prot · G909105 · 1985-12-31 00:00:00 — Egentligen tycker jag, herr talman, aff det är enegendomlig livsmedelspo-lifik, när man subventionerar konsumfi(3nen av fet matsom smör och fläsk men lägger uf handelshinder som fördyrar konsumtionen avgrönsaker, Def är klart att några tekoproducenfer i f, ex, Irlandskulle tjäna pä de svenska handelshindren. De irländska företagen kan julättare sälja sina skjortor i , eftersom på grund av desvenska handelshindren har svårare atf få in sina produkter här. Jag tyckerbäde och nu bör svara pä frågan, varför de tyckeraft ett sådant sysfem är värt aff slå vakt om. Vad är det för fel pä aft manskall få köpa billigare skjortor från än importerade skjortor fränIrland? far ändå vissa steg åt mitt håll. Han sägeraff svensk tekoindustri nu bör "förbereda sig pä ett läge därhandelspolitiska skyddsåtgärder inte kan påräknas i den omfattning som nugäller". Detta är ett steg i rätt riktning, i liberal riktning, till nyttaför människorna i värt samhälle, 10 () replik: Def jag syftade på och som jag saknar iufrikeshandelsdekla-rationen är aft man, när man talar om krav som ställs påarbetsmässig och geografisk rörlighet, infe nämner någonting om de krav somdefta ställer på svensk regionalpolitik. Jag saknar den polifik och de medelsom då krävs i , Jag skulle kanske kunna fa eff ännu tydligare exempel. Detär naturligtvis eff problem aft vi har ett stort överskott i livsmedelsproduktionen här i , Hela bilden präglas mer av den snedvridna internationella markna den än av def som egenfligen borde angå oss mer, nämligen def faktum aft mänga människor i världen svälter. Det är ett annat exempel pä hur man här i 34 inte fångar in de grundläggande och vikfiga signalerna i den internafionellasituationen utan försöker göra en svensk överproduktion av Prot. 1985/86:105 livsmedel fill ett "oöverstigligt" problem, Jag skall inte orda mer om detfa, men def var bl, a, dessatvå exempel jag tänkte pä när jag talade om bristande avvägningar. Man kannaturligtvis räkna upp rader av områden, men jag tror infe att vi behöverfördjupa debatten i det avseendet, för vi är väl i huvudsak överens. De här problemen kommer givetvis igen påkrigsmaterielområdef, som jag redan nämnt, och pä data- och elektronikomrädet,där det krävs insatser pä hemmaplan därför att vi vill skapa en viss trygghet ivår egen ekonomi. Vi vill inte - jag vef infe om def är till skillnad frånHädar - fränsvära oss den tryggheten. Vi vill ha en viss självförsörjning,och vi är beredda att betala en viss försäkringspremie för aft uppnå detta, Defär klok polifik för villaägare, och det är klok politik ocksä för eff land,eftersom vi inte lever i den bästa av världar, som ständigt och oföränderligtär lugn och stabil. Vad det handlar om - det är egenfligen mitt svar ocksätill - är helf enkelt atf infe bara resonera kortsiktigt utan helatiden vara medveten om de risker som ligger i sårbarhet och beroende avomvärlden och aft def på kort sikt kan kosta en del för oss själva attupprätthålla en självförsörjning och en trygghet i vårt eget land. Men då kanvi också satsa på en öppen attityd till frihandel, 11 (vpk) replik: Först gör def i principalldeles riktiga påpekandet, atf man mycket väl skulle kunna föra en kritiskdiskussion liknande den som jag tidigare förde om den kapitalistiska delen avdet ekonomiska världssysfemef visavi Comecon, Det är alldeles rikfigt att dentypen av maktpolitiska förhållanden finns också där. Däremot kan man väl knappastsäga atf def råder större ojämlikhet, och aff klyftorna är större inomComecongruppen än i världen i övrigt. Men man kan mycket väl föra en sädankritisk diskussion, därför att även om planekonomiernas allmännautgångspunkter, villkoren för deras ekonomiska uppbyggnad och handeln dememellan skiljer sig väldigt mycket från den kapitalisfiska världens, så finnsdef naturligtvis företeelser där som man mycket väl kan göra till föremål fören ytterst kritisk analys. Man kan i viss mån kritisera en form av dogmatism imotsatt