prot · G909144 · 1985-12-31 00:00:00 — Som framgårav reservationen har vi kommit till den uppfattningen att vi har prövatlinjesystemet sä länge och att vi nu har samlat på oss så många erfarenheteratt vi kan konstatera att vi i högre grad skulle kunna lita på studenternasegen förmåga att komponera sina utbildningar - t, ex, på det filosofiskafakultetsområdet. Vidare bör linjernas roll i anslagssystemet kunna avskaffas.Jag hoppas att den översynsgrupp som äntligen har tillsatts mycket seriöstöverväger en sådan modell. Låt migavsluta med att säga några ord av mer principiell karaktär för att ge en bild avvartåt vi liberaler syftar med vår högskolepolitik. Vi tror - och jag hoppasatt det har framgått av skilda dokument från vår sida - på universitet ochhögskolor som har en sådan styrka och självständighet att de kan hävdavetenskaplighet och kvalitet i undervisning och forskning och som därmed blirviktiga motkrafter till andra tendenser i tiden. Jag skall nämna några exempel. Pressen säljer lösnummer på att sprida skräckskriverier omstrålningsskador efter , och många människor har en känsla avatt myndigheterna inte säger hela sanningen. Men det vi vill ha är fakta frånvetenskapsmän som har sådan resning och integritet att de vågar säga osssanningen, även om det skulle utmana mäktiga intressen. Ett andra exempel; 1 debatten om psykiatriska vårdmetoderär det många som har synpunkter. Journalister, kuratorer, psykologer och andraskriver långa artiklar och böcker och förklarar att även svåra psykiskasjukdomar kan botas med samtal och att mediciner är till skada. På andra sidansatsar läkemedelsindustrin stora belopp på att bevisa motsatsen. För deindivider som berörs, de sjuka och deras anhöriga, är detta oerhört viktiga ochavgörande frågor. Vad som mer än något annat behövs är fakta. Detta kräverforskare som vågar stöta sig med de senaste inneständpunkterna i TV;s magasinsprogram,men inte heller känner sig beroende av anslag från läkemedelsindustrin. Ett tredje exempel: Vi behöver obundna och starkauniversitet också som motkraft till de allt starkare korporativistiskatendenserna i samhället. Intresseorganisationerna bygger upp starkautredningsorgan, ibland rent av forskningsorgan. Sannolikt påverkas mångasamhällsområden också i av det som i kallas"järntrianglar", dvs, ogenomträngliga maktstrukturer av människorfrån olika läger, men som arbetar tillsammans därför att de ändå har ettgemensamt intresse, t, ex, försvarsindustrin, facket på denna industri och ettpolitiskt försvarsetablissemang. Här kan universiteten i bästa fall blinyttiga balanspunkter som för sanningens talan när intressegrupper har upphöjtegenintresset till högsta sanning. Det är mot denna bakgrund som vi i vill stärkahögskolan, ge den större resurser, göra den mindre beroende av andra krafter,minska byråkratin och låta vetenskaplig kvalitet vara det vägledande. Genom vårhögskolemotion, Ub807, har vi försökt lägga grunden till en utveckling i denriktningen. I den mån våra synpunkter inte har tillgodosetts i de betänkandensom nu behandlas har vi reserverat oss. Jag ber att få yrka bifall till samtliga reservationersom har biträtt i utskottet. Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågor m. m. 4 PÄRGRANSTEDT (c): Det sägs ibland att högskolan befinner sig ien kris, och vi har hört det häri kammaren alldeles . Jagvet inte omjagar beredd att gå sä långt i min kritik av den situation som för närvarandegäller på högskolan. Det är inget tvivel om att det görs ett mycket bra arbeteoch mänga fina prestationer på högskolan , men det är också helt uppenbartatt det behövs kvalitativa förbättringar inom högskoleväsendet. Dettahänger samman med att kunskap bara blir allt vikfigare i vårt Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågor m. m. samhälleoch i vår värld. Ju mer komplex vår tillvaro blir, desto viktigare blirkunnandet. Kunnandet är avgörande för världsutveckling, för vårt eget landsutveckling, för olika regioners