prot · G909132 · 1985-12-31 00:00:00 — Tror man inte på skolöverstyrelsensbedömning, eftersom man i utskottsbetänkandet alldeles okritiskt anammar detregeringen säger om gymnasieskolans dimensionering? Utskottet helt enkeltinstämmer i vad föredraganden sagt och tror att det blir bra. Skolöverstyrelsenhar i sin långtidsbedömning kommit fram till en annan uppfattning. Det harskolöverstyrelsen inte gjort alldeles pä egen hand. Bedömningen har man gjorti samverkan med länsskolnämnderna, och man har också låtit det centralaplaneringsrådet, där bl. a. arbetsmarknadens parter finns företrädda, vara medi arbetet. De ställer sig bakom denna bedömning. Tror man alltså inte påskolöverstyrelsens långtidsbedömning, eftersom man inte tar någon som helstnotis om denna utan framhärdar med en dimensionering som iförhållande till antalet 16-åringar är lägre än vad den var året innan?Samtidigt säger man i andra sammanhang att ambitionen är att ge plats, intebara för 16-17-åringarna, utan även för 20-åringarna i gymnasieskolan. Detresonemanget stämmer inte överens. Jag skall mycket kort beröra frågan om timreduktioner. Därhar vi i vär motion föreslagit att systemet med fimreduktioner skall avskaffas.Den motionen avstyrks av utskpttsmajoriteten. Men : Känns det intelitet besvärande, när man är medveten om att socialdemokraterna i dediskussioner som förts om ett nytt statsbidragssystem för gymnasieskolan kommitöverens med vpk, för att få majoritet naturligtvis, om att systemet medtimreduktioner skall avskaffas? Då måste min fråga till 1985/86:132 30apriM986 Gymnasieskolan och vissa fristående skolor Gymnasieskolan och vissa fristående skolor bli: VillLars att systemet med timreduktioner skall avskaffas eller inte? Tillmig säger han att det inte skall avskaffas, men till måste hanuppenbarligen med samma trovärdighet säga: Jo, visst skall de avskaffas. Eftersom avgörandet sker inom en ganska kort tidrymd voredet nog bra om utskottets majoritet bestämde sig för på vilket ben man skallstå. Innebär det benet att timreduktionen skall avskaffas, bör rimligencenterreservationen, och kanske också någon annan, bifallas i stället för attavslås. Jag gör därför försöket en gång till att alldeles speciellt yrka bifalltill den reservationen. Då har ju och hans partikamratermöjlighet att rösta för ett avskaffande av timreduktionen, eftersom detta dåuppenbarligen är den avsikt de har. , fru talman, kan jag inte undvika att någotlitet kommentera den diskussion vi brukar ha om de personliga intressevalen ochjämkningen av timplanerna. Jag har vid tidigare tillfällen gett upp försökenatt få företrädare för moderata samlingspartiet och att förstå attdet är viss skillnad när det gäller intresseval för t, ex. idrott och när detgäller andra verksamheter. När det gäller andra verksamheter - språk,matematik och liknande - är det faktiskt så att hela gymnasieskolan är byggd påatt man gör ett personligt intresseval. Är man språkintresserad sä väljer manen sådan linje, är man intresserad av matematik väljer man en sådan linje, osv.Den diskussionen har jag som sagt givit upp, men jag skulle vilja ställa enförsynt fråga till både moderater och folkpartister: Hur klarar manintressevalen för elever som inte har konkurrenskraftiga betyg frångrundskolan? 31 () replik: Det var intressant att tyckeratt det är skillnad mellan idrott och andra intressen och andra ämnen. Jag hällermed honom om det, och alldeles uppenbart tycker också socialdemokraterna så.Man favoriserar ju idrottande elevers önskemål om att från den ordinarietimplanen plocka ut till förmän för sitt intresseval. Vi menar att också andra elever,oavsett vilket intresse de har och vilken linje de har valt, skall kunna ta ur sin timplan och lägga på sitt specialintresse eller sinspecialtalang. Det gäller då speciellt de elever ute i landet som kan användasig av det som kallas verksamhet med specialstudier vid hemortensgymnasieskola. De eleverna vill vi skall ha samma möjlighet som deelitidrottande ungdomarna. 