prot · G909157 · 1985-12-31 00:00:00 — Eftersom socialdemokraterna i näringsutskottetuppenbarligen sätter likhetstecken mellan näringstillstånd och näringsförbud,rnäste jag påminna om att det är enorm skillnad mellan ä ena sidan densituation där några tjänstemän på en myndighet i förväg skall sitta och avgöravem som kan förväntas begå brott och å andra sidan det förhållande som rådernär det kan bli aktuellt med närings! 'ibud, därför att ett brott har begåtts. En central fråga vid utskottsbehandlingen, liksom inäringsförbudskommitténs betänkande, var just vilka förutsättningar som skallgälla för att näringsförbud skall kunna utfärdas. I kommittén reserverade sigfolkpartiet och förordade att en nödvändig förutsättning för förbud skall varaatt näringsidkaren skall ha gjort sig skyldig till brott. Den uppfattningen,som fick stöd av en rad viktiga remissinstanser, har vi nu följt upp iutskottet. Så här skrev t. ex. justitiekanslern i sitt remissvar:"Jag vill särskilt framhålla att det ur rättssäkerhetssynpunkt är väsentligt att det objektiva rekvisit som erfordras för en så ingripande påföljd som näringsförbud skall kunna meddelas, är tillräckligt klart angivet i lagtexten. Ett brottsrekvisit uppfyller just detta krav. En näringsidkare har då möjlighet att själv bedöma 81 6 protokoll 1985/86:157 Lag om näringsförbud, 171. m. om ettvisst förfarande är av sådan beskaffenhet att han riskerar att drabbas av ettnäringsförbud." Vi har alltså gjort samma bedömning som justitiekanslernoch avvisar regeringens två andra rekvisit, konkurs eller underlåtenhet attbetala skatt, tull eller avgift. Förutsättningen för att en näringsidkare skall kunnaådömas näringsförbud skall vara att vederbörande gjort sig skyldig till brotti näringsverksamhet och att brottet avser ekonomisk brottslighet som syftattill att öka den ekonomiska vinningen för företaget eller företagarenpersonligen. I förhållande till regeringens förslag innebär dettaalltså en betydande inskränkning av möjligheten att döma till näringsförbud.Med det poängterar vi ytterligare att näringsförbud är en utomordentligtingripande åtgärd, både principiellt, som avsteg från näringsfriheten, och ipraktiken, för den enskilde näringsidkaren. Näringsförbud får därför baraanvändas undantagsvis och får inte ses som en straffrättslig påföljd somanvänds för att "plussa på" ett vanligt straff eller ersätta ettsådant. Med tanke på näringsförbudets allvarliga konsekvenser är det angelägetatt det sker en fortlöpande bevakning av lagens tillämpning och hur den ipraktiken drabbar enskilda. Jag yrkar bifall till de reservationer somfolkpartiet undertecknat. Jag har för avsikt att begära votering ochrösträkning endast beträffande reservation 10. 112ELVING (): En grundläggande förutsättning för en positivekonomisk utveckling är ett livskraftigt och differentierat näringsliv, där småoch medelstora företag är den mest betydelsefulla delen. Det är väsentligt attföretagen kan verka i en sund miljö och under likvärdiga ekonomiskaförutsättningar. Den verksamhet som bedrivs av oseriösa företagareförändrar konkurrensförhållandena och försvårar avsevärt möjligheterna för deföretagare som tar sitt sociala ansvar och på ett korrekt sätt möter de kravsom samhället ställer på dem. När vi vidtar olika åtgärder för att komma till rätta medden oseriösa företagsamheten, är det av största vikt att dessa regler utformaspå ett sådant sätt att rättssäkerheten inte sätts i fara. Tyvärr har vi undersenare år sett ett antal förslag från den socialdemokratiska regeringen sominte varit acceptabla ur rättssäkerhetssynpunkt. Förslag som syftar tillåtgärder mot ekonomisk brottslighet måste dessutom vara enkla ochlättöverskådliga. De skall vara ett stöd för den seriösa näringsverksamhetenoch inte onödigtvis försvåra dess arbete. Det nu föreliggande förslaget till lag om näringsförbudhar enligt vår mening, efter lagrådets granskning och de ändringar dennagranskning resulterat i, fått en någorlunda acceptabel utformning. Det finns