utveckling och också för individers möjligheteratt forma sin tillvaro på det sätt som han eller hon önskar. Det gör att vimåste ställa ständigt ökade krav på utbildningsväsendet. För som nation är kvaliteten i vårtutbildningsväsende, inte minst i vår högskola, avgörande för våra möjligheteratt hävda oss som en ledande världsnation; naturligtvis sett i relation tillvårt lands storlek. Att kunnandet blir allt viktigare, att utbildningsväsendetblir en allt viktigare del av samhällets infrastruktur, innebär naturligtvisockså att utbildningsväsendets utformning och fördelning över landet får enallt större betydelse för samhällets struktur och för hur landet utvecklas isina olika delar. Det är också någonting som är nödvändigt att beakta. Mot den här bakgrunden tycker att det ärviktigt med kvalitetsförstärkningar inom utbildningsväsendet i dess helhet,liksom i det här aktuella fallet inom högskoleutbildningen. Sådanakvalitetsförstärkningar kan man naturligtvis åstadkomma på flera sätt. Ettmycket uppenbart sätt är att satsa mer ekonomiska resurser. Ett annat sätt, sommånga gånger kan vara lika verkningsfullt, är att effektivisera, att se tillatt befintliga resurser kan användas pä ett bättre sätt. Vi tror att bäggedelarna behövs. Det krävs såväl resurstillskott som åtgärder för atteffektivisera resursanvändningen inom högskolan. När det gäller frågan om ekonomiska resurstillskott blevvi ganska optimistiska när vi under vårvintern läste motionerna. Det fanns, somockså påpekat, krav på rejäla tillskott från samtligaoppositionspartier. De icke-socialistiska partierna hade förslag om tillskotti storleksordningen 100 miljoner. kommunisterna gick betydligtlängre och hade förslag om tillskott på över 200 miljoner. Förutsättningarnaatt få en riksdagsmajoritet för en rejält förbättrad satsning på högskolan varmycket goda. Tyvärr blev det inte riktigt som vi då hoppades.Socialdemokraterna lyckades genom locktoner, vars art vi knappast riktigtlyckats genomskåda, få vpk att avstå ifrån tre fjärdedelar av sina förslag ochnöja sig med att fä ut knappt en fjärdedel av det man hade önskat sig. Dettatrots att vpk visste att det var fullt möjligt att tillsammans med övrigaoppositionspartier bilda en majoritet för ytterligare resurser fill högskolan. Genom uppgörelsen mellan socialdemokraterna och vpkförlorade alltså den svenska högskolan flera tiotal ijämförelse med vad som annars skulle ha varit möjligt att erhålla. Uppgörelsenmellan socialdemokraterna och vpk är alltså ett bakslag för svenskthögskoleväsende. Man skall naturligtvis inte överdriva storleken på bakslaget,men det är ett bakslag. Det är en förlust för svensk högskola. Det tycker jagär tråkigt. Det skulle vara ganska intressant att i den här debattenfå belyst - det hoppas jag att vi får - vad det var som förmådde vpk att avstå frånhuvuddelen av sina önskemål om resursförstärkningar. Har vpk gjorten helt ny bedömning och kommit fram till att högskolans behov inte alls är såstora som man trodde ? Eller har socialdemokraterna gett vpk löften avett slag som inte framgår av utskottsbetänkandet? stornyfikenhet som vi ser fram emot att den slöja som har vilat över denhär affären skall ryckas undan. Vi hoppas att det kommer att ske i debatten . Vi har av denna anledning tvingats föra fram våra förslagom ytterligare resursförstärkningar reservationsvägen. En del av dem berörs ide betänkanden som vi behandlar här . Det gäller t. ex. förslag om ytterligare tillskott tillden tekniska sektorn. Jag tror inte jag behöver orda mycket mera om behovet avytterligare resurser för den tekniska utbildningen i , Det hardokumenterats mycket tydligt i den hittillsvarande debatten. Vi har också förslag om resurstillskott när det gälleranslaget för lokala linjer och enstaka kurser. Det tillskottet är delvismotiverat av behovet av mera utrymme för fördjupningsstudier, dvs. studier somkan vara förberedelse bl. a, för forskarutbildning. Vi har en del andra sådanaförstärkningsförslag