prot · G909155 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är säkert minst lika lugnande som om man i stället låtermassmedia gå ut med den - vilket ju har skett i detta fall. Överläggningen var härmed avslutad. Om gränsvärden för dioxinutsläpp 35 § Svar på fråga 1985/86:596 om gränsvärden fördioxinutsläpp har frågatjordbruksministern om han är beredd att snabbt vidta åtgärder för att minskautsläppen av dioxiner och, som redovisats i en särskild rapport frånkemikalieinspektionen, införa gränsvärden för dioxinutsläpp. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Av svar som tidigare lämnats i har framgått attregeringen uppmärksamt följer frågan om dioxiner och andra liknande ämnen imiljön. Regeringen har också förvissat sig om att svenska forsknings- ochutredningsinsatser på området bedrivs i den omfattning och med den intensitetsom är möjlig med hänsyn till omständigheterna. Dessa insatser redovisas i mittsvar i om minskning av dioxinutsläpp med avgaser frånbilar. Den i frågan angivna rapporten är ensammanställningspromemoria som är utförd av en enskild tjänsteman. Det haruppgivits för mig att varken eller kemikalieinspektionen hartagit ställning till promemorians innehåll. Promemorian ingår i detutredningsarbete som pågår om dioxiner. Detta utredningsarbete, somsammanhålls i huvudsak av , omfattar alla de delfrågor sominryms i dioxinproblemet såsom utsläppskällor, t. ex. avfallsförbränning,biltrafik och industriell verksamhet, spridningsmekanismer, giftighet och andraeffekter på miljön och möjliga motåtgärder. Frågan om dioxiner i miljön kommeratt tas upp vid sammanträde med styrelse . Regeringen har, främst med anledning av risken förbildning av dioxiner vid avfallsförbränning, givit ochenergiverket i uppdrag att utreda bl, a, de miljömässiga förutsättningarna försådan förbränning. Uppdraget kommer att redovisas till regeringen . Jag ser med stort allvar på de risker som är förenade meddioxiner i miljön. Det är nödvändigt att vi skyndsamt kommer till rätta meddioxinproblemet. Vilka ytterligare åtgärder som måste vidtas, inkl.införandet av gränsvärden, kommer vi att ta upp till värdering när naturvårdsverketsredovisning föreligger. 183LENNART BRUNANDER (c): Jag tackar statsrådet för svaret. Dioxiner ärbesvärliga kemikalier, restsubstanser eller vad man nu vill kalla dem. De ärmycket giftiga även i små mängder. Precis som DDT och PCB anrikas i denäringskedjorna och haren mycket lång nedbrytningstid. Därför kan mycket småmängder bli ganska förödande både för miljön och för människor ochdjur. De få försök som har gjorts på det här området har visat att denmänskliga organismen tar skada. Dioxiner uppkommer, såsom sades i svaret, på många olikasätt - från den kemiska industrin, genom bilavgaser osv. - men den absolutstörsta delen uppkommer genom sopförbränning. På det området kan mannaturligtvis göra en hel del. Det allra radikalaste sättet är att minskamängden sopor som förbränns.Vi har i det här landet 1 sopor åriigen, och hälften däravförbränns . Vi borde kunna minska sopmängden, och vi borde kunna sorterasoporna i större utsträckning än vi gör. Det är åtgärder på detta område somman i inledningsskedet borde kunna vidta. Vi vet mycket litet om vad som händer och på vilket sättdioxinerna uppstår vid förbränning. Det måste vi ta reda på för att kunna kommatill rätta med problemet. Vi kan läsa om det i rapporten . Detär bra att regeringen uppmärksammar problemet och tar det på allvar, men det ärinte nytt. Det är man började ställa saken på sin spets med deupptäckter man då gjorde. Jag skulle vilja veta vad energiministern egentligen villföreslå för att minska sopmängderna, för att öka kunskaperna och för att införa gräns värden. ' Om förbud mot vissa kemikalietester När det gäller forskningsinsatser omdioxinfrågor är absolut världsledande, satsar mer och har gjort dettidigare än något annat land. Vi börjar närma oss den punkt när vi harbeslutsunderlag för att kunna gå vidare med detta. Vad gäller frågan om sopmängder vill jag säga att omLennart Brunander frågat om det skulle jag ha svarat att det är självklart attdet viktigaste vi kan göra är att se till att vi för det första inte får såmycket sopor att ta hand om och att vi för det andra sorterar dem så att vi kanhantera dem på ett bra sätt. Den saken ämnar jag behandla när jag om ett pardagar skall delta i Svenska renhållningsverksföreningens årsmöte. 