gestalf, dvs, som med motsatta förtecken uppträder bland liberaladogmatiker i den kapitalistiska världen. Min strävan med det inlägg som jag hållit inledningsvishar just varit aff komma ifrån den här typen av magistrala schabloner som manallfid hör och den litet överdrivna och sjukliga vördnaden för aff allt som gårpä export är så bra- def skall man pä allt säff främja-och i stället fråga;Vilka konsekvenser får def för den allmänna strukturen? Vilket pris betalar viför detta? Hur påverkar def vär syn pä de arbetandes samhälleliga läge? Bör vita fill vara deras kunskaper om vad vi utsätter den internationella ekonominför genom aff vi utarmar den på vissa former och specialiteter för attkoncentrera oss pä andra? I detta ligger en allvarlig problemafik. Jag försökte t, o, m, benytta mig, socialist som jag är,såsom slagträ av en del analytiker i , som har framträtt pä senare tid och som utifrån sin gediget borgerliga och ekonomiskt liberala åskådning kritiserar 35 Prot.1985/86:105 just den typ av exportfilosofi som dominerar i Förenta Staternaoch som också i det i defta avseende ganska amerikaniseradeSverige dominerar , ,.,,,, tänkandetbland företagsledare och stora delar av det ekonomiska efablisse- Handelspolittsk debatt " mangetsamt bland ekonomerna pa det akademiska planet. Jag tror aft man annars, omman infe för en sådan kritisk diskussion, riskerar att frampa ned sig i ettensidigt synsätt, som egentligen bara är den ideologiska skylten för eff mycketkrasst ekonomiskt intresse, som inte gagnar hela folket, utan som hör hemma i enmycket liten och snäv krets av människor. sade, alldeles riktigt, att hanskulle kunna göra en liknande kritisk granskning av systemet i Sovjetunionenoch dess allierade i Comecon. Det var just det jag menade när jag sade att JörnSvensson egentligen inte analyserade - fast han hävdade def - frihandeln sämycket som maktrelationer i världen. Dem finns det förvisso skäl aft granska,såväl i kapitalistiska som i kommunistiska samhällen. Det var välegenthgen.inte någon analys av frihandelns för- och nackdelar sä mycket som avojämlika maktförhållanden och hur de kan påverka staters självständighet,utveckling och liknande. Då kan man ställa frågan: Hur har dessa maktförhållande,som är ojämlika, påverkat vårt eget land? är ett av de kanske mestutrikeshandelsberoende länderna i världen och har varit def under mycket långfid. Jag bortser nu från medeltiden - jag skulle, herr talman, kanske ha kunnatbörja där, men jag skall börJEi med 1500-falet. Då blev vi reellarävaruexportörer som ett u-land, framför allt pä träsidan. Vi hade inte kraftatt marknadsföra produkterna själva, utan det var holländare som marknadsfördede svenska trävarorna ute i världen. Sedan under 1600-talef, inte minst medhjälp av rönen från utvecklingen i andra länder, utvecklades vär industri päjärn- och stålsidan, och vi fick efter hand en stark ställning i fråga omkopparexporten, och järnmalmsexporfen - som dominerade på 1700-talef-överfördes till trävaruexport osv. Under många olika skeden i vår historia har alltsäutrikeshandeln och sårbarheten pä grund av beroendet av andra länder varitmycket avgörande för vår utveckling, har fortsatt att vara ettutrikeshandelsberoende land med en levnadsstandard som är bland de högsta ivärlden - i varje fall om vi i jämförelsen vill räkna in en del av deutvecklade länderna, har vi en jämnare fördelning än andra. Man kan då ställasig frågan: Har detfa ufrikeshandelsberoende, så atf säga netto underårhundradenas lopp, varit till förfång för den utveckling som lett fram tillden svenska sociala välfärden? Eller har def varit ett stöd? Jag är tämligenövertygad om att det snarare är tack vare det sätt på vilket har kunnatutnyttja sitt utrikeshandelsberoende än trots värt ufrikeshandelsberoende somvi såsom liten nation dock har nått en hög grad av självständighet, god socialomsorg och hög levnadsstandard. En historisk återblick pä värt lands förhållanden visaratt utrikeshandeln snarare har varit till