prot · G909150 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är då vissa faktorer som man måstegöra någonting åt. Vägar är en mycket viktig fråga. Vi saknar bra tvärsgåendeförbindelser i Bergslagen. Järnvägar är en annan fråga som också är viktig förBergslagen. Jag har kunnat notera att SJ nu har uppvaktat regeringen omtillstånd att riva upp räls på vissa bandelar. En del av dessa sträckor hörtill . Jag har också noterat att när industriministern var på besöki med anledning av att socialdemokraterna i skogslänen hade enkonferens, kunde industriministern konstatera att det var dåligakommunikationer i Bergslagen. hoppas jagatt industriministern talar med kommunikationsministern, så att inte SJ fårtillstånd att riva upp räls. Åven om den sträcka som är aktuell inte ärtrafikerad, så omöjliggörs ju all framtida trafik om rälsen kommer bort. Telekommunikationer är också en viktig fråga förBergslagen. Vi skall satsa på turism och på teknikutveckling. Jag skall anföranågra exempel på problem. När det gäller turismen har man genomfört ett databaseratbokningssys-tem, som kallas Boxer och som har omnämnts här iriksdagen. Via detta system kan rnan numera boka stugor i , och påandra ställen i Bergslagen, frän , från , och Danmark.Men när man från exempelvis skall boka en stuga och vill ringa - till en terminal för kommunikationer där - så är det inte möjligt.Vi väntar fortfarande på besked från om när det kan vara möjligt attgarantera en sådan kvalitet på den kommunikationsdelen att man kan användaterminalen. Det här exemplet har jag tagit utanför det egentligaBergslagsornrådet. Men jag menar att det finns många sådana exempel också iBergslagen. Detta problem är inte något exklusivt för turismen. I gårhörde jag till min glädje industriministern tala om ny teknik ochteknikspridning. Vi vill byta bransch när det gäller företagsamheten iBergslagen. Det ärbara det att man i de flesta branscher arbetar med teknik somfordrar goda kommunikationsmöjligheter över telenätet. Jag har också noterat att det skulle bli förbättringarinom telenätet i en förbindelse som rör större orter och sorn ligger utanförBergslagen i egentlig mening. För kammarens ledamöter vill jag framhålla viktenav att det då också sker förbättringar av nätet i nord-sydlig riktning, som kananslutas till det förbättrade nätet i öst-västlig riktning. Annars blir det så,att man får goda kommunikationer mellan större orter - och däremellan får rnananvända sig av ny teknik. Det råder enligt uppgift kaos i . Storainvesteringar har gjorts av i , men det är ändåinte möjligt att tillfredsställa det behov som finns där. Då kan mannaturligtvis dra slutsatsen att det råder överhettning i detta område. Det kanvi också notera i olika andra sammanhang. Beträffande ny teknik är det ocksä viktigt att vi pä ettriktigt sätt använder de teknikcentra som byggs upp. När det gällerföretagsamhet går det oftast bra att ha tillverkning i decentraliserad form påolika ställen i landet även i Bergslagen. Men utvecklingsavdelningarna liggerför det mesta i de stora orterna. För att man skall få en långsiktigindustriutveckling är det naturligtvis mycket viktigt att ävenutvecklingsarbetet kan ske vid de tillverkningsenheter som finns ute i landet.Det fordrar också goda telekommunikationer. I Bergslagspaketet finns det betydande inslag avutbildning, vilket glädjer oss mycket. Men det är alltså ett paket, och dennautbildning planeras . Det är naturligtvis viktigt för Bergslagenatt vi får möjlighet till en långsiktig planering. Jag vill också konstateraatt utbildningsnivån inom tekniska yrken är mycket låg inom detta område. Detvisar sig vid de Regionalpolitiken, m. m. Prot.1985/86:150 genomgångar som görs av elevtillströmningen vid tekniskahögskolor, att Regionalpolitiken, m. m. rekryteringsbaseni det här området är mycket svag. Det vill alltså till att vi får en varaktigteknisk utbildning på en högre nivå i regionen. Genom pressen har jag kunnat ta del av förslag som innebäratt man på vissa håll har övervägt