prot · G90950 · 1985-12-31 00:00:00 — I har man också aktivt engagerat sig ibevarandet av många äldre byggnader, och gamla miljöer har mstats upp påstadens bekostnad. Kostnaderna för dessa och andra bevarandeåtgärder haruppgått till . Vidundersökningarna i kvarteret har grunden tiH en stor kyrkapåträffats. anslog nära 10 milj, kr, för att bevara kyrkoruinen,och eftersom den var av stort allmänt intresse ansökte kommunen om bidrag tiHprojektet - det hade nämHgen stor betydelse för projektets genomförande att manfick bidrag. Föreningen bidrog också med privat insamlade medel. Ansökanavslogs tyvärr av regeringen utan att hade fått den påremiss. Varförfick inte något bidrag i detta fall? Skälet var kanske det somriksantikvarien i en tidningsintervju förde fram: Jag kan inte låta bli attgöra reflexionen att vi har en socialdemokratisk regering och socialdemokrateri som var emot projektet. Vardet därför som ärendet inte remitterades för ett officiellt yttrande frånriksantikvarieämbetet? Var det därför som inte fick något som helstbidrag, inte ens en liten uppmuntran, trots att kommunen varit så ambitiös närdet gällt att bevara byggnader och miljöer? Ombevarande av viss kyrkoruin i AnL 122 Statsrådet : Som jag nämnde i mitt svar tHl , var skälet att regeringeninom ramen för lotterimedelsanslaget inte hade några möjligheter att anslåpengar tiH denna upprustning. Vi har alltså inte haft den möjligheten undersenare år, med tanke på de behov som finns. Vi har därför funnit att det ärlämpligt att inte använda lotterimedlen, om kommuner och landsting har möjHghetatt själva klara kostnaderna. Det har därför inte funnits någon anledning attremittera denna fråga, AnL123 (): Detta var dock ett i landet unikt projekt, som jag tycker attstatsrådet borde ha tittat närmare på. Jag kan inte förstå varför riksantikvarieämbetetinte fick en ärlig chans att uttrycka sin uppfattning om detta ärende.Riksantikvarien har i olika tidningsintervjuer sagt, att om han hade fått yttrasig, hade han föreslagit att lotterimedel skulle ha utgått till kostnaderna förbevarande av denna min. Så blev nu inte fallet, och jag tycker därför attfrågan fortfarande kvarstår. 1985/86:50 AnL 124 Statsrådet ; Frågan kvarstår, därför att uppenbarligen inte Omersättning till lyssnar på mitt svar. Regeringen har icke haftmöjlighet att inom den k t ä erfor begränsaderam som lotterimedlen ger anslå medel för kommunala projekt Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på fråga1985/86:286 om ersättning till konstnärer för utställningsverksamhet har frågat mig om förslag kommer att föreläggas omersättning till konstnärer för utställningsverksamhet. Fråganom statlig utställningsersättning till konstnärerna för utställningar, somanordnas av andra än statiiga myndigheter, är inte helt okomplicerad. Den harunder hösten beretts i departementet och därvid diskuterats ingående medberörda parter. Beredningen är ännu inte avslutad. Om beredningsarbetet kommeratt resultera i ett förslag tiH är det därför ännu för tidigt attuttala sig om. AnL126 (); Jag ber attfå tacka kulturministern för svaret på min fråga. Dennafråga har gjort många turer. När det visade sig att det inte gick att kommafram via ersättning var alla medvetna om att staten var den instanssom kunde träda in på arenan. Det har befunnits att det råder enighet om borde kunna förvänta ett förslag från departementet. Närfrågan var föremål för behandHng meddelades attberedningsarbete pågick. säger statsrådet att det är för tidigt att uttalasig om huruvida detta beredningsarbete skall kunna utgöra grunden för ettpositivt förslag. Jag beklagar att det under denna långa tid inte har gått attfå fram ett positivt förslag. Jagvill därför fråga statsrådet: När kan man förvänta att beredningsarbetet ärfärdigt? Gör statsrådet den bedömningen att detta arbete skulle kunna utmynna iett positivt förslag? Frågan är nämligen rätt komplicerad, och denhar inte blivit enklare , när regeringen har fått ett nytt förslagfrån konstnärsorganisationen. Man föreslår att staten skall betala ersättningberäknad också på utställningar som görs på privata gallerier. Det gör att denhär ganska komplicerade frågan ytterligare försvåras. Det är skälet till attjag inte kan uttala mig om när beredningsarbetet kommer att varaavslutat. AnL 128 (): har ju ändå sagt sig kunna komma medkonkreta förslag till hur ersättningen skall ske. I det här fallet är det välegentligen mest fråga om budgetramen för verksamheten. Jag tror, statsrådet,att det i samråd med KRO går att hitta vägar till en lösning. Överläggningenvar härmed avslutad. 