prot · G90948 · 1985-12-31 00:00:00 — tycker jag faktiskt att det är dags förHadur utt ordnu med sin reträtt, Hans vid upprepade tillfällen i riksdagendeklarerade entusiasm för vapenexport till ett krigförunde land, som höll påatt slå ner ett litet folks frihetssträvanden och rätt till självständighet,beslutad av FN, är -och det kornmer aldrig ifrån - en moralisktohållbar position. Så länge man här i kan inta en sådan moraliskposition och så länge privata affärsföretag kan handla i enlighet med den, ärdet ett mycket starkt argument för att samhället skaffar sig en annan insyn ochett annat grepp över krigsmaterielindustrin, och det är precis vad vi har sagt. Sedan skulle jag vilja försöka locka in pådet som debatten egentligen skall handla om. Det hon försöker göra den till hörhemma under andra rubriker och till andra debatter här i kammaren. Om man, t, ex, av någon teknisk anledning, vilket det kanfinnas skäl att befara, skulle tvingas säga att vi' inte kan fullföljatillverkningen av JAS-planet eller att vi inte kan göra hela serien, kan dåGudrun förlita sig på det förhållandet att det egentligen inte hargjorts någon som helst planering för att möta en sådan situation? Vad skall vigöra med den värdefulla tekniska, arbetsmässiga och vetenskapliga kapacitet somdä riskerar att gå till spillo, ifall den inte tas om hand pa något rationelltsätt och används för något annat? Eller om nedrustningsförhandlingarna skulle bliframgångsrika och vi av internationella skäl skulle åta oss förpliktelser sominnebär att vi avstår från vissa militära ting? Da måste det också finnas ettprogram. Situationen är ju densamma om rnan är folkpartist eller kommunist. Manmåste som politiker ändå ta ansvar för att ett sådant läge kan uppstå. Eller, somvi har bevittnat . Prot,1985/86:48 sker förskjutningar i bedömningen av vad sorn ärrnilitärtekniskt mest effektivt när det gäller utrustningoch krigsmuteriel och att vi av den anledningenkanske måste flytta accenten på krigsmaterieltillverkningen i Det måste finnas en planering också för att ta den situationen om hand. Tala om litetgrand vad ni har för tankar om detta, , för det är vadden här diskussionen egentligen rör sig om. AnL 116 (): Jag har inte talat om någon expansion avBofors, . Jag har inte talat om att sälja mera. Vad jag hartalat om är er motion, där ni säger att man skall övergå från militär tillcivil produktion. Det är bra om ni tar tillbaka det ni har skrivit. Dethälsar jug rned tillfredsställelse. Jug tycker att det verkar som om man inte är riktigt eniginom vpk. Det finns vissa som talar om att vi skall ha ett bra försvar ochvissa som skriver att vi skall övergå från militärt till civilt. AnL 117 HÄDAR (); Jag kan förstå om tycker attdet är beklugligt ur sina synpunkter att kommer utt haett starkt eget luftförsvar, som kan verka avskräckande på varje tänkbarangripare. För är detta däremot utomordentligt tillfredsställande,och vi är där glada över det beslut som riksdugen futtude i JAS-frägan underden tid då hade medansvar i regeringen. Jag vill också säga att mycket starkt hävdaratt vapenexporten skall vara synnerligen restriktiv och skall stå under enstark statlig kontroll. Det vore intressant om någon av de talare som har varituppe i debatten kunde ange något land till vilket vapenexport skall fåförekommu som följd av beslut fattade då folkpartistiskahandelsministrar haft ansvar för vapenexportfrågor. Jag vill slutligen säga att detbeslut som är fattat av och som bl. a. innebär kraftiga restriktionerför licenstillverkning av svenska vapen utomlands har tillkommit till följd aven utredning som tillsattes av rnig då jag var handelsminister.Vår inställning till kravet på restriktivitet och statlig kontroll är såledesklart dokumenterad. Sedan får och andra säga precis vad ni finnervara roligt. AnL 118NILS (vpk); Jag har ofta deltagit i debatter om övergångtill civil produktion. och det är med intresse som jag har åhört hur debutten har utvecklats. Jag har varit med om att man