införande av något slags straffavgift företablering i expansiva områden, framför allt . Till min glädjehar jag också kunnat konstatera att finansministern har avvisat den här idén.Jag vill då passa på att inför kammaren redovisa att ett betydligt bättreförslag än att införa nya avgifter torde vara att sänka arbetsgivaravgifterna ide sysselsättningssvaga områdena. Det kommer att ge positiva resultat. Motionerna A487 och 488, sorn jag har medverkat till, ärskrivna utifrån värmländska förhållanden. Men jag vågar påstå att de förslagsom tas upp där är allmängiltiga för Bergslagen. Vi har fått delvis positiva skrivningar i utskottetsbetänkande. Men för att det skall bli en verklig genornslagskraft behövs ocksåatt kammaren stöder de centerreservationer som föreligger. Motion 489, som undertecknats av mig rn.fl.centerpartister, gäller hushållningssällskapens Gårdenprojekt samt insatser föratt finna nya användningsområden för landsbygdens naturresurser. Utskottetunderstryker i sin skrivning betydelsen av dessa utvecklingsprojekt men anseratt ekonomiska medel skall tas från ordinarie länsanslag. En förutsättning fören sådan finansiering är att länsanslagen ökas i åtminstone den omfattning somanges i motionen. För detta krävs givetvis att statsmakterna släpper till merpengar. Slutligen, herr talman, vill jag notera att vi från centerni Bergslagen, i de olika länen och kommunerna, nu tar förnyade tag för att fäett bra samarbete som skall förändraden dystra bilden av Bergslagen. Vi kommerfrån sida att agera mot regeringen, och vi kommer också att agera motBergslagsdelegationen för att trycka på i syfte att få gehör för bl. a. någraav de synpunkter jag har tagit upp här i mitt anförande. Jag kan också konstatera att Bergslagsdelegationen skallombildas. Vi har från sida bedömt det så, att vårt inflytande i den kommeratt bli inget eller ringa. Det är alltså viktigt att vi samordnar vårainsatser. Vi har noterat att det har varit svårigheter när socialdemokraterskall göra en samordning av insatser. Det finns tendenser till att man börjarsplittra insatserna och håller sig till den egna kommunen igen. och det är intebra för Bergslagens utveckling. Jag yrkar bifall till centerreservationerna11, 12, 18, 37, 38, 43, 47, 50, 69, och 71, som alla berör de frågor som jaghar tagit upp i mitt anförande när det gäller Bergslagen. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 43INGRID (): i såsom symbolför utflyttningarna från har tidigare beskrivits av . Åvenom monumentet, eller minnesmärket, står i , tror jag att de som kan sinVilhelm är övertygade om att det unga paret var smålänningar. Prot.1985/86:150 Jag för min del tror däremot att det var ölänningar. Regionalpolitiken, m. m. , som hör till län, är det landskap i Sverigevarifrån det största antalet människor, procentuellt sett, flyttade till USAunder den stora utvandringstiden. Vi kan se paralleller i var tid. 1985 varVästervik i norra län den kommun i hela landet som mest minskade sinfolkmängd. 1985 betalade länsarbetsnämnden i län nästan lika mycket ibidrag till starthjälp vid flyttningar från län som man gjorde iVärmlands län, ett klassiskt utflyttningslån. Måste verkligen denna utvecklingmed upprepade rekord fortsätta? I framtidsstudien I framtidens kölvattentecknas bilden av fem centrumregioner i , där universitet och högskolor,högteknologiska företag samt storföretagens huvudkontor är viktigabeståndsdelar. Övriga delar av landet utgör periferin. Dit hör bl. a. Kalmarlän, som drabbas av periferins vanliga mönster med många ungdomar som flyttar,negativ åldersstruktur, mer traditionell industri, mindre del offentlig sektoretc. Håller på att delas i ett högteknologiskt och ett mertraditionellt samhälle? frågas det i boken. Det kanske är en utveckling som kan synas svår att hejda.Men det måste finnas möjlighet att leva, arbeta och verka även i den merperifera delen av vårt land. Annars blir , även om BNP totalt växer, ettför många människor fattigt land. skrivning ibetänkande nr 13 