emellertid en fara rned denna typ avlagstiftning, och den faran består i att det lämnas utrymme för ett ganskastort mått av godtycke och subjektiva bedömningar ät dem som har att tillämpalagen. Det är därför viktigt att lagen tillämpas med stor försiktighet, så attden praktiska tillämpningen av lagen blir sådan att endast personer somuppenbart och medvetet åsidosatt sina samhälleliga skyldigheter drabbas avlagen. som utanegen förskyllan dragits in i oegentligheter som enskilda näringsutövare ellerföretag bedrivit får inte ställas till vare sig rättsligt eller ekonomisktansvar för den verksamhet som en oseriös näringsidkare bedrivit. När det däremot gäller förslaget om s. k.utökad vandelsprövning eller etableringskontroll kan vi i inteställa upp. Här vill regeringen och utskottsmajoriteten införa enetableringskontroll inom restaurang- och åkeribranscherna. Man vill alltså attsamhället i förväg skall bedöma om huruvida en viss person är lämplig somföretagare eller ej inom dessa branscher. Bakom detta förslag ligger en storebrorsmentalitet som föross centerpartister är helt främmande. Det måste ju vara på det viset att det är först när enperson i sin egenskap av näringsidkare visat sig klart olämplig för dennauppgift som han kan straffas för detta. Dessutom är det risk för mycketallvarliga integritetsintrång i samband med en sådan vandelsprövning. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservation 10 vid föreliggande betänkande och i övrigt till utskottetsförslag. Lag om näringsförbud, m. m. 113TOMMY (vpk): i debatten har vi fått höra det frianäringslivets lov. ett näringsliv som i det ekonomiska system vi har ger fulllegitimitet åt vissa människor att suga ut andra människor på deras arbete. kommunisterna accepterar i stort förslagettill lag om näringsförbud. Vi gör det självfallet efter de utgångspunkterna attdet är en del i kampen mot ekonomisk brottslighet. Men det förhållandet att vii stort sett accepterar förslaget innebär inte att vi inte har någon kritik motdet. En av de stora frågor som finns med i förslaget och som är principiell idetta sammanhang men ändå tycks ha kommit litet grand vid sidan om är frågan ometableringskontroll. Ordet etableringskontroll har tydligen blivit mycket fult.Man har bollat med olika uttryck för detta begrepp. valde att istället kalla det för näringstillstånd. Regeringen väljer att kalla det förutvidgat näringsförbud. barn har många namn - tydligen. Sluteffekten av de fackliga och politiska krav som harrests inom arbetarrörelsen på etableringskontroll som ett led isträvandena att få bort en stor del av s. k. icke seriösa näringsidkare blev enfråga om utökad vandelsprövning i två mycket begränsade branscher. Jag vet inteom socialdemokratin känner sig nöjd och anser att regeringen tillgodosettframför allt de fackliga kraven på etableringskontroll genom en utökadvandelsprövning i restaurang- och transportbranscherna. Jag tror inte att desom representerar den fackliga sidan ute på arbetsplatserna känner sig nöjda.Jag vet att det hos dem fortfarande finns ett stort missnöje med att densocialdemokratiska regeringen inte har tagit upp frågan om etableringskontrollpå ett, som de anser, seriöst sätt. Redan när ekokommissionen arbetade med den här frågan förungefär var kraven väsentligt mer långtgående från olikafackförbunds- och avdelningsledningar, De inskränkningar som ekokommissionensförslag innebar i förhållande till de fackliga kraven kritiserades. Att döma avvad som blev kvar av ekokommissionens förslag efter den remissomgång som Prot,1985/86:157 Lag om näringsförbud, m. m. förekommittycks regeringen helt och fullt ha slagit dövörat till för vad dess egenrörelse och andra folkrörelser ute i samhället säger. Man har, som jag ser det,gått på kapitalets villkor. Det är tydligen kritiken från olika instanser, varesig de heter . eller något annat,som har fått styra regeringens förslag till utvidgad lag om näringsförbud ochsom fått regeringen att - det vill jag påstå - i stort sett