185 (): Jag tackar statsrådet för det kompletterandesvaret. Uppenbarligen har vi ganska lika åsikter om frågan, och det är bra. När det gäller sopmängderna har vi faktiskt ett beslutsedan 1970-talet om att sortera mer sopor, och detta går åt galet håll. Vibränner mer sopor i stället för att sortera mer och mer. Egentligen borde intedenna situation behöva vara så allvarlig som den är. hoppas jag att deåtgärder som statsrådet talat om verkligen ger resultat så att något blir gjortsnart. Dioxin är ett av de farligare utsläppen vi har. Det påverkar ossmänniskor på ett mycket negativt sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 36§ Svar på fråga 1985/86:597 om förbud mot vissa kemikalietester har frågat jordbruksministernnär LD-50-tester helt kan förbjudas i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall besvara frågan. Omförbud mot vissa kemikalietester Vid det internationella seminarium som ikemikalieinspektionens regi hölls i diskuterades bl.a. de s. k. LD-50-testerna. Denna testmetod innebär att ett större antalförsöksdjur ges sådana doser av kemiska preparat att av försöksdjuren dör.Vid seminariet rådde en stor enighet om de etiska och vetenskapligainvändningar som kan riktas mot testmetoden. Deltagarna var därför ocksåöverens om att man borde söka alternativa och kompletterandeutvärderingsmetoder. Exempel på sådana är att man i stället jämför de olikaämnenas kemiska struktur, att rnan i stället gör vävnads- och blodtester samtatt man utnyttjar modern datateknik. Ett mycket aktivt arbete med vissa avdessa alternativ pågår i i ett forskningsprojekt vid universitet.Åven i många andra länder pågår likartad forskning. Jag finner det glädjande att man internationellt kunnatenas om att minska användningen av LD-50-tester och att satsa resurser på attta fram alternativa metoder. används LD-50-tester med färre antaldjur . Testmetoden kan tyvärr inte undvaras , men målsättningenmåste dock vara att den pågående forskningen skall kunna leda till sådana rönatt man och i största möjliga utsträckning kan avstå från användningenav LD-50-tester. 187MATS Q (); Jag vill tacka miljöministern för ett brasvar på min fråga. Jag vill också uttrycka min tillfredsställelse över detinitiativ som den nybildade kemikalieinspektionen har tagit vid det omtaladeQECD-seminariet. Som jag anger i min fråga har kritiken mot LD-50-testertvå utgångspunkter. Dels är de vetenskapligt tvivelaktiga, dels är de oetiskaoch kräver ett stort antal försöksdjur. Trots att den vetenskapliga kritikenunder senare år blivit alltmer samstämmig och flera myndigheter, bl. a.produktkontrollby-rån inom kemikalieinspektionen samtLäkemedelsindustriföreningen, ändrat sina bestämmelser och slutat krävaLD-50-test dröjer sig metoden kvar på flera håll i landet. förekom enligt ansökningar om etisk prövning avdjurförsök sådana tester i på statens miljökontrollaboratorium, hosAstra och Kabi Vitrum samt hos FOA i , Min bedömning är att dettautnyttjande av en gammal, tvivelaktig metod beror på slentrian -man kan metoden, har alltid använt den och det är besvärligt att ställa om tillnågot nytt, har också i brev i oktober 1985till mot plågsamma djurförsök vittnat om hur svårt det äratt nå ut med information till dem som avser att komma in med dokumentationöver ett nytt medel. kräver inte LD-50-test. Den metodennämns över huvud taget inte i dess råd och anvisningar. Åndå finns metoden kvaroch test utförs. Det är därför jag tror att ett enkelt förbud vore deteffektivaste för att få slut på användningen av metoden. Det skulle säkertockså stimulera utvecklingen av alternativa testmetoder. Jag delar