13§ Svar på fråga 1985/86:289 om förbättrade arbetsförhållanden förarkivmyndigheter har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidtaför att förbättra arkivens arbetsförhållanden. Regeringenär medveten om de många och svåra problem som arkivväsendet står inför.Efter regeringens beslut tillkallades därför en särskild utredaremed uppgift att se över det offentliga arkivväsendet. Utredaren skall preciseramålen och ambitionsnivåerna för arkivväsendet mot bakgrund av arkivens kraftigavolymtillväxt och de därmed sammanhängande lokalbehoven och den bristandekostnadsöverblicken. Därvid bör bl. a, offentlighetsprincipen och forskningensbehov beaktas. Jag vill hänvisa till utredningsdirektiven (U 1985:07) för dendetaljerade genomgången av uppdraget. Resultatet skall redovisas före utgångenav , önskar regeringen få en inventering av det handhngs-utrymme somfinns för att förbättra förutsättningarna för arkivens verksamhet t, ex, genomomfördelning av resurser, förändringar av myndigheternas ansvarsområden ellerstrategiska insatser av annan art. Detmera uttömmande svaret på frågan måste sålunda anstå tills detta underlag ärframtaget. När det gäller det kortare tidsperspektivet vill jag hänvisa tillatt och landsarkiven under budgetbehandlingen för innevarande ochföregående budgetår erhållit särskilda projektmedel för myndighetsservice. År1984 inrättades vidare SVAR, svensk arkivinformation i , som en sektioninom , SVAR innebär bl, a, ett viktigt bidrag till arkivens ochbibliotekens service tiH forskare och allmänhet och i arbetet med attsäkerställa arkivmaterial som hotas av förstörelse. Jag avser att återkomma till frågor rörande arkiveni budgetproposition. AnL 130 (): Jag tackar statsrådet för svaret och jag är uppmuntrad av den positivatonen i det. Jag känner till att utredningen är tillsatt, och det tycker jag ärbra. Det är också bra att det i direktiven särskih framhålls att forskningensbehov skall beaktas. Situationenär emellertid akut, och landsarkiven ligger sämst till. Det är många arkiv somhankar sig fram med hjälp av lönebidragsanställda, som i och för sig gör ettbra arbete men som saknar den formella kompetens som krävs för service till bl,a. forskare på olika nivåer. Samhället har ju lagt mer Omlokaliseringen av statlig verksamhet och mer arbete på arkiven,och personalsituationen är mycket prekär. Förmånga pensionärer är lokal historia och släktforskning ett intressant områdeoch sådant material är efterfrågat. Det är en storartad terapiverksamhet, somhjälper till att hålla hjärnan i trim, som värdefullt forskarmaterialkommer fram. Också ungdomar engagerar sig på liknande sätt i amatörforskningen.Skolorna blir alltmer involverade i detta stimulerande arbete. Riksföreningenför hembygdsvård och har i många sammanhang uttalat oroöver minskade möjligheter att få råd och annan service från arkiven. Det arbetesom bedrivs vid arkiven är ingen exklusiv verksamhet för några få, det har medgemene man att skaffa. Jaghoppas till att börja med på en ljusning för arkiven i den kommandestatsbudgeten - som också antyds i svaret. Vari består denna ljusning, finnsdet någonting att vänta? Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Svar på fråga1985/86:262 om lokaliseringen av statlig verksamhet har frågat mig vad regeringen avser med att regionalpolitiskahänsyn skall tas vid lokaliseringen av statHga verksamheter, t, ex, av den typsom representeras av de nya AMU-myndigheterna, Riksdagenhar redan genom beslut om en ny organisation för arbetsmarknadsutbildningengodkänt en omfattande decentralisering av denna verksamhet. Den 1 januari 1986bHdas 24 regionala AMU-myndigheter - en i varje län, Ipropositionen om den centrala AMU-styrelsens lokalisering anmälde jag minuppfattning att lokahseringen av de 24 regionala myndigheterna får beslutas avde regionala styrelserna och att regionalpolitiska hänsyn inom regionen därvidbör kunna tas. Detär alltså i länen som man, utifrån de förhållanden som råder där, får bedömaden lämpligaste lokaliseringsorten, AnL132 HANS (): Jag tackar statsrådet för svaret, även om jag tycker att det inteegentiigen är ett svar på min fråga. Det är bara ett ordagrant upprepande avvad statsrådet sade i propositionen. Vadjag frågade var vad regeringen menar med att regionalpolitiska hänsyn skall tasvid lokaliseringen av statliga verksamheter. Att hänvisa till de regionalastyrelserna är bara att skjuta ifrån sig ansvaret - om regeringen verkligen ambitionen att regionalpolitiska hänsyn skall tas. De lokala organen kanskei många fall tar detta ansvar, men i är den regionala styrelsensåvitt jag kan förstå inte beredd att ta regionalpolitiska hänsyn. Dethade varit värdefullt om regeringen hade talat om vad som menas med dettauttryck och om statsrådet hade förklarat närmare, så att man möjligtvis hade kunnat förmå delokala styrelserna att ta hänsyn till det i sin bedömning. Det hade varitvärdefullt om regeringen lagt kraft bakom orden och visat hur allvarligt manser på dessa frågor, Lyckseleär t, ex, en ort som verkligen i allra högsta grad skulle behöva dessaarbetstillfällen och skulle dessutom vara en bra lokaliseringsort för den härtypen av verksamhet. AnL133 Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Det har rått bredenighet i kammaren om att vi så mycket som möjligt skall decentralisera beslut.Vi har ansett att det på detta område är lämpligt att besluten fattas ute ilänen och inte av vare sig regering eller riksdag. Det är klart att man kansäga att det är att skjuta ifrån sig ansvaret, men å andra sidan: Skall vinågon gång kunna decentralisera måste vi börja någonstans. Omvi en gång bestämt att dessa beslut skall fattas ute i länen kan vi sedan intekomma med centrala föreskrifter. Man kan ta vilka regionalpolitiska hänsyn manvill ute i länen, men det skulle vara direkt fel av mig att nu anvisa var deregionala myndigheterna ute i länen skall placeras, AnL134 HANS (): Jag är medveten om att det skulle betraktas som en form avministerstyre om statsrådet i det här läget skulle tala om var myndigheternaskall ligga. Jag har heller inte ställt frågan så. Jag har frågat vadregeringen menar med talet om regionalpohtiska hänsyn. Den frågan anser jagfortfarande att jag inte har fått svar på. Överläggningen varhärmed avslutad. 15 § Svar pä fråga1985/86:265 om förbättrat arbetsrättsligt stöd har frågat mig om jag är beredd att verka för enförändring av MBL för att stoppa trakasserier och avsked av arbetare, ViolaClaessons fråga tar sikte på sådana ändringar i det arbetsrättsligaregelsystemet som vpk gång efter annan har krävt. Så sent som iår har awisat en vpk-motion med förslag om ett slopande av strejkskadeståndenoch en utmönstring av fredspliktsbestämmelserna ur MBL eller i vart fall attdet skall föras in ett förbud mot att avskeda arbetstagare för deltagande istrejk. Jag har inte för avsikt att verka för att sådana ändringar ändå kommertill stånd. Tillskillnad från och vpk anser jag att MBL är ett viktigt stöd förarbetstagarna. Medbestämmandet är emellertid inte färdigutvecklat. Mycketåterstår, och det är en förstahandsuppgift för arbetsmarknadens parter att ledautvecklingen vidare. Närdet gäller det enskilda fall som utgör bakgrund till frågan vill jag säga, attockså jag känner oro och besvikelse när låsningar av olika slag lägger hinder ivägen för meningsfulla förhandlingar och driver inblandade parter tillytterligheter. AnL136 (vpk); Jag ber att få tacka för svaret på min fråga. i sitt svar talar om "ytterligheter" skulle jagförst vilja beskriva det som jag betraktar som ytterligheter. Jag skulle ocksånågot vilja redovisa bakgrunden till det som känner "orooch besvikelse" för, dvs, "låsningar" i detta fall när detgäller de strejkande och avskedade städerskorna i , , som är mor till en av de kämpande kvinnorna i , säger så här:"Jag var helt slut i nacke och axlar. Jag minns en av de sista gångernajag gick från jobbet. Jag gick från Östra porten och jag skulle hem tiH vårstuga. Jag hade sån fruktansvärd värk i nacke och axlar. Jag såg vår stuga ochdet var kvar, men jag trodde aldrig att jag skulle orka ta migfram. När jag kom in föH jag bara ihop,,, Städning är det hårdaste jobb somfinns för du har inga maskiner, maskin får du vara själv." Arbetsmarknadenslagar i kombination med hög arbetslöshet ingår som det nu ser ut blandtillhyggena i arbetsköparnas händer. Arbetsgivarnas slit-och-släng-mentalitet ibehandlingen av städerskor är cynisk men är välkänd redan från den tid dåstäderskorna i strejkade . Omdet nu är så att känner oro och besvikelse men hoppaspå arbetsmarknadens parter skulle jag vilja fråga: Ger inte den cynism somarbetsgivarna visat och de trakasserier som städerskorna har utsatts föranledning till en omprövning av det hårdnackade motståndet mot ypk:s och mångafackliga kämpars krav att MBL måste förstärkas? Arbetsköparna kommer aldrigatt gå i spetsen när det gäller en förbättring tiH de arbetandes fördel. Dessa frågor behandlades, som jag sade, så sent som . Jagvill också påminna om att när vi i den socialdemokratiska regeringen ändradetillbaka lagstiftningen i fråga om den s. k. 200-kronorsregeln gjorde vi ocksåden ändringen, att vi gav ett större utrymme för ingripande av förlikningsmän.Tanken var att man på det sättet skulle öppna möjligheter att lösa sådana härbakomliggande orsaker till konflikter och tona ned de rättsliga sanktionernasbetydelse. Jagtror fortfarande att detta är den riktiga vägen att gå. Därmed har rättsordningeninte givit avkall på principen att kollektivavtal skall hållas och att ävenfredspHkten skall iakttas. Men jag hoppas och tror att den lagstiftning som viinfört, där det finns ett regelsystem för diskussioner, skall leda till att manklarar ut sådana här motsättningar på arbetsplatsen. AnL138 (vpk): Hoppas kan man ju alhid, , Men hur många exempel påcynism och trakasserier av det här slaget skall det behövas innan regering ochriksdag inser att lagen måste förändras tHl det bättre? Som det nu ser ut anserfacket, , att avskedan- det är lagstridigt. Det äremellertid fortfarande så att om arbetsdomstolen ger facket och de strejkandestäderskorna rätt och förfarandet alltså betraktas som olagligt, finns detsådana luckor i bestämmelserna att arbetsgivarna ändock har övertaget gentemotde 14 som har kämpat för sina rättigheter som anställda hos ,Arbetsgivaren har möjligheter att köpa sig fria, dvs, att inte återanställa denu avskedade, som redan har hanterats så hårdhänt både av och av , Vadfacket kräver men inte lyckats få något gehör för, eftersom det är och styr, är att självt skall överta städningen, så att städerskorna fårannan arbetsgivare. Facket har inte någon möjlighet att driva igenom detta -det saknar den makten. Omaktiva insatser mot asbest Överläggningenvar härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1985/86:268 om aktiva insatser mot asbest har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för attarbetarskyddsstyrelsen aktivt skall arbeta för hälsoundersökningar avbilarbetare och andra som hotas av asbestfara på sina arbetsplatser. Denav mig ledda asbestkommissionen förslog i handlingsprogrammet mot asbest iaugusti bl. a. en skärpning av kraven på medicinsk kontroll vid vissaasbestarbeten. Kommissionen föreslog att den som i samband med byte ellerrenovering av friktionsbelägg exponeras för asbest per årskall genomgå sådan medicinsk kontroll som anges i arbetarskyddsstyrelsenskungörelse om asbest. Kungörelsens krav i denna del är att medicinskkontroll endast måste ske om