skrota frågan ometableringskontroll. Vi i vpk härunder också drivit frågan ometableringskontroll. Jag vill då med en gång säga att vi i detta sammanhang - ilikhet med de fackliga organisationerna - inte har tagit upp frågan om attkvotering skall förekomma vid etablering av en verksamhet, dvs. att det baraskall finnas ett visst antal företagare eller ett visst antal sysselsatta inomvissa speciella branscher. Här är det i stället fråga om enetableringskontroll. Man skall ta reda på om den som avser att bedrivanäringsverksamhet har kompetens, kunskaper och en någorlunda seriösutgångspunkt för sin verksamhet. Sedan kan man ta reda på hur en etableringskontroll skallvara beskaffad. I ekokommissionen - jag var själv med i en av referensgruppernai det sammanhanget - lades ett förslag fram som man i viss utsträckningnaturligtvis kan utgå från när man resonerar om dessa saker. Sedan något om rekvisiten. Det handlar alltså om attbeakta vad som krävs för tillstånd resp. förbud när det gäller att etablera ennäringsverksamhet. Man tar då reda på om brottslighet har förekommit -skattebrottslighet, konkursbrottslighet osv. Men ekokommissionen tog intehänsyn till det krav som bl. a. vi fört fram och som fått stöd av fackligaföreträdare. Vi har nämligen krävt att man i de olika fallen skulle ta reda påom brott mot gällande lagar och avtal på arbetsmarknaden verkligen förekommit.Vi som har jobbat fackligt vet att företagarna i det här landet på alla sättförsöker kringgå gällande lagar och avtal på arbetsmarknaden. Det gör de intedärför att de tycker att det är skojigt eller därför att det är ettsjälvändamål, utan de gör det för profitens skull. Naturligtvis är det mycket lönsamt att så att säga trampapå arbetsmiljölagen - särskilt om det inte går att komma till rätta medförhållandena. Det finns ju ändå inget sanktionssystem. Ett sådant borde dockfinnas. År det då orimligt att anse att den som så att säga har trampat påarbetsmiljölagen och de kriterier som finns i det sammanhanget i fortsättningenskulle förbjudas att bedriva näringsverksamhet? Enligt mitt och övriga vpk-aresförmenande - ävenmånga fackliga organisationer gör samma bedömning - är det inte orimligt att anse det. Sedan till frågan om ekonomiska garantier. Vad skallsådana vara till för? Regeringen har tydligen ansett att denna fråga inte ärintressant. Därför har man heller inte tagit upp den. Naturligtvis kan manfråga: Varför har vi då någonting som kallas aktiekapital och varför drar manen gräns vid . - ettenligt min mening alltför lågt belopp? Jo, syftet är att åstadkomma vissa garantier, om än väldigt små sådana. Det gäller i de fall där misskötsamhet förekommit. Vi menar att man med hjälp av ekonomiska garantier i någonutsträckning möjligen kan bidra till en viss utsortering när det gäller s. k.icke-seriösa näringsidkare. Vi har ansett, och vi anser fortfarande, att manborde dra en och inte vid , som ekokommissionen Prot.1985/86:157 har förordat - regeringen drar gränsen vid O kr. Vadskall då allt detta tjäna till? Ja, i varje fall när det gäller en del av [ intressenternai detta sammanhang skulle det inte bli några ekonomiska * *' garantier.Om gränsen inte går vid , vad har man då för garantier > för attdet finns en seriös andemening bakom berörda personers näringsiver? Då har mannog knappast några garantier. Om det inte är möjligt att få de garantier somjag har förordat, finns det anledning att misstänka att det bakåt i tidenförekommit grava anklagelser. I motsats till tycker jag att man,om man har farit runt som en skottspole och testat olika näringsgrenar, olikabranscher- man har kanske "floppat upp" än här än där och tjänat"kovan" - och sedan gjort konkurs, därefter inteskulle ha rätt att utöva s. k. näringsverksamhet. Man har ju bedragit bådeanställda och samhället, man har lurat av dessa rättmätiga pengar. En fråga som jag dessutom tycker är viktig när man skalldiskutera vilka som skall få etablera sig gäller kompetensbedömning. Hur mångagånger märker man inte ute