prot · G90943 · 1985-12-31 00:00:00 — Beträffandede bokföringsregler som diskuteras anser självfallet även att viskaH ha lämpliga regler, vilket motiveras av skilda skäl. Bokföringen skall sombekant vara till nytta för företagaren, men den är dessutom av betydelse förandra intressenter och då inte bara för samhället, utan även för aktieägare,borgenärer och andra. Det viktiga är denna dubbla funktion som bokföringen har.Detta innebär ingen motsättning till marknadsekonomin. Jag påstår bestämt attdenna dubbla funktion snarare är en nödvändig förutsättning för attmarknadsekonomin skall fungera. Folkpartietlitar på remissinstanserna, särskilt på bokföringsnämnden, och det tycker jagfaktiskt att också skulle kunna göra. inställningtill de aktueHa motionerna måste ses med den bakgrunden. Jagyrkar bifall till utskottets hemställan. 69 ALL (m); Det är tyvärr inte så att mitt antagande är utan varje stöd isinnevärlden. ställde ju inte upp på de yrkanden som framförts ivåra reservationer. företrädare i lagutskottet må lita aldrig såmycket på nämnder och myndigheter, men jag tror att han skulle må väl av attbesinna att representanter har kommit hit till för att iden lagstiftande församlingen representera folket, och det gäHer då enligt minmening att visa för folk att vi som valts till poHtiker inte bara vetvad vi talar om utan också är beredda att handla när vi är övertygade om att vimåste göra det. Det är det min kritik mot gäller. Det kan ju inteuppfattas på annat sätt än att man från sida säger: Det räcker såbra med de myndigheter som har att utöva tillsynen. Detta säger man, närmotionären har lyckats peka på ett antal problem som remissorganen i så gottsom samtiiga fall har accepterat vara problem. Arrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge Sedan kan jag säga att jag litar på i fortsättningen. Jag vet ju att står för en sund tilltrotill marknadsekonomi och småföretagande. Men jag hoppas att det skalldemonstreras i handfasta tag här i , 70 (): Det var angenämt att höra den senastekommentaren av , att han inte längre i lika hög grad villmisstänkliggöra oss i för att vi skulle ha ett bristande intresseför småföretagande, 1 den situationen borde man från moderat håll sopa rentframför egen dörr. De här motionerna innehåller ju förslag tiH lättnader för iprincip de flesta företagsformer utom för enskilda näringsidkare, och de är jude typiska småföretagarna. Reservanterna i utskottet har uppmärksammat detta.De har reparerat den bristen och ömmar även för småföretagarna. Det är bra. Manär på rätt väg, och jag tycker att man skall fortsätta på den vägen. Däremot tycker jag att vi är på fel väg, vall, omvi här skall ägna oss åt något inbördes kiv. Låt oss i stället gemensamt kämpaför småföretagarna, 71 (): För att ett missförstånd inte skall beståvill jag säga att dessa motioner inte sysslar med enskilda företagare - desysslar med specifikt angivna företagsformer, som inte är enskilda företagare. Överläggningen var härmed avslutad, (Beslutet redovisas efter debatten om lagutskottetsbetänkande 11,) Kammaren övergår nu till att debattera lagutskottetsbetänkande 11 om arrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge. 73CARL-HUGO (): Den nu föreslagna lagändringen rör endelfråga i det ofta mycket omfattande och mångsidiga mellanhavande som rådermellan arrendator och jordägare. Vid ett arrendeavtals upprättande vävs olikafaktorer in för att bilda mönstret i ett slutgiltigt, frittupprättat avtal mellan två näringsidkare. Frågan om indexuppräkning av synebrister kan således intebedömas isolerad. Dess sammanhang med arrendeavtalets villkor i övrigt måstebeaktas. Förändringar i kostnadsläget är inte heller någon nyhetför näringsidkare, allra minst för jordbrukare. Ej heller är det något somendast är förunnat arrendatorer - även jordägare berörs av prisförändringar.Dessa berör naturligtvis inte endast syneavräkningar utan även andraförhållanden, exempelvis arrendeavgifterna. Dessa faktorer och fömtsättningar, bland många andra, hargenom