också, och jag skall inte gå in på dem i alla detaljer.De framgår av våra reservationer. När det gäller det andra sättet att förstärka kvaliteten ivår högskola - att se till att vi använder befintliga resurser på ett bättresätt - finns det vissa tendenser till nytänkande också i regeringen, det äruppenbart. Man har aviserat och kanske vid det här laget tillsatt en utredningsom skall se över högskolans anslags- och styrsystem. Det är bra. Låt oss dåbara hoppas att den utredningen får möjlighet att ta någorlunda radikala tag. Vi har i olika reservationer pekat på områden där vi troratt ytterligare insatser vore bra ur kvalitetssynpunkt. Ett sådant områdegäller internationaliseringen. Vi tror att det är viktigt att svenskthögskoleväsende arbetar i intimt samspel med högskolor i andra länder. Fräncenterns sida är vi inte riktigt lika nöjda med sakernas nuvarande tillståndsom tydligen är, om man får tro på vad sade i sittinlägg . Vi tror att det behövs ytterligare ansträngningarför att öka möjligheterna till studerandeutbyte och naturligtvis ocksåforskarutbyte, för att se över svenska examinas värde som tillträdesbas förutbildning vid andra högskolor, för att se till att vi så långt som möjligt harexamina som är jämförbara med examina i utlandet osv. Detta utvecklar vi ocksånärmare i en av våra reservationer. Linjesystemet infördes som ett stöd för dehögskolestuderande för att främja genomströmningen i högskolan. Tyvärr har deti vissa fall blivit något av en tvångströja. Vi tror att man bör se överlinjesystemets roll. Det innebär inte att vi för vår del är inne pä attavskaffa linjesystemet. Vi tror att det är bra att även inom fil, fak-områdetha linjer som fungerar som ett slags utbildningspaket som en studerande harmöjlighet att välja. Men den studerande skall också, tycker vi, ha full frihetatt välja andra kombinationer av ämnen i sin utbildning än vad som finns ilinjesystemet. Regeringen är uppenbarligen inne på dessa tankegångargenom den nya ordning om individuella linjer som man föreslår. Men regeringensförslag är ganska begränsat. Det gäller bara ett visst antal platser. Vi villalltså ha en ordning där linjerna enbart har en studierådgivande karaktär ochdär studenten har full frihet att själv välja om han vill utnyttja den ämneskombinationsom finns i linjen eller göra sin egen kombination. Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågor m. m. Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågor m. m. innebäraatt den nuvarande anslagsuppdelningen när det gäller grundutbildningen påolika linjeanslag, på enstaka kursanslag, lokala linjer, individuella linjerosv., skulle kunna avvecklas. Vi ser detta också som ett led i en förenkling avanslagssystemet. Vad vi skulle vilja se är en situation därinstitutionerna i princip skulle kunna basera sin verksamhet på två anslag -ett forskningsanslag och ett grundutbildningsanslag. Det skulle ge betydligtstörre stabilitet i institutionernas planering och en betydligt enklarehantering. Ett friare system för utbildningen på fil, fak,-området öppnar ocksåmöjligheten att införa fil, kand.-examen över hela linjen. Också vi noterar medstor glädje att vi har lyckats få enighet om detta - inte bara därför att detkan vara trevligt att kunna sätta titeln fil. kand. pä sitt visitkort. Vi gördet därför att den fil. kand.-examen som vi nu inför i väsentlig grad ocksåfrämjar fördjupning. Till skillnad från vad som gällde tidigare kommervillkoret att vara att man har minst 60 poäng i ett ämne. Vi tror att även detär ett viktigt bidrag till förbättringen av kvaliteten inom högskolan. Att mandessutom får en examensbenämning som är lättare att översätta tillinternationella förhållanden, ser vi som ett bra tillskott i deinternationaliseringssträvanden som vi har givit uttryck för. Vi har sedan gammalt ett krav på en bättrestrukturplanering i högskolan. Ju mer erfarenhet vi fär av hur man ökar ut ochskär ned i olika utbildningar, desto mera trängande känns behovet av