från början sade attomställningen helt var industrins egen sak, men också fått se att man avopinionen tvingats erkänna att även samhället här har ett ansvar. Men jag måstesägu utt den förskjutning av problemställningen som och här är mycket märklig. Vad menas rned ett påstående som att vi skulle viljaavveckla det svenska försvaret? Försvaret är väl inte bara flygplan. Man måsteväl också satsa på andraområden för att öka motståndskraften. Jug tycker inte att det kulla Prot,1985/86:48 krigets tongångar som vi har fått höra här skall fa dölja vad somsker inom den bransch som det gäller. Vi vet ju att detpågår polisundersökningar och att en SAF-ordförunde har fått avgå pågrund av vad som har skett på området. Detta talar väl ändå för ett behov avett ökat samhälleligt ansvar. Jag vill närmast ta upp frågan om försvarsberoendet, Jugär ju bosatt i , som kanske mer än många andra orter känner av dettuberoende. En mycket stor del av de förvärvsarbetande har jobb som är beroendeuv försvarsindustri och försvarsbeslut, 1 växer kravet på en ökadsatsning på produktion av civila ulternutiv, försöker sugu att kravet på program förövergång till civil produktion skulle vura något mycket märkligt. Men deunställda vid liksom också kommunalmän och andra inorn denna regionupplever det ju som ett mycket stort problem att mun är så beroende av justförsvarsbeslut. Vill man ha ett fortsatt beroende av försvarsbeslut, ensituation där sysselsättningen är beroende av militära beställningar, ocharbetslösheten som ett skrämskott uven i fortsättningen, som en vugförutt fåsatsningar på nyu flygplansprojekt efter ? Jag vill ställa frågan; Vad händer den dag som vi väl ändåbör hoppas på, då vi inte behöver vare sig JAS-plan eller andra dyra militärasatsningar? Vad händer om det blir avspänning och fred i världen? Skall då baraarbetslöshet vänta dem som har sin försörjning inom försvarsindustrin?Det råder inga tvivel om att det behövs ett program för övergång till civilproduktion. AnL 119 (): Vi behöver i så full också en avvecklingsplanför alla större företag, som hela bygder kan vara beroende uv. Det är ingentingsom säger att inte annan industri kan komma att avvecklas. Om så sker, kommerhela branscher i kris. Vi behöver i så fall avvecklingsplaner för varendaindustri. Varför skall man föra fram försvarsindustrin i så hög grad? När ni skriver att det skall vara en civil produktion istället för militär produktion, måste ni svara på frågan; Varifrån skall viköpa vår försvarsmateriel, eller skall vi inte ha något försvar? Under vemsbeskydd skall vi stå. om vi inte hur ett eget försvar? Skall vi producera,eller skall vi inte producera? AnL 120 (vpk); Men, , det är väl ändå skillnadpu vad man tillverkar. Vi måste inse att tillverkningen av vapen av olika slagär någonting som vi ansett oss tvingade till. Men det finns en rad eftersattabehov i samhället. Det är därför vi menar att samhället har ett särskilt ansvari denna fråga. Som redan har sagts från talarstolen är det mycket stora beloppav skattemedel som pumpats in i försvarsindustrin. Det är högt utveckladteknik, och det är stora satsningar på forskning. Vad vi menar är ett programför hur man skall kunna utnyttja dessa resurser för andra behov i samhället. borde också se skillnaden mellan det behovsom framtvingut försvursindustrin och behoven i sumhället på andra områden. Vi har pekat på några områden. Det kan gälla transportteknik, energiområdet eller en rad områden där man behöver forska och planera för att kunna 91 Prot.1985/86:48 utnyttja försvarsindustrins resurser. Den dag det är möjligt attminska satsningarna därvidlag bör det också ligga ett programklart för vad dessa resurser skall satsas på och vad det är för uppgifter deanställda inom försvarsindustrin kan ta itu med, i stället för utt skrämmamiinniskor med arbetslöshet om inte den våldsamma satsningen på rnilitarflygfortsutter. AnL 121 (); Som jag redan har sagt har vi inte dennaindustri för sysselsättningen skull, utan vi har den