i det fackliga livet att de som bedrivernäringsverksamhet inte har kompetens för vare sig det ena eller det andra. Detenda de möjligen har kompetens för är att tjäna litet extra pengar åt sigsjälva. Vad som händer för de anställda och vad som händer i övrigt har devarken kompetens eller intresse för att ägna sig åt. Därför tycker jag inte attfrågan om kompetensbedömning behöver vara speciellt kontroversiell. Tvärtomborde kompetensbedömning vara en självklarhet. Om jag skall utföra ettläkararbete måste jag ha kompetens som läkare, men för att bli företagarebehöver jag inte uppvisa någon som helst kompetens när det gäller den aktuellanäringen och de lagar som i övrigt finns på arbetsmarknaden. Det visar ju detdagliga livet. Vilka områden är det då som skulle vara intressanta? Vihar aldrig från vår sida sagt att detta skall vara någonting som gäller föralla branscher. Vi har sagt att etableringskontroll borde införas i debranscher som är värst utsatta. Och värst utsatta är avsevärt flerbranscher än vad regeringen och ekokommissionen har kommit fram till.Ekokommissionen föreslog fem branscher, medan regeringen nöjt sig med två. Jagmenar att byggnadsbranschen i sin helhet, inkluderande alla de olika underentreprenörsbranscherna,är i stort behov av en kontroll över hur det ser ut på etableringssidan. Jag kan ta ett exempel som avser hur det ser ut iStockholm på elsidan. Vi har cirka 500 mycket små företag, av vilkahuvudparten har etablerat sig . Vi har intehaft så stora problem tidigare som vi haft . Problemen berorframför allt på att man av olika skäl inte har velat följa gällande lagar ochavtal. Jag tycker, herr talman, att det är strunt att inte kunna ha krav påkunskaper och kompetens när det gäller branscher där det är så enkelt att"skrubba till sig stålar" på andra människors bekostnad som ientreprenadbranscherna. Att regeringen bara valt restaurang- ochtransportbranscherna är, tycker jag, mycket anmärkningsvärt. Det är dessutommycket anmärkningsvärt att man inte har velat ställa högre krav än utökadvandelsprövning. Jag kan inte heller låta bli att göra några kommentarertill vad som har sagts här. sade att vi måste slå vakt om näringsfriheten 85 Lag om näringsförbud, m. m. och togockså upp aspekten vad som är konsumenternas bästa. Jag måste då ställa endirekt fråga till . Vi kan ställa den seriöse företagaren mot denicke-seriöse. Den icke-seriöse sysslar med skattefiffel och kan hålla lågapriser i förhållande till den andre. Den seriöse företagaren har inte sammamöjligheter, kanske ofta därför att det är fråga om större företag och detfinns en stark facklig organisation som kan hålla ett visst grepp över dethela. Är det meningen att det företag som kan betecknas som seriöst skall haavsevärt sämre villkor därför att det finns en icke-seriös företagare somsysslar med skattefiffel och litet av varje och försöker komma undan avgifterm.m., som han naturligtvis försöker komma ifrån många av avtalensbestämmelser? År det riktigt att seriösa företagare skall ha en sådankonkurrens? De kan inte hålla samma priser. Är detta någonting för konsumentensbästa? För vems bästa är det, ? Det kan kanske vara intressantatt höra. Såvitt jag kan förstå kan det möjligen vara för konsumentens bästa,som får en billigare anläggning utförd. Men det kan knappast vara för samhälletsbästa som sådan företagssamhet får fortsätta. sade att säger nej tillnäringsförbud. Till det kan jag bara säga att det inte var någonting oväntat.Folkpartiets representant i ekokommissionen sade nej, nej, dagligdags, så fortvi hade sammanträde. Det var inte så värst som han ellerföreträdaren för Industriföbundet eller hade ett ja att säga i defrågor som togs upp i behandling. Jag kannöja mig med detta och yrka bifall till reservation 11. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 114ERIK HOVHAMMAR (m) replik: Det är ganska naturligt att ochjag har skilda uppfattningar när det gäller näringspolitik och företagarfrågoröver huvud taget. Jag försvarar marknadsekonomin och fri företagsamhet, medanTommy försvarar socialism och planhushållning. Det är alltså två skildasystem och två olika uppfattningar. För att återgå till det sade - han uppehöllsig ganska mycket vid etableringskontrollen - anser jag att. denna är ettintrång i näringsfriheten och strider mot marknadsekonomins principer. Vimoderater anser att var och en skall ha rätt att starta ett företag. Om hansedan lyckas eller misslyckas är en annan sak. Här talas om kompetensbedömning. Jag vill fråga TommyFranzén: Vem skall kunna bedöma om en person som startar ett företag är lämpligeller inte? Vem skall kunna utföra den betygssättningen? Jag markerade tydligt i mitt anförande att vi på intetsätt stöder någon ekonomisk brottslighet. Men vi anser att de åtgärder somskall vidtas måste stå i överensstämmelse med de krav på rättssäkerhet sommedborgare har rätt att ställa. Det är vår principiella uppfattning. För attkomma till rätta med brottsligheten måste vi ha en förstärkning, inte minst närdet gäller exempelvis polis och åklagare. Vi måste ha större möjlighet attkomma åt de verkligt stora brottslingarna. Det är mycket viktigt att göra denmarkeringen. 115TOMMY (vpk) replik; Prot. Lag om näringsförbud, m. m. Ja, visst företräder och jagtvå olika riktningar. sade att han företrädermarknadsekonomin och den fria näringsverksamheten och jag socialism ochplanekonomi. Det är alldeles riktigt. Men man kan också göra vissa förändringarav samhällsbilden inom ramen för det ekonomiska system vi har . Åven omdetta kan man ha olika uppfattningar, och det har vi också. För vår del vill vigöra allt som är möjligt för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Jag hardefinitivt fått den uppfattningen att det inte är på det sättet förmoderaterna. Vad gäller de borgerliga partierna i övrigt är intresset mycketljumt för att skapa regler som gör att ekonomisk brottslighet förhindras. Jag kommer så in på kompetensfrågan och vem som skallbedöma kompetensen. Det finns grundläggande regler. Det borde vara ganskaenkelt. Kompetensbedömningen måste naturligtvis göras i de olika branschorganisationernaeller på annat sätt. Jag kan som exempel ta läkare. Skulle vi inte ha enkompetensbedömning av läkarna? Är för att eventuellt slopakompetensbedömning av läkare för att det möjligen skulle kunna vara oklart iett visst läge vem som skall bedöma kompetensen? Vi kan ta någon som arbetar ielbranschen och måste ha behörighet för att få ta ansvar för elanläggningar. Idessa sammanhang är det som gör kompetensbedömningen. Det kan intevara speciellt svårt att låta länsstyrelserna stå för kompetensbedömningen närdet gäller om en person har ekonomiska kunskaper osv., om han har en bakgrundsom visar att han hållit på med fiffel av det ena eller andra slaget tidigare.Man kan också tänka sig de fackliga organisationerna, som kanske har tidigareerfarenhet av personen i fråga och vet om han försökt kringgå lagar och avtalpå arbetsmarknaden. Att göra sådana kompetensbedömningar och bestämma vilka somskall göra dem är inte svårt - om man bara har viljan att göra en förändring.Men jag förstår att inte vill se möjligheten att göra någonkompetensbedömning över huvud taget, eftersom han inte vill ha någon regleringalls. Han vill ha den fria näringsverksamheten - det må bära eller brista. 116 () replik: Det är svårt att jämföra en läkare medakademisk examen och en egenföretagare eller en person som vill bli egenföretagare,som i regel saknar högre utbildning. Om man skulle införa en bedömning vialänsstyrelser eller andra organ av om en person skall kunna bli företagare, ärdet säkerligen många framstående företagare som inte skulle klara denbedömningen, eftersom de inte har någon speciell utbildning. Vi har, TommyFranzén, ingenting som heter företagarexamen. Men vi har duktigt folk påverkstadsgolvet, elektriker och andra, som är skickliga yrkesmän men som skulleha mycket svårt att dokumentera det i den riktning som önskar.Därför kan ingen ställa sig upp och säga om en person