prot · G90931 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi kommunisternaställer fortfarande kravet att så skall ske. Det finns andra otillräckligheter i lagen omanställningsskydd, bl.a. att turordningsreglerna vid permittering har tagitsbort. I övrigt kan sägas, att lagen tillkom som skyddslag, menden underordnar sig fortfarande, precis som medbestämmandelagen, arbetsköparnasmaktutövning. Lagen om anställningsskydd innebär inte någon avgörande begränsningav denna maktfunktion, men skyddar de arbetande i vissa - och inte heller heltobetydliga - fall. Det är också en lag som verkligen har kunnat utnyttjas avstridbara fackföreningar när det har gällt att hävda medlemmarnas intressen. Men debrister som finns i lagen om anställningsskydd måste ses över. Arbetsbrist somfinns eller som uppstår - och som är saklig grund för avsked -är någonting sombestäms av arbetsköparen, den som äger ett företag. Til syvende og sidst berortillgång på arbetstillfällen ändå av hur företag har skötts och hurinvesteringarna har skett. Nedläggning är någonting som fortfarande inte kanpåverkas genom lagen om anställningsskydd eller annan lagstiftning. Detsammagäller förflyttning av företag m. m. Det finns alltså ett stort fält däranställningsskyddet inte fungerar eller rättare sagt möjligheten saknas attgarantera den arbetande att få en utkomst här i livet. Ansvarsbördanöverlastas i dessa fall från de privata arbetsgivarna på samhället, som fårbära ansvaret. Utgångspunkten för lagen tycks vara att man försöker uppskjutadetta ansvarstagande i vissa fall. Vi bedömer ändå denna lag som en skyddslag, och den hargjort stor nytta. Men den uttunnas ständigt genom klasskamp. Jag skall berättaför vad klasskamp från bolagshåll betyder. Som exempel kan jag taden bolagisering som sker ute i samhället. Både statliga myndigheter ochprivata företag bolagiserar. Man splittrar upp sin verksamhet i smådotterbolag. Den stora koncernen blir uppdelad i små enheter. På det visetundandrar sig det samlade ägarintresset ansvaret t. ex. när det gällerturordningsreglerna vid avsked - eftersom man har delatupp sitt företag i många små dotterbolag. Genom denna konstruktion meddotterbolag kan det finnas flera bolag på samma fabriksområde. Detta var inte meningen med LAS, och det sägs också iförarbetena. Men vid en strikt hårdragning av lagreglerna framöver kommersäkert tolkningen att ske till bolagens förmån. Det kommer nämligen att rörasig om bolag enligt aktiebolagslagen, som har refererattill. Ägarna övervältrar alltså ansvaret på ett litetdotterbolag och ställer naturligtvis de anställda och fackföreningarna i enmycket svår situation. Detta kommer att medföra ytterligare en konsekvens närföretagen och koncernerna skall kringgå lagen om anställningsskydd. Ett motiv för uppdelning kommer alltså att vara att manvill kringgå lagen om anställningsskydd. Det finns naturligtvis också andramotiv för kapitalägarna att bilda dotterbolag. kommer dotterbolagen att styras av holdingbolag,fjärran från de arbetande. De som finns i dessa bolag kommer knappt att vetavem i Asea eller i är. De finns långt borta från deverkliga arbetsplatserna. - Jag vill ta detta som ett exempel på attklasskampen från kapitalets sida uttunnar lagen om anställningsskydd. Jagbetraktar det som klasskamp att man flyttar fram sina positioner gentemot dearbetande. Lagen utsätts naturligtvis för hårda attacker från denyliberala krafterna i samhället, som vill ha tillbaka den gamla tingensordning, där kapitalmakt mer eller mindre klart uttalat är detsamma som § 32.Man säger inte detta, men tanken tycks ändå vara att arbetsgivarna helt frittskall få avskeda och anställa den arbetskraft de anser sig vilja ha. Några av reservationer är ganska avslöjande,t. ex. den som gäller turordningen vid uppsägning. Effektiviteten i företagenframhålls som ett viktigt urvalsinstrument när man skall bedöma vilka som skallvara kvar vid exempelvis permittering. Då vill jag fråga: Vem skall bedömadetta? -Jo, naturligtvis ägaren. Det