prot · G90919 · 1985-12-31 00:00:00 — Skattskyldighet förränteinkomst föreligger om delägarnas andel uppgår till . Skattskyldighetför andel av föreningens tillgångar föreligger om andelen uppgår till . Mot bakgrund av den inflatoriska utveckling som varitsedan beloppen fastställdes och de betydande belopp som krävs iåterinvesteringar i många av dagens relativt stora gemensamhetsanläggningarsynes beloppsgränsérna alltför lågt satta. En betydande justering är nödvändig,om underhållet inte skall eftersättas ytterligare. En justering av beloppsgränserna har även skatteutskottetuttalat sig för i betänkandet SkU 1983/84:42. Utskottet förutsatte attregeringen kom att ta upp denna fråga i lämpligt sammanhang utan särskildframställning från . Något sådant förslag har regeringen ännu intepresenterat för . Motbakgrund härav vill jag fråga finansministern: Vilka åtgärderavser regeringen vidtaga för att underlätta finansieringen av förnyelse ochunderhåll av gemensamhetsanläggningar inom storkvarter? När avserregeringen ta upp frågan om en justering av beloppsgränserna i enlighet med vadskatteutskottet uttalat i betänkandet SkU 1983/84:42? Prot, 1985/86:19 1985/86:39av () till civilministern om kommunalt engagemang i företags-och näringslivsverksamhet: köpte detnedläggningshotade från , Köpet genomfördes med hjälp avSöderhamns (), ett belagt kommunalt bolag. Beslutet att köpaföretaget överklagades aldrig genom kommunalbesvär. Huruvida köpet stod i stridmed kommunallagens bestämmelser om "spekulativt företagande" komsåledes aldrig att prövas av domstol. Köpet vann därför laga kraft. efter övertagandet av Kätting frånSSAB visade företaget goda resultat. redovisades således efterfinansiella kostnader men före bokslutsdispositioner och skatt en vinst på 11milj, kr. Företagsledningen i Kätting antydde dock att den uthålligavinsten borde ligga högre. framkom att företaget hade haft vissakvalitetsproblem på huvudprodukten ankarkätting. De tekniska problemen ansågsdock övervunna. Prognoserna resultat angavs till 8-10 miljoner ivinst, konstaterades att 1984 hade gett en förlust på 14 milj. kr, på en omsättning av110 miljoner. Den angivna förlusten höjdes med 3miljoner. Årsresultatet slutade således på minus 17 milj, kr.Förlusten 1984 berodde inte oväsentiigt på bristfälliga produkter. Bl, a, hadeföretaget belastats med 20 miljoner i kostnader för reklamationer. Förlusternaför 1985 beräknades bli i samma storleksordning. Prognoserna angav enförlust på minst 25 miljoner (), höjdes denna siffratill 60 milj, kr. Företagets(och koncernens) förluster påverkade givetvis föetagets likviditet, LjusneKätting begärde därför kapitaltillskott i form av lån från sina största ägare,SUAB, och , avslog eftervissa preHminära löften begäran om ytterligare kapitalinsatser (den 21 augusti1985), SUAB - i realiteten - och lånade däremotföretaget 20 miljoner vardera, SUAB:stillgångar bestod i huvudsak av aktier i , Det önskadekapitaltillskottet på 20 miljoner skulle därför lånas upp. Man får förmoda attaktierna utgjorde viss säkerhet, men att denna säkerhet inte vartillfredsställande framgår av siffrorna för Kättings resultat. Denytterligare säkerhet som begärdes av Investeringsbanken var inte en kommunalborgen utan en "avsiktsförklaring" (letter of intent) av Söderhamnskommun. Sedermera backade Investeringsbanken ut, men gav20-miljonerslånet med den säkerhetskonstruktion som tidigare -enligt uppgift -diskuterats med Investeringsbanken. Svenskrätt känner ingen legal form av säkerhet som kallas "avsiktsförklaring".Söderhamns kommuns försäkran innebär endast "ett moralisktförphktigande" att svara för SUAB:s lån. I realiteten aktualiseras kommunenslöfte först när SUAB;s låntagare, , får betalningsproblem ellergår i konkurs. Enfråga som måste ställas är varför kommunen inte använde sig av den juridisktkorrekta säkerhetsformen borgen, i stället för att utfärda en"avsiktsförklaring". En orsak kan vara att det är svårare förkommunmedborgare att överklaga kommunfullmäktiges