prot · G90980 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:80 1 §Justerades protokollet för den 7 innevarande månad. 2 §Svar på interpellation 1985/86:104 om behandlingen av svenska medborgare sombesöker svenska ambassader har frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för att garantera en positiv behandling av svenska medborgaresom söker sin tillflykt till våra ambassader, Interpellationen är föranledd avIvan Dragice-vics vistelse i ambassadkansliet i ochnovember , säger sig ha fått ett starkt intryck av attden behandling som Dragicevic fick på ambassadkansliet såsom svensk medborgareinfe var i nivå med vad man har rätt att förvänta. reste Dragicevic, som då enbart varjugoslavisk medborgare, till på semester. Jugoslaviska myndighetertog då ifrån honom hans pass och hindrade honom därmed frän att återvända tillSverige, Som bekant gjorde representanter för regeringen ochutrikesförvaltningen upprepade hänvändelser till jugoslaviska myndigheter föratt de skulle låta honom återvända hit. uppsökte han ambassadkansliet i Belgradoch sade sig vilja stanna där till dess han hade fått svenskt pass. Han var viddenna tidpunkt ännu inte svensk medborgare. Ambassadpersonalen förklarade förhonom att man ansåg att ett sådant förfarande knappast skulle påskynda enlösning av hans problem. Jag vill betona att Dragicevic inte var efterlyst avjugoslaviska myndigheter och utan risk kunde lämna ambassaden. Det är därför knappastriktigt att hävda att han tog sin tillflykt till ambassaden. Ingen jugoslaviskmyndighet ingrep heller mot honom, när han sä småningom återvände till sittföräldrahem. Att han fick stanna har således ingenting att göra med att hanskulle ha varit förföljd, Dragicevic själv ansåg att vistelse i kanslilokalernaskulle underlätta för honom aff få resa uf ur , Mot den bakgrundenoch med hänsyn till de speciella omständigheterna i fallet ville man inteavvisa honom från ambassaden. Eftersom Dragicevic utan risk kunde lämna ambassaden ochdet inte fanns någon anledning att anta att hans vistelse skulle bli långvarig,ansågs det inte nödvändigt att genast vidta några direkta åtgärder för hansbekvämlighet vid sidan av det nödvändigaste. Så snart det stod klart att hansvistelse skulle bli Om behandlingen av svenska medborgare som besöker svenskaambassader långvarig ordnades hans tillvaro mer bekvämt, lämnade ambassaden i fullt samförstånd medambassadens personal som ett led i ansträngningarna att åstadkomma en för allaparter godtagbar lösning. Ambassadens chaufför körde honom till hembygden, enbilresa . Jag delar inte känsla av besvikelse överbehandlingen av Dragicevic på ambassaden i , För min del anser jag attambassaden har bistått honom på lämpligt sätt med hänsyn till omständigheterna,Dragicevic har för övrigt i ett brev till iår framfört sitt tack till den för den hjälp han fick undervistelsen i , I brevet riktar han ett speciellt tack till värambassadör och personal i för deras insatser. Jag anser inte heller att det krävs några ätgärder av detslag som efterlyser. Det är i detta sammanhang viktigt att haklart för sig att enligt europeisk - och svensk - folkrättsuppfattning hardiplomafiska beskickningar infe någon rätt att ge asyl. Grunderna för denna uppfattningär följande: Beskickningar är inte - som det ibland förr ansågs - delar av detsändande landets territorium. Däremot betraktas beskickningar som okränkbara,Defta innebär att ett främmande lands myndigheter inte utan tillstånd får kommain i beskickningens lokaler. Den okränkbarhet som beskickningar åtnjuter hardet uteslutande syftet att underlätta deras funktioner. Den är infe fill föratt hindra värdlandets myndigheter från att utöva jurisdiktion över personersom är underkastade denna. Det skulle föra för långt att här i detalj redogöra förden diplomatiska asylrätten. Jag vill dock framhålla att svenska medborgareinte automatiskt kan påräkna att bli inkvarterade på en ambassad, I detta fallrörde det sig om en person som varken var efterlyst eller direkt förföljd. AttIvan Dragicevic över huvud taget tilläts stanna fär ses som eff fillmötesgåendefrån ambassadens