32GÖRAN () replik: påstår att han inte lyckasklara av den här pedagogiska debatten och få oss att förstå att det på de olikalinjerna - jag förmodar att han avser de treåriga teoretiskt inriktade linjerna- redan föreligger ett intresseval. Ja, det är klart att det föreligger ettintresseval. Men vi skall ha klart för oss att oavsett på vilkenlinje man läser t, ex. tyska eller franska som B-språk är innehållet i kursernadetsamma. Annars skulle man inte kunna åstadkomma den samläsning som föreliggermellan olika linjer. Vad vimenar är att det skulle finnas en möjlighet att, utöver vad exempelvisspråkundervisningen i gymnasieskolan ger tvärsöver, också Prot.1985/86:132 fördjupa och förbättrasina kunskaper. Sedan kom det en frågaom hur man skulle bära sig åt med den som ville [ göra ett intresseval igymnasieskolan men saknade betygsförutsättningarna. Jag förstod inte riktigtmeningen med den frågan - får es oor förlåta. Anf.33 () replik: Det är möjligt att frågeställningen var något för enkel. Eftersom bådemoderater och folkpartister talar så varmt för att alla skall ha möjlighet attvälja efter sina intressen - vi kan lämna diskussionen om skillnaden mellanidrott och andra ämnen - var min enkla fråga: Hur klarar man detta intressevalför sådana elever som inte har konkurrenskraftiga betyg från högstadiet? Anf.34 () replik: Jag tycker också att frågeställningen är något märklig. Vi för vår delmenar att också elever med svaga betyg skall kunna välja att ägna sig åt någotområde, där deras intresse har sin tyngdpunkt. Väldigt många elever har kanskeett alldeles speciellt område som de är intresserade av, medan de ärointresserade eller obestämda när det gäller de övriga. Men det visar sig ändå,att när elever får göra ett val efter sina egna intressen lyckas de mycketbättre i sina ansträngningar än de annars gör, Anf.35 () replik: Jag måste säga att förtydligandet inte var särskilt klart. Menar LarzJohansson att det här skulle röra de elever som redan är intagna igymnasieskolan eller menar han det som vi moderater talar om, nämligen attintagningen skall grundas på intresseval? Är det detta senare kan jag någotförstå det han sade om svårigheterna med betygskonkurrens vid övergången frängrundskolan - alltså risken att elever inte kommer in på det område eller denlinje de har önskat välja. Meni det speciella fall som vi nu diskuterar - möjligheten att fillgodoseintressen inom ett ämne i gymnasieskolan på den linje där man redan är intagen- kan jag inte se att frågeställning är relevant. Anf.36 () replik: Av de svävande svaren kan jag bara dra slutsatsen att ingetdera avpartierna ens har funderat över möjligheten att också elever med ickekonkurrenskraftiga betyg skulle kunna tänkas vilja göra intresseval. Förste vice talmannen anmälde att anhållit att fill protokollet få antecknat att de inte ägderätt till ytterhgare repliker. Gymnasieskolan och vissa fristående skolor 37BJÖRN (vpk): Jag kom att tänka pä, när jag satt i bänken,att vi säger att eleverna är intagna till gymnasieskolan. Det slog mig då kan vara intagen pä andra anstalter än gymnasieskolan - och det kanskekänns pä samma sätt för en del elever som befinner sig i gymnasieskolan . Gymnasieskolan är tillsammans medungdomsuppföljningen i stort sett den enda möjlighet till aktivitet som i dagstår till buds för den som har slutat . Arbetsmarknaden förden som endast har genomgått grundskola är i det närmaste obefintlig. Orsakerna till denna situation är att finna i bl, a, denstrukturella omvandlingen av industrin, som i sig till icke oväsentlig delgrundar sig på arbetets delning och en krympande inhemsk marknad, anpassad tillinternationella förhållanden som - i kombination med en accelereradarbetsdelning - förutsätter en ökande specialiseringsgrad vad gälleryrkeskunnandet. Det jag nu har skisserat är ingen fullständig bild avutvecklingen fram fill vad gäller unga människors möjlighet att få ettarbete efter genomgången grundskola. Utvecklingen har naturligt