prot · G9091 · 1985-12-31 00:00:00 — I den förenings- och säkerhetsakt varmed 1789 befäste sinandra revolution fastslogs: "Som den rätta friheten består uti att frittge till rikets underhåll vad finnes nödigt, så äger svenska folket därom enostridig rätt att med kungen rådslå, jämka, avslå och överenskomma." Attliksom i forna dagar pressa fram skatter vid utskottsmöten och provinsmötenlekte tydligen i hågen. Stadgandet regeringsform omsvenska folkets urgamla rätt att sig beskatta bör ses i belysning härav. Det ären reaktion mot förenings- och säkerhetsakten. Den ursprungliga lydelsen varockså: "Svenska folkets urgamla rätt att sig be.skatta utövas av riksensständer allena vid allmän riksdag." Finansmakten har två komponenter. En är makten attbeskatta, den andra makten att bestämma till vad statens medel skall användas. och finansmakten i ett historiskt perspektiv En ledande princip var länge att staten skulle klara sigutan tillskott av bevillning. Om så var fallet behövdes ingen medverkan avriksdagen. Ordnad budgetreglering, den gamla termen var statsreglering, dvs.reglering av riksstaten, började redan tidigt . Under förra delen av försiggick en utveckling ivårt land som har få motsvarigheter i världshistorien. växte på ett parårtionden fram från en underutvecklad småstat till en av stormakter.Det var en enastående prestation organisatoriskt, militärt och finansiellt. Iprincip skulle krigen föda sig själva och alltså förläggas till utlandet.Fransmännen gav stora subsidier. Men mer behövdes. Landets resurser i folk ochmateriel bottenskrapades. Kronan började vidare skaffa sig inkomster genomförsäljning av kronoegendomar. Även donationer förekom. Detta innebar att kronans ordinarie inkomster sinadedrastiskt. Det kom en reaktion med . Hans reduktion, dvs. återtagande avkronoegendom, är den största socialiseringsaktionen i vårt lands historia. Reduktionen befäste naturahushållningen. Varjeinkomstkälla indelades, dvs. anslogs till ett bestämt utgiftsändamål. Enkronoegendom blev t. ex. ett boställe för en ämbetsman. Ett robust system:inflationssäkert, decentraliserat och i alla bemärkelser jordnära. Mest käntför eftervärlden är det militära indelningsverket. Kontrakt slöts vidare medbönderna över hela riket att de skulle genom rotering, rusthåll ochbåtsmanshåll svara för att det fanns ett erforderligt antal krigare. De indeltasoldaternas liv och leverne är ett omtyckt motiv i litteraturen, senastskildrat av Per i "Krigens barn". Soldaterna fickinte bara nummer utan även efternamn, ofta korta och militäriska, enstaviga ochentydiga, morska och stundom skräckinjagande. Namn som och minnerom denna indelta värld, präglad som den var av tavarsamhet och sparsamhet. Detär en händelse som ser ut som en tanke att de indelta soldaternas efterkommanderekryterats -jag höll på att säga indelats - till posten som finansminister.Tanken blir än mer tankeväckande, om man betänker att även namnet ärbelagt som soldatnamn. Det blev med ordning och reda i rikets finanser.1696 års riksstat skulle gälla som normalstat, dvs. Den utgickfrån den gamla principen att kronan skulle leva av sitt eget, alltså av deordinarie inkomsterna och oberoende av . Sedan det stora fört tillFredrikshald och landets ekonomi nedanför ruinens brant, kapituleraderegeringen vid frihetstidens början inför svårigheterna att reglera budgetenoch överlät i sin nöd bekymren till ständerna och deras sekreta utskott. Därmedhade finansmakten i sin helhet förankrats hos och förblev såfrihetstiden ut, denna märkliga epok i vårt lands historia, då det växte framett parlamentariskt system med två tävlande och vid makten växlande partier. sökte regeringen stundtalsmed framgång hävda att budgetregleringen var dess sak. Kriget mot 1788och skuldsättningen tvingade 1789 att gå till Canossa, dvs. Statsskulden skulle, så bestämdes det, förvaltas av ett nyinrättatriksdagens verk, . Det nya kriget mot 