kvartalspolitik".Industriminister , som ansvarar för de här frågorna, var med påGruvindustriarbetareförbundets 90-årsjubileum . Däsade han: har det gått uppåt! går det bra för järnmalmsgruvorna, ochBoliden öppnar nya gruvor, - sade : Metallpriserna har sjunkit.Vi skall slå igen gruvor och drastiskt minska antalet anställda. Det helaresulterar kanske i att hela bygder lämnas utan sysselsättning. menar jagär ett uttryck för att regeringen med sin politik inte alls ingriper där 144 den egentligen borde göra det. Denborde se till att vår mineral- och gruvpolitikfår långsiktighet och uthållighet. När det gäller de mycket viktiga frågorna om ägandet harvi pekat pä flera områden där samhället borde kunna gripa in och vidtaåtgärder. Samhället måste utnyttja sin rätt i fråga om nya mineralfyndigheter.Privata intressen kan nu inmuta fyndigheterna och se till att de framöver har rätten att utvinna mineralerna. Det är just på det sättetBoliden nu utnyttjar sin rätt. Ett utmärkt exempel på hur drastiskt man går till väga ärBolidens silverfyndighet i , den största i , villestarta brytning i fyndigheten och sade att det skulle vara fråga om dagbrott,vilket visade sig ge miljöproblem. flck regeringens tillståndatt bryta i dagbrott, men bolaget skulle satsa 50 milj. kr, på de gamlaavfallsmagasinen och ytterligare några miljoner på den samhällsombyggnad somvar nödvändig i . Dä sade man frän sida att man inteville bryta. Det var för dyrt att tillgodose regeringens krav pä miljöåtgärder.Ändå flck man "bingo" när det gäller miljökraven: fortfarandehandlar det om tungmetallutsläpp som går ända ifrån det nedre av Dalarna tillÖstersjön, och behöver inte göra någonting åt dem. Men vad det handlade om var silverpriset - metallprisernai världen är på väg ner - inte om ansvaret för miljö och människor. Den bygdsom bolaget hade uppvaktat och utlovat förbättringar ochinsatser lämnade man åt sitt öde, 150 jobb rörde det sig om. Som en följd avdet kommer de befintliga anläggningarna på orten att drabbas. Där blir detkanske 75 färre arbetstillfällen. Uthållighet, långsiktighet och planering förframtiden finns inte i någon särskilt stor utsträckning hos ett företag somBoliden, Vi har ställt följande fråga: Vore det inte bäst attsamhället tog över denna fyndighet, bearbetade den miljömässigt och säg tillatt det blev arbetstillfällen? Pä detta svarar utskottet att det inte blirnågon skillnad om samhället tar över. Men jag tror att det är exakt vad dethandlar om. Samhällets roll är att vara samhällsekonomiskt inriktad i ställetför strikt företagsekonomiskt inriktad, att ha en uthållighet. Som i tidigare debatter har från utskottets företrädareganska klart uttryckts, att vi tydligen skall ha en marknadsekonomi enligtkapitalisfisk modell, där kortsiktigheten fär råda. Några ingrepp från detallmänna förespeglar inte regeringen och utskottsmajoriteten. När det gäller det utländska engagemanget i svenskgruvnäring finns mycket av vikt att säga. Det var en mycket viktig händelse närden borgerliga regeringen bäddade för att brittiska BP genom sitt svenskadotterbolag skulle kunna gå in i den svenska mineralnäringen för första gångensedan 1910-talet. Den socialdemokrafiska regeringen såg inte fill attdetta förändrades. är brittiska BP tillsammans med i färd med attprojektera i Bergslagen och på andra håll, och fler intressenter är på väg in isvensk mineralpolitik. Detta är allvarligt. Varför sker detta? Varför kommermultinationella bolag - eller transnationella som det egentligen borde heta -in i svensk mineralpolitik? Det handlar om självförsörjning och nationellt oberoende. Frånvpk:s sida säger vi ganska klart att det inte bör finnas utländska gruvföretagi den 10 protokoll 1985/86:123-125 Prot.1985/86:125 svenska gruvnäringen. Det skadar långsiktighet, uthållighet ochplanering. Men svenska gruvbolag har underefterkrigstiden