uppfattning attdet skulle vara utomordentligt bra om vi direkt kunde förbjuda metoden - denkrävs inte som grund för att läkemedel skall bli godkända i Sverige.Anledningen till att det är svårt är att ett antal andra ländersklassificeringssystem för att godkänna läkemedel bygger på metoden. Här liksomi så många andra frågor som gäller miljön måste vi försöka få andra länder attändra sina regler för att helt kunna komma bort från metoden. Jag villdeklarera att regeringens och de svenska myndigheternas inställning är heltentydig: Vi önskar så fort som möjligt komma bort från dessa metoder. Om ökade medel till energiforskning 189 (): Jag är mycket nöjd med den kompletteringen avsvaret. Just på grund av det statsrådet nu sade var det specielltviktigt att seminariet som hölls hade samlat deltagare från intemindre än 16 länder och att det sker en samverkan inom . Överläggningen var härmed avslutad. 37 § Svar på fråga 1985/86:611 om ökade medel tillenergiforskning har frågat mig om jagavser vidta åtgärder för att öka medlen till energiforskning och då medsärskild betoning på användarsidan. Förslag till program för forskning och utveckling inomenergiområdet har överlämnats till regeringen avenergiforskningsutredningen (SOU 1986:31). Förslaget remissbehandlas förnärvarande. Regeringen avser att för framlägga ett samlatforskningspolitiskt förslag . Jag vill mot denna bakgrundinte föregripa remissutfallet när det gäller energiforskningsutredningen ochberedningen av regeringens forskningsproposition. Jag vill emellertid betona attregeringens beslut om direktiven till energiforskningsutredningen fattadesinnan olyckan i Tjernobyl ägde rum. Det är inte möjligt att nu bedöma hur dennahändelse kan påverka inriktningen av den framtida energiforskningen. Detunderlag som kommer att utarbetas inom ram kommer attutgöra ett underlag för en sådan bedömning. 191MARIANNE (): Jag vill tacka energiministern för svaret.Det är posifivt att energiministern är öppen för att olyckan i Tjernobyl kanpåverka programmet i för alternativen positiv riktning. Jag vill baraytterligare poängtera vikten av andelen resurser till användarsidan och tillhushållning blir större än vad den är i det förslag som föreligger. Jag ställde frågan särskilt mot bakgrund av olyckan iTjernobyl, som har fått oanade konsekvenser även för oss här i . Prot.1985/86:155 Oppositionen mot kärnkraften har ju växt ute i landet ochäven inom det socialdemokratiska partiet. Man harpå allvar insett att den risk som vi i centernunder har påtalat är en realitet. Denna fråga kommer ju också attdebatteras här i kammaren . Att i detta läge dra ned anslagen fill forskning kringalternativen måste vara felaktigt. I det tredje energiforskningsprogrammet för1981/82-1983/84 anslogs 1 400 milj. kr. För innevarande treårsperiod anslogs 1200 milj. kr. Redan detta innebär alltså en rejäl minskning. Dessutom har mandragit ned årets anslag med 100 milj. kr. I det förslag till program för kommande treårsperiod somnu föreligger sänks anslagen ytterligare till 1 152 milj. kr. - alltså enganska stor sänkning. Det var just detta som jag ville påpeka med min fråga.Jag är tacksam för svaret och hoppas att energiministern verkligen omprövar ochser till att det blir ett annat belopp som anslås när beslutet fattas. Jag vill understryka att mitt svar rätt när jag säger att vi naturligtvis måste bedöma den härfrågan med nya ögon i dagens läge. Sedan vill jag bara i rättvisans namn betona en sak till.Frågan om hur mycket som satsas på utveckling av ny teknik skall bedömas iljuset av hur mycket vi satsar totalt på forskning, utveckling ochmarknadsintroduktion. När det gäller det senare ledet har vi satsat . Av dem har 7 miljarder kronorsatsats sedan regeringsskiftet . Det har inte funnits någon period isvensk historia där så mycket resurser totalt sett har satsats på hushållningoch ny teknik som under den nuvarande regeringens mandatperiod. 