därför att den skallproducera en vura som vill ha. Jag ställer fortfarande frågan; Om viinte själva skall producera, frän vern skall vi då köpa vår försvarsmateriel,eller under vems beskydd skall stå? AnL 122 (vpk); Men, , försök nu att hålla ertill det som frågan handlar om. har uppenbarligen inte någonriktigt klar bild av vad som kan inträffa inom krigsmaterielindustrin, därföratt det är en speciell industri. Om vi t. ex. går in för att producera en vissserie, omfattande ett visst antal flygplan, kan vi inte, när vi fullföljtproduktionen, fortsätta att producera i det oändliga, eftersom det ju tar enviss tid innan en ny flygplanstyp kan bli aktuell och kan produceras. Detuppstår alltså någon sorts glapp som kan få sysselsättningsrnässigakonsekvenser eller riskera att leda till slöseri med yrkesresurser ochkompetens. Det är dessa situationer som vi skall försöka förutse eftersom vi averfarenhet vet att de inträffar. Vi vet också av erfarenhet att det när deinträffar naturligtvis finns en benägenhet hos representanterna förkrigsmaterielindustrin att försöka, frän sina kommersiella utgångspunkter, fåoss politiker att fortsätta att lägga ut projekt för dem. Men det är kanskeinte alls det som landets försvarspolitik behöver. Vi skall undvika den typenav utpressningssituationer. Därför skall vi ha en annan kontroll överkrigsmaterielindustrin och en annan framförhållning. Vi kan inte, som i folkpartietsidealvärld, tänka oss att det skall vara krig i evärdliga tider, framför alltinte det krig som bedriver mot , så att ni får denvapenexport som ni så intensivt slår vakt om. Det tillståndet kan ju dessbättre inte bli evigt. AnL 123OSWALD (vpk); Det är litet förvirring i debatten. Jag hadebegärt replik pä både och anförande, och jag vill nubörja med inlägg. Det är inte fråga om någon dementi av vår motion. GudrunNorberg har två eller sagt att vi inte vill ha någon svenskproduktion av vapen. Det har vi aldrig sagt, men vi har sagt att det är viktigtatt vi får in också civila komponenter i produktionen inom den svenska krigsmaterielindustrin. I har det varit precis tvärtom. Man har mer och mergått över till vapenproduktion och blivit mer och mer beroende av export. Menläs vad som står i utskottsbetänkandet om FFV. där jag har varit åtskilligagånger. Där har man lyckats föra in civila komponenter i produktionen, bygga ut dessaavdelningar och minska beroendet av krigsmateriel från , som detstår i utskottsbetänkandet. AB Flygmotor i har en mycket storavdelning för förnämlig hydruulik. Man utvecklar och förnyar sig och går in påden civila marknaden. Det är alltså inte fråga om att helt och hållet i t. ex.AB byta ut vapenproduktionen mot civil produktion. Det finns helleringenting i våra motioner som talar för detta. Jag får be attvaru litet mer korrekt och saklig och inte gång på gång göra felaktigapåståenden, förda blir debutten helt förryckt. Vi har krävt program. Ja, visst behöver vi program föromställningen. talade själv om att detta gäller också andrabranscher. Vi har haft en väldig stålkris - den svenska stålindustrin hurnästan försvunnit i vissa delar av landet. Vilka hur fått bära bördan av denkrisen? Inte är det företagen, utun det har varit de anställda, kommunerna ochstaten. Samhället och de enskilda människorna hur fått tu smällurnu. Och dethur varit mycket större omstruktureringar än omstruktureringarna i krigsmaterielindustrin,som vid dessa jämförelser är ganska obetydlig. Vi har haft varvskrisen och litet tidigare tekokrisen. Detgär alldeles utmärkt att förutse utvecklingen och planera för bättreförhållanden när det inträffur sådana kriser. Det är detta vi efterlyser, somJörn sagt . Vi vill inte bara plötsligt stå inför ettfaktum, t. ex. på en ort som Kurlskogu, kunske därför att vapentekniken harförändrats. Vad vill göru i stället, när hon inte villgå med på en plunering? Hon vill inte nappa på förslag attavsätta uv vinsternu i krigsmaterielindustrin till en fond som kan användasför investeringar för civil