visar medvetenhet om problemen i län. Men några riktadeåtgärder utöver vad som fastslogs finns inte . Det gälldedå att centralt stöd skulle kunna lämnas till teknikspridningsprojekt. Den teknikutbildningpä mellannivå som är föreslagen vid välkomnas varmt. Men detär ganska symptomatiskt för hur de perifera delarna behandlas. Kalmarhögskolefilial måste för att få denna utbildning lämna ifrån sig sinlärarutbildning om 54 platser. Jag har föreslagit att högskolan i stället skallbli ett tekniskt-hurnanistiskt centrum för sydöstra med både tekniskutbildning och lärarutbildning. Infrastrukturella åtgärder är nödvändiga för länet utanförcentra. Först och främst måste E 66 få det stöd från väganslaget som ärnödvändigt om den skall kunna fungera som vår önskvärda pulsåder för både inom-och utomlänsförbindelser. I har vi hyggliga tåg- och flygförbindelser,men i norra och mellersta delarna av länet har säkerligen de dåligakommunikationerna bidragit till det minskade antalet arbetstillfällen och denstora utflyttningen. är t. ex. flyget på i fara. när vi i ställetborde ha ökade flygförbindelser i det långa länet. Den statliga sysselsättningen i län åren av delägsta i landet. Om vi hade haft genomsnittlig nivå på den statliga sysselsättningen, skulle vi hahaft ytterligare 5 000 statliga arbeten, en nästan 50-procentig ökning. Utlokalise- ringen av Teleskolan och några mindre delar av var ett välkommet tillskott, som dock inte har växt i den takt man kanske hade hoppats. Därför är det glädjande att generaldirektör nu föreslär att i stället för skall bli centrum för den nya enheten Telever ket-Utbildning. Detta kan betyda minst 10 nya arbetstillfällen och en 47 Regionalpolitiken, m. m. ytterligareförstärkning av såsom utbildningscentrum. Utvecklingen även på andra områden visar att det snarareär det sorn redan finns som växer än att nya enheter kommer till. iKalmar beräknar öka antalet anställda med 100 personer. iOskarshamn ökar sin produktion , vilket innebär ca 30 nyanställningar.Det är glädjande men inte alls den satsning med 600 milj. kr. som aviseradesfrån socialdemokratiskt håll i samband med nedläggning. Varven är äveni vårt län en krisbransch, och av de för våra förhållanden stora varven iKalmar och återstår tyvärr bara rester. I likhet med vill jag vädja till de storaföretagen att än mer undersöka möjligheterna till regionala satsningar i Kalmarlän, t, ex. att söka underleverantörer där. Åven utvecklingsfonden arbetar meddenna fråga. Fonden bör därtill också satsa mer på serviceföretag, inte minstinom turistnäringen, som är så viktig för vårt län. hindrar dockonödig byråkrati utvecklingsfonden frän att stödja de lämpligaste projekten. Avbyråkratisering, ändrade skatteregler, högre länsanslagoch en aktivt arbetande regionalpolitisk kommission är exempel på generellaåtgärder, som kan bilda grunden för en utveckling i regionerna. För att fåeffekt måste man emellertid kunna ta till vara enskilda initiativ och stimuleraentreprenör-skap. tro på individen och på valfrihet hoppas jagskall medverka till lösningar med anpassning till de olika förhållanden sompräglar vårt land, inte minst i det som här kallas periferin. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till dereservationer som stöds av och i övrigt bifall till utskottetshemställan. 44 (): Jag har lyssnat till de flesta av de drygt 80anförandena och replikerna i årets tvädagarsdebatt om regionala problem ochregionpolitik. Det är klart positivt att vi har fått en ordentlig debatt omdessa, för mycket stora delar av vårt land. helt avgörande framtidsfrågor. Menjag är besviken över att mänga debattörer har utnyttjat debatten förmisstånkliggöranden och konfrontation i stället för att begagna möjligheten attge besked om vilka konkreta åtgärder som man anser nödvändiga att vidta. Det har varit svårt att finna någon samstämmighet mellanden uppfattning om att här behövs "en nationell samling" som deborgerliga utskottsledamöterna har uttryckt i reservation 7 och vadutskottstalesmännen