hjälp än till förfång för denna utveckling, som ihuvudsak har varit posifiv för vårt lands medborgare, vår trygghet och sociala välfärd '" och inte minst för värsysselsättning och relativt låga arbetslöshet. Jagtror att är htet ohistorisk när han just i det här avseendet Prot. 1985/86:105 gör en jämförelse med , är förvisso ett land som på många sättär präglat av amerikanskt kulturmönster - på gott och ont - men just när def ~ gäller debatten omexportens roll i samhället som drivkraft för både " maktgrupper och andra ärdet snarare sä aft som en kontinent har tillhört de ländersom varit selfcontenf, som man säger i , och som alltså infe ansett sig varaberoende av omvärlden utan mera sett sig som oberoende, så att landetsutveckling kunnat styras enbart av interna krafter. Det är ju nu närutrikeshandeln börjat spela en roll för som man där något oförberett märkereffekterna av utrikeshandeln, och det uppstår en debatt, också avprotektionistisk art, en debatt som vi, med vår vana vid att hanterautrikeshandeln och dess betydelse , inte har nämnvärt utvecklat iSverige, Därvill jag instämma i vad sade när han pekade på de avvägningarsom handelspolitiken handlar om och den gardering mot sårbarhet som självfalletär en följd av specialisering. En av de konflikter som både ochOlof har pekat på är hur samhället i största möjliga män måstegardera sig inom industripolitik, forskningspolifik och annat för att kunna haen öppen attityd mot omvärlden. Jag håller med dem pä den punkten. Någrakonkreta frågor restes. En gällde valutautredningen. Det torde vara bekant förriksdagens ledamöter aff denna utredning har varit pä remiss och är föremålför vanlig beredning i kanslihuset och att något ställningstagande till enutredning som befinner sig på remiss och sedermera under beredning givetvisinfe görs av regeringen i en handelspolitisk deklarafion utan ju kommer förstnär regeringen har berett frågan. Menpå den punkt som berördes speciellt, nämligen den nordiska kapitalmarknaden,där man efterlyste en nordisk gemensam kapitalmarknad, har vi försökt, bådefrån svensk sida och i de övriga nordiska länderna, aff se om def inom är möjligt att ha en självständig nordisk kapitalmarknad. Visar det siginte möjligt, bör vi ändå kunna konstatera att det förhållandet att vi intekunnat etablera denna nordiska kapitalmarknad som en självständig formell enhetinte på något sätt har hindrat börsintroduktionen i av de nordiskaföretag som har velat komma hit. Det har heller inte varit något hinder för denintensiva företagsintegrafion som pågår, inte minst mellan och ,där finsk industri i allt större utsträckning etablerar sig i och därockså norsk industri etablerar sig. Tradifionellt har ju mönstret varit detmotsatta; att svensk industri har etablerats i de andra nordiska länderna. Vivälkomnar denna infegrafion, som inte har hindrats på något sätt av bristen påjust den liberalisering som både och pekar pä. Det är inget fel på tomatens färg. För mig är det en mycket behagligfärg, vare sig jag har den i ansiktet eller i min själ. HädarCars må dock ha något sinne för proporfioner i fråga om tomattullen. Som bekant har regeringen stått emot det kraftiga protektionis tiska tryck som i vissa delar i denna fråga förespråkas i , som själv talade om, där man vill skydda en lång rad produkter inom trädgårdsnäringen. Det har visat sig atf producenterna inom den svenska 37 1985/86:105 trädgårdsnäringen - som jag kommer att debattera i kammaren - harökat sina marknadsandelar i i fråga om de flesta produkter, som ~ T"J /'/' kd b It ' '" alldeles rikfigt påpekade. Def voregivetvis egendomligt atf i ett säd nt läge införa extratullskydd. Det häller jag helt med om. Det är inte någotgenerellt fullskydd för tomater som regeringen har föreslagit, utan det är enåtgärd i den långa rad av skyddsinsafser som har beställt.Det är en beställning av en enhällig riksdag som har lett till att regeringenhar sett över dessa frågor, och i den enhälligheten inkluderas också HädarCars