en smidig anpassning mellan arrendemarknadens parter lett till en ihuvudsak väl fungerande arrendemarknad. Att låta den nu föreslagna lagändringenfå giltighet för redan ingångna avtal skulle innebära ett synnerligen anmärkningsvärtoch oacceptabelt kullkastande av vissa förutsättningar för nu gällande avtal. Det av arrendemarknadens parter med spänning emotseddadomstolsutslaget från högsta domstolen innebar att någonschablonmässig uppräkning av bristbeloppen ej hade stöd i gällande lag.Tvärtom gav domstolen en tydlig antydan om att skulle en schablonmässiguppräkning ske på redan ingångna avtal, kunde fömtsättningar för jämkningenligt 36 § avtalslagen i många fall föreligga. Den nu föreslagna retroaktivatillämpningen på löpande avtal skulle troligtvis provocera en mängd tvister omjämkning enligt nämnda paragraf, ett resultat som skulle vara bådeolyckligt och mycket olämpligt. Arrendemarknaden är redan tidigare alltför mycket störd avingripanden från det allmännas sida. Att nu med den föreslagna retroaktivatillämpningen åstadkomma ytterligare störningar gagnar ingen part. Vi vill frånmoderaternas sida med kraft understryka det principiellt olämpliga i att dettalagförslag ges en retroaktiv tillämpning på redan nu gällande avtal, och jagyrkar därför, herr talman, bifall till reservationen. Arrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge 74 (); Enighet föreligger på denna punkt om behovetav reformen och om reformens innehåll. Däremot råder oenighet angåendereformens retroaktiva rättsverkan. Reservanterna - bland dem vi folkpartister-motsätter sig en sådan rättsverkan. Den allmänna grundläggande civilrättsligaprincipen är ju att lagar inte skall vara retroaktiva, och om man skall skapaundantag härvidlag krävs synnerligen starka skäl, I det här fallet föreligger inte, vill jag påstå, någrasådana skäl. Snarare finns viktiga skäl som talar mot retroaktivitet. Ändringav en del av ett avtal kan lätt rubba helheten i avtalet och det på ett vis somär oförutsett för parterna. Det finns alltså en risk för att ändringen ledertiH obalans i rättsförhållandet, öch det vore orätt mot parterna. Den naturligaste lösningen vore naturligtvis att gamlaregler skall gäHa för bestående avtal, nya regler skall gälla för nya avtal.Och med nya avtal menar jag då sådana som är helt nyupprättade, men ocksåsådana äldre avtal som har blivit förlängda efter lagens ikraftträdande. Den tekniska lösningen för enlämplig övergångsregel kan ju utformas på olika sätt. Två alternativ harframförts i motionerna. Det förslag som redovisas i reservationen är en bramodell, och den tillgodoser båda motionerna. Mot den bakgrunden yrkar jag bifalltill reservationen. 75OWE (): har vid behandlingen avlagutskottets betänkande 1985/86:11 att ta ställning till propositionen omarrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge. Med anledning av propositionen hardet väckts två motioner, vari yrkas att lagstiftningen skall göras tillämpligpå bestående arrendeavtal 5 protokoll 1985/86:43-44 först efter denavräkningsperiod som tar sin början sedan lagen trätt i kraft. Underde har ett flertal förbättringar på arrendelagstiftningens områdeskett. Nämnas kan jordägarens skyldighet att göra vissa investeringar på denfastighet som utarrenderas, liksom lättnader i lagstiftningen om arrendatornsrätt att förvärva och överlåta arrendestället. Med det förslag tilllagstiftning som ligger på bord tar vi fr, o, m, årsskiftetytterligare ett steg mot en förbättring och en ökad trygghet för Sverigesjordbruksarrendatorer, Iett betänkande från arrendelagskommittén 1981 togs just frågan omarrendeavräkningen vid ändrat penningvärde upp. Kommittén menade attpenningvärdets förändringar bör beaktas, och därför föreslog man inga nyaregler utan hade den uppfattningen, att de regler som för dagen fanns medgavatt det vid avräkningen togs vederbörlig hänsyn till förändrat penningvärde.Efter tvist mellan arrendator och jordägare om tolkning av reglerna har fråganprövats i domstol, har i en dom 1983 