nog attackeratför arbetarrörelsen genuina krav såsom rätten till arbete och utbildning. Detär inte ens längre självklart att en utbildning leder till arbete. Vi kan se att den idé som arbetarrörelsen har förfäktat,nämligen utbildning varvad med arbete, heller inte är en naturlig form för densom är ung och händelsevis skulle kunna få ett arbete efter genomgången yrkesutbildning. Den strukturella förändring som de ökande vinstkravendrivit fram har alltså lett fill att vi har en om inte formell så dockreell längre skolplikt än . Detta förhällande ställer särskilda krav pådagens gymnasieskola. Skolan måste dimensioneras så att alla ungdomar som såönskar kan erbjudas utbildning i gymnasieskolan - låt mig säga att detta inteinnebär att vi ger upp kampen för rätt till arbete. Vi anser att de dimensioneringstal som föreslås ibudgetpropositionen inte är tillräckliga. En ökning av gymnasieskolans dimensionering bäddar inteenbart för rätten till utbildning. Det motverkar även överinskrivning och gerdärmed elever större möjligheter att under resans gång byta linje om de finneratt de har valt fel. Det innebär också att en betygsfri intagning fillgymnasieskolan möjliggörs. Det är ett i sig litet bidrag till stävjandet av densociala snedrekrytering som vi har till framför allt de s, k, teoretiskalinjerna i gymnasieskolan. Möjligheterna till undervisning i mindre grupper måsteförstärkas i gymnasieskolan. Därför mäste de s, k, timreduktionerna bort. Dettamotiveras av den ökande tillströmningen av elever, men det är också ett sättatt förstärka och utveckla undervisning i vissa s.k, smala ämnen. Man kan lugnt påstå att gymnasieskolan befinner sig istöpsleven. En rad försöksverksamheter bedrivs inom dess ram. Det utvecklasolika lokalt arbetsmarknadsanpassade utbildningar. Gymnasieskolansregionalpolitiska roll kommer att förstärkas. Dess funktion attförbereda för högskolestudier kommer alltmer att bringas i fokus då elevkullarnaminskar. Vi anseratt en ytterligare fragmentisering av gymnasieskolan i detta läge är enfelaktig politik. Ett mycket enkelt skäl är att ingen egentligen kan ha fulltklart för sig vid bara vad han eller hon vill bli via studier. Vi vill möta dessa förhållanden och nya krav pågymnasieskolan genom förstärkningar på framför allt dess allmänbildande delar,dvs. ämnen som svenska, historia, samhällskunskap och matematik. Men dessutommåste praktiken kraftigt förstärkas i gymnasieskolan, och då inte minst ibörjan av gymnasiestudierna. Praktikavsnitten skall vara av allmänbildandekaraktär. Detta underlättar i väsentlig mån för ungdomar att välja vad vi kankalla specialisering längre fram i sina studier - det underlättar för dem atthamna rätt. bör studielön införas i gymnasieskolan. Detmotiveras av att studier, liksom ett vanligt jobb, är att betrakta som ensamhällsinsats. Frågan är om man i sammanhanget också allvarligt borde övervägaen förändring av gymnasieskolans arbetsstruktur i fiden. Ett införande avstudielön och en förändrad syn på studier skulle kunna motivera att och fem veckors semester blir arbetstiden över året i skolan liksom iarbetslivet. Från vpk:ssida välkomnar vi en bred debatt omgymnasieskolan . Men tiden är knapp och åtgärder brådskar. Som ettförsta bidrag, om än blygsamt, vill jag yrka bifall till vpk:s reservationer ibetänkande nr 16, Låt mig avslutningsvis ta upp frågan om privatskolorna iGöteborg, Jag har fått ett brev från en kille som heter och somgår på i . Jag är ledsen att säga det, men duär utsatt för ett politiskt rävspel. Vi har från vpk:s sida sagt, bl. a, om iGöteborg, att det visst finns möjligheter att driva fristående skolor vidare omkommunen, i detta fall , så vill. Men har - förstår du,Miklas - framför allt socialdemokraterna och i utbildningsutskottansett att din kommun, och alla andra kommuner, har mycket pengar. Därför hårdesnott sammanlagt 615 milj. kr, frän din och de andra kommunerna. Det är pengarsom vi frän vpk:s sida tycker att kommunerna skall behålla. För