parfi. Regeringenhar konstaterat att det finns skäl att - vi har ett fullt legalt GATT-utrymme -införa en speciell tull, som enbart läggs på vissa varor med extremt lågapriser några månader . Det är enbart som skydd mot denna typ avextrem lågprisimport som tullen läggs på, icke som ett generellt skydd försvensk produktion. Det är en typ av instrument som är nödvändigt just i ettfrihandelssystem och som är helt legalt enligt . För att frihandelssystemetskall kunna fungera väl måste man kunna införa vissa typer av skydd mot extremlågprisimport, och det är bara dä som denna tull läggs på. Låtmig, herr falman, sluta med att påpeka atf def som sägs inledningsvis ideklarafionen kanske har kommit bort i debatten om frihandeln. Det är möjligtaff def beror på atf enhälligheten i det fallet är stor. Den avgörande frågan ihandelspolitiken - infe minst i det nordiska och def västeuropeiskasammanhanget men ocksä inom ram - är nu att kunna avveckla dehandelshinder som icke är tullar, dvs, administrativa och byråkratiskahandelshinder, som faktiskt hämmar sysselsättningen i och möjligheternaatt i uppnå gemensamma lösningar, vilka medför en teknologiskutveckling i vår världsdel som i nästa skede möjliggör ökad sysselsättning ochstöd för den sociala välfärden. Det är där huvudinriktningen i vårhandelspolitik nu bör ligga, Anf.13 () replik: kunde inte ge något besked om huruvida han villeavveckla valutaregleringen. Politik är att vilja, som bekant, och man bordekunna prestera en viljeinriktning om man gör anspråk på att stä för frihandeloch avreglering, för att talet om viljan att åstadkomma effekt på dessa områdenskall vara trovärdigt. borde i varje fall ta avstånd frånkommitfémajoritetens up])fattningar, som ju gär i den andra riktningen, vilketjag påpekade i min förra replik. Enfri utrikeshandel är bra, säger både vi moderater och regeringen. Vinsterna aven fri utrikeshandel är emellertid samma slags vinster som vinsterna av en friinhemsk produkfion och handel. Det har socialdemokraterna inte förstått, menjag hoppas atf har den insikten - han uttrycker sig i varje fallsä. Det är märkvärdigt, herrfalman, aft def finns eff statsråd som här i kammaren deklarerar värdetav frihandel och avreglering, när def finns mer än ett dussin statsråd somreglerar och byräkratiserar den inhemska handeln Det görde genom en politik som leder fill stigande ° skatter, etableringskontroller, snedvridningargenom subventioner, pris- kontroll, länga rader avarbefsmarknadsregleringar, monopoliseringar av Prot. 1985/86:105 produkfionen inom värdsektor, utbildning, kommunikationer etc. Man kan 2april 1986 ingalunda, som jag påpekade i mitt anförande, förstå värdet av en fri 7] internationell handel, omman inte förstått att det behövs en fri hemmamark- Handelspolitisk deban nad.Därför kommer också talet om den tredje vägen atf visa sig var svammel, när väldevalveringsfrisfen och den internationella högkonjunkturen avklingat. Detfinns många svaghetstecken som vi redan nu kan notera. Vinster av en friutrikeshandel är samma slags vinster som vinsterna av en fri inhemsk produktionoch handel. Utan fri inhemsk handel blir det valutaproblem,sysselsäffningssvårigheter, strukturkriser och svårigheter att fullgörahandelspolifiska intentioner och åtaganden, Anf.14 () replik; Det som återstår av vär diskussion om avvägningarna är vad somegentligen skall vara styrande. Jag tycker aff det finns en slarvig formuleringi utrikeshandelsdeklarafionen på den punkfen. Man talar om att vär öppnapolifik ställer krav pä omställning och nydaning i den svenska vardagen. Vilkakrafter är def vi skall anpassa oss fill? Jag tycker att man borde analyseraden frågan ocksä när man framställer problemen pä det säftet. Iövrigt verkar vi vara någorlunda överens. Exempel är ofta belysande; Det räckerinte med en stark industripolitik, som säger. Titta på densvenska varvsnäringens uppgång och fall. Det är tydligt nog. Def handlar omdifferentiering och mänga andra saker som måste ske inom vårt eget