för dessa partier har framfört här i debatten. Mångatalesmän har gjort det enkelt för sig genom att lägga all skuld för dagensobalans i sysselsättning och utveckling på regeringen. Så är det ju inte,vilket man borde kunna medge. Samma talesmän har försökt beskriva situationenså, att allt var bra under de fyra borgerliga regeringarnas tid till1982. Det hårde gjort i tron att folk har glömt den avveckling sornregionpolitiken genomgick under senare delen av de åren, när man hade givit uppde medel som varit så framgångsrika : styrningen medinvesteringsfondsmedel, utlokaliseringen från , de årliga ökadestödinsatserna, m.m. Ingen kan väl ha glömt att inflyttningen till Stockholmtog fart i slutet på de borgerliga regeringsåren. ökade Stockholmsfolkmängd dubbelt så växte arbetslösheten i skogslänen till PrOt.1985/86:150 nästan 45 000 personer med en ökning på nära 10 000. Vi tappade drygt 30 000 industrijobb i de sju nordligaste länen under de för [ ' regionalpolitikenolyckligaste åren, osv. Ingen kan väl ändå skylla den ° ' utvecklingenpå . eller ? Ett av de stora problemen med de senaste årens mycketnegativa befolkningsomflyttning har varit att det nu finns jobb att flytta tilli Syd- och . Sådana fanns inte och börjanpå . Ett problem är att regeringen inte har denstyrfunktion över storföretagens utvecklingsplanering som man hade i början på1970-talet. 1 vår skogslänsmotion A427, undertecknad av åtta socialdemokratiskaledamöter från de sju nordligaste länen, är ökade styrmöjligheter övernäringslivet ett av de tyngsta motionskraven. Jag är glad över det besked påden punkten som industriministern gav häri debatten i gär-det var betydligthoppfullare än utskottets ställningstagande. Jag noterade också att industriministern gav hopp omresultat för vårt andra motionskrav om snara beslut orn utflyttning av statligtmyndighetsutövande från ut till länen. Det var ett bra besked. Ett annat glädjande besked - helt i enlighet med vårmotions krav - var satsningen på den högre utbildningen i den norra delen avlandet. Jag hoppas också att vårt motionskrav att statliga verk iframtiden skall ta regionalpolitiska hänsyn i sin verksamhetsplanering skall haframgång. Åven på den punkten fann jag industriministerns besked hoppingivande. Jag kan också konstatera att på dessa punkter kommer vårskogslänsmotion A427 att kunna registrera otroliga framgångar, trots attyrkandena i arbetsmarknadsutskottet mynnat ut i avslag. Det viktigaste är juändå att det blir resultat. Att vår motion dessutom har kunnat medverka till att detre borgerliga partierna kunnat förenas på en enda punkt i det digrautskottsbetänkandet kunde väl också ses som en framgång. Jag menar då vårtförslag om en kommission för skogslänsfrägor. Men det är ingen kommission - annat än till namnet - somde borgerliga har föreslagit i sin reservation 7. Att ha en kommission med tiopersoner, kanske fler, som skall arbeta , kanske längre, årenutredning-och det vill vi inte ha. Det var inte meningen med vårt förslag. Jag har god erfarenhet av ett kommissionsarbete - iekokommissionen 1983. Men det som gjorde det arbetet så effektivt och så framgångsriktvar att vi var bara tre ledamöter och att vi fick en snäv tidsgräns på ett år.En utredning som man kallar kommission, av det slag som de borgerliga lyckatsena sig om, betackar vi oss för. Vi tycker nog att vi även på den här punkten har vunnit framgångoch att vi, som utskottet uttrycker det, "i huvudsak är tillgodosedda" med attregering en har tillsatt en samordnande statssekreterargrupp sedan vår motion skrevs och att industriministern har lovat att förändra sammansättningen och inriktningen av till ett samordningsorgan med förank ring i partierna. Att rådet skall få ny inriktning på arbetet anser vi nödvändigt. 