funnit att en rättvisandejämförelse mellan arrendeställets skick vid tillträdet och vid avträdet kan skeendast om bristbeloppen uttrycks i samma penningvärde. Denna hovrättsuppfattning har av jordägarna överklagats till högsta domstolen. Under tidensom högsta domstolen behandlade ställningstagande kom det medanledning av propositionen om ändringar i arrendelagstiftningen en motion därfrågan om penningvärdeförändringar vid avräkning togs upp. På förslag avutskottet avslogs motionen, som man framhöll att rättsläget påområdet för dagen var oklart. Man skulle, menade utskottet, från regeringenssida noga följa frågans vidare handläggning i högsta domstolen och om anledningfanns överväga lagstiftningsåtgärder. Högstadomstolen hade inte, som är klarlagt, samma uppfattning som hovrätt.Följden av detta utslag av högsta domstolen blev att regeringen under våren1985 föreslog en lagändring om arrendeavräkning vid ändratkostnadsläge. Efter utskottsbehandlingen är man nu enig om att en lagstiftningär befogad. Därmed följer man regeringens förslag. Påen punkt har och en annan mening, och det gällertidpunkten för ikraftträdandet. Utskottsmajoriteten delar departementschefensuppfattning att den nya regeln skall bli tillämplig även på avräkningsperiodersom löper vid ikraftträdandet. Den nya lagen skall däremot inte tillämpas omparterna i avtal reglerat hur kostnadsförändringarna skall beaktas eller omdet med hänsyn till arrendevillkoren och omständigheterna vid arrendevillkorenstillkomst skulle vara oskäligt att tillämpa den. Har man inte under många årsförhandlingar lyckats komma överens om ett avtal om hur arrendeavräkning vidändrat kostnadsläge skall tillgå, skall den nu föreslagna lagen i jordabalkengälla, och då från , Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan och avslag på reservationen. 76 () replik: Herr talman! Vi vänder oss inte mot själva principen att ha enindexering av tillträdesbristerna, som det gäller i det här fallet. Vad vivänder oss emot är enretroaktiv lagstiftning under de befintliga avtalsförhållandena. Vi ser detinte så som gör. Det blir inte några förbättringar utan en sådanlagstiftning bäddar snarare för en tvist. Vi moderater tycker att det ärsynnerligen beklagligt och förvånansvärt att inte tar avstånd från enretroaktiv lagstiftning, som ändå berör av alla jordbmksföretag i dettaland, en grapp som säger sig värna. Arrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge 77ANDRE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att repliken gällde , 78 () replik: inlägg här bör uppfattas så,att han menar att de problem som kan uppkomma i anledning avretroaktivitetsregeln kan rättas till genom den ventil som finns iövergångsbestämmelserna. Min kommentar tHl detta är att ventilen onekligenfinns, men den kräver för sin tHlämpning att det är oskäligt att gå påhuvudregeln. Begreppet oskäligt är mycket svårtolkat. Risken är att det bhr enmycket snäv tillämpning av regeln. Framför allt krävs att man drar frågan införrätta. Men med det förslag som finns i reservationen hade man sluppit bådeonödiga och uppslitande rättegångar. 79 () rephk: Jag skulle vilja säga tiH mina meddebattöreratt den här frågan kanske inte är så stor, men naturligtvis mycket viktig förarrendatorer-na. Jag kan i princip hålla med om att lagstiftning i allmänhetinte bör ges retroaktiv verkan. Det måste, som det står att läsa, finnas starkaskäl för det. Utskottsmajoriteten anser att det finns starka skäl. Vi har äventidigare på arrendeområdet tillämpat retroaktivitet så som vi gör här. Det harockså visat sig att detta har blivit godtaget. Även om begreppen "starka skäl" och"synnerhga skäl" kanske är svårtolkade - jag vet att detär så - tror jag inte att det gäller så många arrendeavtal, utan menar attfrågorna kan lösas. 