bättreplanering. Vi minns alla turerna kring tandläkarutbildningen. Vi ser med stornyfikenhet på vad som kommer att hända med förskolelärarutbildningen. Detvar ju inte länge sedan denna utbildning skars ned kraftigt. Bl, a, ladesförskolelärarutbildningarna i och ned. Jag hade i går nöjet attförsöka få till stånd en debatt med utbildningsministern om vad vi skall göranu, när behovet av förskolelärare uppenbarligen ökar igen. Skall vi återupptautbildningarna i och ? Denna typ av kast fram och tillbaka inom vårtutbildningsväsende är naturligtvis ganska skadlig. Därför behöver vi enordentlig strukturplanering. Ett viktigt led i denna planering bör vara attslå vakt om de mindre högskolorna. Vår uppfattning är att de mindre högskolornapå flera sätt har en mycket viktig roll att spela. Ett skäl till att det ärnödvändigt att ha en decentraliserad struktur inom den högre utbildningen äratt tillgängligheten därmed ökar. Vi vet att benägenheten att söka sig tillhögre studier minskar med avståndet till studieorten. Detta gäller i särskilt höggrad de som inte har så stark studietradition hemifrån. De små högskolorna ärdärför viktiga. De spelar naturligtvis också en stor roll inom sina resp,regioner. Vill vi ha en decentraliserad och balanserad utveckling i alla delarav landet, mäste vi också decentralisera den högre utbildningen. Där är de småhögskolorna viktiga. Vi ser dessutom de små högskolorna som ett slagsförbindelselänk mellan högskoleväsendet och den verklighet som råder i olikadelar av landet och något som mycket väl kan befrämja högskoleväsendetsutveckling. Vi tror att detta är bra för hela högskoleväsendets utveckling.Kontakten mellan högskola och samhälle fungerar ofta mycket bättre på de mindreutbildningsorterna än på de större. TiU skillnad från andra tror vi alltså attde små högskolorna också kan ge viktiga kvalitativa tillskott tillhögskoleväsendet. Vi har en rad förslag som innebär bättreutvecklingsmöjligheter för de mindre högskolorna. Vi tror att en utbyggnad avkortare tekniska och ekonomiska utbildningar - i allmänhet på 80-poängsnivån -i väsentlig utsträckning kan förläggas till de mindre högskolorna. Vi villsamtidigt varna för att låta de mindre högskolorna bli något slags ensidigaskolor av college-typ, som i stort sett bara ger korta, mera yrkesinriktadehögskoleutbildningar. Det är viktigt att det också finns en bredd inom demindre högskolorna. Det är viktigt för deras regionala roll och för dem somsöker sig till de mindre högskolorna samt också för kvaliteten på denutbildning som bedrivs där. Vi tror att även de tekniska och ekonomiskautbildningarna befrämjas av att det finns t. ex. mera humanistiskt orienteradeutbildningar. Det är därför som vi vill slå vakt om en decentraliseradlärarutbildning, något som vi får anledning att senare återkomma till. Genomden större frihet inom utbildningen pä fil. fak.-området som vi förordar kanman också stärka de mindre högskolornas roll. På ett helt annat sätt än nukommer det att bli möjligt att påbörja en fil. kand.-utbildning vid den mestnärbelägna högskolan, utnyttja det kursutbud som finns där. och sedan kanskeavsluta sin utbildning vid något universitet eller vid någon annan regionalhögskola. Vi föreslår också särskilda resurser för att förstärkautbudet av enstaka kurser vid de mindre högskolorna. En decentraliseradhögskola är viktig i hela landet och upplevs kanske som en verkligt centralfråga långt från storstäderna. Det finns emellertid anledning att konstateraatt detta kan vara betydelsefullt även i ett storstadsområde. Vi har lagt fram en reservation om en högskola för södraStockholmsregionen. Av alla regioner har kanske det mestcentraliserade högskoleutbudet, trots att vi har väldigt många högskolor - mende är alla specialiserade. Det är tydligt att en centralisering avhögskoleutbildningen också i ett storstadsområde som innebär attbenägenheten att ägna sig ät högre studier blivit mycket ojämnt fördelad.Intresset för högre studier är