blir ju följden om turordningsreglernauttunnas hur som helst. Vad som egentligen sägs i det system som har presenterat är; Den äldre arbetskraften pensioneras. Jag tycker att detär en ganska förfärlig människosyn: Skicka iväg människor utanför arbetsmarknaden!Huvudproblemet är ju att det inte finns arbete åt alla. Annars vore det helainte något problem. Man måste kasta i väg folk. Fanns det andra arbeten somersatte dem som faller bort, vore det inget större problem med omställningen.Man har på arbetsplatserna aldrig varit motståndare till att bytaarbetsuppgifter vid förändringar. Men det kan inte gå till som det har gjortunder årens lopp - att arbetsköparna har kastat ut arbetstagarna i otrygghet! Saklig grund är ett annat område där ställerfrågan på sin spets, enligt min uppfattning. Om en enskild arbetare uppträderså att han inte riktigt är vän med arbetskamrater eller arbetsledning skall hankunna skiljas från arbetet. Vad inbjuder detta till i förlängningen? Jo,intolerans mot olika förutsättningar hos människor. Det öppnar väg förmobbning, vad jag kan förstå, av den som inte skulle ha ett lagligt skydd attvara kvar. Mobbning är nog besvärlig som den kan vara på arbetsplatserna,och detta är en angelägenhet för fackföreningsrörelsen, som håller på att taitu med den. sätt att se på detta med saklig grund öppnar vägen fören mycket osund sortering. Sedan till reglerna för provanställning. Vad är huvudproblemet för ungdomen?Det skulle inte innebära problem att få arbete om vi hade en arbetsmarknad medarbete åt alla. väljer här att kasta ut de äldre och säga att deyngre skall få plats i arbetslivet. I stället för att försöka ordna arbete åtalla vill ha provanställning, vilket i förlängningen innebär skall kunna kasta in och ut arbetskraft vid arbetsanhop-ning precis hur somhelst. De flexibla arbetstiderna och anställningarna är tydligen honnörsord förmoderaterna. Detta är naturligtvis en allvarlig utveckling. Vi behöverförbättra LAS. Det är vi i vpk helt på det klara med, men det viktigaste äregentligen förändringar åt motsatt håll. Vi har motionerat om en sådan sak; Närarbetsdomstolen anser att en person har avskedats utan saklig grund får dennaperson ändå inte gå tillbaka till sin arbetsplats. Han eller hon får enligtlagen ett skadestånd som motsvarar lönen för . Vi tycker först och främst att det är felaktigt att manskall kunna avskeda. Men någonting som skulle kunna göras direkt vore att setill att den som har avskedats på icke saklig grund skall kunna välja mellanskadestånd och att gå tillbaka till sitt arbete. Man säger att det inte ärgiltigt på marknaden, att den anställde inte har en sådan rättighet. Jagkan inte för mitt liv förstå varför det skulle vara oriktigt, om enarbetsköpare har begått ett fel, att den arbetande kan gå tillbaka till sinarbetsplats. Skadestånden bör också höjas. Det är fråga om ett ofog som kommer att innebära att demänniskor som inte är strömlinjeformade - de som vill säga sin mening, de somfått lära i skolan att ifrågasätta och som kanske inte är helt nöjda med hurdet ser ut i arbetslivet, som kanske har sina egenheter- de kan avskedas, ochman kan köpa sig fri från dem. Det är en människosyn som jag tycker icke ärförenlig med ett demokratiskt sätt att se på hur människor skall behandlas. Därmedyrkar jag bifall till vpk-reservationen. 21 (); AU:s betänkande nr 3 handlar om lagen om anställningsskydd,och det är nio motioner från den allmänna motionstiden som vi betar av där. Till betänkandet har fogats nio reservationer frånmoderaterna, en från och en från vpk, medan däremot folkpartietstår helt bakom utskottets skrivning. I överensstämmelse med sin inställning tillmedbestämmandelagen tar också i detta betänkande upp en radyrkanden som utan tvivel kraftigt skulle försämra de anställdas trygghet. Ilagen om anställningsskydd blir dessa försämringar ännu konkretare, och jagskall försöka belysa detta i mitt inlägg. Först skall jag dock kommentera den första reservationen,som tråkigt nog kommer från . företrädare