varit med att intensivt leta eftermalm utomlands, i , , , . Där har de varit väldigtaktiva och i många fall deltagit i samarbetsprojekt med stora transnationellabolag. Till slut blir sammansmältningen mellan den svenska och deninternationella gruvindustrin så stor att det blir harmonisering ilagstiftningen mellan länderna. Det går ut över den svenska nationalstatenslagstiftning. Av ömsesidighetsskäl skall nu bolag och utländska banker etablerakontor i , Detta är oroande. Trenden är att svensk industripolitik ävenpå mineralområdet blir beroende av de imperialistiska koncernernas härjandevärlden över. Det gäller inte bara brittiska BP, utan också Norsk Hydrooch andra utländska bolag som är intresserade av att vara med och utvinna demineraler som finns i det svenska berget. Detta var något av bakgrunden till den oroande trend somfinns. Det är skälet till att vi återkommer med kravet på att utländskaintressenter inte skall finnas i svensk gruvnäring. När det gäller inmutningssystemet avstyrker utskottetförändringar, I alla frågor som har med ägande att göra hänvisar man tillpågående utredningar. Av vad jag kan utläsa ur utskottets ställningstagande ochur vad man säger från regeringen tycks alla vara ganska nöjda med att detallmännas roll i mineralpolitiken inte på något sätt som helst förändras. Viifrån vpk ser detta som mycket oroande. Vi måste se till att vi har våramineraler under kontroll. Detta har att göra med vår självständighet och vårsårbarhet. Det är inte heller så att vi behöver utländsk teknik. Desvenska malmletningsmetoderna är av hög internationell klass - det är ingettvivel om den saken. Vad det tydligen handlar om är att privata finansiärerfrån andra länder och transnationella bolag - alltså imperialistiska koncerner- skall ställa kapital till förfogande. Det måste vara något fel när detta rika land inte kanfinansiera en mineralpolitik som går ut på en självförsörjning där vi kanbefria oss från det beroende som utländska koncerner innebär. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till samtligavpk-reservationer i detta betänkande. och att närmare beröra motionerna om samt Basttjärnsgruvan ochBergslagen. 72 (): började med en parentes omstatsrådens närvaro i kammaren. Jag har anledning att misstänka att närvaroninte var bättre då vi hade 47 olika ministrar i det här landet.Sedan får ge sig till tåls och i afton diskutera mineralpolitikmed mig, trots att jag inte är någon minister. behandlar nu näringsutskottetsbetänkande 19. Detta betänkande är föranlett dels av regeringens budgetproposition, bil. 14, som gäller anslag till geologiska undersökning, bergsstaten, nämn den för statens gruvegendom och delegationen för samordning av 146 havsresursverksamheten, dels av ettstort antal motioner som inlämnats under denallmänna motionstiden och som berör gruv- och mineralfrågor. Utskottet tillstyrker till fullo regeringens förslag ibudgetpropositionen beträffande de nu nämnda myndigheterna. Ett undantag finns.Det gäller anslaget till för dessprospekteringsverksamhet, där har en reservation, reservation 1. förordar en minskning av anslaget till nämndenmed 15 milj. kr, för nästkommande budgetår, med motiveringen, liksom tidigare,att de enskilda företagen bör ta en större del av ansvaret för prospekteringen.Man förordar även för det efterföljande budgetåret en reducering till åtagandenom högst 10 milj, kr, för bemyndigandet för regeringen att ikläda statenförpliktelser till . Utskottsmajoriteten delarinte uppfattningen att de enskilda företagen inte tar sin del av ansvaret förprospekteringsverksamheten, och man har inte heller kunnatkonstatera någon nämnvärd nedgång av denna. Jag har personligen ingen som helst förståelse för denmoderata reservationen. har ett relativtomfattande projektsamarbete med andra intressenter. Flera större projekt drivssålunda i nära