1808-1809 undergrävde ånyostatsfinanserna. Resultatet blev revolution och 1809 årsregeringsform. Med denna regeringsform förankrades finansmakten för andragängen hos . Av avgörande betydelse var att tullmedlen, tidigare ett regale,nu skulle räknas som bevillning. skulle, så stadgades det, prövastatsverkets behov och sedan åtaga sig en däremot svarande bevillning, isanning en önskedröm för varje finansminister. Det kom emellertid att dröja ända till ,innan regeringsformens intentioner blev verklighet. Anledningen är att söka ide nya krigen mot och i den nye tronföljaren, , som frånEuropas slagfält tillägnat sig en vana att ge order och bli åtlydd. ett livligt intresse för finanserna, särskilt för växelkursen. "Måhända har jag", sade han , "mina övermän på det militäraområdet, men få jämlikar på det finansiella." Men som understundom händermed stora tänkare på det ekonomiska området: deras teorier må vara oemotståndligai skönhet och konsistens, verkligheten vägrar likväl att anpassa sig. Kungenstretade emot, men en myntrealisation, en devalvering, blev nödvändig 1834. Vad som därefter hände är inte några snabba klipp, intenågra stora språng, men väl en lång marsch på vägen mot parlamentarism ochdemokrati. Utomordentligt betydelsefullt för maktställning var attriksmötena med representationsreform blev återkommande. Knapphetenskalla stjärna, för att nu använda kända uttryck, lyste i regelobarmhärtigt och snålt över budgetarbetet. var det nästan aldrig. "Pengar här i landet äro sällsynta som prester i himmelriket." Sårakt på sak formulerade sig sedermera biskopen i ett brev tillsin svåger och det långt innan han själv tog plats i högvördigaprästeståndet. Som den framstående kännare han var av såväl detta jordelivetsom de himmelska tingen bör biskopen bli trodd på sina ord. I varje fall är detalande för vad mången tänkte och tyckte tid efter annan under slitet ochsläpet och knoget i budgetarbetets grottekvarn. Därtill kom att hedervärdabondeståndet, liksom dess förlängning in i andra kammaren, lantmannapartiet,såg till att det prutades på vad regeringen begärde. Särskilt gällde detförsvarsanslagen. Låt oss därmed återvända till den indelta försvarsmakten.Den krävde, för att vara funktionsduglig, omsättning, dvs. att den regelbundetinsattes i krig. Den indelte soldaten borde ha följt mönstret från Runebergssoldatgosse: Der kulor hvina tätast då, der skall man finna mig också Men där stod han nu inte -lyckligtvis. Lyckligtvis för honom själv och lyckligtvis för landet"försökte han inte på" i sina "fäders spår". Han dog alltsåinte "helt varm och ung" "för ära, land och kung". Istället stapplade han "trög och tung" omkring på sitt torp allt medanhår och skägg grånade och glesnade. Om inte förr så dock i samband medBismarcks angrepp på 1864 kom sanningens minut. Medelåldern hos de indeltatorde ha legat vid . Hur sega dessa gubbar än var och hur bra det än måvara med sega gubbar. Mot preussarna hade de stått sig slätt. Värnpliktsarménstod för dörren. Men bönderna krävde för en övergång grundskatternas, de sekel- och finansmakten i ett historiskt perspektiv gamlaorättvisornas, avskaffande. Så blev det till slut, och därmed varnaturahushållningens tid förbi och därmed hade det gamla finansieringssystemettjänat ut. Reformen ställde ökade krav på anslag via statsbudgeten och gjorderegeringen mer beroende av . Mycket vore att tillägga om utvecklingen fram till våradagar: hur i samband med det begynnandejärnvägsbyggandet övervann sin skräck mot statsupplåning, hur regeringsformenskrav på en balanserad budget frångicks med somfinansminister i Per första ministär, hur statsbudgetensomfattning växte i takt med den offentliga sektorns expansion, hur riksdagensdetaljintresse i anslagsfrågor fått vika för ram- och programbudgettänkande ochför stora finansfullmakter, hur det växande budgetunderskottet riktat tankarnamot generella sparmål, förverkligade med så