4 protokoll 1985/86:150 Prot.1985/86:150 Jag kommer med stort intresse att summera vadsom blev resultatet,och jag hoppas att vi åtta motionärer då skall kunna se att vad vi föreslog ivår motion A427 till /86 på alla punkter har kommit att blitillgodosett, trots att arbetsmarknadsutskottet föreslog avslag pä motionen. Idetta anförande instämde (). Anf.45 (): I sammanfattningen till arbetsmarknadsutskottets betänkandenr 13 finns en rubrik betitlad Utvecklingen i länen. Under denna rubrik stäratt läsa: "Avslutningsvis tar utskottet upp utvecklingsproblem i skildalandsdelar och avstyrker därvid yrkanden i en rad motioner om insatser av skildaslag för att främja utvecklingen i län och regioner." Det är sannerligen ingen upplyftande läsning, allra helstsom större regionalpolitiska insatser så väl behövs i stora delar av vårtland.Den regionala balansen har nämligen under senare är kraftigt försämrats. har i anslutning till utskottetsställningstaganden till motioner som rör utvecklingen i länen avgivit flerareservationer som jag inledningsvis yrkar bifall till. Enligt uppfattning har alla människor rätt tillarbete, god miljö och en bra service. Det innebär att regionalpolitiken måstevara ett instrument för decentralisering och att de regionalpolitiskastödåtgärderna måste ha sin utgångspunkt i en uttalad vilja och en medvetenhetorn att det är nödvändigt att försöka bryta den ogynnsamma utveckling som vi nuhar i stora delar av värt land. Åven i finns det ett stort behov avaktiva regionalpolitiska insatser. och jag har i motion A484belyst situationen i framför allt östra delen av . Den delen avvårt län är en avfolkningsbygd som i stort sett har samma problem som en stordel av landets regionalpolitiska stödområden. 1 planeringssammanhang brukar vårt län indelas i tredelar: Jönköping-Vaggeryd-delen, den sydvästra länsdelen och den östralänsdelen. Den senare innefattar sex kommuner: , , , ,och , Det finns stora regionala olikheter i vårt län. Om vistuderar befolkningsminskningen, finner vi att befolkningen i länet sornhelhet minskade med 625 personer mellan är 1983 och . Men i östralänsdelen minskade befolkningen med 1 540 personer. Under1985 minskade befolkningen med 750 personer. Det visar att befolkningen i dennadel av länet minskar i accelererande takt. Att befolkningsutvecklingen har blivit så negativ i östralänsdelen beror på de stora förändringar som har skett på arbetsmarknaden.Mänga arbeten inom träindstrin har försvunnit. Men även pälsindustrin i Tranåshar i stor utsträckning förlorat mark, för att nämna ett par exempel'. I fråga om den pågående tekniska omvandlingen av s\ensktnäririgsliv ligger utanför landets stora tillväxt-ochförnyelsecentra. Den högre forskningen och utvecklingen, som handhas avtekniska högskolor. branschforskningsinstitutoch storföretag koncentreras till några få platser i landet. Industrin iJönköpings län löper risk att halka efter i det tekniska förnyelsearbete som ärpå gång och som framför allt kännetecknas av en alltmer datoriserad produktion.Här behöver särskilda åtgärder sättas in. Det föreligger alltså ett behov av regionalautvecklingsinsatser. Vi kräver i vår motion en uppräkning av länsanslaget med 2milj. Under innevarande är har länet tilldelats 5,5 milj. kr. Dessa pengaranvänds till investeringsbidrag, glesbygdsstöd, företagsutveckling ochprojektverksamhet. Vidare har vi i länet behov av en vidgning av ramen förkreditgarantier. Det är obestridligt att det s. k. länsanslaget ochutvecklingsfonderna är de mest effektiva operativa instrumenten inom detgällande regionalpolitiska stödsystemet. Den socialdemokratiska regeringen haremellertid föredragit att satsa mer på kortsiktiga arbetmarknadspolitiskaåtgärder i stället för att prioritera resurser till mer varaktiga insatser. Närdet senaste regionalpolitiska beslutet fattades yrkade vi icenterpartiet att de ekonomiska resurserna till regionala utvecklingsinsatserkraftigt skulle förstärkas, och det gör vi även . Det är inte bara vi i som har krävt enutökning av anslagen till regionala utvecklingsinsatser, utan det har man ocksägjort i andra län. Åndå har regeringen inte nöjt sig med att bara föreslå ettformellt oförändrat anslag utan i realiteten har regeringen t. o. m. gjort enanslagsnedskärning. Ett