produktion.. Svara på den frågan i stället för att gång på gång påståatt vi vill lägga ned den svenska vapenproduktionen och att vi vill köpa vapenutifrån. Det är ju bara vi som kräver att man skall se till att man har såmycket produktion i som möjligt så att man kan upprätthållaalliansfriheten och därmed säga nej t. ex. till JAS. Sedan i korthet till : Jag kan nämna en folkpartistiskhandelsminister. , som tecknade och godkände DIVAD-projektetbeträffande . Den ordern hur visserligen gått i stöpet, eftersom inteville ha detta projekt, men det var en folkpartistisk hundelsrninister somgodkände dettu kontrakt som direkt strider rnot lagen i . ärnämligen en stat som riskerar att ständigt befinna sig i krig och öppnakonflikter genom ombud och militära rådgivure. Men det gick bra för denfolkpartistiska handelsministern att teckna ett jättekontrakt påluftvärnsmateriel dit. Nog finns det exempel. AnL 124GUDRUN (): Jag vill tacku för att hanhur dementerat och tugit tillbaka det sorn står i motionen. Jag har alltså lästinnuntill. Det står på två ställen talat om en övergång till - det står intetal om viss del eller att det skulle varu vissa civila komponenter, som OswaldSöderqvist säger. Men jag hoppas att han menar allvar . och då bortser vifrån det som står i motionen. Till ; Att idealbild skulle varukrig i evighet-jag tycker att skall gå upp och ta tillbaka detuttalandet. AnL 125 HÄDAR (); Jag slutade visserligen mitt förra anförandemed utt säga att jag för min del accepterade att kommunisterna gick upp ochroade sig i talarstolen, rnen jag tänkte inte att de skulle göra det sä . AnL 126 (vpk): Mun kan ju läsa motioner sorn fan läserBibeln, och det är vad gör . Om vi skriver "övergång frånmilitär till civil produktion" behöver det inte betyda att hela denmilitära produktionen skull läggas ned. Om man gör sig besvär med att kolla uppvårt försvarspolitisku progrum i övrigt - vilket fuktiskt kan krävas av endebattör i den svenska - står det helt klart utt vi menur utt det ärdelar av den militära kapaciteten sorn skall överföras till civil produktion,av de olika skäl som vi har redovisat. Det skulle vura mycket bra för alliansfrihet, förSveriges säkerhetspolitik och för de bygder där rnan har stor militärproduktion, exempelvis . Så är förhållandet. Sedan kan ha sina srnå funderingar för sig. Viroar oss inte här i den svenska . , utan vi för en debattsom vi anser vara viktig, framför ullt för den svensku arbetarklassen, desvenska löntagarna och deras intressen - oavsett om de jobbar på iLinköping, AB Flygmotor i , AB i Kurlskogu eller vilken annanindustri som helst sorn producerar försvarsmateriel, civil materiel eller annanmateriel. Det är därför vi går upp och debatterar. Men om Hadur Carsgör det därför att han tyckeratt det ar roligt och därför att det aren gimmick.får han gärna fortsätta med det. Överläggningen var härmed uvslutud. Mom. 1 (omställning från militär till civil produktion) Utskottets hemställan bifölls med 296 röster rnot 15 förreservation 1 av . 1 ledamot avstod frän att rösta. Mom. 2 (förstatligande av krigsmaterielindustrin) Utskottets hemställan bifölls med 297 röster mot 16 förreservution 2 av . 9 $ Denstatliga personalpolitiken Föredrogs urbetsrnarknadsutskottetsbetänkande /86:6 om den slutliga personalpolitiken (prop. 1984/85:219delvis). AnL 127ANDERS G HÖGMARK (m); I det betänkande som vi nu skall diskuleruavhandlas den statliga personalpolitiken, och som underlag för det betänkandetfrån arbetsmarknudsutskottet finns dels en proposition. 1984/85:219, dels ettuntui motioner. 