gymnasieskolansdel - du går själv inte där - handlar det om 128 milj, kr. tycker jag, Miklas, att du skall gå till dekommunalpolitiker som företräder och socialdemokraterna - för alldel också till dem som företräder - i och säga till dem;Man säger i att det finns pengar i kommunen. Varför kan ni då integöra den förändringen att ni övertar ansvaret för skolan? Folkpartisterna ochsocialdemokraterna i säger ju att det förhåller sig på detta sätt,och då måste man väl säga samma sak i , Eller hur, Miklas? Säg till skolstyrelsens ordförande att du själv är bereddpå att det blir en annan form för intagningen till dessa gymnasieskolor. Men,Miklas, du skall ha en sak klar för dig, och det är att det är fullt möjligtatt bedriva Verksamheten i ungefär samma form när det gäller pedagogiskaavsnitt som , alltså när det gäller uppläggningen av lektionernaosv. - du Vet vad jag menar - i regi, när har tagitöver. Gå och säg detta till folkpartisterna ochsocialdemokraterna i , Det är mitt råd till dig, Miklas, och detta varvår avsikt när vi skrev vår motion Gymnasieskolan och vissa fristående skolor Gymnasieskolanoch vissa fristående skolor med anledning av detregeringsförslag som lades fram om bl, a. din skola. Tjäna,Miklas! Anf.38 () replik: BjörnSamuelson gör det lätt för sig. Detär ju inte så att dessa elever kostar mindre därför att de går i det allmännaskolväsendet. Tvärtom - och billigare. De är uppenbarligen bättre och erbjuder en valfrihet som detallmänna skolsystemet inte ger föräldrar och elever. Dessatvå skolor har också ett upptagningsområde som utgörs av hela pluskranskommunerna. Det innebär att om den aktuella skolan blev skulle enlång rad elever - kanske också Miklas - bli utestängda från sina skolor. Dettycker jag också att Miklas skall veta. Detfinns alltså en annan modell att bedriva undervisning efter som SigridRudebecks Gymnasium och står för, Anf.39 (vpk) replik; Jag är säker på att Miklas kan få göra utbildningen färdig i sin skola.Och är det bilhgare att bedriva undervisning enligt den här skolformen än inomandra gymnasieskolor, så ökar väl möjligheterna åtminstone för iGöteborg att se till att skolan kan fortsätta - om nu också kanställa upp på att alla elever som så önskar skall kunna få gå i någon av dessaskolor. Upptagningsområdetär naturligtvis en rörlig del i detta sammanhang. Jag förstår inte vilken krokdet är som hänga upp detta med upptagningsområdet på. Gå till era kommunala polifiker i , , och sägtill dem att det här anser vi så vikfigt att vi har drivit frågan i . vill vi att ni skall se till att denna skolform kommer att finnaskvar. Eller är det bara ettpohtiskt spel som bedriver? Anf.40 () replik: Jo då, , våra kommunalpolitiker i står för attskolan skall finnas kvar, men de förutsätter naturligtvis att den skall fåstatsbidrag. Det är detta frågan gäller här. Vitycker att det är självklart att de önskemål och de synpunkter som föräldraroch elever har, att skolan skall drivas på detta alternafiva sätt, skall vararådande. Föräldrar och elever har i detta fall valt den här skolformen förbarnens undervisning. Våra skolpolitiker ställer upp på det, och det gör vi häri också. Såvittmig är bekant är det en lång rad socialdemokratiska kommunalpolitiker iGöteborg som också omfattar denna skola med värme. Jag tror att de är ganskabesvikna på sina partikamrater här i som inte ställer upp för attdenna skola och denna skolform skall få statsbidrag. Men det ställer vi upp för,Alla elever som vill gå i de här två skolorna kan dock inte göra det omskolorna blir kommunala, eftersom dessa då får ett helt annat upptagningsområde, 41 (vpk) replik: skall pröva ett förslag tillförändrat statsbidragssystem när det gäller lärarlöner inom gymnasieskolan. Vikanske får anledning att återkomma till denna debatt i detta sammanhang. Vi står långt ifrån varandra. Det är skillnad mellansocialistisk och liberal samhällssyn - det framgår med all önskvärd tydlighet.Jag kan inte se något fel i att det skulle vara ett kommunalt