sida som motiverades av det starka engagemang som regeringenoch utrikesförvaltningen kände för hans sak. 2ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill tacka utrikesminiiitern för svaretpå min interpellation. Det intryck som kvarstår hos svensk allmänhet och hos denkrets som har ägnat det här fallet speciellt intresse är att , i någon betydelse av ordet, utlämnad. Vilken betydelse man än lägger in idetta ord, upplevdes det naturligtvis i den situation han befann sig i somödesdigert, även om man i efterhand kan tolka ambassadens ätgärder pä olikasätt. Statsrådet säger i svaret att det knappast är riktigt att hävda att hantog sin tillflykt till ambassaden, men objektivt kan man väl ändå konstatera,om man skalar bort alla tolkningar för och emot, att han inte frivilligtlämnade den svenska ambassaden i , dit han i en mycket påfrestandesituation tagit sin tillflykt efter att i närmare havägrats att lämna och resa tillbaka till , I det lägetupplevde han sin situation som förtvivlad. Det som skedde återgavs inför hela svenska folket genommassmedia. Där demonstrerades godtyckligheten hos en stat som inte vägleds avvästerlands- ka idealnär det gäller rättsskipning och behandling av enskilda människor, I en sådansituation är det infe underligt om en person känner sig förföljd och behöver entillflykt. Utan vare sig rannsakan, dom eller någon som helstmotivering hålls en människa kvar mot sin vilja, och den nakna makten, som intebehöver någon motivering för sina åtgöranden, åskådliggörs, I välgörande kontrast till denna mardrömslikaskoningslöshet avtecknade sig den goda vilja. Utrikesminister talade välgörande klarspråk och hotadesåvitt jag minns med att det inträffade t, o, m, allvarligt kunde försämra dediplomafiska förbindelserna. Dessutom gav man svensktmedborgarskap. Allt detta var utmärkt och stärkte hans ställning gentemotdet jugoslaviska godtycket. Det är sådant som inger en människa i en svärsituation tilltro och tillförsikt. Så långt var allt gott och väl. Den stödgrupp i ,bestående av riksdagsledamöter från samtliga partier utom vpk, fackligaföreträdare från i samt företrädare förkyrkliga och ideella organisationer, som brann av otålighet noterade medtillfredsställelse att dessa åtgärder vidtogs. Men så kommer vi till vad som händer på ambassaden. Detavviker påtagligt från den rakryggade linje som emanerat ifrån det svenskautrikesdepartementet. Att hade det obekvämt på den svenskaambassaden i , berodde inte det pä att han var obekväm där just dä?Bristen pä stöd och helhjärtat engagemang trängde fram till oss i Sverigeockså. Man frågade sig: Trängde inte signalerna från fram till svenskaambassaden i ? Diskrepansen mellan det som utrikesministern sade och detsom ambassaden i gjorde var så påtaglig att det var många som ställdeungefär samma fråga som den jag har riktat till utrikesministern. Att Dragicevic tvingades att lämna ambassaden, som ändåvar svenskt område, och fick fara till sin hemby upplevdes i hans situation ochi vår situation här hemma som ett stort steg tillbaka. Om detta inte är uttryckför bristande engagemang och kanske rent av en slapp eftergift för maktspråk,utan möjligen kan förklaras som eff faktiskt steg tillbaka för att komma ur enåtervändsgränd och nå en slutlig lösning, så kan man ändå kritisera det avflera skäl. Att ambassaden, som statsrådet säger, har bistått honom "pålämpligt sätt med hänsyn till omständigheterna" tolkar jag just sä. Vi brukar ha goda förbindelser med , ochförhoppningsvis kommer vi att ha det också i fortsättningen. Men denna frågavisar att det finns en brytpunkt där samstämmigheten upphör. Då bör svenskarepresentanter både här hemma och i tala ett klart och redigt språk. Att vara taktisk och diplomatisk i ordetssämsta bemärkelse kan tillfälligt te sig klokt, men i längden gör det ett svagtintryck om man dagfingar med de mänskliga rättigheter som vi sätter högst. Detmåste väl gälla i synnerhet i länder som ligger i gränslandet mellan öst ochväst. Om behandlingen av svenska medborgare som besöker svenskaambassader Prot.1985/86:80 Anf. 3 (): 17februari 1986 Herr talman! Som ledamot