primitiva instrument som osthyvlar,tårtspadar och motorsågar. Men tiden räcker inte till. Angeläget är dock att svara på frågan: Hur har det gåttmed de bevingade orden regeringsform om svenska folkets urgamla rättatt sig beskatta? Svaret är: Moren hade gjort sin plikt. Moren kunde gå.Visserligen förankrar regeringsform liksom sin föregångarefinansmakten hos . Men det gamla,stadgandet har deformerats till detklanglösa: "beslutar om skatt till staten." Det gamlastadgandet passade inte in nyktra lagstil och hemfallenhet åthistorielöshet. - Det berättas om en känd professor i nationalekonomi att hanalltid gav samma tentamensfrågor. När de stiiderande klagade över denna formidablalättja svarade han: Inom nationalekonomin ändras aldrig frågorna men välsvaren. De glimtar jag kunnat ge av "och finansmakten i etthistoriskt perspektiv" torde ha bestyrkt satsens giltighet. Problemen har varit och är eviga. Sätten att lösa dem harskiftat. Men historien lär otvetydigt att finansmakten bör vara fast förankradi . Det ger öppenhet och insyn. Finansmakten trivs bäst i öppnalandskap. 2 § Öppnande av Jag hemställer attEders Majestät måtte förklara /öppnat. 3HANS MAJESTÄT KONUNGEN: Herr talman, ärade ledamöter! När årets i dagöppnas, inleds ett nytt arbetsår för riksdag. Flera av Eder har verkat i , andrabörjar nu sin första mandatperiod. Gemensamt för Eder alla är det ansvarsfylldavärv som åvilar Eder som valda ombud för folk. När vi högtidlighåller 550-årsjubileet av Arbogamöte, finns det särskild anledning att begrunda hur djupt förankratriksdagsarbetet är i svensk tradition och svensk historia. Utanför vårt land är orosmolnen många. Vårt förhållandetill omvärlden är dock gott, och kan , liksom tidigare,genom aktiva insatser ifredens och den internationella förståelsens tjänst medverka till en positivutveckling. Många frågor av stor betydelse för vårt lands utvecklingoch för framtiden kommer att behandlas av Eder. Samhällsekonomiska frågor ochmiljöfrågor, för att nämna två viktiga områden, kräver ökad uppmärksamhet. De beslut som Ni fattar under detta kommer attberöra oss alla djupt. Med intresse och uppmärksamhet kommer vi att följa Edertarbete. Med dessa ord önskar jag Eder all välgång och lycka iEdert viktiga arbete, och jag förklarar härmed 1985/öppnat. , , herr talman,ledamöter av riksdag! Den svenska neutralitetspolitiken ligger fast. Dennapolitik är den främsta garanten för vår fred och vårt oberoende. Den skallfullföljas med kraft, klarhet och konsekvens. Neutralitetspolitiken har en fast folklig förankring. Denstöds av ett efter våra förhållanden starkt försvar. Vi har skapat respekt förvår beslutsamhet att värna vårt lands territoriella integritet med alla tillbuds stående medel. försvarskommitté har enats om de grundläggandeförutsättningarna för säkerhetspolitiken inför 90-talet. Det är ett uttryckför en uppslutning kring den traditionella svenska neutralitetspolitiken.Regeringen kommer att fullfölja försvarsbeslut, med den inriktning somangavs i förra vårens fyrpartiöverenskommelse och i den senastebudgetpropositionen. Det grundläggande säkerhetspolitiska mönstret i Nordenbestår. neutralitetspolitik utgör ett viktigt bidrag till stabiliteteni detta område. Misstron mellan supermakterna har emellertid också påverkat vårdel av . Det strategiska intresset för de nordligaste delarna av vårvärldsdel har ökat. Denna utveckling understryker kravet på orubblighet i säkerhetspolitiken. är vårt främsta instrument för attgemensamt lösa och förebygga konflikter och andra globala problem. Sverigesluter helhjärtat upp bakom och dess stadga till värn förfreden och folkrätten och till stöd för social och ekonomisk rättvisa. Hela det internationella samfundet måste engageras ikampen mot den globala miljöförstöringen och i kampen mot kapprustningen. De nedrustningsinitiativ som tagits gemensamt av Sverigeoch andra länder från fem kontinenter kommer att föras