beslut om säkerhetenutformas som ett "letter of intent", eftersom en sådan utfästelseknappast är juridiskt bindande, Söderhamnskommunfullmäktiges beslut om att stödja SUAB:s 20-miljonerslån till förmån förLjusne Kätting överklagades dock genom kommunalbesvär. (Verkställighetsförbudbegärdes, men på grund av långsam postgång mellan och hannutbetalningen av lånet ske, innan ansökan om verkställighetsförbud kommitkammarrätten i till hända.) Beslutet om lån till Kätting gerupphov till en rad frågor angående kommunens sätt att följa KL. Men LjusneKättings konkurs har ställt hela frågan om kommunens engagemanggenom en "avsiktsförklaring" på sin spets. Är avsiktsförklaringenbindande beroende på utfästelser i texten eller genom andra avgivna löften,eller utgör den endast en moralisk förpliktelse? Om avsiktsförklaringenjuridiskt sett inte är bindande, har då kommunen rätt att betala ut 20 miljonerav kommunala medel, ett belopp som kommunens skattebetalare uppenbart inte fårnågot som helst vederlag för? Å andra sidan vad skulle det innebära omkommunen inte står för sina "morahska" förpliktelser, dvs. intebetalar SUAB:s skuld? Skulle detta inte kunna innebära att fordringsägare iLjusne Kätting - och då inte enbart den kreditgivande banken - genom kommunenshandlande fått felaktiga signaler om riskerna att ha affärsförbindelser medföretaget? S. k, avsiktsförklaringar vid kredittransaktioner är ingetunikt för . Det har både enligt uppgifter frånKommunförbundet och bankinspektionen blivit en förhållandevis vanlig företeelsei samband med kommunala stödlån till företag och näringsHv, Den uppmärksammadeLeklandskonkursen i hade också enligt uppgift delvis finansierats genomlån säkrade med kommunala avsiktsförklaringar. En av anledningarna till att den nu beskrivnalånehanteringen fått stå opåtalad beror säkerligen på att många kommunfullmäktigeledamöterinte förstått vidden av vad konstruktionen inneburit rent juridiskt. Jag har i tidigare interpellationer och frågor berört dentilltagande tendensen ute i kommunerna att bryta mot lagens kompetensregler ochge sig in på av KL förbjuden näringslivsverksamhet, I dessa sammanhang har jagefterlyst regler om sanktioner vid grova överträdelser och framför allt då vidtrots mot fällande domar i kommunbesvärsmål, JO och JK har också eftergenomgång av en rad aktuella ärenden, då kommun och ledande kommunal-poHtikervägrat rätta sig efter dom, aktualiserat frågan om sanktioner. De fall av kommunalt engagemang i enskilda företag samtlånetransaktioner i samband härmed som berörts i denna interpellation belyserytterligare en sida av näringslivsverksamhet. Före domstolsreformen 1955 (beslutad ) fanns detförebyggande korrektiv mot kommuners överträdelse av KL. I stadskommuner hadekommunalborgmästaren/magistraten till uppgift att följa fullmäktiges arbete ochom så erfordrades genom förhandlingar med ansvariga politiker och tjänstemänförebygga överträdelser av bl. a. KL. Det kan alltid ifrågasättas omförebyggande åtgärder av detta slag är effektiva. Vetskapen om att de kommunalabeslutens lagenlighet noggrant följes skapar dock sannolikt en vissförsiktighet i beredningsprocessen, vilket leder till att tvivelaktigabeslutsförslag rensas bort innan de når fullmäktige. Antalet ingripanden som påsin tid gjordes av kommunalborgmästaren eller magistraten kan således inteanvändas som mått på granskningens effektivitet. Däremot tyder vissa uttalandeni offentiiga utredningar på en ökad frekvens av ickelagenliga kommunala engagemang i näringslivet, måhända var detta en följd av1950-talets reformer. saknas således förebyggande korrektiv motkommunala beslut som bryter mot KL, kommuns engagemang i LjusneKätting och i Lekland tyder på att något slag av förebyggandeåtgärder liknande dem som fanns före 1950-talets reformer skulle vara av värde. Ett sätt på vilket kommunalborgmästarens/magistratensövervakande uppgift kunde återinföras vore att ge kommunens revisorer en meraaktiv roll ute i kommuner och landsting för att hindra lagstridigafullmäktigebeslut. Ett annat sätt vore att ge en oberoende instans en aktivkontrollrätt. 