1 den proposition om personulpolitiken som hur redovisutsunges två utgångspunkter för personalpolitiken och syftet med den. För detförsta skull personalpolitiken vara ett instrument för en förnyelse uv denoffentligu sektorn. För det undra skall personalpolitiken bättre unpussus tillde olika verksamheternas särskilda krav. - Allt detta låter i och för sigförträffligt. Vidare redovisas i propositionen riktlinjer för denlönepolitik som staten som arbetsgivare avser att föra framöver.Sedun redovisas från regeringens sidu olika bedömningsgrunder förtjänstetillsättning, regeringens synsätt på jämställdhetsarbetet och en delannat. Det är bra att regeringen på ett någorlunda samlat sättredovisar sin syn på personulpolitiken. Från moderat sida hur vi tidigare imotionsforrn efterlyst en sådan samlad redovisning, och därför måste den hälsasmed tillfredsställelse från vår sida. Men om mun börjar fundera litet över det här aktstycketmåste man ställa ett untal frågor. Till att bölja med har den statliga personalpolitikenshantering fått en ganska märkvärdig organisatorisk utformning iregeringskansliet. Man har gjort den något anmärkningsvärda uppdelningen uvpersonalpolitiken att vissa frågor som rör personalpolitik ligger påcivilministerns bord. En vital del av personalpolitiken, nämligenlönepolitiken, ligger på ett annat bord. -Och även om man kan sitta vidvarandras bord och samtulu och kommuniceru på oliku sätt borde det varu förenatmed vissa problem utt en så väsentlig sak sorn personalpolitiken är uppdelad påtvå departement. När nu civilministern - en av de ministrur som handharpersonalpolitiken -finns här i kamrnuren, kunde det finnus anledning att ställaen fråga; Vilka uppenbara fördelar ligger det rent organisatoriskt i utt ha denstatliga personalpolitiken uppdelad på två departement? Det skulle vuruintressunt att få höra några argument för dettu. Normalt bedömer man det, i företugoch organisationer, som väsentligt att ha en helhet när det gäller dessa frågoroch en som svurur för personalpolitiken, inkl, lönepolitiken. Det kun vuru avintresse, fru tulmun. att höra civilministern utveckla sina synpunkterdärvidlag. Ett annat område som är vitalt för personulpolitiken ärrekryteringen uv medurbetare. Här har man diskuterat gnnska mycket. Enligtgällande författningar är det regeringsformens 11 kap. 10 S samt lugen omoffentlig anställning 4 kap. 3 S som reglerar rekryteringen. Enligt dessabestämmelser skall vid tillsättning av statligt reglerade tjänster avseendefästas endast vid sakliga grunder som förtjänst och skicklighet. Frågor som rör meritvärdering har vurit föremål föröversyn i regerings-kunsliet. Resultatet därav har redovisats i endepartementspromemoria. C 1983:16, som har remissbehandlats i vederbörligordning. Efter detta har regeringen beslutat om vissa förändringari anställningsförordningen. 1985:334, som trädde i kraft . Prot,1985/86:48 na har främst tagit sig uttryck i att kriteriet"skicklighet" har lyfts fram rner än tidigare, delvis på bekostnad avförtjänstkriteriet. Detta har föranlett ett antal motioner, bl, a, från AllanEkström, moderaternu, som hur ifrågusutt om den förändring uvunställningsförordningen som har tillämpats från är förenligmed gällande grundlag och regeringsformens 11 kap, 9§, har till arbetsmarknadsutskottetinkommit rned yttrande och uttalar; "Regeringens beslut att genom en ändring ianställningsförordningen prioritera skickligheten framför förtjänsten är enligtutskottets bedömning närmast att se som en viljeyttring om en praxisändring.Utskottet, som begränsar sitt ställningstagande till den rättsliga bedömningenuv problemet, anser att en sådan ändring bör komma till uttryck i , Det skalldärvid enligt utskottets mening i tydlighetens intresse framgå uv lagtexten uttprioriteringen av kriteriet skicklighet inte innebär något avkall på objektivitetskravet," anför för sin del enhälligt;"Den prioritering av skickligheten framför förtjänsten och andra kriteriersom regeringen förordar bör - som framhålls i yttrande- komma till uttryck i , Av sammanhanget bör vidare framgå attprioriteringen av kriteriet skicklighet inte innebär något avkall på kravet påobjektivitet vid tjänstetillsättningar. Regeringen bör återkomma med förslag till ändringar i LOAenligt de riktlinjer utskottet här angivit," Vi noterar detta, fru talman, med stor tillfredsställelse.Vi fär en överensstämmelse med regeringsformen, lagen orn offentlig