mer än dubbelt sä stort i de kommuner som liggernära universitet jämfört med intresset i de kommuner som ligger ett par milifrån . Vi tror dessutom att har blivitalldeles för stort och tungrott. Även detta är alltså skäl till att skapa ensärskild högskola i den södra delen av . Det finns en ganska bredpolitisk enighet om detta i kommunerna i den södra delen av . Jagkonstaterar emellertid att detta inte har avspeglat sig i någon bred politiskuppslutning här i . Jag vet inte om vi kommer att få stöd för dettayrkande senare i debatten från riksdagsledamöter frän den södra delen av länet. Det finns många andra frågor som är av storbetydelse för den kvalitativa utvecklingen av vår högskola. Det kan gälla antagningssystemet,som måste utformas så att det verkligen uppmuntrar eleverna att väl förberedasig för sina högskolestudier, medan de ännu går i gymnasieskolan. Det gällerstudiestödssystemet som är helt otillfredsställande då det gäller att möjliggöraför de studerande att bedriva sina studier på heltid under rimliga ekonomiskavillkor. På denna punkt krävs betydande förändringar. Det gäller ocksåfinansieringen av forskarutbildningen. Vi återkommer även till den frågan. Detgäller dessutom forskningens villkor i övrigt. Alla dessa frågor är ocksåcentrala. Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågorm. Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågor m. m. Det hade kanske varit önskvärt om vi kunnat föra en samladhögskolepoli-tisk debatt här i . får vi anledning att återkommatill den här debatten vid senare tillfällen. Jag vill avslutningsvis, fru talman, yrka bifall till allade reservationer i de här berörda betänkandena där centerpartister harmedverkat och i övrigt till utskottets hemställan. 5 BO (vpk): citerade tidigare /,och jag vill inte vara sämre, "I motsats till storföretag och kommunerbrottas universiteten med betydande ekonomiska problem: Den tekniskautrustningen är föråldrad och förnyelsebehovet bara ökar i takt med dentekniska utvecklingen. Sparplanerna drabbar kvaliteten i undervisningen ochlärarflykten är ett faktum, särskilt på den tekniska sidan," Det är verkligen inte jag kan instämma medSACO/, Men i detta fall gör jag det. Tidningens åsikt avspeglar enbred opinion som inser att vi framöver behöver mycket kraftiga satsningar påutbildning och forskning. Detta ärnödvändigt av flera skäl. Det är nödvändigt därför att utbildning och forskningalltmer blir en av de viktigaste produktivkrafterna. Skall vårt land hänga medi den internationella konkurrensen som ett högutvecklat industriland och - detvill jag inte försumma att påpeka - som kulturnation måste vi satsa mer. Det är nödvändigt därför att en utarmning av den högreutbildningen leder till en begåvningsflykt både av lärare och av studerande. Det är nödvändigt också för att främja jämlikheten och föratt överbrygga utbildningsklyftorna. Mot den här bakgrunden och med de häråsikterna hade vi i vpk många kritiska invändningar mot förslagen i budgetpropositioneni fråga om den högre utbildningen. En rad förbättringsförslag lades fram av vpkmen också av övriga oppositionspartier - och för den delen också av olikasocialdemokratiska motionärer, I utbildningsutskottet dukades sedermera ett stort ochfrestande smörgåsbord med många läckra rätter, som vi i vpk inbjöds attavsmaka - har här tidigare vältaligt berättat om detta ochbeklagat att inte vpk antog inbjudan. Men, och andra borgerligaledamöter i utbildningsutskottet, som ofta i fråga om smörgåsbord blir det lättsmakkollisioner. De tre borgerliga kockarna erbjöd vitt skilda menyer, fråncenterpartistisk husmanskost till moderata delikatesser för överklassen. Jag skall inte gå vidare och belasta protokollet med dethär bildspråket. Min avsikt har bara varit att illustrera varför vi i vpk,ställda inför detta borgerliga virrvarr, hade som utgångspunkt att nå en vettiguppgörelse med socialdemokraterna i utbildningsutskottet för att förbättraregeringens förslag och åstadkomma en