i debatten harockså yrkat bifall till den reservationen med litet försiktiga formuleringar. Itexten i motion och reservation går man däremot betydligt längre, tycker jag,än vad representant gjorde här från talarstolen. Centernsrepresentanter i utskottet stöder en motion av , som kräver enutvärdering av LAS då, som påstår, lagen skyddar de redananställda till förfång för nytillträdande på arbetsmarknaden. Provanställningar skall enligt motion och reservationunderlättas, och som ett skäl till omprövning och utvärdering av lagen anförsatt lagens turordningsregler ofta frångåtts vid personalminskningar. Att lagen är ett skydd i anställningen framgår ju redan avdess namn. Menar verkligen och dess företrädare att man vill göradet lättare att säga upp redan anställda för att arbetsgivarna skall kunna tain nytillträdande? Menar verkligen att om man i den praktiskatillämpningen träffar uppgörelser mellan företaget och facket om avtalsturordning,som då ersätter lagens turordningsbestämmelser - i regel för att företagetefter en driftsinskränkning med en minskning av arbetsstyrkan också efterminskningen skall ha kvar de olika speciella yrkeskompetenser som behövs föratt fortsätta driften på den nya nivån och som inte skulle kunna behållas omman strikt följde lagturordningen - så skulle detta vara ett skäl till enutvärdering av lagen om anställningsskydd? Ja, det skriver man i motion ochreservation. Det skulle vara bra om vi kunde få detta bekräftat fråntalarstolen här . har också reserverat sigmed i stort sett sammamotiveringar som till betänkandet om medbestämmandelagen, men tar här också uppatt den enskildes rätt pä arbetsplatsen inte får vara knuten till om han är ellerinte är medlem i facket. Dessutom vill att den enskilde skall haökade rättigheter att själv träffa avtal med arbetsgivaren. Lagen ger ingen grund för särbehandling av oorganiseradearbetstagare. Den oorganiserade är lika skyddad av LAS för obefogadeuppsägningar, har samma rätt i turordningen vid uppsägningar viddriftsinskränkningar osv. som den organiserade. Att en oorganiserad däremotinte på samma sätt som den organiserade kan påräkna förhandlingsmedverkan isådana situationer är en konsekvens av hans eget val att stå utanför facket. Att den enskilde skulle ges ökade möjligheter att självträffa avtal ligger insprängt i en formulering i reservationen som lyder"På många områden bör därför ändringar av lagstiftningen ske i syfte attåterge arbetstagare och arbetsgivare möjligheterna att träffa avtal,individuellt och kollektivt." Det citerade stycket kan lätt passera vid en mindrenoggrann läsning, men läser man om det efter att ha tagit del av vadmoderaterna framför i följande reservationer fär det en annan betydelse. Detgäller reservation 4 om utredning av arbetstagarbegreppet, reservation 3 omlagens om anställningsskydd tillämpningsområde, reservation 8 omprovanställning, reservation 9 om tidsbegränsad anställning vid arbetsanhopning,men i synnerhet reservation 5 om turordningen vid uppsägning och reservation 6om saklig grund vid uppsägning. I reservation 5 säger att turordningsreglernabör ändras sä att det i praktiken kommer att bli arbetsgivaren som enväldigtfastlägger vad han med nuvarande lag måste förhandla med de anställdas fackligaorganisationer om för att uppnå. Den sammanvägda slutsatsen av motionsyrkandeblir då att den litet allmänna formuleringen i reservation 2 om att återgearbetstagare och arbetsgivare möjligheter att träffa avtal individuellt ochkollektivt i realiteten blir den att arbetsgivaren skall kunna träffaöverenskommelse enskilt med den eller de han vill ha kvar i företaget,exempelvis efter en driftsinskränkning.De förhandlingar som arbetsgivaren i en sådan situation måste föra med defackliga organisationerna för att uppnå undantag från lagturordningsreglerna,med den ändring av lagen som i reservation 5 kräver, ersätts med enensidig rätt för arbetsgivaren att i slutänden själv bestämma. Det är i det här fallet avslöjande att självai samma reservation, nr 