prot · G90922 · 1985-12-31 00:00:00 — Precis som militären har gjort tidigarekunde jag konstatera att det är fullt möjligt att snabbt bygga enersättningsbro på platsen. Militären betecknar jobbet närmast som en bagatell. Enligt min uppfattning skulle detta brobygge varaangeläget också av de skäl som jag har nämnt i min fråga. Vi har säkrandet avden militära beredskapen, Denna trafikled är ju en viktig del av beredskapen,Vi kan få en realistisk övning med ett objekt som blir mycket likt ett fall avofred. Vi kan få ta del av militär erfarenhet och militärt kunnande när detgäller att hjälpa det civila samhället i fredstid. Det måste också vara en brasak. I svaret sägs att det skulle bli en sådan merkostnad. Tilldetta skulle jag vilja göra den kommentaren att kraftverksföretaget, som rår omdammarna som rasade ihop, blev varnat av , och det bordekunna ta den merkostnad det innebär att få i gång trafiken snabbt. Överläggningen var härmed avslutad. 19§ Svar på fråga 1985/86:99 om avskrivning av utvecklingsländernas skuldbörda har skuldproblem kunnathanteras, om än med svårigheter och stora uppoffringar i många fattiga länder.Två faktorer harsannolikt varit avgörande, nämligen dels den relativt goda tillväxten ivärldsekonomin , dels den mycket omfattande anpassning somskett i många av de skulddrabbade länderna. Men det är också främst i dessa två avseenden som denfortsatta utvecklingen inger oro. Tillväxten i världsekonomin saktar nu av, ochdet finns givetvis bestämda gränser för hur långt anpassningen i de skuldsattaländerna kan drivas utan oacceptabla sociala och politiska konsekvenser. I denna situation krävs enligt min mening mer samladelösningar som komplement till den strategi som tillämpats där manangripit varje skuldlands situation för sig. För det första måste tillväxten i världsekonomin hållas påen tillräckligt hög nivå. Endast härigenom kan man tillförsäkrau-länderna de exportintäkter som sist och slutligen måste till för att betalaskulderna. För det andra måste i-ländernas marknader förbli öppna föru-ländernas produkter. I-ländernas regeringar måste avstå frånprotektionistiska ingrepp och fortsätta att liberalisera handeln. För det tredje måste anpassningen i byggamindre än på ensidig åtstramning och mera på åtgärder som främjartillväxt och långsiktig betalningsförmåga. För det fjärde måste direkta skuldlättnader fortsatt kommai fråga när andra åtgärder inte räcker till. Dessa bör i första hand ta formenav konsolideringar av enskilda länders skulder. Vid skuldkonsolideringar bör det vara möjligt att lindravillkoren i första hand för de fattigaste länderna. För att underlätta derasskuldregleringar bör dessa länder också kunna ges direkt betalningsbalansstödav det slag som i och med innevarande budgetår har börjat tillämpa. Enallmän skuldavskrivning skulle kräva mycket stora resurser och skulle i densituation som råder inte tjäna syftet att koncentrera resurstillskotten till deländer som bäst behöver dem. Om avskrivning av utvecklingsländernas skuldbörda 55 BOHAMMAR (vpk): Jag vill tacka finansministern för svaret påmin fråga. Det är inte så lätt att på reda ut den härkomplicerade frågan, som jag skulle vilja beteckna som en av mänsklighetensstora ödesfrågor. enorma skuldbörda är ju ett uttryck för dedjupt orättfärdiga och odemokratiska internationella relationerna, ett uttryckför att förtryck och utsugning präglar dessa relationer. De astronomiskasiffrorna för skulderna blir begripliga först när de bryts ned tillvardagsverkligheten. har ju skrivit några utmärktaartiklar i . Jag förmodar att finansministern också läst dem.Fidel har gjort problemet begripligt när han t. ex. säger att vi för 24år sedan kunde köpa en grävmaskin för socker. kostar samma maskin800 ton socker, om sockret ens går att sälja. Varje gång har höjt sin ränta eller dollarn tagit ettnytt skutt uppåt har människor dött i och , därför att ännumer pengar måste gå till att betala skulderna i stället för att gå till detegna landet. Så här kan det inte