är lämplig att bliföretagare eller ej. Det är kontentan av mitt resonemang. Lag om näringsförbud, m. m. 117TOMMY (vpk) replik: Det är inte fråga om att behöva ha någonhögre utbildning i dessa sammanhang. Det räcker med att man kan visa att manhar elementära kunskaper i exempelvis ekonomi, bokföring, företagsekonomi, ochatt man har elementära kunskaper om de lagar och avtal som gäller på denarbetsmarknad där man vill etablera sig. Man skall också ha kompetens ochkunskaper om branschen som sådan. Det är faktiskt nödvändigt för att slippalycksökare som kommer till olika branscher från alla möjliga håll och som intehar ett uns kunskap om vad branschen utför. Tredje vice talmannen anmälde attErik Hovhammar anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 118 (); betänkande nr 22 behandlarlag om näringsförbud m.m. med anledning av proposition 1985/86:126 samt fyramotioner, som har väckts med anledning av denna proposition, vidare tvåmotioner från allmänna motionstiden och en motion . Jag vill redan här yrka bifall tillnäringsutskottets hemställan i betänkande nr 22. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till lag omnäringsförbud. Denna lag innebär att en näringsidkare, som grovt åsidosatt vadsom ålegat honom i näringsverksamheten, kan bli underkastad näringsförbud, intebara-som nu - i samband med konkurs, utan även i vissa fall när han har gjortsig skyldig till brottslighet eller underlåtit att betala skatt m, m. Bestämmelserna i den föreslagna nya lagen om näringsförbudskall ersätta de mera begränsade bestämmelserna om näringsförbud som finns ikonkurslagen. Lagändring föreslås också vad gäller en utökadvandelsprövning av näringsidkare, främst inom restaurang- och transportbranscherna,som ett led i kampen mot ekonomisk brottslighet. I anslutning tillförsöksverksamheten med utökad vandelsprövning skall det också bedrivasforskning om den ekonomiska brottslighetens utbredning i andra branscher såsommåleri-, bil-, bygg- och städbranscherna. Detta finns angivet på s. 142 ipropositionen. För att något utförligare belysa orsakernatill att denna proposition tillkommit vill jag understryka följande. Ekonomiskbrottslighet är ingen ny företeelse. har dock problemen isamband med ekonomisk brottslighet fått särskild aktualitet. Det har i flera sammanhang slagits fast av statsmakternaatt den ekonomiska brottsligheten utgör ett stort samhällsproblem. Vid överväganden rörande åtgärder mot ekonomisk brottslighetär det av många skäl värdefullt att begreppet ekonomisk brottslighet ges ennågorlunda bestämd innebörd. Den definition som justitieutskottet gett i sitt avriksdagen godkända betänkande 1980/81:21 får anses vara allmänt vedertagen. Verksamheten skall enligt denna definition ha ekonomiskvinning som direkt motiv och ha kontinuerlig karaktär samt bedrivas på ettsystematiskt sätt och inom ramen för näringsverksamhet sorn inte ärkriminaliserad, men som utgörsjälva grunden för den kriminella handlingen. Utvecklingen har förändrats avsevärt i enoönskad riktning, där allt fler branscher kommit i fokus vad gäller ekonomiskbrottslighet. Därför är det av största vikt att åtgärder kommer till stånd förbekämpning av den ökade ekonomiska brottsligheten. Genom den nu föreslagna lagen om näringsförbud m.m. får viett instrument för saneringen inom de oseriösa verksamheterna. Vad gäller reservationerna vill jag anföraföljande: De resonemang som för i sin reservation nr 1 är främmandeför mig, liksom för majoriteten i utskottet. Det bakgrundsmaterial som regeringens proposition byggerpå är så klart till sitt innehåll att det inte råder någon tvekan om behovet avutvidgade förutsättningar för att kunna meddela näringsförbud. Med det anförda yrkar jag avslag på reservation nr 1 ochäven på reservationerna nr 3 och 5 som i sak hänger samman. Vad gäller reservation nr 2 från , så finnsvissa likheter med de argument som redovisas i reservation nr 1, men även etterkännande om att viss skärpning av begreppet näringsförbud bör komma tillstånd.