belopp pä 10 miljoner skall nämligen användas för attkompensera de regionala utvecklingsfonderna för den minskning med samma beloppsom görs av deras reguljära anslag. Det menar jag är att ge med den ena handenoch att ta tillbaka med den andra. I den situation som råder i många län, med snabbttilltagande regional obalans, kan inte acceptera nedskärningar avmedlen för regionalpolitiska insatser. Det har vi också påtalat i denreservation i vilken vi begär medelsanvisning. Näringslivet har en mycket svår situation i våraglesbygder. Det gäller därför att slå vakt om de näringsgrenar som finns. Jord-och skogsbruket är en näringsgren, som dessutom har mycket stor betydelse. I är av befolkningen direktsysselsatt inom jord- och skogsbruk. Om hänsyn tas till vidareförädling,handel, lantbrukets köp av varor och tjänster är av länets befolkningberoende av jord- och skogsbruk. Det innebär att vart tredje hushåll iJönköpings län är beroende av jordbruk och skogsbruk, skogsindustri ochlivsmedelsindustri för sin försörjning. Kombinationen jord-skog är den dominerande företagsformeni . Förutsättningen för glesbygdens överlevnad är också att jordbruksdelenav företagen hälls intakt. Den jordbrukspolitik som förs är emellertidett hot mot de areella näringarna och mot den landsbygdsstruktur som krävs föratt insatser av annat slag skall bli meningsfulla. har i en partimotion begärt att ettutvecklingsprogram för landsbygden skall tas fram. Målsättningen med dettaprogram skall vara att forma en strategi för en levande landsbygd. Detta hartidigare utvecklats i debatten i kammaren och tas också upp i reservation nr 18i betänkandet. Regionalpolitiken, m. m. Regionalpolitiken, m. m. Det finns möjligheter på landsbygden - vad som ärangeläget är att kunna ta till vara dem. Vi har i vår motion också tagit upplandsbygdsutvecklingen. Som vi ser det är det nödvändigt att det i länet finnsen person som har speciellt ansvar för landsbygdsutveckling och som är placeradpå . Resurser borde avsättas till en sådan tjänst. "Landsbygdsutvecklaren" skall, som vi ser det,kunna bedriva en aktivt uppsökande verksamhet och stimulera samt ge impulsertill människor på landsbygden och i mindre tätorter att ta vara på den egnabygdens möjligheter till försörjning. Han kan stimulera till"nytänkande", vid behov ge råd till enskilda med konkreta idéer tillverksamhet och tjäna som kontaktlänk till berörda myndigheter. Vidare är det angeläget att den ekonomiska forskningen omlandsbygden kan utvecklas. Detta skulle kunna ske genom att en forskarassistentmed denna inriktning finns på . Detta är idéer som kanvara väl värda att fundera över när man arbetar vidare med regionalpolitiken.Jag utgår från att man också gör det. finns det, som jag inledningsvissade, inget annat än avslagsyrkanden på vår länsmotion, liksom på många andrasmotioner, från majoriteten i utskottet. Det rnan från utskottsmajoritetens sida sträcker sig tillär att konstatera -vad gäller sydöstra , inbegripet län-attproblemen även i fortsättningen måste uppmärksammas av statsmakterna ochcentrala myndigheter. Detta är i och för sig bra, men det krävs resurser. Vihar alltså från lån yrkat på ytterligare medel för satsningar somskulle kunna hjälpa oss att komma till rätta med en del av de problem sorn vårtlän har. Det är bara att beklaga att utskottsmajoriteten inte harsträckt sig till att utöka länsanslagen i enlighet med vad begärti sina motioner. Med det anförda, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna nr 18, 61 och 69 i betänkandet och till övrigacenterreservationer beträffande regionalpolitiken. Idetta anförande instämde (). Anf.46 (vpk): Jag kan meddela att jag inte kommer attutnyttja hela den taletid jag har anmält. Jag tänker endast berörareservationerna 40 och 55. Reservation 40 gäller stödområdesindelningen, som jag vetatt regeringen inte är benägen att ändra på. Men kan det förbättra situationenför de berörda kommunerna att tillfälligtvis föras upp i ett annat stödområde,bör man göra detta.