samarbete med bl, a, . Samverkan finns även medlänsstyrelser i vissa län och andra regionala intressenter. Prospektering ärdärtill ett långsiktigt utvecklingsarbete, som kräver stora och uthålligafinansiella resurser. Ett tillmötesgående av den moderata reservationen kanresultera i att det samarbetsprojekt som jag nämnde kan äventyras, och det kanväl inte gagna någon, I reservation 2 yrkas att förutsättningarna för att startagruvdrift i liten skala utreds. Detta yrkande har denna kammare tagit ställningtill och också avslagit. Anledningen till detta harvarit att ett undersökningsarbete pågått mellan nämndenför statens gruvegendom och Norrlandsfonden. I likhet med vad som sades för ettår sedan föreligger det inte heller några som helst förutsättningar föratt genomföra några konkreta smågruveprojekt, men nya projekt prövasfortlöpande, I reservation nr 3 föreslås ett återupptagande avgruvbrytningen i Basttjärnsgruvan, för att därigenom skapa arbetstillfällen iLjusnarsbergs kommun och också minska beroendet av manganmalm från länder somSydafrika. Enligt vad utskottet har erfarit finns det inga ekonomiskaförutsättningar att bryta denna manganhaltiga järnmalm. Därtill är förekomstenav manganmalm, med hög manganhalt, god även utanför , För närvarandepågår också en utredning om landets försörjning av denna metall, I reservation nr 4 berörs volframfyndigheterna i Norr- ochVästerbotten, I reservationen sägs att man vid en helhetsbedömning avfyndigheterna i de båda länen kommer att finna att fyndigheterna är brytvärda.Enligt utskottsmajoriteten finns det inga förutsättningar att finna avsättningför på marknaden. I reservation nr 5 berörs gruvnäringen i ochStekenjokkom-rådet. Utskottsmajoriteten ställer sig avvisande tillreservanternas yrkande om ett speciellt åtgärdsprogram för gruvnäringen i länetoch åtgärder för att säkerställa fortsatt gruvdrift i Stekenjokk, tack vare deinsatser som gjorts och görsinom dessa områden. Vi vill peka på det omfattande prospekterings-arbete sompågår inom regionen. Kraftiga insatser har gjorts även på forsknings- ochutvecklingsområdet, vilka sä småningom kommer gruvnäringen till godo, Talkbrytning i Lautakoski tas upp i reservation nr 6,Fyndigheten har undersökts av och , och man har gjort den bedömningenatt det inte minst ur naturvårdssynpunkt är svårt att ta till vara dennafyndighet. Reservation nr 7 handlar om industrimineraler i ,Jag har full förståelse för den oro man känner i hela kommun, då denmalmbas som man bearbetar i sviktar. Det som föresläs ireservationen om ett tillvaratagande av industrimineralerna frånLaisvalls-gruvan är icke lönsamt. Aktiviteter pågår inom forskning ochprospektering avseende industrimineral. Mot denna bakgrund finns det inga somhelst motiv för att begära åtgärder på områden som föresläs ireservationen. Utskottsmajoriteten avvisar också de förslag som framförsi reservation nr 8 om ytterligare satsningar pä högskolan i med ettmineraltekniskt centrum, med hänvisning till de program som igångsatts av STU,NSG och SGU, Den förstnämnda myndigheten har startat ett särskilt forskningsprogramför industrimineral, NSG bedriver en relativt omfattande prospektering efterindustrimineral, både i egen regi och i nära samarbete med andra intressenter.Det bör också i sammanhanget påpekas att verksamheten är i ettuppbyggnadsskede. När det gäller reservationerna 9, 10, 11 om en plan förgruvnäringen, avskaffandet av inmutningssystemet och statligt ägande ochinflytande på gruv- och mineralområdet, avslog , och om jaginte är felinformerad även , yrkanden med i stort sett sammainnebörd som i de nu nämnda reservationerna. Utskottet vill på dessa punkter hänvisa tillnäringsutskottets betänkanden , där grunddragen redovisas i dennu gällande gruv- och minerallagstiftningen, och även tillminerallagskommittén, vars uppgift är att se över nuvarande