huvudmannaskapför de här skolorna och att andra elever än dem som går i dessa skulle fåmöjlighet att bedriva studier där. Prot.1985/86:132 30april 1986 Gymnasieskolan och vissa fristående skolor Förste vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik. 42 (); Självfallet har inte jag, liksom inte hellerde tidigare debattörerna, möjlighet att gå in på den mängd enskildareservationer som finns. Jag kommer att uppehålla mig vid de frågor som jagbedömer vara de stora och väsentliga, frågor som också flera av de tidigaretalarna varit inne på. Debatten om gymnasieskolan och dess utveckling i framtidenkunde naturligtvis ha förekommit i anslutning till behandlingen avarbetsmarknadsutskottets betänkande . Det fanns ju idenna debatt rätt mycket som gällde frågan om ungdomarnas möjligheter att kommaut på arbetsmarknaden. Frågan borde som sagt ha kunnat inrangeras där. ärdet emellertid inget fel i att denna debatt förs , eftersom vi nu har enanknytning till . Gymnasieskolan har också en direkt anknytning tillgrundskolan. Därför kan det system som här har uppstått, att vi har fått engemensam utbildningsdebatt, mycket väl tänkas vara till fördel när det gälleratt klara ut problemen framöver. Ungdomarnas utbildning har självfallet en stor betydelsenär det gäller deras möjligheter att få en fast förankring på arbetsmarknaden.Gymnasieskolans utbildning är uppbyggd så att den dels är yrkesförberedande - denger möjligheter för eleverna att efter en kortare utbildning ovanpå grundskolangå direkt ut i förvärvslivet - dels möjliggör för dem som så vill att gå vidaretill högskolan. Därför måste uppläggningen av gymnasieskolan vara utformad påett sådant sätt att den tillgodoser båda dessa önskemål. Men den måstesamtidigt också vara utformad så att de som eventuellt väljer en yrkesinriktadutbildning ändock har möjligheter att senare gå över till en vidareutbildning.Naturligtvis skall de som väljer en teoretisk utbildning också kunna haförutsättningar att gå ut i arbetslivet om de så önskar. Men i botten liggerändå att samhället och näringslivet ställer allt större krav pä att ungdomarnahar en utbildning ovanpå grundskoleutbildningen. Det beror dels på attsamhället och näringslivet har förändrats, dels på att man också generellt harökade anspråk på ungdomarna. Gymnasieskolan och vissa fristående skolor Även om gymnasieskolan är och skallvara en frivillig utbildning, måste man ändå möjliggöra och lägga upputbildningen på ett sådant sätt att den tillmötesgår såväl de önskemål someleverna har som de krav som samhället och näringslivet ställer på ungdomarnaefter genomgången utbildning. Det har ju under senare är visat sig att det blirallt svårare för ungdomarna att få anställning direkt efter . Det äri det skenet man skall se det beslut som har fattat om attprioritera 16-17-åringarna, Det är under detta budgetår första gången som manhar tillämpat systemet. Det har ju visat sig att huvudparten - - avkullen 16-17-åringar har fått möjligheter att komma in på gymnasieskolan. Dettamåste betraktas som en mycket stor förmän och vara en mycket stor fördel. Ochdet visar också att det beslut som fattades beträffandedimensionering inte var så felaktigt. Men det finns vissa problem. Vi kan inte sticka under stolmed att vi nu efteråt kan notera att en stor del av de platser som vi harbeslutat om inte utnyttjas. av platserna inom den s, k, direktramenutnyttjas inte. Om man ser på den s, k, lilla ramen, visar det sig att enbart87 % av denna utnyttjas. Trots att en stor del av 16-17-åringarna alltså kom inpå gymnasieskolan använder man ändock icke platserna. Det visar att det såledesfinns - och redan förra gången fanns - utrymme för ungdomar attkomma in på gymnasieskolan om platserna hade kunnat utnyttjas. Om man sedan skall gå vidare och se på gymnasieskolansdimensionering det kommande budgetåret, vet man alltså att antalet17-18-åringar som söker till gymnasieskolan är lägre, eftersomprioriteringen när det gäller 16-17-äringar startade och