fortsätta så värst länge till. Finansministernhar också i sitt positiva svar visat att han säkert är medveten om detta. Kjell-OlofFeldt understryker att vi inte kan acceptera en ensidig åtstramningspolitik.Han tar också upp frågan om direkta skuldlättnader. Jag vill ställa en konkret fråga: Vad kan göra -finansministern har kommit tillbaka från mötet i - för att få tillstånd om inte en allmän så ändå en påtaglig avskrivning av orimligaskuldbörda? Det kan vi göra genom att bedrivaopinionsbildning bland i-länderna. Det är riktigt att frågan tog något av ettlitet steg framåt under /Valutafondens årsmöte . Det är minavsikt att tillsammans med de övriga nordiska ländernas regeringar driva kravetpå en mera samlad aktion över hela det fält som jag nämnde, Sverigerepresenterar i interimkommittén i Valutafonden, Vi har ett sammanträdei , då jag hoppas att vi kan få en mera ingående diskussionmed de andra ländernas representanter, 57 BO (vpk): Finansministern känner ju till den attityd somdet parti jag representerar har haft när det gäller vårt medlemskap iVärldsbanken och IMF. Jag vill här återge vad en partivän till det brittiska har sagt: Den fria marknadsekonomi somindustriländerna tvingar på de fattiga är en metod att skaffa sig profiter. Honkallar för kapitalismens ordningsman gentemot och IMFför dess flottilj. Men vi skall inte gräla om det - man kan ha sinabetänkligheter. Å andra sidan är det givet att vi är med i ochInternationella valutafonden. Det finns också många progressiva som ärmed. Jag hoppas att vi efter vad finansministern har sagt pånågot sätt skall kunna göra vår röst hörd inom Valutafonden och Världsbankenför att påverka utvecklingen i progressiv riktning. Överläggningen var härmed avslutad. 20 §Svar på fråga 1985/86:128 om regeringens inflationsmål Regeringens inflationsmål var 4%under loppet av året under förutsättning att lönerna inte steg med mer än 6%.Nu kan konstateras att lönestegringen blev 8,, vilket tillsammans med endiskontohöjning bidrog till att prisökningstakten blev högre. Vissa punktskattehöjningar , föranleddaav prognoser om försämrad bytesbalans 1985, ledde till att prisnivån drogs upptill . var inflationsmålet under loppet av åretunder förutsättning att lönerna steg med högst . Enligt konjunkturinstitutetshöstrapport stiger lönerna . Genom att det genomsnittligadiskontoläget har höjts beräknar SPK att prisökningarna under loppetav året blir 5-5,,vilket innebär att prisökningstakten kommit ner på en klart lägre nivå äntidigare. Jag anser således att dessa inflationsmål var realistiskaunder de förutsättningar som angavs då inflationsmålen fastställdes. Vare sigman gör prognoser eller anger mål för den framtida inflationen gäller att derasrealism beror av de förutsättningar som uppställs. 59 (): Fru talman!Jag tackar finansministern för svaret. Min fråga grundades på den viktiga omständigheten attregeringens inflationsmål bl. a. används för statens och kommunernas budget.Därför är det viktigt att ambitionen att få ner inflationen inte bör locka tillhelt orealistiska inflationsmål. Inflationsmålen har också betydelse föravtalsförhandlingarna. Man utgår från att regeringens inflationsmål är , ochså lägger man lönekraven med hänsyn till det - första året. Sedan visade detsig att regeringens inflationsmål var helt orealistiskt. Det blev , merän dubbelt så mycket som inflationsmålet sattes till. Det blir nästan likadanti år, då inflationsmålet sattes till . I och för sig vill jag berömma regeringen för att man harambitionen, men jag tycker den skall ha en starkare anknytning tillverkligheten. säger finansministern att han anser att dessainflationsmål var realistiska, men under de förutsättningar som angavs dåinflationsmålen fastställdes. Ja visst, det är klart! Men det är ju förutsättningarnasom är orealistiska, och därför blir inflationsmålet också orealistiskt. Det är naturligtvis alldeles riktigt som finansministernsäger, att vare sig man gör upp prognoser eller mäl för den framtidainflationen