193 (); Vi skall kanske inte i och för sig diskuteranär man har satsat pengar på energiforskning. Men det är ju också under den härperioden som man har kommit i gång med energiforskning. Det tog en viss tidinnan man kunde utveckla alternativen och kunde komma i gång med forskningen,så det är ganska naturligt att det har blivit på det här sättet. Men ser vinödvändigheten av att verkligen fortsätta och intensifiera denna forskning. Överläggningen var härmed avslutad. 38 § Svar på fråga 1985/86:602 om polisenssäkerhetskontroll i har frågat mig om jagär beredd att vidta åtgärder så att de vilka av säpo betraktas som"säkerhetsrisker" och av detta skäl diskvalificeras från vissatjänster får besked om säpos underlag. Jag utgårfrån att med sin fråga syftar på utformningen av den s.k. kommunikationsregeln i 13 § personalkontrollkungörelsen. l-'6 bestämmelsen slås fast att den somär föremål för personalkontroll skall ha rätt attta del av och yttra sig över de uppgifter som kan komma att lämnas ut om honomfrån . Undantag gäller för bl. a. sådana uppgifter som ärföremål för annan sekretess än registersekretessen, t. ex. spaningsuppgifterrörande brottslig verksamhet. Enligt min mening är det självklart att sådanauppgifter normalt inte kan lämnas ut, om man på allvar vill skydda oss motbrott mot rikets säkerhet. Med hänsyn fill de väsentliga säkerhetsintressen som härstår på spel ser jag inte några förutsättningar att utvidga insynsrättenför den enskilde. Jag vill tillägga att det inte är som görbedömningarna i tillsättningsärendena. Ansvaret för dessa ankommer odelat påanställningsmyndigheten. 195 i (m): Till skillnad från vad som varit fallet närdet gällt en del andra svar som jag har fått från statsrådet är jag nöjd denhär gången. Jag tillhör den kategori svenskar som är övertygade om attvi på allvar måste skydda oss mot brott mot rikets säkerhet. Men jag menar måste vara mycket noga med att inte i alltför många fall användadessa paragrafer. Det är ju trots allt bekymmersamt för den enskilda människansom söker ett jobb, om det visar sig att hon inte får det - och man sedan intevill säga varför. Jag kan förstå, herr talman, att man i undantagsfall måstetillgripa den här bestämmelsen för att skydda rikets säkerhet, men jag hoppasatt man är mycket restriktiv när man tillämpar den. Det fall som harvarit aktuellt i massmedia hoppas jag är sådant, om någonting kommer ut om bakgrunden,att man verkligen har torrt på fötterna. Det skulle vara en oerhörd tragedi, omdet visade sig att man fattat ett beslut på felaktigt underlag som sedanraserat en enskild människas karriär. Om rätten att försälja handbojor, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. 39§ Svar på frågorna 1985/86:604 och 612 om rätten att försälja handbojor, m. m. har frågat mig, om jag ärberedd att ta initiativ till att i lag förbjuda försäljning av handbojor, s. k.fängsel, i den öppna handeln. Vidare har frågat vilka åtgärderjag avser att vidta för att förhindra att sådana fängsel används vid rån ochannan brottslig verksamhet. Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. Av de allmänna bestämmelserna i följer attföremål som har använts som hjälpmedel vid brott eller på grund av sinsärskilda beskaffenhet och omständigheterna i övrigt kan befaras komma tillbrottslig användning kan förklaras förverkade. gäller alltså att t. ex. handbojor, somanvänts för att genomföra ett rån eller något annat brott eller som kan befaraskomma att användas i sådant syfte, kan tas i beslag och förklaras förverkade.Jag har för Om rätten att försälja handbojor, m. m. närvarandeinte något underlag för att bedöma, om det härutöver kan behövas särskildabestämmelser som specifikt tar sikte på handbojor. Det är emellertid min avsiktatt närmare undersöka denna fråga. Eftersom jag inte kan se någon rimlig legalanvändning hos allmänheten av handbojor, är jag beredd att övervägalagstiftning. 