5, inser konsekvenserna då de skriver "De behöverdå kompletteras med åtgärder som ger äldre arbetslösa varaktig ekonomisktrygghet." Det råder inget tvivel om hur man bedömer att detta kommer attutfalla. Att utskottet med bred majoritet avstyrker dereservationer som kan leda fram till en sådan utveckling av lagen om anställningsskyddär tillfredsställande. I reservation 10 om permitteringslöneersättning stödjermoderaterna en motion från , , med begäran omundantag för småföretagare utan avtal. De sägs bli drabbade då de, om de villingå i systemet, måste ansluta sig till de mellan LO och SAF träffadetrygghetsförsäkringarna. kräver därför en ändring av lagen omanställningsskydd till den lagtext som gällde före beslut hösten1984. har i talarstolen pläderat för den reservationen. Det skulle få till konsekvens att anställda hos mindrearbetsgivare, förutom att de undanhålls det försäkringsskydd som LO-SAF:sarbetsmarknadsförsäkringar innebär, skulle gå miste om den rätt till lön frånförsta dagen vid permitteringar vilken nu enligt lagen gäller för allaarbetstagare. Jag kan bara konstatera att inte ens representanter iutskottet har anslutit sig till den reservationen. Slutligen kräver vpk i reservation nr 7 att skadeståndenvid ogiltigförklarad uppsägning bör höjas kraftigt och att en arbetsgivarealdrig skall kunna utge skadestånd i stället för att återta en anställd varsuppsägning ogiltigförkla-rats. har också från talarstolen pläderat för att dessa ändringar bör införas. Jag kan inte dela uppfattning i dennafråga, och det har inte heller utskottet gjort. Det finns situationer där detär omöjligt att fortsätta en anställning. Det måste vi nog erkänna, och dettror jag att även vpk-are gör. Har man kommit till den situationen attrelationerna mellan arbetsgivaren och den anställde, exempelvis på en mindrearbetsplats, har blivit så ansträngda att man har gått så långt som tilluppsägning och har skadeståndshotet över sig om man inte återtar den anställde,måste det någonstans finnas en gräns där man får acceptera att den anställdeinte kan tvingas tillbaka till företaget. Det handlar här om kraftiga skadestånd. Det gäller intebara några månadslöner, utan för dem som varit anställda länge och är litetäldre är det fråga om uppåt 36 månadslöner, dvs. tre årslöner, och deskadestånden halls fortlöpande aktuella genom att de är knutna till lönen. Detär kanske främst i små företag som detta sker. På stora företag är naturligtvisförhållandena annorlunda, och där händer det väl mera sällan. Det måste nog hainträffat alldeles speciella saker om ett storföretag köper sig fritt i ettsådant läge. I övrigt vill jag hänvisa till de argument som framgår avutskottets skrivning. använder även när det gällertrygghetslagen, liksom i diskussioner om medbestämmandelagen, en argumenteringsom leder fram till den slutsatsen att vpk tycks tro att man kan stifta lagaratt bindas in i vackra band och ställas i bokhyllan och att dessa lagar skallskydda den anställde i alla lägen. talar exempelvis om denstrukturomvandling som har ägt rum på varven. Han säger att facken motsatt sigdenna och blivit överkörda osv. Ja, det har funnits situationer på varven där man iförhandlingarna inte varit ense. Men i stort sett får man nog acceptera denutveckling som skett vid de svenska varven, åtminstone . Det ärnog bara att konstatera att det inte går att driva verksamheter hur länge somhelst till vilka kostnader som helst. Vad skulle facken ha använt vetorätten till på ,vid och på andra ställen om de inte hade besuttit denekonomiska beslutsrätten för att se till att verksamheten fortsätter? Det kaninte bli så att facken fattar beslut på vägnar om att staten baraskall betala ut om facken vill att företagen skall driva verksamheten vidare.Så kan det ändå inte fungera. Men det är dithän man kommer om man följerLars-Ove resonemang till slutet. Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan och avslag på samtliga reservationer. 