80 () rephk: Det är tacknämligt att vi är överens omhuvudprincipen: nej till retroaktivitet. Men det är klart att det måste finnasmöjlighet till undantag - det har jag också sagt. Jag tycker att"synnerligen starka skäl" är rimligt. Risken är att om man gång efter annan godtarretroaktivitet, urholkar man principen, så att den till slut kanske inte ensbetraktas som en huvudregel. Det är en farlig väg, och det är definitivt interätt väg som man är inne på, enligt min uppfattning, 81 () replik: När det gäller arrendelagstiftningen har detvisat sig att man inte kan ha en lagstiftning som börjar träda i kraft underkanske en hel tioårsperiod. Det är därför som man vill ha en bestämd tidpunktför när lagen skall träda i kraft. 82 (); De som har tagit del av utskottsbetänkandet har funnit att vicenterledamöter har ett särskilt yttrande i frågan, och jag vill ta någraminuter i anspråk för att berätta om hur vi i har sett på frågan omikraftträdande och övergångsbestämmelser när det gäller den lag som vi nudiskuterar. Vianser att det av principiella skäl är mycket viktigt att lagstiftningen integörs retroaktiv, så att man inför en lagstiftning som påverkar gällande avtaloch därigenom ändrar förutsättningarna för dem. Men det finns fall därriksdagen har frångått den huvudregeln. Det är när det har funnits starka skälför att låta lagstiftningen kunna få en tillämpning även på gällande avtal. Dethar vi fastslagit i lagutskottet bl. a. när det gälldeatt något begränsa jordägarens rätt till självinträde. Fråganom retroaktivitet eller inte när det gäller arrendelagstiftningen diskuteradevi både under förra och under före det. sedanhade vi att ta ställning till en ändring i arrendelagstiftningen som gälldeinförande av en överlåtelserätt för arrendatorn, så att arrendatorn skulle fåöverlåta kontraktet på sina barn. Det ansåg vi ifrån sida var ettstort ingrepp i gällande avtal, och vi ansåg att sådana bestämmelser inte bordefå bli retroaktivt tiHämpade, Samma inställning hävdade vi närdet gällde rätten för arrendatorn att förvärva arrendestället - det infördes enny lagstiftning då. Menbeträffande det förslag till ändringar i arrendelagstiftningen som vi behandlari dag anser vi från vårt håll att det finns starka skäl, och flera sådana, föratt kunna tillämpa reglerna på gällande avtal. Jag vill nämna de tre starkaskäl som talar för detta. Detena är att rättsläget har varit oklart. När avtalen ingicks kan vi säga att detvar oklart vilken tolkning som domstolarna skulle göra av lagstiftningen på denhär punkten. Vi vet att hade sin tolkning, som senare hävdes avhögsta domstolen. Detandra är att reglerna inte skall tillämpas om parterna i arrendeavtalet harreglerat hur kostnadsförändringar skall beaktas. Debåda skälen fanns med i promemorieförslaget, och flertalet remissinstanser,bl, a, , accepterade att den nya lagen skall tillämpas på gällandeavtal. Det är att märka att man i propositionen så att säga ytterHgare stärktde här synpunkterna genom att man dessutom i övergångsbestämmelserna införtatt de nya reglerna inte skall gälla om, som det heter, det med hänsyn tillarrendevillkoren och omständigheterna vid arrendevillkorens tillkomst skullevara oskäligt att tillämpa dem. Det är ett tredje skäl till att vi kan ställaupp på att lagstiftningen tillämpas retroaktivt, om vi skall kalla det så. Detstämmer alltså väl med det sätt att fatta beslut och börja tillämpa lagar somriksdagen tidigare använt på det här området. Med hänsyn tiH att det finns så starka skäl för att tillämpa de nyareglerna på gällande avtal när det inte är fråga om undantagsfallen, har vifrån sida i lagutskottet efter noggrant övervägande beslutat ossför att stödja propositionen i dess helhet. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 2 (medborgarskapskravför överförmyndare m. m,) Utskottetshemställan bifölls med 236 röster mot 75 för reservation 1 av Per-OlofStrindberg m, fl. Mom.7 (medborgarskapskrav för ledamot i övervakningsnämnd) Utskottetshemställan bifölls med 161 röster mot 155 för reservation 3 av Per-OlofStrindberg m. fl. Mom.8 (utländska förvärv av fast egendom) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av AHan -bifölls medacklamation. Övriga moment Utskottets hemställan biföHs, Utskottetshemställan bifölls med 245 röster mot 69 för reservationen av Per-OlofStrindberg m, fl, 1 ledamot avstod från att rösta. Utskottetshemställan bifölls med 197 röster mot 118 för reservationen av Per-OlofStrindberg m, fl. 8§ Internationella åtgärder mot kvinnoförtryck betänkande 1985/86:6 om internationella åtgärder motkvinnoförtryck. 