3 protokoll 1985/86:19-21 lösningarnahar sina nackdelar, både principiella och/eller av praktisk/ politisk natur. Kommunens revisorer kunde genom KL åläggas skyldighet attfästa fullmäktiges uppmärksamhet på ur lagenlighetssynpunkt tveksamma beslutsförslag.Hade t. ex. fullmäktigeförsamlingar upplysts om vad s. k.avsiktsförklaringar innebär, hade säkerligen inte detta ofog ute i kommunernavunnit så pass stor utbredning som det har . Naturligtvis kan invändas att kommunalpolitikerna redanhar tillgång till kommunjurister, som har till uppgift att se till att dekommunala besluten följer lagen. Men dessa jurister är primärt knutna tillkommunstyrelsen (i praktiken kommunstyrelsens majoritet), medankommunrevisorerna utgör fullmäktiges eget granskningsorgan. Denna skillnad, sominte minst är av psykologisk art, skall inte undervärderas. Kommunens revisorer kan enligt nu gällande KL anhängiggöraförvaltningsfrågor i fullmäktige när behov föreligger. Däremot skulle enligtnuvarande bestämmelser exempelvis användandet av en"avsiktsförklaring" vid kreditärenden endast kunna tas upp, närrevisorernas årliga granskningsrapport läggs fram i fullmäktige. Om man önskarstärka förhandsgranskningen av kommunernas beslut vad gäller följsamheten tillKL, borde revisionsfunktionen stärkas genom vissa tilläggsbestämmelser'i KL,Här skulle exempelvis bestämmelser om vidgade befogenheter och skyldigheter förkommunens revisorer införas. Dels skulle revisorer själva ta initiativ,skriftligen eller muntligen, för att upplysa fullmäktige om eventuellatveksamheter i lagenligheten vad gäller vissa beslut. Dels skulle fullmäktigeledamotkunna få ställa frågor i fullmäktige till revisorerna om ett beslutslagenlighet och juridiska konsekvenser. Att engagemang i Kätting iinterpellationen beskrivits utförligt har endast haft ett syfte; att visa vilkabetydande och svårbedömbara problem som kan uppstå, genom att KL endast känneren väg att beivra brott mot kommunallagen, nämligen kommunalbesväret.Olägenheterna härmed har tilltagit , inte minst genom att ettökande antal kommunala beslut som strider mot KL trots detta vunnit laga kraftpå grund av bristande kommunalbesvär. Till slut har bl. a. kommunala satsningarpå ortens företag uppfattats som lovliga fastän KL säger något annat. Dennautveckling har dessutom karakteriserats av att kommunernas finansiellaengagemang i vad KL kallar spekulativt företagande har fått inslag av betydandefinansiellt risktagande från kommunerna. Fallen Kätting och Leklandutgör bara några exempel på kommuner som ikläder sig mångmiljonrisker förkommunfrämmande ändamål, ett risktagande som kommunalpolitikerna och de ledandetjänstemännen i kommunerna i många fall inte har kompetensen att överblicka. Med hänvisning till vad som ovan framförts ber jag att fåställa följande principiella frågor till statsrådet : Har statsrådetuppmärksammat den ökande användningen av "avsiktsförklaringar" istället för borgen vid kommunala lån? Om så är fallet, avser statsrådet attvidta några åtgärder med anledning härav? Iinterpellationen skisseras en förändring av KL vad gäller de kommunala revisorernasroll i arbetet att förebygga icke lagenliga kommunala beslut. Avser statsrådetatt närmare utreda denna möjlighet? Om inte, vilka alternativ till regler attförbättra kommunernas följsamhet till KL vad gäller den kommunala kompetensenavser statsrådet att göra till föremål för lagstiftning? 