sammanhängande utbildningspolitisk linje.Vi är mycket glada över att vi lyckades med detta. talade om politikens mysterier. Jag vetinte hur mycket han känner till om detta - men tycker verkligenatt det verkar realistiskt att vpk i dessa frågor skulle kunna göra upp på engång med BirgerHagård, och ? Jag tycker inte att det verkarsärskilt sannolikt. Vi diskuterar nu i ett sammanhang flerabetänkanden frän utbildningsutskottet som gäller högskolan. Kanske hade detvarit ännu bättre - vilket också sade - om vi fått ensammanhållen debatt om alla högskolefrågorna. Jag skall inte föregripa kommandedebatter, men jag måste ändå snudda vid vissa andra högskolefrågor, eftersomuppgörelsen mellan oss i vpk och socialdemokraterna gäller totaliteten. Uppgörelsen innebär en betydande resursförstärkning förförbättring av civilingenjörsutbildningen. Det handlar om ytterligare 20 milj,kr, i jämförelse med regeringens förslag. Men det bör i sammanhangetunderstrykas att vpk mycket bestämt krävde att ökade medel inte ensidigt skulleställas till de tekniska högskolornas förfogande, hur viktigt det än är medförstärkningar där. Det är lika betydelsefullt att den humanistiska ochsamhällsvetenskapliga forskningen inte kommer i strykklass. Vi är därförmycket nöjda med att den uppgörelse vi har ingått i fråga om den tekniskautbildningen bl, a, kombineras med en höjning av anslagen tillforskarutbildningen pä alla fakultetsomräden, vilket är liktydigt med bifalltill vpk-motionen i detta avseende. Men den frågan får vi tillfälle att kommatillbaka till. Det gäller också, fru talman, den utfästelse som de bådaarbetarpartierna har gjort för framtiden. Jag citerar ur vårt gemensammapressuttalande: "förordar socialdemokraterna och vpk att betydandeinsatser görs även för de kommande budgetåren. Målet är att höja standarden påinredning och utrustning inom högskolan," Den utfästelsen förpliktar och står i överensstämmelse medförslaget i en vpk-mofion om en stor upprustning av våra universitet ochhögskolor. Särskilt mycket har vi alltså inte prutat på våra motioner. Man beräknar att det i de s, k, förnyelsefondernanu finns mer pengar än i högskolornas totala budget. Det saknas således intekapital i vårt land för utbildning och forskning. Men det gäller att få tillstånd en demokratisk styrning av resurserna, så att vi inte genom s, k,uppdragsutbildning av broilrar inom näringslivet får en ytterligaresnedvridning av rekryteringen till den högre utbildningen. Vpk är ytterstbekymrat över att snedrekryteringen i stället för att minska tenderar att öka.Orsakerna är många och komplicerade. Givetvis spelar det uslastudiemedelssystemet en viktig roll, något som vi har diskuterat ikammaren. Vi tycker att det är angeläget att man får en totalkartläggning av utbildningsnivån för olika grupper i vårt land. Det ärnödvändigt med en genomgripande undersökning av vilka mekanismer i samhälletsom styr och bestämmer olika gruppers och människors utbildningsnivå. Vid ensådan undersökning mäste man se över hela utbildningssystemet, från förskolanoch uppåt. Detta framförs i en partimotion från vpk. Där föreslår viatt en lågutbildningsutredning tillsätts med syfte att kartlägga debakomliggande faktorer som styr utbildningsvalen. Syftet skall vara att ta framett program med vars hjälp man systematiskt skall kunna angripa orsakerna tillden sociala snedrekryteringen till den högre utbildningen. Utskottet avstyrkermotionen med hänvisning till tillträdesutredningen. Men som utskottet självt Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågor m. in. 2 Riksdagensprotokoll 1985/86:144 Vissa för den grundläggande högskoleutbildningen gemensammafrågorm. inser ärden senare utredningen en betydligt mer begränsad utredning än vad en bredlågutbildningsutredning, i enlighet med vårt förslag, skulle vara. Det är både möjligt och troligt att den av oss föreslagnautredningen skulle komma fram till lika obekväma resultat som en gång i världenlåginkomstut-redningen gjorde.