lagsfiftning ochlägga fram förslag till nya lagregler på detta område. Det vore olyckligt omriksdagen nu skulle föregripa kommitténs arbete med att anta de förslag somframförs i reservationerna. I reservation nr 12 yrkas på ett förstatligande avsilverfyndigheten i . Reservanten anser att förstatligandet skullevara ett första steg i riktning mot samhällets övertagande av allamineralfyndigheter. Detta skulle vara en utväg för att få till stånd enbrytning av denna fyndighet. Utskottsmajoriteten delar inte reservantensuppfattning. I reservation 13 återkommer förslag till åtgärder för attförhindra utländska engagemang i svensk gruvnäring. Sådana förslag harriksdagen vid ett flertal tillfällen tidigare med bred majoritet avslagit. Detfinns en lagstiftning i det här landet som ger staten erforderliga möjligheteratt förhindra sådana utländska exploatörer som icke är önskvärda. Det avtal somföreligger mellan och BP kritiseras i reservationen, och i konsekvensmed detta förväntas en uppsägning av avtalet. Till detta vill jag säga att detenligt utskottsmajoritetens uppfattning bör finnas utrymme för både svenska ochutländska intressen att ställa kunnande och ny teknologi till förfogande. Ireservation nr 14, som är likartad med reservationer från tidigare är om Prot. 1985/86:125 ersättning till markägare, yrkar de borgerliga ledamöterna avutskottet att regeringen skall ge iuppdrag åt minerallagskommittén att lägga fram förslag i ~ denna fråga. ' Utskottethar i betänkandet redogjort för den ordning med jordägaravgäld som hargällt och även för de motiv som låg till grund för att detta System upphörde.Dessa motiv är fortfarande giltiga, och det föreligger därför enligtutskottsmajoritetens mening inte någon anledning att tillmötesgå denborgerliga reservationen. Denfråga som berörs i reservation nr 15, att hänsyn till naturvårdens krav skallinföras i gruv- och minerallagstiftningen, anser utskottsmajoriteten redan haruppmärksammats genom att minerallagskommittén skall behandla frågan. Önskemåleni reservation nr 16 om informationsskyldighet för prospekterings- ochgruvbolag till kommuner, länsstyrelser och andra instanser är enligtutskottsmajoritetens mening tillgodosedda genom det uppdrag somminerallagskommittén har erhållit. Med det jag här har sagt yrkar jag bifall till näringsutskottetshemställan i dess helhet och avslag på samtliga reservationer. Anf.73 () replik: Till vill jag bara säga att jag tycker det är litetdjärvt av honom att så här rakt upp och ner påstå att det inte går att ha en småskaliggruvdrift. Jag vill upprepa det som jag sade i mitt anförande fidigare, attNorrlandsfonden har utrett dessa frågor och sänt resultatet tilllänsstyrelserna i både och samt till STU och AMS.Från samfliga myndigheter har man fått väldigt positiva utlåtanden, där de sagtatt detta kan komma att betyda mycket regionalpolitiskt och när det gällerframtagning av nya metoder och tekniker. Detvore väldigt positivt om vi vågade fortsätta att utreda detta och kanske få igång en försöksverksamhet. Jag tror att det skulle leda framåt. Anf.74 (vpk) replik: säger på utskottets vägnar när det gäller förslagen omgruvbrytning att ingenting av dessa fyndigheter är brytvärt. Man måste frågasig på vilken grund han säger detta. Ja, han säger det på den grunden att denkrassa kapitalistiska marknadsekonomin har slagit fast att detta inte ärbrytvärt. Någon samhällsekonomisk bedömning bakom sina egna och utskottetsantaganden kan inte redovisa. Det skulle annars ha varitönskvärt. Oavsettom vi skall se över vår minerallagstiftning eller ej kan vi bortse från den delen av vpk:s förslag och bara ägna oss åt förslaget om en plan för den svenska gruvnäringens framtid. Då borde även med sin rika erfarenhet från detta område var oroad. Det gäller ju ett område där såväl utländska som enskilda intressen har härjat och där man haft ett stathgt företag som inte har varit mycket bättre. borde kunna ställa samma krav som hans eget förbund om en helt annan nationell mineralpo litik. 