landsgränser för atf klara denna mindre sårbara struktur. Till dessa saker hördefinitivt en aktiv regionalpolitik. Den tycker jag borde ha nämnts här. Riskenmed en alltför exporfledd politik är att den blir mycket starktkoncentrationsinriktad. Det är storföretagens inriktning som främjas. Det harvi sett . Det är därför jag också tycker aff det ärviktigt atf sätta in det nordiska samarbetet i detta strukfurperspekfiv. Dethandlar verkligen om att främja de mindre och medelstora företagen, som i vartfall i en första etapp använder som en språngbräda innan de är bereddaatf gä vidare. Def är just för att underiätta för småföretagen, som bör vara enväxande del av vår svenska exportnäring, som det är så vikfigt att prioriteraNorden. Det innebär inte att man avstår frän det europeiska samarbetet, men detnordiska samarbetet är det primära. Det är det som ger den rätta inriktningen.En ensidig Europasafsning skulle, tror jag, hämma de mindre och medelstoraföretagen i vårt land. Lätmig bara helt kort kommentera valutaregleringsfrågan. Det är en omtvistadtolkningsfråga om man kan låta utvecklingen ske etappvis. Enligt våruppfattning bör man inte foga sig i en ensidig OECD-tolkning på den härpunkfen, utan verkligen planmässigt tala om pä vilket sätt man vill driva dennakapitalliberalisering vidare, med valutaregleringens avskaffande som ett mäl påsikt. Prot.1985/86:105 Anf. 15 HÄDAR () replik: 2 april1986 Herr talman! Jag noterar att, eftertvä replikomgångar, varken Hellströmeller har gett svar på min fråga varför de anser def vara bättreatt svenska konsumenter tvingas köpa dyrare skjortor från än billigareskjortor frän något u-land. E)et är konsekvensen av den svenska tekopolitiken.Det är en konsekvens som starkt fördyrar klädköpen för oss svenskar, inte minstför de svenska barnfamiljerna. Jag noterade också att tycker atf det ärriktigt atf fördyra för oss svenskar att äta tomater, lök, kål och gurka ochlika riktigt aff genom subventioner hålla nere priserna på f.ex, grädde, smöroch fläsk. Jag föreställer mig, herr talman, att näringsfysiologer och andrasom genom bättre kostvanor vill förbättra folkhälsan i i likhet med migskulle ha väsentliga invändningar mot centerpolitiken på defta område. För nogär väl en god folkhälsa ändå en del av en god miljö? Det tycker i varje fall vii . Jag noterar aff i sin senaste repliköppnade en springa i en dörr för en omprövning av sitt fasthållande vidvalufaregleringen. Se fill, , atf den dörren slås upp pä vidgavel! om förslaget fill höjda tomattullar. Uppenbartär aff skäms, Hans försvar blev alltför ihåligt - tydligen ocksåför honom själv - när han ursäktade sift och feltramp i tomaternamed aft han inte gjort kommunisterna och sällskap inbland lökar och slanggurkor, 16 (vpk) replik; När jag har refererat till enaktuell diskussion i , har det inte alls varit fill den polifiska diskussionsom förs om protektionismen utan till den mer analytiska diskussion som försom strukturomvandlingens form, om företagsledning, om marknadsbedömningar ochmarknadsbeteenden, där man ställer en hel del av de gamla klassiska och isynnerhet i rådande liberala schablonerna under krifik, förvånar mig genom att säga att jagdiskuterar maktförhållanden och maktpolitik och inte frihandel. Som om intehandel och det säff som vi nu kan se för utbyte av varor, för ekonomiskarelationer i allmänhet länder emellan, just handlar om makt. Det är ju det somär en av de viktigaste erfarenheterna att det i allt högre grad handlar om maktoch aft marknadsmekanismerna inte alls sörjer för den osynliga och föregivetneutrala formen för fördelningen av resurser, distribuerandet avkonkurrensfördelar och allt det som de påstås göra. Allt handlande är ettmaktspel. De kapitalisfiska ekonomierna blir också de alltmer utbudsorienferadei stället för efterfråge-orienterade, därför att detta har mycket att göra medkoncenfrafionsgraden, de stora multinationella koncernernas makt och de olikastatsmakternas sätt att försöka stödja och bygga under den i olika situafioner. Poängen ivad jag försökt säga är aff def finns flera vägar atf bedriva handel ochupprätta ekonomiska relationer. Det finns flera vägar att gå när det gäller industriarbetetsframtida utformning, när def gäller strukturomvandling och Vid vissa sådana former, som jag menar är de mest dominerande , blir priset förde föregivna fördelarna som man vinner för Det uppstårföriorare, liksom det uppstår mönster där löntagarna . 