vidare, bl. a. till stödför en kärnvapenfrysning. Regeringen skall vidare fortsätta att aktivt arbetaför en kärnvapenfri zon i och söka vinna ökat stöd för förslaget om enkorridor fri från slagfältskärnvapen i . ESK-processen har utvecklats till en permanent dialog omavspänning, samarbete och mänskliga rättigheter i . om förtroende- och.säkerhetsskapande åtgärder har Sverigeoch övriga neutrala ochalliansfria stater en viktig uppgift i att överbrygga motsättningar och bidratill konkreta framsteg. Det är regeringens förhoppning att beslut kan fattasnästa år om att utvidga mandatet för konferensen till att också omfattanedrustning. Klyftorna mellan fattiga och rika fortsätter att växa. Dentredje världens skuldbörda ökar. Den miljöförstörelse som följer i fattigdomensspår hotar kommande generationers försörjningsmöjligheter. Därför måstedialogen mellan Nord och Syd ges ökad vikt. Regeringen kommer att fortsätta att föra en ambitiösbiståndspolitik. Den står fast vid att av bruttonationalinkomsten skallavsättas för internationellt bistånd. Apartheidregimens förtryck av den icke-vita majoriteten iSydafrika utgör ett brott mot grundläggande mänskliga rättigheter och är etthot mot freden. Regeringen kommer att fortsätta att verka för beslut i FN:ssäkerhetsråd om tvingande sanktioner mot . har vidtagit en radegna åtgärder i syfte att bidra till en isolering av . Ytterligareförslag kommer att föreläggas . Vi fortsätter samarbetetmed övriga nordiska länder om en utvidgning och skärpning av det gemensammahandlingsprogrammet mot . Vårt ekonomiska välstånd är beroende av ett fritthandelsutbyte. arbetar aktivt för att få till stånd nyahandelsförhandlingar i i syfte att förstärka det internationellahandelssystemet. Detekonomiska samarbetet inom EFTA och med EG skall främjas. De goda förbindelserna med våra nordiska grannländer skallutvecklas. Arbetet på att förverkliga tanken på som hemmamarknad kommeratt fullföljas. Vår flyktingpolitik är ett viktigt uttryck förinternationell solidaritet omsatt i praktisk handling. Tendenser till rasismoch diskriminering av invandrare kommer att med kraft motverkas. Ett förslagkommer att läggas om inrättandet av en särskild ombudsman mot etniskdiskriminering och om skärpning av straffet för olaga diskriminering. I industriländerna är alltjämt 32 miljoner människor utanarbete. De sociala klyftorna vidgas. I många länder ökar de ekonomiskaobalanserna trots en viss återhämtning i handel och produktion. Den nyliberaltinspirerade ekonomiska politik som förs på många håll i har inte letttill de förväntade ekonomiska framstegen, utan till ökade orättvisor, otrygghetför folkflertalen och slöseri med nationernas tillgångar. I har vi valt en annan väg. Genom den tredjevägens ekonomiska politik tar vi till vara nationens samlade resurser i arbeteoch produktion. Underskotten i ekonomin har minskats somsysselsättningen förbättrats och välfärden bevarats. I praktisk handling har vivisat att det går att på en gång minska arbetslösheten och inflationen. Enkraftig ökning av industriinvesteringarna har lagt grunden för fortsattindustriell tillväxt och för en bättre miljö. Dessa resultat har åstadkommits genom att den svenskanationen samlats i den gemensamma uppgiften att steg för steg ta landet ur denekonomiska krisen. Det skedde när alla - löntagare och pensionärer, jordbrukareoch företagare - var och en på sitt sätt bidrog till att göra devalveringen framgångsrik.Det skedde i de s. k. Rosenbadssamtalen, där vi tog ett betydelsefullt stegbort från inflationsekonomin. Det sker i industrin och i handeln, iden offentliga sektorn och i jordbruket, när enskilda män och kvinnor genominitiativkraft och yrkesskicklighet, i arbete och sammanhållning utvecklar detsvenska samhället. måste vi gå vidare på denna väg för att ytterligarestärka landets ekonomi. Det kräver fasthet, tålamod och självdisciplin. Detkräver en politik som även framgent