1985/86:125 ser man kortsiktigheten i agerande. Så fort metallpriserna sjunker det allra minsta har man ingen uthållighet.Och varför? w. . .... Bolidenspelar det ingen roll om man bryter i eller någon annanstans. Företaget finns överallt,inlemmat med andra företag. Studerarman den internationella marknaden finner man dessutom att de svenskagruvbolagen, även , har haft en mycket god lönsamhet jämfört med andrabolag. Trots detta avskedar folk så fort man ser att metallprisernasjunker. Här handlar det om bygder, om jobb, om samhällsekonomi. Jag tycker attdet borde oroa . är ett utmärkt exempel. Studera det,! Tag också med utskottet, så kanske det blir ett annat resultatett annat år! Deutländska intressena borde väl vara ett oroande element. För att skallfå härja bland mineralfyndigheterna i andra länder, i fattiga länder, skallutländska truster komma in i . En sådan politik borde vi betacka oss för- jag med de erfarenheter jag har från stålindustrin i Bergslagen, BrunoPoromaa med de erfarenheter han har från gruvindustrin. Vi vill ha enmineralpolifik där vi på ett helt annat sätt kan ta vara på det som finns ivåra berg. Det sätt på vilket utskottet behandlar mineralpolitiken ärstrikt företagsekonomiskt i kapitalisfisk mening, 75 () replik: Jag skulle vilja fråga om hon känner till någon lämpligfyndighet, som skulle kunna drivas under sådana former som hon pläderar för,och om hon sedan kan finna ett lämpligt företag som tar hand om den. I dagslägetkan man fakfiskt inte redovisa vare sig en lämplig fyndighet eller ett företagsom är berett att bearbeta fyndigheten. Motbakgrund av den erfarenhet jag har av den här industrin vill jag tala om förLars-Ove att malm är ett ekonomiskt begrepp, Alla mineraler som finns imarken kan man inte betrakta som malm. Oaktat vem som har hand om engruvbrytning är det fråga om ekonomi. Jaghar också varit kritisk mot samarbetsprojektet. Men utan tvivel innebär detstörre riskspridning. Man utnyttjar också kunskaper och resurser på ett mycketbättre sätt. Och det i sin tur skapar effektivitet med kostnadsbegränsningarsom följd, vilket kan medföra att man ökar den ekonomiska livslängden för enfyndighet. Lars-OveHagberg går faktiskt längre i sitt resonemang än mitt eget fackförbund gör. Jaghade möjlighet att delta i det arbete som vårt förbund gjorde när detutarbetade handlingsprogrammet för gruvindustrin. Påståendet att fackförbundetskulle ha fått stryk av regeringen är felaktigt, Anf.76 () replik: Med allrespekt för kunnande vidhåller jag att den här frågan börutredas. Vi tror nämligen även på andras kunnande. Några av dessa har uttalatsig mycket positivt om småskalig gruvbrytning. Om man inte vågar utredalär man inte komma framåt i dessa frågor. kategoriskt avfärdaförslaget med att säga att "det går inte" vill vi inte ställa 77 (vpk) replik: Naturligtvis kan man diskutera ekonomin i våra metaller och våramineraler. Men det som är helt avgörande, , är faktiskt vilkenekonomisk syn man har i botten. Man kan ha syn, striktföretagsekonomisk i kapitalistisk mening, eller en samhällsekonomisk syn, därman tar hänsyn till nationens självförsörjningsgrad, vad man skall ha iavspärrningstider och huruvida man skall vara beroende av truster och annat. Dåär det olika ekonomiska begrepp man har att göra med. Jag kan också som enpassus säga att det inte är någon större strid i de här avgörande frågornamellan de borgerliga och socialdemokraterna. Ta t. ex, , de haringen större invändning mot regeringens mineralpolitik, I de avgörande storafrågorna har man inte det. Det är en stor samstämmighet. Det måste ändå, tyckerjag, förskräcka dem som har litet kontakt med svensk gruvnäring attutvecklingen har gått åt det här hållet.