av denmycket breda kommitté som bildats i Sverigeför frigivande vill jag här bara understryka de synpunkter somUlla Tilländer har framfört. Jag har haft tillfälle att konstatera hur varmtengagemanget har varit frän fackligt och kyrkligt häll i hans hemtrakt. Under frånvaro från ochtjänstgöring som FN-delegat hade jag nöjet att vid en uppvaktning tillsammansmed representanter för socialdemokraterna och hos utrikesministernframföra vår oro för öde - han fanns då vid ambassaden. Jagfick inget intryck då av att iitrikesministern inte skulle dela vår uppfattningatt den svenska ambassaden verkligen utgjorde en tillflykt undan fara för Dragicevic, Fastän vi nu har facit i hand finns det ingen anledningatt bagatellisera vad som förevarit. Jag vill verkligen, på den nnycket bredakommitténs vägnar, understryka synpunkter, som jag med hänsyntill omständigheterna finner mycket försynta. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Föredrogs men bordlades åter Konstitutionsutskottetsbetänkande /86:14 betänkande 1985/86:11 Jusfifieutskoftetsbetänkanden /86:13 och 14 Socialförsäkringsutskottefs betänkanden /86:8och 11 betänkande 1985/86:9 betänkanden1985/86:8 och 9 4 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1985/86:385 av () till industriministernom användningen av vissa investeringsfondsmedel: har landets tio störstakommuner ökat sin befolkning på bekostnad av huvuddelen av landets övriga kommuner. Avfolkningen är inte längre enbart ett "Norrlandsproblem", även om det är Norrlandslänen tillsammans med industriorterna i som drabbats hårdast. Regeringen har beslutat att frisläppa hela investerings fondsmedel för Volvos investeringar i resp, i samband med Saabs etablering av en personbilsfabrik i , gQ Av presskommunikén kring beslutetom nedläggning av framgår att medges att få utnyttjainvesteringsfonden också i andra orter i landet. När det gäller Volvos rätt attutnyttja investeringsfonderna vid uppgörelsen om det s. k. Uddevallapaketet ärdet ej känt om t, ex, orter inom skogslänen också skulle kunna komma i frågaför investeringar. Med anledning av vad som anförts vill jag ställa följandefrågor till statsrådet och chefen för industridepartementet: Hur stor andel av de 25 miljardersom resp, får utnyttja av sina investeringsfondsmedel kommeratt läggas på investeringar inom stödområdet? 1985/86:386 av i (m) till industriministernom nedläggningen av civila handelsfartygsproduktion: Enligt i ochTCO-distriktet i kommer en avveckling av varv i Malmöscivila fartygsproduktion att kosta samhället 1 200 milj, kr, åriigen. Har statsrådet tagit hänsyn tillovan nämnda belopp vid beslutet om nedläggning av civilahandelsfarfygsprodukfion? 1985/86:387 av () till industriministernom behov av riskkapifaltillskott: Av signaler från att dömakommer att innebära stora påfrestningar på både resultat ochlikviditet. Stålpriserna tenderar att sjunka. Dollarfallet påverkar resultatetnegafivt. Delvis olönsam produkfion kräver stora investeringar. har ett stort likviditetsöverskott, somkommer att räcka såväl till egna investeringar och egen utveckling som tilleventuella förvärv och/eller investeringar utanför den traditionellamalmrörelsen, har också ordföranden i , , imassmedia uttryckt den meningen att kunde tänka sig att gä in i medfriskt kapital. Medhänvisning till vad jag ovan anfört frågar jag industriministern: Vilka initiativ tänkerindustriministern ta med anledning av att kommer attbehöva eff större riskkapitaltillskotf, som tydligen skulle kunna vara medoch bidra med? 1985/86:388av () till civilministern om formerna för anslutning till ettpolitiskt parti: "Demokratin hotas om vi inteväsentligt ökar människors rätt att själva bestämma i frågor som angår demsjälva", har civilminister uttalat i den 12 februarienligt TT. Civilministern ansvarar för regeringens kontakter medfolkrörelserna. Mot bakgrund av hans uttalande vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder avser civilministernatt vidta för att öka människors rätt att själva bestämma om de önskar varamedlemmar i. ett politiskt parti? Prot,1985/86:80 5 § Kammaren åtskildes kl, 12,12,