22SONJA REMBO (m) replik: Jag förstår inte varifrån harfått föreställningen att vi inte skulle veta att LAS är en generell lag.Självfallet är det så. Men inslag i den är beroende av facklig medverkan, t.ex. avsteg frän turordningsreglerna. Där man inte har kollektivavtal är manhelt beroende av lagens regler och kan icke göra några avsteg. När det gäller lagen om anställningsskydd föreligger heltklart en konflikt mellan å ena sidan behovet av trygghet i anställningen och åandra sidan kravet på en fungerande arbetsmarknad, och vi menar att lagen harkommit att innehålla alltför mycket av inlåsningseffekter. Vi har de facto fåttett arbetsmarknadens A- och B-lag. Här sades tidigare att lagen är en skyddslag. Vill manvara Htet cynisk kan man säga att den skyddar ungdomar, kvinnor, handikappadeoch andra som har problem på arbetsmarknaden från att få ett fast arbete. Detär dessa effekter som vi moderater påpekar och vill vidta åtgärder emot. Deåtgärderna framgår av våra reservationer. Vad som händer när man förhandlar omturordningsreglerna är just att människor skickas ut från arbetsplatserna medde s. k. äldreavgångarna. Äldre arbetstagare skickas ut först i arbetslöshetoch sedan i förtidspensionering. Vi har enligt vår bedömning ett bättreförslag på området. Vi vill införa en arbetslöshetsförsäkring som fungerar såatt dessa människor kan känna att de tillhör arbetskraften, att de inte äröverflödiga utan att de fortfarande förväntas göra en aktiv insats påarbetsmarknaden. Vi anser att den förändringen är betydligt mer människovänligän det nuvarande systemet. Lagen håller inte de löften som en gång utfärdades,nämligen att skydda framför allt den äldre arbetskraften. Den äldrearbetskraften skyddas inte. Syftet är detsamma när det gäller förändringen av reglernaom provanställning, där ungdomar och andra som har problem får komma in påarbetsmarknaden. Det behövs härvidlag särskilda regler, ett särskilt stöd. Jagtycker det är viktigt att dessa grupper får det stöd som en utvidgning avsystemet med provanställning kan ge. 23 i (c) replik; tycker att det är tråkigt attockså har reagerat genom att avge reservation beträffande denna lag.Ja, när vi upplever lagen som ett problem i vissa fall är det klart att vireagerar och tar ställning på detta sätt. Jag tycker inte att det ärmärkvärdigt; uttalande verkade så nedvärderande. Men jag tyckeratt man skall ta alla klagomål som framförs till en på allvar. Provanställning nämnde inte ett ord om, men ivår reservation behandlar vi även den frågan. Jag förstår att inte är sådan att han får veta vad småföretagarna anser om lagenoch om alla de avtal som finns på området. Visst upplever företagarna dessaförhållanden som ett problem, och de säger: Vi skulle kunna anställa flerungdomar ifall avtalen medgav längre tids anställning. Men tyvärr är det inteså . Det är ju beklagligt att det inte gått litet snabbare att försökakomma upp till . Så här efter lagens införande är det intressantatt studera socialdemokraternas agerande. Hur fördes debatten 1981 och samt närförslaget antogs 1982, då folkparti- och centerregeringen fattade beslutet omdessa ? Jo, socialdemokraterna var rasande och menade att det varett felaktigt beslut. Ni röstade emot förslaget i , men har nitystnat på denna punkt. Det är i alla fall en bra lärdom som ni har dragithärvidlag. Ni tycker alltså nu att det är bra att bestämmelsen om dessa sexmånader finns. Det är en framgång för den center- och folkpartiregering somöppnade denna möjlighet. Man bör vara observantpå alla de problem som lagstiftningen på arbetsmarknaden kan innebära. Det äringet tvivel om att LAS skyddar dem som är väl etablerade på arbetsmarknadenoch har lång anställningstid, medan den i motsvarande män hindrarnytillträdande. En utvärdering är för den skull värdefull och kan leda framtill en förbättring, och jag vill poängtera att en utvärdering skall speglaeffekterna för både anställda och företagare. 