83 (); Ett antal centerkvinnor har vid årets riksdag lagt fram tre motionersom handlar om kvinnor och kvinnors situation här hemma och ute i världen. Denförsta motionen handlar om jämstäHdhet, en av dem handlar om kvinnoinriktatbistånd, och den motion som behandlas handlar om mänskliga rättigheter ochkvinnoförtryck. Vicenterkvinnor har på detta sätt velat markera vår uppfattning och vår insikt omhur nödvändigt det är att stödjer världens kvinnor och att vi stärkervåra internationella insatser för att minska förtrycket de utsätts för. Nästavecka högtidhghåller vi dagen för FN;s antagande av de mänskliga rättigheterna.Det är positivt att vi här i haft möjlighet att diskutera mänskligarättigheter både och . Detföreligger ett enhälHgt betänkande från utrikesutskottet, och det känns bra attvi inte har några delade meningar i de här frågorna. Med desto större kraft börvi kunna agera internationellt. Demest utsatta och förtryckta i världen är kvinnor. Det förtrycket är särskiltallvarligt eftersom det i stor utsträckning innebär förtryck också av barn. 1985/86:43 Vihar i motionen gett exempel på hur kvinnor förföljs och förtrycks i olika De förtrycks därför att deras åsikter ogillas av deras , f- II :. .. regeringar eller därför att deras landär ockuperat och de för en kamp mot j ,./... , ockupationsmakten, der mot kvinnoförtryck ' Jag hade tillfälle att iförra veckan berätta om några iranska kvinnor jag mött, som utsatts förtortyr. Jag skall därför här inskränka mig till att berätta om en iransk kvinna somflytt från fängelse i sedan hon torterats där. Hon blev också beskjutenvid flykten. Hon hade haft åtta barn - därtill en sonhustm - varav fem hadedödats av Khomeini-regimen, Huruvida hennes tre övriga barn, varav endotter , levde eller inte visste hon ingenting Jagfrågade henne: Hur kan man orka leva efter något sådant? Hon sade att sammafråga hade ställts till henne när hon vittnade inför kommissionen för mänskligarättigheter i , Uppenbarligen kanaliserade hon sin smärta in i en aktivkamp mot den iranska regimen och dess förtryck. Kanske är det så att kvinnorsstyrka och kraft kommer till sin fulla rätt när de drabbas av svårigheter. Viser ofta dessa starka stolta kvinnor i TV och andra massmedia, t, ex, WinnieMandela, vars hela liv är en kamp mot apartheid. Hon brinner med en stilla glödoch fascinerar oss med sin röst och sina ord, var kändskönhetsdrottning på innan hon gav sig in i slummen och organiseradekvinnorna där mot förtrycket. På ökar försvinnandena och depolitiska morden, arresterades för subversiv verksamhet och sattnågra år i fängelse under hårda förhållanden. Hon fortsätter sin kamp motförtrycket. Jaghar här i kammaren berättat om de västsahariska kvinnorna somsedan tio år tillbaka bor i flyktinglägren i , Även dessa kvinnor fören heroisk kamp och har byggt upp ett välplanerat samhälle där. Betänkandetutgår också från principen om mäns och kvinnors lika rättigheter, som ärinskriven i själva . Betänkandet redovisar också de olikakvinnokonferenserna i FN:s regi. Närvi centerkvinnor skrev motionen hade inte kvinnokonferens ägt rum. Dengick av stapeln i , , och den kan sägas markera slutet påFN:s kvinnoårtionde som slutar i och med 1985, blev en storframgång för världens kvinnor. Trots motsättningar in i det sista lyckades manena konferensen kring en handlingsplan och ett slutdokument. Det innebär lagt fast en framåtsyftande strategi . De 370 paragrafernautgår från tre målsättningar: jämställdhet, utveckHng och fred. Detsom var det märkliga med konferensen var hur vi kvinnor talade samma språkantingen vi kom från u-land eller i-land. Det fanns inga nivåskillnader mellanoss. U-landskvinnorna var