gäller att deras realism beror på de förutsättningar somuppställts. Dessa har verkligen varit orealistiska. Löneutvecklingen har jublivit nära det dubbla , och förmodligen också , jämfört med vadregeringen antog. Då får man dessa ständiga överhäng, omförhandlingar och kravpå kompensation för inflationen. Min bestämda uppfattning är attdessa orealistiska inflationsmål försvårar regeringens kamp att lära folket attkompensation för inflation är en illusion. Därför undrar jag om finansministernnu har lärt av erfarenheten. Blir det ett mer realistiskt inflationsmål för1986? Vi kan säkert länge diskutera värdet av attuppställa mål för den ekonomiska politiken. För har jag ännuinte tagit ställning till om det vore ändamålsenligt att ställa upp några målvad gäller t. ex. inflationen. Låt mig bara konstatera en sak - jag hoppas vi kan varaeniga om den. När vi tillträdde i regeringsställning var inflationstakteni . är den nere på . Det är för mig det väsentliga. meningen har kampen mot inflationen - där uppställandet av mål ingick somett medel -varit framgångsrik. Det är detta jag tror är det väsentliga förnationen, också när vi nu diskuterar hur utvecklingen kan bli 1986. Om beskattningen av vissaförmåner Anf.61 (); Jag håller helt med finansministern om att det väsentliganaturligtvis är att få ner inflationstakten. Där har regeringen obestridligenlyckats, och det är bara att lyckönska regeringen till det. Sedan sade finansministern en annan sak som jag tyckte varmycket intressant. Han ifrågasatte nämligen om det är så realistiskt att överhuvud taget ställa upp bestämda inflationsmål. På den punkten är jag benägenatt instämma. Jag tror också att felet ligger redan i att ställa upp bestämdainflationsmål, och det skall jag gärna hävda. Framtiden är ju alltid oförutsebar,och därför kommer den alltid att avvika från prognoser. Å andra sidan kännersig regering, kommuner och landsting bundna och gör upp löneavtal mot bakgrundav det fastställda inflationsmålet, och detta försvårar avtalsförhandlingarnaföljande år och försvårar budgetarbetet. Jag undrar om finansministern kanske inte ställer uppnågot inflationsmål utan bara säger: Vi skall göra bästa möjliga. Överläggningenvar härmed avslutad. 21 §Svar på fråga 1985/86:130 om beskattningen av vissa förmåner har frågat mig om jag avser attta något initiativ för att få till stånd en likvärdig bedömning av förmån somutgår i form av s. k. motionscheck som kan användas som betalning i vissagodkända motionslokaler jämfört med vad som gäller i fråga om beskattning närföretagen själva förfogar över vissa tider i motionslokaler. utreder för närvarandebeskattningen av naturaförmåner. Kommittén har avlämnat ett betänkandedär beskattningen av en lång rad naturaförmåner behandlas, bl, a. den typ avförmåner som syftar på. Efter remissbehandling och prövning avkommitténs förslag kommer jag att ta ställning till initiativ av det slag WiggoKomstedt efterlyser. 63WIGGO KOMSTEDT (m): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Anledningen till tillkomsten av subventioneradepersonalluncher var att de anställda i företag som inte hade egnapersonalmatsalar som serverade lunch skulle få samma förmån som anställda påandra företag hade. Det utnyttjas nu av ett stort antal anställda ,och det är en viktig åtgärd med tanke på vikten av att de anställda får rätt sammansattkost . Men har vi också en syn på friskvård som inte minstinnebär att motion betyder väldigt mycket. Många företag har gett de anställdamöjligheter till regelbunden motion genom att företagen hyrt in sig i olikamotionslokaler och motionsanläggningar. Med samma motivering som när lunchkupongerna infördes harnu olika företag subventionerat motionskuponger- man vill ge de anställdamöjlighet attmotionera genom att på olika sätt använda sig av idrotts-, motions- ochfriskvårdsanläggningar. Det är säkerligen ett bra utnyttjande av mångamotionslokaler som redan finns för de företag som inte själva har tillgång tillegna motionsanläggningar. Den här verksamheten bedrivs i bl. a. Stockholmi ganska stor omfattning. har emellertid sagt nej tillföretagens avdragsrätt på det här området. Jag finner beslutmärkligt. 