197 (): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret. Jag trodde ärligt talat inte att det fanns möjligheter att i öppnamarknaden köpa polisutrustning, som skall användas av ordningsmakten vidomhändertagande av stökiga eller farliga personer. Det finns ju heller intenågon som helst anledning att andra än ordningsmakten skall ha tillgäng tilldylik utrustning. Det har visat sig att rånare nu använder t. ex. handbojorför att på ett effektivt sätt oskadliggöra sina offer. Det är högst anmärkningsvärtatt samhället öppet medverkar till att indirekt stödja brottslig verksamhet,eftersom utrustningen saluförs så öppet som sker. Jag och moderata samlingspartiet är verkligen inte någraförbudsivrare, men när det gäller att förebygga brottsliga handlingar får manse saken annorlunda. I svaret säger justitieministern att dessa"hjälpmedel" som kan befaras användas vid brott kan förklarasförverkade. Ja, det är klart, men kan man köpa nya för . i en butik vidSergels torg, avskräcker det verkligen inte att man kan få dem förverkade. I slutet av svaret säger justitieministern att eftersomhan inte kan se någon rimlig anledning till att det skall finnas en öppenförsäljning och att allmänheten knappast kan ha någon användning för handbojor,är han beredd att överväga lagstiftning. Det övervägandet är kanske litetonödigt. Jag hoppas att jag kan tolka svaret så attjustitieministern är beredd att framlägga förslag om förbud mot sådanförsäljning. Qm det är andemeningen i svaret, ber jag än en gång att få tacka. 198GÖTHE (): Jag tackar för svaret. I det framgår av minfråga till justitieministern att jag ser ett förbud mot saluförandet och motinnehavet av s. k. fängsel som rimligt. säger justitieministern att han inte harnågot underlag för att bedöma om en lagstiftning är nödvändig. Jag skall dågenast ge justitieministern underlag för en sådan lagstiftning. Jag har talat med kriminalinspektör vidStockholmspolisen, som för övrigt var den som framträdde i TV-programmet isöndags där svenska folket förvånat fick veta att man kunde köpa sådanafängsel, handbojor och fotbojor, i affärerna. Priserna ligger mellan . förimporterade fängsel från och . för sådana som polisen använder.Båda är i stort sett lika effektiva har jag fått veta. Fängsel är ett ganska nytt inslag i brottsverksamheten iSverige. Det första rånet i med hjälp av handbojor utfördes iseptember . Det var vid ett rån på postkontoret på passiviserades med handbojor. har fyra rån i förövats medhjälp av handbojor - i , vid Sockenplan , iHanden och senast på . I Enskedevardeten värdetransport som blev rånad. Detta rån gav rånarna icke mindre än 4milj. Dessa rån med hjälp av fängsel går till på följande sätt:Rånarna sprejar gas mot ansiktet, i ögonen, på offren. Offren försöker dåskydda ansiktet med händerna och blundar . Snabbt fäster rånarna dådessa fängsel på offren. För att ytterligare försvåra larmandet för offren ochförbättra för sig själva fäster rånarna offren vid något stängsel medytterligare handbojor. På detta sätt vinner rånarna tid. Om kommunernas ansvar för skadeförebyggande insatser, m.m. Överläggningen var härmed avslutad. 40 § Svar på frågorna 1985/86:555 och 556 om kommunernasansvar för skadeförebyggande insatser, m. m. har ställt två frågor tillmig. Hon vill veta dels om jag kommer att tillsätta en utredning om att utvidgakommunernas ansvar för skadeförebyggande insatser, dels om jag kommer att gesocialstyrelsen i uppdrag att se till att skadestatistik börjar föras. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Jag har för avsikt att föreslå regeringen attbesluta om ett uppdrag till att ta initiativ till en centralregistrering av sådana skadefall i befolkningen som behandlas inom denoffentliga hälso- och sjukvården. har i samråd med några landstingundersökt förutsättningarna för en sådan registrering och också påbörjat visstförberedande arbete härför. I uppdraget till socialstyrelsenbör det också enligt min mening ingå att utreda och till regeringen redovisahur miljö- och hälsoskyddsnämnden skall kunna bidra till att förebygga dennatyp av skador. 