oerhört medvetna och mycket kunniga. Och vi hadesamma intressen och engagemang; att avskaffa den diskriminering kvinnor utsättsför och att hävda kvinnors rätt till lika deltagande på alla områden och nivåeri samhällslivet. Betecknandevar också att det var de kenyanska kvinnorna som lyckades lösa det sista kvarstående problemet innan vi nådde enighet. '" I slutdokumentet finns ett särskilt avsnitt medrabriken Särskilt utsatta Där konstateras -som utskottet skriver - att antalet utsatta kvinnor fortsätter att öka. Här tasupp inte bara fängslade kvinnor och kvinnor i flyktingläger utan också sådanaföreteelser som prostitution och sexuellt våld, kvinnomisshandel ochensamstående kvinnors situation. kvinnokonferens skall hållas , Men har världensregeringar ett ansvar att leva upp till kvinnokonferensens slutdokument. Detär därvid viktigt att även vi i ser vad vi kan göra på dessa treområden: jämställdhet, utveckling och fred. Detär viktigt - som utskottet skriver - att länderna följer rekommendationen frånNairobikonferensen att alla länder skall biträda konventionen motdiskriminering av kvinnor. Det folkrättsliga skyddet för kvinnor behöverstärkas. Detär också positivt att SIDA tagit fram en handlingsplan för kvinnoinriktatbistånd och att den planen kommer att prägla vårt svenska bistånd framöver. Vihar åtskilliga yrkanden i vår motion. Förslaget om en särskild kommissarie inomFN för mänskliga rättigheter är ett förslag som väckt tidigare men intefått uppslutning kring. Utskottet utgår från att regeringen utnyttjar detillfällen som erbjuds för att åter aktualisera frågan, och jag villunderstryka detta. Utskottet slutar sittbetänkande mycket positivt och också uppfordrande: "Äveni övrigt finns det anledning för svenska företrädare i FN och andrainternationella organisationer att fortsatt fästa uppmärksamheten på deorättvisor och den diskriminering som ofta drabbar kvinnor," Jag är glad för uppslutningen i vår svenska riksdag kring dessa frågor,centerkvinnor är beredda att göra vår insats, att fortsätta vårt arbetemot kvinnoförtryck och kvinnodiskriminering. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. Idetta anförande instämde , , ,, , och (alla c). 84 (): Låt mig också bara ta det här tillfället i akt att ytterHgareunderstryka den enighet som råder i utskottet och - utgår jag från - i heladenna kammare om hur viktigt det är att ställer upp för attinternationellt vidta åtgärder mot alla former av kvinnoförtryck. Jag kan påmotsvarande sätt som försäkra att de socialdemokratiska kvinnornaär beredda att dra sitt strå till stacken. Närman blickar tillbaka på FN:s kvinnoårtionde, som vi nu har anledning att göra ioch med att det har avslutats i samband med , finns detnaturligtvis mycket som man skulle kunna säga om det. Jag tror attslutintrycket ändå är att FN:s kvinnoårtionde har gett kvinnor i hela världenen plattform att stå på för det framtida arbetet. Det har gett även oss, somhar kommit ganska långt i jämställdhetsarbetet, en skjuts framåt. Vi har sSkertkommit så långt att vi nu mer eller mindre har förmågan att arbeta vidare avegen kraft. 1985/86:43 Menjag tror att det verkligt viktiga för framtiden kommer att gälla kvinnorna i och de kvinnor som lever i förtrycket från en diktatur, ,, .11 =, ,, Det är de som kommer att ha den stora nyttan, och detär i det sammanhanget Internationella atgar- ' " j ,, , / I som den stora betydelsen av FN:skvinnoårtionde och slutdokumentet i der mot kvinnoförtryck ' kommer att finnas. Kvinnokonferenseni och det strategidokument som omnämns i betänkandet, och som ocksåGunnel har berört, var ju ovanligt konkret i sin utformning. Det upptogolika åtgärder för att stödja olika grupper av kvinnor som är förtryckta av eneller annan anledning, men också många andra åtgärder för att främja måletutveckling när det gäller kvinnor. Ettnytt fenomen som vi har fått skåda världen över, som ärspeciellt oroande och som jag tror vi upplevde särskilt starkt i ,berördes också av , nämligen fundamentalismens utbredning.