1985/86:40 av () till justitieministern ombefrielse från kollektivanslutning till politiskt parti: , medlem i , har hos regeringen yrkat bl.a. o att regeringen förklarar beslut om kollektivanslutning till detsocialdemokratiska partiet (SAP) för en nullitet vad avser o attMonica av regeringen förklaras icke vara partimedlem i SAP o attregeringen ålägger att återbetala de medlemsavgiftersom förbundet har betalt till SAP för räkning ochdessutom ålägger förbundet att fortsättningsvis inte betala sådan avgift. I likhet med 800 000 andralöntagare i vårt land är tvångsansluten till detsocialdemokratiska partiet. I likhet med många av dessa är emellertid MonicaLilja inte socialdemokrat. Hon är med i partiet mot sin uttalade vilja, hontvingas stödja partiet ekonomiskt trots att hon inte vill det. Den möjlighet som har stått till buds för dem sominte har accepterat att bli tvångsanslutna har varit att reservera sig i denordning som fackföreningarna och partiet har bestämt. vägraremellertid att reservera sig mot något som hon inte anser vara giltigt iförhållande till henne. Hon tillhör de många i vårt land som menar att valet avparti är en central demokratisk rättighet, inte något som andra skall pådyvlaen. Regeringen har avslagit ansökan. Regeringenskriver: "Frågorna om förhållandet mellan och de berördaorganisationerna får enligt 11 kap. 3 § regeringsformen inte utan stöd av lagavgöras av någon annan myndighet än en domstol. Någon lagregel som föreskriveratt tvister av förevarande slag skall prövas av regeringen finns inte.Regeringen kan därför inte ta upp de frågor som framställningavser." Jag villmed anledning av detta fråga justitieministern: Vilken svensk rättsgrund skallMonica åberopa inför de svenska domstolarna till stöd för sina yrkandenom att gå fri från effekterna av påtalade kollektivanslutning till SAP för atttalan inför dessa domstolar skall vara effektivt rättsmedel? 1985/86:41 av () till civilministern omfördjupad lokal demokrati: I vårt land har ettdemokratiskt styrelseskick byggts upp. Det råder en aHmän enighet kringuppfattningen att demokrati är den styrelseform som ger möjligheter till ettbrett folkligt inflytande över de poHtiska besluten och samhällsutvecklingensom helhet. Demokrati innebär vidare att samhället skall garantera sinamedborgare grundläggande fri- och rättigheter och slå vakt om de enskildamänniskornas integritet och rättssäkerhet. Grundläggande för den svenskademokratin är också den kommunala självstyrelsen. Därigenom får många människorsåväl möjligheter tiH aktivt deltagande i det politiska arbetet som insyn ochmedbestämmande i frågor, vilka berör dem själva och direkt påverkar deraslivsmiljö. har som grundläggande princip för detpolitiska arbetet att värna om den enskilda människans frihet, rättssäkerhetoch hennes rätt till insyn och medbestämmande. Den enskilda människansställning i ett komplicerat samhälle, där många intressen måste vägas samman,är en påträngande och viktig fråga som ständigt måste stå i centrum vidsamhällets olika beslut. Avgörande för hur denna målsättning kan uppfyllas ärsamhällets organisation. Demokratin på det lokala planet måste vara så utformadatt den enskilde såväl upplever sig ha som har reella möjligheter att påverkasin livssituation och tillvarataga sina rättigheter. Detta kan bäst ske i ettdecentraliserat samhälle, med den kommunala självstyrelsen som grund, och därbesluten kan grundas på ingående kännedom om lokala förhållanden ochmedborgarnas önskemål och behov. Koncentrations- och centraliseringstendenserna äremellertid mycket starka i vårt samhälle. Det gäller såväl näringsliv ochbebyggelse som samhällsförvaltning och organisationsliv. Stora enheter harskapats, ibland genom medvetna politiska beslut, ibland som en följd av en meraokontrollerad teknisk och ekonomisk utveckling. Medvetet har en politiskmajoritet försämrat villkoren för demokratin på det lokala planet genom dekommunreformer som genomförts, där kommunsammanläggningarna medfört attmedborgarnas kontakter med både de beslutande organen och enskildaförtroendevalda starkt försämrats. Passivt har man åsett hur koncentrationen isamhället inom näringsliv och bebyggelse innebär allt större påfrestningar påmiljö och människor. De enskilda människorna har tvingats bevittna hursamhällsutvecklingen leder till ett mer tekniskt och komplicerat samhälle medsnabba förändringar i deras Hvsmiljö som följd utan att de vare sig fårtillräcklig kunskap om de beslut som fattas eller möjligheter att påverkadessa. Det