arbetet med friktionsbelägg motsvarar minst halvaarbetstiden för heltidsanställd. Jag har inhämtat att arbetarskyddsstyrelsen inomkort kommer att behandla ett förslag till ändringar i den angivna kungörelsen.Förslaget innehåller bl.a. den ändring av kraven på medicinsk kontroH somasbestkommissionen föreslagit. AnL 140 (vpk): Jag får först tacka arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga.Svaret bekräftar den uppgift som jag lämnade i min fråga, nämligen attarbetarskyddsstyrelsen har sölat med att framlägga förslagen till ändringar ikungörelsen. Det skall visserhgen ske , men asbestkommissionensrapport framlades tydligen månad. Iledaren i nr 1985 tar man upp frågan om förhållandena vidarbetarskyddsstyrelsen, och där framhålls den vrede och besvikelse som mankänner över det dåliga sätt som man anser att arbetarskyddsstyrelsen skötersina uppgifter på. I ledarartikeln framförs också krav på generaldirektörensavgång. Detviktigaste är egentligen att få till stånd en representation som gör attstyrelsen blir arbetsduglig och verkligen arbetar effektivt. För detta skullebehövas att de arbetande fick en majoritet i arbefarskyddsstyrelsens styrelse. Om ett arbetsmarknadspolitiskt program för östraNorrbotten beredd att arbeta för att en sådan majoritet kommer tillstånd? Hela arbetsmiljökampen bekräftar vpk:s ofta framförda åsikt att kapitaloch arbete har oförenliga intressen i arbetsmiljö- och arbetarskyddsfrågor ochdet omöjliga i tanken på ett samarbete i dessa frågor. Jag vill ställa ytterligare en fråga tillarbetsmarknadsministern: arbetsmarknadsministern verkligen ta itu meddet missförhållande som består i att personer vid arbetarskyddsstyrelsenarbetar som konsulter åt privatföretag? Överläggningenvar härmed avslutad. 17 § Svar på fråga 1985/86:270 om ettarbetsmarknadspolitiskt program för östra AnL 141 Arbetsmarknadsminister : Herrtalman! har frågat mig om jag är beredd att stödja den avarbetsmarknadsstyrelsen föreslagna försöksverksamheten i östra , sominnebär en något friare användning av de arbetsmarknadspolitiska resurserna. Förslaget bereds inom isamband med arbetet med budgetpropositionen för nästa budgetår. Jag serpositivt på huvudlinjerna i förslag men kan intege några ytterligare besked, då arbetet med budgetpropositionen inte äravslutat. AnL 142 (): . Jag tackar statsrådet för svaret. Det kan inte nog understrykas densvåra situation som östra och då kommunerna befinner sig i. Här finns de lägsta inkomsterna, denlägsta förvärvsfrekvensen och den högsta arbetslösheten i hela landet. Men vinorrbottningar anser att situationen inte är hopplös. Vi tror och vi hoppas attdet går att vända utvecklingen och att ge östra ett nytt liv. För att klara det har bl, a, utarbetats det nämndaprogrammet med förslag om något friare användning av de arbetsmarknadspolitiskaresurserna, Vi vet att stora summor används till olika stödformer, och vi anserdet angeläget att dessa medel får en mer offensiv användning. Dearbetsmarknadspolitiska insatserna bör kunna spela en mer aktiv roll förnäringslivets utveckling i området, och det är mot denna bakgmnd som vi villgenomföra försöksverksamheten. Än en gång tack för svaret! Låt mig avslutningsvisuttrycka en förhoppning om fortsatt gott samarbete mellan länet och dessföreträdare och , för att ge denna del av vårt länoch vårt land möjlighet att få ett nytt liv och framtidstro. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på fråga1985/86:292 om den fackliga vetorätten vid entreprenad har mot bakgrund av att Domnarvet anlitar ASABsom städentreprenör frågat mig om regeringen är beredd att förstärka denfackliga vetorätten vid entreprenad. Fråganom om den fackliga vetorätten behandlades ingående av nyaarbetsrättskommittén i betänkandet MBL i utveckling. Kommittén kom fram tillatt reglerna borde lämnas oförändrade men pekade på att SAF och LO/PTK beslutatatt enligt utvecklingsavtalet i Rådet för utvecklingsfrågor aktivt följautvecklingen på entreprenadområdet. Det är också enhgt min mening enförstahandsuppgift