1 författningssamling uppräknas nämligen, blandförmåner som inte bör anses som skattepliktiga, fritt utnyttjande av lokaleroch utrustning för motion och motionsidrott samt fritt tillhandahållande avenklare klädutrustning, såsom träningsoveraller för den anställdes personligabruk. Med de anvisningarna är ställningstagande ganskamärkligt. hänvisar statsrådet till förmånsskattekommitténsbetänkande, som skall remissbehandlas. Men råder det mycket storosäkerhet hos dem som använder sig av motionskuponger, och det hade därförvarit bra att få ett positivt besked från finansministern om hans syn påden här frågan. Jag hoppas att har förståelseför att jag inte kan kommentera beslut tagna av ett av våra ämbetsverk. 1 och för sig kan man säga att det kanske ligger en visslogik i att om vi medger skattelindring för att folk skall äta, då skall viockså medge skattelindring för att de skall få motionera - detta hänger på sättoch vis ihop. Men jag tycker ändå - med tanke på den uppfinningsrikedom somutvecklats när det gäller att åstadkomma olika slag av naturaförmåner ellerfringe benefits, som engelsmännen kallar det - att regeringen bör få beskådahela området innan vi tar ställning i enskildheter. Vi brukar ibland anklagas för att alltför snabbt besluta isådana här frågor, utan att ta hänsyn till konsekvenserna på andra områden. Härskulle jag vilja ha överblick innan jag ger regeringen några råd. 65 (): Jag har stor förståelse för finansministernssynpunkt, att han vill ta ett gemensamt grepp. Men jag hoppas också attfinansministern har förståelse för de människor och företag som svävar iokunnighet om hur det blir, om företagen i fortsättningen kan ge sina anställdadenna möjlighet. Vi vet att utredande och remissbehandling tar ganska långtid - det vet finansministern om. Ur den synpunkten hade det varit bra med ettbesked för dem som svävar i okunnighet. Det handlar om åtskilliga hundratusen människor. Om beskattningen av vissa förmåner Överläggningenvar härmed avslutad. Prot.1985/86:22 22 § Svar på fråga 1985/86:131 om klassificeringen av vissfärjetrafik 7november 1985 ,, .. Anf. f-, rr. Bakgrunden till PerStenmarcks fråga är att generaltullstyrel- sen harbeslutat att färjelinjen även i fortsättningen skall klassificerassom en s. k, kort rutt enligt tullfrihetsreglerna för resande. Rätten till tull- och avgiftsfri införsel av varor somanskaffats under resa är mindre omfattande när det gäller korta fartygs- ellerflyglinjer från , eller än när det gäller andra linjer.Med stöd av regeringens bemyndigande har generaltullstyrelsen föreskrivit attdenna begränsade tull- och avgiftsfrihet skall gälla för resande som ankommermed , fartyg i trafik mellan hamnar i vissa geografiskt avgränsade områden iSverige, och , Den begränsade tull- och avgiftsfriheten gällerockså för resande som kommer till Malmös flygplats med flyg från , Områdena har bestämts med utgångspunkt i det geografiskaavståndet mellan hamnar i , och , I enlighet härmed hartrafiken mellan de sydligaste delarna av och klassificerats somkorta linjer medan trafiken som går något längre norrut från tillDanmark bedömts som långa linjer, 67 PER STENMARCK (m): Min fråga var vilka principer som gäller vidklassificering av färjetrafik. Svaret är tämligen klart. Det finns inte någraprinciper. Efter ett större antal debatter i denna kammare framstårdet för mig som alltmer uppenbart att färjetransporter som utgår från Skånesärbehandlas på ett negativt sätt i förhållande till färjetransporter frånandra delar av landet. Att samma lagstiftning som tillämpas i Öresundstrafiken ipraktiken skall tillämpas på den väsentligt längre sträckan mellan ochRönne på saknar all logik. Antingen beror denna ologiska tillämpning på att man iStockholm inte känner till Ystads geografiska placering. Jag kan därför upplysaom att ligger vid , inte vid , Eller också är orsaken har olika kriterier för vad en lång rutt är beroende på var i landet resanstartar, I och används ett måttband, men i ett heltannat. En resa från , eller äralltid en lång rutt, medan en resa från , med samma sätt att se på saken,är en kort rutt -även om resan i vissa fall, som exempelvis mellan ochRönne, faktiskt är längre. Är det så finansministern, som allt fler i anser,att vi kontinuerligt särbehandlas i denna typ av ärenden? Vilka skäl liggerbakom finansministerns syn på denna fråga, och vilka åtgärder tänkerfinansministern vidta för att få en ändring till stånd? Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, Jag kan försäkra Per Stenmarck och alla andra skåningar att det aldrighar förelegat någon' diskriminering av detta landskap när det gäller deprinciper som har uppställts. Det enda jag kan konstatera är att principen harvarit att färjerutterna mellan den sydligaste delen av och Danmarkklassas som korta rutter och att ligger i , Det är denna principsom generaltullstyrelsen har följt. Omklassificeringen av viss färjetrafik Anf.69 PER STENMARCK (m): En tjänsteman på generaltullstyrelsen säger i en tidningsintervju:Egentligen är det inom ett visst område vi vill begränsa spritförsäljningen. Sägavad man vill, men han talar åtminstone klarspråk. Jag kan inte inse att dettaskulle kunna vara någonting annat än en särbehandling. Avståndetmellan och är , vilket enligt tullen är en långrutt. Avståndet mellan och är och . Detta ärenligt tullen en kort rutt. Vari ligger logiken? Enkort rutt som utgår från är i lagens mening en lång mtt,medan en längre rutt som utgår från är en kort rutt. Detta är någotinvecklat, herr talman, men sådana är faktiskt reglerna. Jag frågar bara i allvälmening vad finansministern tänker göra åt det hela, Jag vet inte hur väl bevandrad Per Stenmarck är inavigationsförhållandena i . Det går att använda sig av femtimmar för att förflytta sig mellan och , nämligenom man går genom . Skulle man då ha klassat rutterna oHka?Skulle de färjebolag som trafikerar från Vårtan och Stadsgårdskajenha behandlats på ett sätt och den som väljer någon annan punkt iStockholmsområdet för att förflytta sig till på ett annat? Jag skulletro att det är bakgrunden till att tullen för inte har velattillämpa olika principer lika väl som man inte heHer för har velattillämpa olika principer när det gäller trafiken till , Anf.71 PER STENMARCK (m): Det kunde ju vara trevligt om vi åtminstone tillämpade samma principeröver hela landet. Det gör vi tydhgen inte i detta fall; det är, tycker jag,helt uppenbart vid det här laget. Jag har tagit fram uppgifter på hur långa dessafärjelinjer är. Det är bara att konstatera att i varje fall den normalatidsåtgången mellan och är . Den normalatidsåtgången mellan och är och . Dennormala tidsåtgången mellan och är och denockså, I de två första fallen tillämpar man en princip, i det sista fallettillämpar man en annan princip. Det är detta som jag vill försöka ändra på såatt vi får samma regler för hela landet. Överläggningen var härmedavslutad. 3Riksdagens protokoll 1985/86:22-25 Omförutsättningarna för tillstånd till färjetrafik 23 §Svar på fråga 1985/86:137 om förutsättningarna för tillstånd till färjetrafik Anf, 72 Finansminister : Bakgrunden till fråga äratt generaltullstyrelsen har beslutat att inte medge färjetrafik mellanSimrishamn och Allinge på Nordbornholm med hänsyn till begränsade resurser. Regeringen har närmast att ta ställning till de besvär somhar anförts över beslut att vägra tillstånd för den nämndafärjetrafiken. Jag vill erinra om att regeringen så sent som ibudgetpropositionen 1985 föreslog åtgärder på tullområdet för att tullverketskulle kunna fullgöra sina uppgifter utan att hindras av bristande resurser.Jag tänker då på förslaget om utökat avgiftsuttag vid tullförrättningar påobekväm tid och utom tullplats. Det var särskih ägnat att ge störremöjligheter att klara av kontroller av ifrågavarande slag, men det avvisades avoppositionen i . Utan att