200MARGARETA (): Jag ber att få tacka för det positiva svaretpå mina frågor. Jag har ställt dem mot bakgrund av att ingen registrering avolyckor sker och att ingen myndighet har konkret ansvar förolycksförebyggande arbete. Alla kan skylla på varandra. Om man skall kunnaförebygga olyckor måste man veta vad som orsakar olyckorna. Det är inte för attskapa nya utredningar i byråkraternas skrivbordslådor eller för att skapa nyaregister som detta krav så envist har rests under många är, bl. a. frånbarnmiljörådet, utan det är därför att vi måste förebygga att olyckor sker. Ungefär en kvarts miljon barn skadas såallvarligt att de måste uppsöka läkare. Ungefär två barn dör vidolyckor. Men hur olyckorna ser ut vet vi mycket litet om. Skadorna iarbetslivet är däremot mycket mer dokumenterade, trots att Prot.1985/86:155 det är i hemmet och som de allra flesta olyckornainträffar. 29 maj1986 tackar statsrådet för det positivasvaret, och jag förväntar mig nu att detta ~ ~.. 7 arbete kommer i gång. Överläggningen var härmed avslutad. 41 §Svar på fråga 1985/86:565 om förordningen om taxa för behandling hossjukgymnast har frågat mig om jagär beredd att låta remisstvånget från läkare vid behandling hos sjukgymnastutgå ur förordningen (1976:1018) med taxa för sjukvårdande behandling m. m.,den s.k. behandlingstaxan. 115 § behandlingstaxan anges bl. a. att arvode ellerersättning utges endast under förutsättning att behandlingen har påkallats avsjukdom och ordinerats av läkare. Frågan om remisstvång för rätt till ersättning frånsjukförsäkringen har tagits upp av i skrivelse till . Frågan har av departementetremitterats till och för yttrande. I avvaktan på vad verken kommer att redovisa i sinayttranden är jag inte beredd att lämna något besked i frågan. 202 (): Jag ber att få tacka sjukvårdsministern för svaret. Sjukgymnasternas utbildning och yrkesroll har ju genomgåtten betydande utveckling , när remisstvång ansågs naturligt.Deras självständiga yrkesutövning och det egna yrkesansvaret var skälet tillatt de fick egen legitimation. har legitimerade sjukgymnastertillräckliga kunskaper för att kunna avgöra om läkare bör konsulteras förbehandling. Av sjukgymnasternas etiska regler kan man också utläsa attde anser att läkarundersökning bör ske i normalfallet men att det finnssituationer där diagnos och behandlingsindikation är så pass klar att undantagifrån den regeln är motiverad. Vi är säkert överens om att patientsäkerheten måstegaranteras i alla lägen men att det inte bör ske till priset av att enprofessionellt seriöst arbetande yrkeskär omyndigförklaras. Därför var detriktigt att regeringsrätten fastslog att remisstvång inte föreligger. Därmed förefaller det också rimligt att försäkringskassanbetalar ersättning också när läkarremiss saknas. Överläggningen var härmed avslutad. 42 §Svar på fråga 1985/86:576 om idrottsutövares rätt till ersättning frånförsäkringskassa har frågat mig om regeringenavser att vidta åtgärder så att idrottsutövare, för vilka inbetalasarbetsgivaravgifter, garanteras ersättning från försäkringskassa. Inkomst av idrottsutövande betraktas efter en dom iregeringsrätten numera som inkomst av förvärvsarbete och grundar därmed ocksårätt till sjukpenning för idrottsutövare i samma utsträckning som för andrasjukpen-ningförsäkrade. En förutsättning för rätt till sjukpenning är attarbetsförmågan är nedsatt rned minst hälften på grund av sjukdom.Arbetsförmågebedömningen görs i förhållande till den sjukpenningförsäkradessamlade arbetsinsats. För den som har flera arbeten innebär det att omsjukdomen hindrar honom från att utföra minst hälften av den samladearbetsinsats som han utför som frisk kan han få sjukpenning. I det fall LarsSundin refererar till har uppenbarligen idrottsutövningen utgjort mindre änhälften av den samlade arbetsinsatsen. finns det endast två sjukpenningnivåer, heleller halv sjukpenning. Ersättningsnivåerna inom sjukförsäkringen är dockföremål för utredning. Utredningen (S 1985:2) om sjukförsäkringens roll, dens.k. rehabiliteringsutredningen, skall bl. a. ta ställning till frågan om fleraersättningsnivåer inom sjukförsäkringen. Förslag väntas senast under våren1987.