präglas av ansvar för . Det är ettansvar som måste delas av alla medborgare. Genom devalveringen förbättrades vårt näringslivskonkurrenskraft. Exportföretagen tog ökade andelar på världsmarknaden.Industriproduktionen och kapacitetsutnyttjandet i industrin har växt snabbareän någon vågat hoppas, vilket gett utrymme både för en nödvändig ökning avvinsterna och för en viss ökning av reallönerna. avtar inflationen, och vi kan ha denlägsta inflationstakten på över . Denna nedgång i prisutvecklingenmåste fortsätta. Om vi skall kunna försvara näringslivets konkurrenskraft krävsdet att företagens kostnadsökningar dämpas. Det finns sammamöjligheter för företagen som tidigare att genom en ökning av kapacitetsutnyttjandetkompensera för en högre kostnadsutveckling än i vår omvärld. Framöver fårkostnader och priser i inte stiga snabbare än i de länder som harstörst betydelse för vår utrikeshandel. Det är nödvändigt att alla parters agerande i nästa årsavtalsrörelse präglas av den insikten. För att minska inflationen krävs också en stramfinanspolitik. Målsättningen är att hålla skattetrycket i stort settoförändrat. Det innebär en fortsatt hård utgiftsprövning, och denna måste siktamot en ytterligare minskning av budgetunderskottet. Självdeklarationerna skall förenklas. Genom attschablonavdraget höjs får flertalet löntagare sänkt skatt nästa år.Skatteskalorna bör framöver anpassas så att nio av tio inkomsttagare ävenfortsatt får högst i marginalskatt. Kommunalskatteutjämningenbör reformeras och göras effektivare. Att värna sysselsättningen är och förblir den viktigasteuppgiften för regeringens ekonomiska politik. Därför måste ställningsom en ledande industrination hävdas och förstärkas genom tillväxt ochförnyelse i såväl små som stora företag. Genom förnyelsefonderna i företagenstimuleras breddutbildning i ny teknik, vidareutbildning och forskning. Sådanainsatser behöver göras också inom andra delar av samhälls- och näringslivet. Arbetsmarknadspolitiken skall vara ett stöd och ettkomplement till den ' ekonomiska politiken. Kraven på erfarenhet och utbildninghos de arbetssökande har kommit att ställas allt högre. Detta kräver en högberedskap från såväl den enskildes som samhällets sida. Arbetsmarknadspolitikenär inte bara ett medel att motverka dagens arbetslöshet och förebygga morgondagens.Den behövs också för att anpassa tillgång och efterfrågan på arbetsmarknadentill varandra och därmed öka produktiviteten och tillväxten i ekonomin. Arbetsmarknadsutbildningen bör bedrivas i nyaorganisatoriska former som underlättar en snabb anpassning tillarbetsmarknadens behov. 4 protokoll 1985/86:1-4 Regeringen avser att ävenfortsättningsvis ägna särskild uppmärksamhet åt sysselsättningen för ungdomaroch långtidsarbetslösa. Det av fastlagda programmet för en offensivregionalpolitik skall fullföljas genom bl. a. teknikspridning,företagsutveckling och en ökad decentrahsering av beslut och resurser. Det svenska välfärdssamhället skall utvecklas - bristeroch köer angripas. För välfärdspolitiken är den gemensamma sektorn en viktiggrund. Den skall tjäna människorna efter deras önskemål och behov. De riktlinjer för förnyelsen av den offentliga sektorn somarbetats fram under den föregående mandatperioden skall nu omsättas i praktiskhandling. Möjligheterna för den enskilde att påverka innehållet i denoffentliga verksamheten bör ökas, liksom möjligheterna att inom den offentligasektorn välja t. ex. daghem, skola och läkare. Kampen mot byråkrati och krångelskall drivas vidare, service och effektivitet främjas. Ansvar och befogenheterskall delegeras och decentraliseras. Kooperativa alternativ,folkrörelsealternativ och ideella alternativ stimulerar utvecklingen av denoffentliga verksamheten. Jämställdheten mellan kvinnor och män bör främjas.Kvinnornas ställning på arbetsmarknaden bör stärkas. Vi bör sträva efter att fåfler kvinnor i offentliga styrelser och i ansvarig