1985/86:105förlorar medan ett fätal rika människor vinner. I andra former är prisetlägre, då uppstår i varje fall inte i samma grad den typen avnackdelar. Defär alltså en diskussion om i vilken form vi skall bygga upp ekonomiskaHandelspolitisk deban relationer som jag har velat föra. Det som har förvånatmig är att man inte alls för den typen av diskussion, om man skall döma avhandelsdeklarafionen. Där trampar man bara pä i de traditionella schablonerna.Det hade jag väntat mig av en debattör som , men jag har fortfarandeden illusionen kvar att man kan vänta sig en något mer nyanserad bedömning ochdiskussion från socialdemokratiskt håll. Talmannen anmälde att anhållit atffill protokollet fä antecknat aft han infe ägde räft till ytterligare replik, Ätt jag inte tidigare besvarat fräga om skjortköp beror påaft svaret är så generande enkelt, Def är ingen som tvingas köpa dyra skjortorfrån , Det finns gott om billigare skjortor, tillverkade i ,Def är bara att gå ut i de svenska affärerna och titta. Vissthandlar den ekonomiska politiken i alla länder i hög grad om maktrelationer- omojämlika maktrelationer och om hur starka maktgrupper kan utnyttja svagare.Det är alldeles självklart, , En intressant fråga att dådiskutera, mot bakgrund av det facit som vi har, är: Kan ettlitet, utrikeshandelsberoende land som inte upp av starkamaktgrupperingar och vars företag även om de är stora för vårt landsförhållanden - vi kallar dem multinationella, vilket de är- ändå är små när dejämförs med amerikanska, tyska och andra, utveckla en särart och uppehålla demål som värderas högt inom arbetarrörelsen, mål som inte värderas högt inom degrupperingar i andra länder som har den stora makt som nämnde? Devärderingarna gäller sysselsättning och social välfärd. Jag menar aftutvecklingen har visat att en ekonomisk politik, som utnyttjar utrikeshandelnoch våra möjligheter att genom både export och import stärka vår kompetens ochfinna nischer där vi är starka också kan bidra till att vi uppnårsysselsättningsmålen och de sociala välfärdsmålen, är fakfiskt inteen satellit, beroende av starka maktgrupperingar utanför landet. Trots attSverige är ett litet land är det ett land med en oberoende utrikespolifik, meden stark social inriktning i vår inrikespolitik och en för världen som helhetovanligt hög sysselsättning. Efterden debatt som varit har, tror jag, inte någon replikräft kvar,men jag måste ändå säga aft något alternafiv har inte presterat.Han har sagt att han inte är protektionist, och det respekterar jag, men hanhar inte visat på någon egentligen alternativ handelspolitik till den som försav den , efterlyste konkreta exempel på de avvägningsfrågor som belyses i början av handelsdeklarationen, där vi säger att lika skadliga som de stafliga ingripanden är som försöker bevara en föråldrad struktur, lika värdefulla är de statliga insatser som underlätfar en strukturförändring och som sörjer för välfärden för de människor som närmast berörs. De gör aft 41 Prot.1985/86:105 omställningen infe blir sä utdragen och smärtsam. återkommer i flera punkter senare i deklarationen är densvenska stålindu- ,, , , ,,,. , , , strin, inte minst ijämförelse med den utveckling som sker ute i , Handelspolitisk debatt Defpåpekar vi också senare i handelsdeklarafionen. På den punkten tror jag att vikanske är överens. Sä till , Def är som sagt en enkeldebattpoäng aft säga atf det finns ett statsråd som arbetar för avreglering ocheff antal andra som arbetar däremot. Men är det så att hela regeringen ärinriktad pä ett program för avreglering.