är en självklarhet att många människor känner vanmaktinför denna utveckling och hyser en djup oro för sin framtid. Ett tydligtexempel på detta är kärnkraften och dess avfallsproblem och de lokala opinionermot de undersökningar av berggrunden som den s, k, KBS-metoden ger anledningtill. Satsningen på kärnkraft för civil energiproduktion har tvingat samhälletatt försöka finna en lösning som möjliggör en slutförvaring av det utbrända kärnbränslet under starkkontroll i all evighet. Det är inte den politiska majoriteten iriksdagen drev - mot vilja -satsningen på kärnkraft och påstodatt alla problem med kärnkraftens avfall var lösta. har densocialdemokratiska regeringen kommit till insikt om de stora problem den olöstaavfallsfrågan innebär. Man drar sig inte då för att genom ett ingrepp i denkommunala självbestämmanderätten försöka tvinga på en kommun avfallslagret,vilket förslaget om inskränkningarna i den kommunala vetorätten visar.Samtidigt bedriver det ansvariga organet ()undersökningarna av berggrunden på ett sådant sätt att den lokala befolkningensintryck av övergrepp från samhällets sida kraftigt förstärks. Senast har SKB,utan att informera vare sig lokalbefolkning eller berörd kommun på ettnöjaktigt sätt, med hjälp av ett massivt polisuppbåd och med hårt motstånd frånlokalbefolkningen, placerat nödvändig utrustning för undersökningar avberggrunden vid i inom kommun. Reaktionen frånlokalbefolkningens sida i , när det blev känt att provborrningar skulleske där, var densamma som den exempelvis varit hos lokalbefolkningen på andraaktuella platser som och , Man hyser en djup oro inför dekonsekvenser för människor och miljö som en placering av ett slutförvar förutbränt kärnbränsle på orten kan leda till. Men man upplever attsamhället inte erbjuder människorna vare sig några möjligheter att få kunskapom eller några möjligheter att påverka ett beslut som man ser som avgörande förförutsättningarna för framtida generationer att bo på orten. Man upplever attden demokratiska beslutsprocessen har satts ur spel! Medhänvisning till vad som anförts vill jag fråga statsrådet och chefen förcivildepartementet; Vilka åtgärder är regeringen beredd att vidta föratt fördjupa den lokala demokratin så att enskilda människor kan påverkabeslut, vilka kan initiera miljöstörande verksamhet i deras närområden såsom t,ex. avfallslager eller andra verksamheter inom kärnenergiområdet? 14§ Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts den 28oktober 1985/86:134 av Per () till utbildningsministern om civilingenjörsutbildningen; beslutade att hos regeringenbegära förslag i syfte att förstärka civilingenjörsutbildningarna. Regeringengav med anledning av riksdagsbeslutet UHÄ i uppdrag att utarbeta underlag förregeringens förslag. Uppdraget redovisades av UHÄ . IUHÄ-uppdraget anger regeringen att ämbetet skall "undersöka möjligheternaatt minska de direkta undervisningsinsatserna och att anordna undervisningen såatt beroendet av insatser av innehavare av assistent- och 1985/86:19 doktorandtjänster minskar". I UHÄ-redovisningen av uppdraget avvisas en 4november 1985 sådan åtgärd med skärpa. AttUHÄ intar denna ståndpunkt är välgörande. Förunderligt är att ämbetet överhuvud taget tvangs att analysera en sådan idé. Motden här angivna bakgrunden ber jag att till utbildningsministern få ställaföljande fråga; Vill utbildningsministern för redovisa påvilket sätt minskade kvaHficerade lärarinsatser enligt regeringens meningskulle kunna vara till fördel för utbildningskvaliteten? 1985/86:135av LeifOlsson (fp) till industriministern om det s, k. Uddevallapaketet; Om mindre än skall Uddevallavarvet läggasned. Det har gått det s, k. Uddevallapaketetpresenterades. Det innehöll bl, a. ett miljardprogram för nya jobb.Målsättningen var att alla anställda vid och Skandiaverken iLysekil skulle erbjudas nya jobb eller utbUdning som möjliggör nya jobb. Dåosäkerheten och oron är stor bland många av de anställda, framför allt de litetäldre, såväl på Uddevallavarvet som Skandiaverken vill jag frågaindustriministern; Vad avser regeringen vidta för åtgärder för attintentionerna i Uddevallapaketet skall fullföljas? 