anställningoch den anställningsförordning sorn regeringen - litet för snabbt kanske - satti sjön från utan att göra vederbörliga förändringar i lugen omoffentlig anställning. I detta betänkande finns också redovisade ett antalmoderata reservationer. Vi har i anslutning till propositionen väckt en motionom att vi kanske borde inventera behovet av tjänster som kräver doktorsexamen.Vi vet , fru talman, att det är ett stort problem att rekrytera tillforskarutbildning, och vi tycker att det kunde finnas skäl att utanför dentraditionella akademikerkarriären införa tjänster, där det fanns ett formelltbehörighetskrav på akademisk forskarutbildning. Vi tror utt det finns starkuskäl för att bejuku de propåerna från vår sida. När det sedan gäller lönepolitiken finns flera principerredovisade - några är det all anledning att lyfta fram här. Man säger ipropositionen: "Lönepolitiken och lönesystemet skall vara förenliga med enbulunserad samhällsekonomi." Vidare: "Statens positioner ilöneförhandlingar skull tydligare bestämmas av verksamhetens intresse ochsträvunden och åstadkomma en ändamålsenlig personalförsörjning." Vi har från moderat sida under den allmännu motionstidenoch i anslutning till propositionen väckt motioner om utt vi måste struvu efterett mer flexibelt och marknadsorienterat lönesystem på den offentliga sidan,och då givetvis också på den statliga sidan. Vi tror att det framöver innebärett ökat inslag av individuell lönesättning. Om man ser på de principer somredovisas i propositionenoch som jag citerade, finner man att det är alldeles uppenbart att denbedömningen delas av regeringen. Utskottet bekräftar mycket klart de uppfattningarvi från moderat sida har om att det ar önskvärt med mer marknadsorienteradlönesättning. Utskottet skriver; "Utskottet har i denna del ingen annanmening än regeringen. Här aktuella motioner ansluter också viil"-dårefererar man tillden motion som finns från moderutsida- "till vad somsägs i propositionen. En marknadsanpassad lönesättning som krävs i motion1985/86:20 och en rner individuell lönesättning som krävs i motion 1985/86:18blir troligen ett resultat av en politik där - som framhålls i propositionen -statens positioner i löneförhandlingarna bestäms uv verksamhetsintresset." Med andra ord: Det synsätt som moderata samlingspartiethur redovisat, utt staten för att kunna behålla folk och rekrytera kompetentamänniskor masta välja färdriktning mot mer marknadsorienterat lönesystem medmer av individuell lönesättning, bejakas i princip av regeringen och av ettenhälligt utskott. Det konstaterar vi med glädje. Det är inte löneniinistern som befinner sig i kammarenutan civilministern, men eftersom kommunikationerna när det gäller den statligapersonalpolitiken måste vara förträffliga utgår jag från att civilministernkun svura på min fråga; I vilka konkreta former och när tänker regeringen setill att propåerna om en mer ändamålsenlig lönesattning, ett lönesystem som mertar hänsyn till verksamhetens krav, sätts i sjön? Såväl vi här i som andra nås ju avrapporter om att man inom högskoleväsendet, inom försvaret och på andraområden, där det kun finnas inslag från tekniska yrken, drabbats av problem.Det gäller lärare som söker sig från högskolorna, utbildad personal som sökersig från försvaret och elever som genomgått utbildning vid någon av försvaretsskolor och som skulle kunnu tillföra försvaret erforderlig teknisk kompetens,men som inte ens påbörjar sin tilltänkta tjänstgöring inorn försvuret. Jag skulle därför vilju fråga: När avser regeringen uttmeru konkret göru någonting ät det här problemet? Det är ju en sak att ipropositionen vackert tala om det. Utskottet - det framgår av dess skrivning -förväntar sig faktiskt resultut och konkreta åtgärder. Rimligtvis gäller detäven personalorganisationerna på den statliga sidan. Jag vill avslutningsvis tu upp en unnun suksom behandlas i betänkandet. Jag avser medinflytandet och frumför alltregeringskansliets hantering av medbestämmandelagstiftningen.