ställning i den offentligaförvaltningen. Det är viktigt att vi för en politik som tryggarbarnfamiljernas ekonomi. Föräldraförsäkringen bör byggas ut i den taktsamhällsekonomin medger. Alla barn bör få rätt tillplats i daghem eller familjedaghem . Pensionerna skall vara värdesäkrade. De äldres och dehandikappades möjligheter att välja ett eget boende bör ökas. Mer hemlikaförhållanden bör skapas inom långvården. De differentierade vårdavgifterna inomsjukvården bör avskaffas. De sociala villkoren för industriarbetet bör förbättras.Därför bör ersättningen vid delpension återföras till ,och därför ses semesterlagstiftningen över i syfte att skapa större rättvisa. Kvaliteten och tillgängligheten i samhällets hälso- ochsjukvård bör förbättras. Alkohol- och narkotikamissbruk måste bekämpas medoförminskad kraft. Regeringen har tillsatt en särskild aids-delegation.Därmed har förutsättningar skapats att noga följa utvecklingen och sätta insnabba åtgärder. Kampen mot våld och annan brottslighet som drabbar denenskilde skall föras vidare. Brottsoffrens intressen bör tillvaratas bättre,och den ekonomiska brottsligheten måste bekämpas. Den sociala bostadspolitiken ligger fast ochbostadsförbättringsprogrammen bör fortsättas. Ungdomens bostadssituation börföljas särskilt. Ett levande kulturliv, som öppnar nya perspektiv ochfördjupar synen på människan och samhället, är en viktig förutsättning för engod samhällsutveckling. Kulturintresset bör stärkas och breddas. Skolans rollsom kultur-och bildningshärd bör värnas. Också den snabba tekniska och ekonomiska utvecklingen görkunskap och utbildning allt viktigare. Alla ungdomar bör därförerbjudas plats i gymnasieskolan. Värnetav vår livsmiljö är avgörande för vår framtid. Åtgärder mot luftföroreningarnaoch försurningen måste ges hög prioritet. En fortsatt energihushållning,långtgående miljökrav och nya miljövänliga energikällor bidrar till attreducera utsläppen av svavel och andra farliga ämnen kraftigt. kommerunder hösten att föreläggas förslag om lagstiftning och ekonomiska styrmedelför att påskynda övergången till blyfri bensin och katalytisk avgasrening. Vårtmål är att alla nya personbilar skall vara försedda med sådan avgasrening vidutgången av . bör användningen av bekämpningsmedel i jordbruket halveras. Ökaduppmärksamhet bör ägnas livsmedlens kvalitet och produktionsformerna inomjordbruket och livsmedelsindustrin. Undermandatperioden bör nyanvändning av asbest förbjudas. Särskild uppmärksamhet iarbetsmiljöarbetet bör ägnas förebyggandet av belastningsskador, den ökandeanvändningen av kemikalier och införandet av ny teknik. Beslutet att avvecklakärnkraften ligger fast. Enlångsiktig lösning av väg- och järnvägsförbindelserna till ochkontinenten eftersträvas. Folkstyrelsekommitténsöversyn av valsystemet fullföljs med sikte på breda lösningar. Underde har vi i tagit avgörande steg på den väg som kanföra vårt land ur den ekonomiska krisen under bevarad välfärd och rättvisa isamhället. Nugäller det att med fasthet och uthållighet fortsätta på den inslagna vägen. Detkräver en målmedveten och handlingskraftig regeringspolitik; det kräver ocksåatt alla i riksdag över partigränserna känner ett gemensamt ansvar förvårt lands ekonomi och framtid. Den svenska traditionen bjuder att vi så långtmöjligt diskuterar oss fram till samlande lösningar i viktiga samhällsfrågor.Det är en arbetsmetod som gagnat vårt land. Det är en tradition av samverkansom regeringen vill upprätthålla i relationerna till partier menockså i förhållande till olika intressen i vårt samhälle. Ty skall vi lyckas iuppgiften att värna styrkan i ekonomi krävs att hela nationen -näringslivet och de fackliga organisationerna, folkrörelserna och enskilda mänoch kvinnor - fortsatt ser detta som en gemensam uppgift. Pådenna grund avser regeringen att fullfölja en politik som håller nationensamman och som bygger på ansvar för . 4§ Ceremonin avslutades .