föregripa regeringens beslut i det enskildaärendet måste jag dock konstatera att man i sammanhanget inte kan bortse fråntullverkets resurser och hur dessa bäst kommer till användning, 73 (): Jag tackar så mycket för finansministernssvar. Jag är däremot naturligtvis missnöjd med beskedet. Anledningen är att jagtycker att finansministem tyvärr kryper undan själva principfrågan. Skall vi hanäringsfrihet eller skall vi ha etableringskontroll, med hänvisning till atttullen har brist på resurser? Det är alltså samma argumentering somgeneraltullstyrelsen har fört fram. Jag tycker för övrigt att kostnaderna för tullen medanledning av den här kontrollen är klart överdrivna. Intäktssidan förfärjetrafiken är helt nonchalerad. Om man gjorde ett resultatsaldo avfärjetrafiken skulle man med stor sannolikhet finna att det blir ettsamhällsekonomiskt plus. Men faktum kvarstår ändå när det gäller principfrågan,nämligen att generaltullstyrelsen stryper näringsfriheten, och den gör det, somjag ser det, bakvägen och olagligt genom ett självsvåldigt beslut ometableringskontroll. Det är en oacceptabel strategi från generaltullstyrelsenssida i dess i och för sig rättmätiga kamp för nya resurser. Men finansministernborde, tycker jag, för det första inte godkänna utan i stället brännmärka ettsådant förfarande. För det andra anser jag att det borde förehgga enighetmellan mig och finansministern om etableringsfrihet för färjelinjer. Denprincipen fastlades faktiskt i nordisk samverkan. Är det möjligen såatt regeringen ensidigt har upphävt denna nordiska överenskommelse? Jag tycker mig förstå att ny här i . Jag hälsar honom välkommen, men jag vill varnahonom för att anklaga statHga myndigheter för att begå lagbrott, vilket hangjorde . Det har nämligen vid åtskilliga tillfällenförekommit att både generaltullstyrelsen och regeringen har sagt nej till tillstånd av den härtypen, av det enkla skälet att man inte har haft resurser att ställa tillförfogande. Regeringengick till för att skulle få resurser för att utöva deabsolut nödvändiga funktionerna - att se till att det inte införs narkotika,att det inte smugglas och begås brott här i landet - och för att få resurseröver för att utföra den här typen av tjänster, som dock inte kan anses vara avdet helt nödvändiga slaget, sett ur samhällets synpunkt. Men detta saderiksdagen nej till. ser vi en konsekvens av det. Jag vill säga till BengtHarding : Det kommer fler konsekvenser av det här slaget, så länge maninte är beredd att se till att just med ekonomiska kalkyler kanskaffa resurser för sin verksamhet. Omstatliga åtgärder med anledning av kommunala skattesänkningar 75 (): Faktum kvarstår att det här beslutet existerar. Det innebär, tyckerjag, en orimlig centralstyrning. Det har dessutom fått allvarliga konsekvenser:färjefrafiken är lamslagen, det är stora problem för företagaren - somdessutom är rörelsehandikappad -, företaget befinner sig i något av enekonomisk kris med en akut konkursrisk. JagviH vädja att man gör en insats för denna så att säga nygamla färjelinje. Detär dessutom en ansträngd region som det handlar om. Tullenskall ju enligt sin egen kampanj visa klorna, men jag tycker inte att tullenskall sätta dem i näringsfriheten. Finansministernframhärdar naturligtvis i påståendet att det är oppositionens, inkl.folkpartiets, fel att det inte blev några nya resurser. Men det var faktisktriksdagen som sade nej till förslaget såsom stridande mot konstitutionen. Detmåste ju då också finansministern acceptera. Överläggningenvar härmed avslutad. 24§ Svar på fråga 1985/86:155 om statliga åtgärder med anledning ay kommunalaskattesänkningar har med anledning av en intervju med mig i tidningenVeckans Affärer frågat vilka finansiella åtgärder jag avser att rikta motkommunerna och om dessa åtgärder kommer att skräddarsys, så att de träffarkommuner som genom rationaliseringsåtgärder får utrymme för skattesänkningarfastän skatteunderlag, likviditet och/eller soliditet ligger under genomsnittetför kommuner/landsting.