en störregrupp av dessa därmed redan har kommit in. Det bör alltså finnas godaförutsättningar för att kunna erbjuda också 19-åringarna möjlighet att få engymnasieplats. Det är svårt att bedöma hur många av de 19-åringar som intetidigare har varit föremål för prioritering som kommer att söka gymnasieutbildning.Det är därför som regeringen begär att få bemyndigande att vidta åtgärder föratt ge utökade möjligheter för 19-åringarna att komma in. gjorde vifrån sida på förslag frän utbildningsutskottet ett uttalande om att mani princip skall ge möjlighet för alla att få en gymnasieplats.Detta har vi nu alltså möjlighet att förverkliga, dels genom att det med dendimensionering som föresläs skapas plats för den prioriterade gruppen16-17-åringar, dels genom att det bereds plats för 18-äringarna, dels ocksågenom att regeringen får bemyndigande att vidta åtgärder för att kunna ta handom 19-åringarna när man har sett hur många av dessa som söker, säger att vi ökar på medextraplatser på ett väldigt sent stadium. Jag skulle i detta sammanhang viljasäga att det inte gjordes någon utökning av ramarna efter detatt hade fattat beslut. Det visade sig att den dimensionering somfastslagits hade hållit. Vad som kan bli aktuellt är alltså att utökaantalet platser för att ge 19-åringarna chansen om det skulle visa sig attramarna inte räcker till och om det är ett stort antal 19-åringar som söker ochvill komma in. Då skall man således ha möjlighet till detta. Men jag tror inteatt det på något sätt behöver ställa till problem när det gäller kommunernasplanering för detta. använder antagningen i som underlag när han säger attdet fattas väldigt många platser. Det har varit en preliminär intagning i helalandet. Denna preliminära intagning är baserad på det intresse som fanns underhöstterminen, och den innebär inga siffror som man exakt kan utgå ifrån när detgäller att beräkna hur många som kommer att söka. Den ger inte heller någotbevis för påståendet att det inte skulle finnas platser. De redovisadesiffrorna avser förstahandsvalet, och vi vet inte om det har skett förändringari de sökandes syn på förstahandsvalet, I den sifferexercis som har förekommit itidningarna har det inte lämnats någon redovisning över hur många platser sominte är utnyttjade. Därför får vi senare tillfälle att återkomma till hur detser ut. Genom att vi ändrade från intagning pä höstterminsbetygettill intagning på vårterminsbetyget kan man för dagen inte säga exakt hur detkommer att slå. Men vi förutsätter att det pågår en diskussion, baserad på deresultat som föreligger, och att man kommer att informera ungdomarna om varde kan söka platser. Problemet är utan tvivel hur man skall se till attutnyttja de ramar som fastställde. I samband med bedömningen av hurmänga platser som behövs har man gjort en beräkning som går utöver antalet16-åringar. Det är riktigt, eftersom vi har synen att alla ungdomar under 20 årskall kunna få gymnasieplats. Men det är inte bra om det visar sig att detfinns många platser som inte är utnyttjade. Det är från den utgångspunkten viskall se det av statsrådet framlagda förslaget om att man skall vidta speciellaåtgärder för att ta till vara de platser som finns. Det skall ske genom attlänsskolnämnderna blir mer aktiva, genom att samordning sker i störreutsträckning, genom att länsskolnämnderna får större möjligheter tillomfördelningar. Detta har vi redan uttalat oss för, och det finns klarareangivet i årets budgetproposition. Dessutom bör det bli ett visst överintag. Lät mig säga attdetta med överintag inte är så enkelt som försöker framställadet. Vi önskar självfallet att man utnyttjar platserna så, att man redan frånbörjan har garderat sig för avhopp. Under en begränsad fid kan det alltså varafler elever i en klass än 30, det antal som vi har angivit. Det har redanfunnits möjlighet till detta, och det finns kommuner som har utnyttjat denna möjlighet- och haft tillstånd att göra det. Det finns ett problem som jag tycker att fundera på.