för arbetsmarknadens parter att leda utveckhngen vidare,och någon anledning att genom lagstiftning ändra reglerna på området finnsenligt min mening inte, Ifråga om pågående entreprenader blir det den fackliga organisationen hosentreprenadföretaget som inom ramen för MBL och träffade avtal bevakarförhållandena för det företagets anställda, MBL;s regler om förhandlingsrättenger också den fackliga organisationen hos det företag som har anlitatentreprenadföretaget möjlighet att hos sin arbetsgivare påverka frågor som harsamband med hur entreprenaden sköts, I det aktuella fallet är det alltså möjHgtför både Fastighets och Metall att påverka förhållandena, AnL144 (vpk): I det fall som jag har berört i min fråga kan man se hur bestämmelsernai MBL verkligen vacklar och de arbetande hamnar i en ohållbar situation. På minfråga om regeringen vill förstärka vetorätten för fackföreningar svarar nuarbetsmarknadsministern att det här kan de aktuella fackföreningarna påverkasjälva. Mendå skall man komma ihåg vad som ligger bakom konflikten i Domnarvet, NärSSAB anlitar som entreprenör, kräver en sänkning av städkostnaderna,i sin tur överför belastningen på städpersonalen. Det blir strejk, ochtill sist avskedas städerskorna. När Metalls järnbruksklubb hos försökerupphäva denna entreprenad har man inget lagligt stöd. I stället kan företagenvar för sig agera så att de aktuella städerskorna avskedas. Detär, som jag ser det, en stor svaghet i MBL att inte den fackligaorganisationen, i det här fallet Metall, kan ha en sådan vetorätt när denaktuella entreprenören så uppenbart missköter sig och utsätter en redan utsattgrupp för väldiga svårigheter. Närarbetsmarknadsministern säger att den fackliga organisationen har möjlighet attpåverka detta, motsägs det av den aktuella erfarenheten att man enligt lageninte kan påverka detta. Därförfrågar jag återigen arbetsmarknadsministern; Är det inte då dags att utvidgavetorätten till fler områden än bara rent grå och svarta ömden fackliga vetorätten vid entreprenad Prot;1985/86:50 entreprenörer, så att även den fackliga organisation sombefinner sig på platsen kan ha den reella vetorätten isådana här fall? Överläggningenvar härmed avslutad. 19§ Svar på fråga 1985/86:247 om protektionismen inom varvsnäringen i har frågat mig på vilket sätt jag iinternationella organ och annorstädes avser verka för att protektionismen inomvarvsnäringen försvinner eller minskar. Sverigehar såväl i internationella organ som i andra sammanhang verkat för att stödettill varvsindustrin skall minska och kapaciteten anpassas till rådandemarknadsefterfrågan. Inte minst har detta skett internationellt inom ramen förOECD:s varvsgrupp WP 6, vars huvudsakliga uppgifter just är att verka för attdessa mål uppfylls. Motbakgrund av varvsbranschens speciella karaktär med mycket låg efterfrågan hardet dock visat sig svårt att uppnå normala konkurrensförhållanden. Stödet tUlvarvsindustrin har därmed blivit ett konkurrensmedel. Tyvärr förekommer,förutom officiellt redovisat stöd, även indirekt stöd i form av attbeställningar på olika sätt styrs till inhemska varv. Jagkommer även att i ohka sammanhang verka för att protektionismeninom varvsnäringen försvinner eller åtminstone minskar, AnL146 i (m): Jag tackar för svaret. Jag är inte nöjd med detta svar och säkert intestatsrådet heller. Kockumsvarv i har som alla vet hamnat i en mycket besvärlig situation. Detär av framför allt två skäl. Dels skall vi inte förringa en dålig politik, somstatsrådets parti har det största ansvaret för, dels beror det på densubventionspolitik som många andra varvsnationer tillämpar. Kockumsvarv är ett av världens mest effektiva varv. Detta säger jag inte därför attjag är anställd på varvet. Jag kan basera det på vad många experter säger bådeinom och utom vårt land. Men varvet har hamnat i den situationen att det i daginte skall konkurrera enbart med andra länders varv, utan med andra ländersregeringar. Det är som alla förstår en mycket besvärlig uppgift för ett enskiltföretag.