1985/86:136av i (m) till arbetsmarknadsministern om arbetslösheten iMalmö: Enligt arbetsmarknadsstatistiken liggerarbetslösheten i på en högre nivå än i och ; 5,, och (). Ovannämndasiffror är inte de enda vad gäller Malmös negativa utveckling jämfört med andrastorstadskommuner. Även antalet socialhjälpstagare har ökat dramatiskt i ,och betalas runt 1 milj. kr. till denna kategori i kommunen. Är arbetsmarknadsministern medveten om Malmössärställning jämfört med andra storstäder? Vilka åtgärder kan förväntasig från arbetsmarknadsministern i syfte att förändra den nuvarande, jämförtmed andra storstäder, negativa utvecklingen? 1985/86:137 av BengtHarding () till finansministern om förutsättningarna för tillståndtill färjetrafik: Isomras startade rederiet färjetrafik mellan och . Den nystartade verksamheten blev ett värdefullt tillskott till näringsliveti en hårt drabbad region. har generaltullstyrelsen beslutat att inte medgefärjetrafik på sträckan . Avslaget är mycket knapphändigtmotiverat. Men i tidningsintervjuer har verkets generaldirektör hänvisat tillbristande resurser. Jag villmot bakgrund av det inträffade fråga finansministern: Vill statsrådet vidta åtgärder somförhindrar att tullstyrelsen kan bedriva etableringskontroll och begränsakonkurrensen med hänvisning till bristande resurser? 1985/86:138 av Per () till statsrådet om användningen av statsbidragen till skolan; Statsrådet har i enTT-intervju, publicerad , uttalat uppfattningen att kommunernasjälva snarare än staten bör få bestämma hur statsbidragen till skolan skallanvändas. I intervjun säger ; "Det är bättre att låta kommunerna och skolorna få enklumpsumma. Pengar som de själva får fördela i enlighet medutbildningsmålet." Så sent som beslutade emellertid riksdagenssocialdemokratiska majoritet, på förslag av samme , att den s. k.förstärkningsresursen inte skall få användas för att skapa mindreundervisningsgrupper, även om den lokala skolenheten skulle finna att dettabäst gagnar de mål skolan skall uppfylla. Med anledning av vad som ovan framhållits ber jag att tillstatsrådet få ställa följande fråga: Avser regeringen att återgeskolorna möjlighet att på egen hand bestämma användningen av förstärkningsresursen? 1985/86:139 av () tillkommunikationsministern om motorvägsbygget på sträckan iHalland; Efter omfattande diskussionerbeslutades att E 6 genom skulle få motorvägsstandard.Närmast gällde det den aktuella sträckan . Arbetet pågår förfullt, och vägen skall enligt planerna vara klar . Trotsbeslutet är emellertid finansieringsfrågan ännu inte löst, och detta hotar nuatt kraftigt försena bygget. Med anledning härav vill jag ställa följande fråga tillkommunikationsministern; Kommer regeringen att skyndsamtvidta åtgärder som gör att motorvägsbygget kan fullföljas enligt den nuvarandetidsplanen? 1985/86:19 1985/86:140 av () till socialministern om det ökade behovet avsocialhjälp: Meddelande om frågor hardebatten om den "nya fattigdomen" tagit ny fart. Bakgrunden är intesvår att förstå, undersökning efter undersökning visar en entydig bild, folkfår allt svårare att försörja sig i det svenska välfärdssamhället, LO och TCOhävdar i att situationen endast är toppen på ett , ochorganisationerna kräver en ny låginkomstutredning. Vimoderater har länge varnat för den utveckling vi nu iakttar och som snabbtförvärras. Senast under överläggningarna om familjepolitiken kundevi alla se hur barnfamiljer med en eller två förvärvsarbetande inte kunde klarasin försörjning. Redannu känner vi till orsakerna. Det kan räcka med att nämna låga eller ingalöneökningar i kombination med punktskatteökningar o, d, under den senastevalperioden på ca 8 000-9 000 per familj. Regeringentillsätter i detta krisläge för familjer och enskilda en departe-mentalutredning, som skall vara färdig , Om gruppen funnit något av värdefår man då ta ställning till åtgärder.