24LARS-OVE (vpk) replik; När påminner om vilka som fogatreservationer till arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 3 kan man inte annatän göra den iakttagelsen, att folkpartisterna precis som när det gälldebetänkandet om MBL är ganska överens med regeringen. Det kanske är en ny linjei fråga om ansvaret för regeringsunderlaget. Vad vet jag efter den senastetidens utveckling? Så några ord om vpk;s direkta krav att den som avskedatsskall få fortsätta på sitt arbete om det av arbetsdomstolen fastställs attavskedandet icke hade saklig grund. Vi tycker att det är en självklarhet attden arbetande skall få Jag kan erkänna att min erfarenhet är att det kan vara oerhörda problemhärvidlag - det är väl även erfarenhet. Men varför kapitulera fören arbetsköpare som har gjort fel? Lagstiftningen kapitulerar ju och säger attden avskedade får inte arbete utan bara ersättning. Vad det gäller är ju justatt arbetsköparen skall veta att om han felaktigt avskedar en arbetare, så kan arbetarenfå komma tillbaka. Det tycker jag vore en styrka i lagstiftningen, och det arenstyrka för den arbetande att icke behöva utsättas för sådant här. Det är ju pådetta sätt arbetsgivaren kan köpa sig fri, , I övrigt håller jag med om att en konflikt naturligtvis ärobehaglig för alla parter, men den löses inte genom att man ger den starkaparten fördelar. Vi anser att lagen, precis som när det gäller MBL, skallge de arbetande och deras fackliga organisationer möjligheter att hävda sinaintressen. Det finns, , fall i detta samhälle där varken lagareller något annat lägger hinder i vägen för kapitalets makt. Frågan är om defackliga organisationerna bara skall acceptera detta. Nej, vad det handlar omär att ge de fackliga organisationerna sådana redskap att de kan utöva påverkanpä de områden där detta är möjligt. Det förekommer felaktiga nedläggningar,avskedanden och investeringar där de arbetandes intressen måste bevakas. Tillsist kanske det kommer till en konfrontation, men man kan inte som upp i förväg när det gäller att hävdade arbetandes intressen. Han säger påförhand att vi måste acceptera vad företagarna vill, därför att de kan göra pådet eller det sättet. Därför måste de arbetande ge sig och inte få något stöd ilagstiftningen, menar han. Det är tydligen socialdemokraternas devis. Manunderordnar sig alltså arbetsköparna. Till frågan om bolagiseringen, som jag tog upp som ettproblem för LAS, ber jag att via departementet få föra den hälsningen vidare tittar på det här så att inte LAS urholkas ytterligare i fortsättningen. 25STEN () replik; tar upp frågan omturordningsreglerna. I företag där avtal inte finns kan alltså inte undantagfrån turordningsreglerna göras. Det är en riktig värdering. Det är en av defördelar som arbetsgivaren; småföretagaren eller storföretagaren, vilket han nuär, har att vinna på att teckna kollektivavtal. Då ges han möjlighet att medden fackliga organisationen förhandla om undantag i sådana situationer ochträffa överenskommelser. Det tycker jag är helt riktigt. i tyckte att jag gjordenedvärderande uttalanden om . Det gjorde jag väl nu inte, men jagtycker att det är tråkigt att han har ställt upp på den linje som han hargjort. Jag förstår att värderingarna på framgångar är litet olika. Han sägeratt införandet av sex månaders provanställning var en framgång för och folkpartiet.Jag har inte funnit några som helst bevis för att denna ordning har inneburitnågra framgångar. Det har inte skapats några fler jobb. Det finns avtalsområdendär man har infört sex månaders provanställning, exempelvis inom Metallsområde, men det har som sagt inte kunnat påvisas att denna provanställning hargett ungdomar, kvinnor och handikappade mer arbete. I mittförra inlägg kommenterade jag inte fråga om företagenkan bolagisera sig bort från ansvar. Det är så, , att enarbetsgivare inte kan bolagisera sig bort från ansvaret utan att ändraverksamheten. Om han driver verksamheten vidare på den tidigare enhetligaarbetsplatsen i flera bolag, då gäller lagen i alla fall. Säljer han däremot avdelar av sin verksamhet till ett utanförstående företag, då gäller naturiigtvislagen för den nye ägaren.