prot · G909124 · 1985-12-31 00:00:00 — Där fanns också en passus om att ägarmajoriteten i destora anläggningarna för elproduktion, syftande naturligtvis päkärnkraftsanläggningarna, skulle tillhöi-a den offentliga sektorn. Det gjorderedan då de allra flesta av dessa anläggningar. Det som ytterligare behövdesvar en mycket liten förskjutning av aktiekapitalet i , vilketockså skedde efter folkomröstningen. I övrigt tror jag inte att det finns någon skillnad mellanvärt sätt att se och när det gäller möjligheterna för enskilda attdriva och utveckla olika typer av kraftproduktion. Men jag måste notera attPer-Richard Molén inte heller i sin replik gav ett entydigt svar pä frågan omkärnkraften skall avvecklas eller utvecklas. Vi väntar på det svaret,. Förste vice talmannen anmälde attPer-Richard Molén anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 18 (vpk): Det är flera saker som har gjort att det återigenhar blivit mera fart på energidebatten i vårt land. Frågan omkärnkraftsavvecklingen har åter börjat diskuteras. Särskilt gäller det fråganom en mer konkret plan för avvecklingen än den som har diskuterats.Andra frågor som har aktualiserats i en ökad diskussion kring energipolitikenär regeringens beslut att anslå pengar till upprustningen avkärnkraftsaggregatet i , det danska ställningstagande dådet gäller avstängning av och frågan om eventuell kärnkraftsexportfrån värt land. a. till . Alla de här och andra frågor visar på enviss oro som finns ute bland folk då det gäller inriktningen av värenergipolitik. Nyckelfrågan i energipolitiken är fortfarande avvecklingenav kärnkraf ten. Så länge som elkraft från det stora kärnkraftsprogram vi har dumpas på den svenska energimarknaden, kommer utvecklingen och användningen av 63 Prot.1985/86:124 alternativa energislag, både inhemska och importerade, att förhindrasoch försvåras. Den s. k, plan för kärnkraftens avveckling somenergiministern har redovisat i det tillsatta energirådet måstefastläggas, konkretiseras och genomföras snabbare än vad som föreslås. Denavvecklingsplan som finns är ju egentligen en diskussion om en plan för enavvecklingsplan, och den är ju pä nästan intet sätt konkretiserad, vare sig dådet gäller takt i avvecklingen eller årtal då vi skall börja stängakärnkraftsaggregaten. Enligt vpk:s mening finns det underlag föratt kunna lägga fast en plan för hushållning och alternativ energiproduktion.Det bör också vara möjligt att lägga fast i en plan hur de olika reaktorernaskall fasas ut, hur och i vilken takt de skall kunna tas ur bruk. Den plan som regeringen är beredd att lägga fram förhushållning och alternativ energiproduktion i vårt land ligger i linje med vadvpk länge har förespråkat. Men enligt vår uppfattning måste den plan som harpresenterats fastläggas tidigare. Den måste bli mera konkret och den mästegenomföras snabbare än vad som har förutsatts. Det finns redan nu tillräckligtunderlag för att lägga fast en plan för hushållning och alternativenergiproduktion. Och den borde kunna presenteras . Det finns ingen som med säkerhet kan förutse våraenergibehov i början av nästa sekel. Det är lätt gjort att underskattaframtidens möjligheter till en allt effektivare energianvändning. Som bevis fördetta kan anföras att vi använder av den energimängdsom ansågs vara ett kvalificerat mål för energianvändningen år1985. Man bör enligt vår mening ställa upp ett ambitiöst mål för den framtidaenergianvändningen. Vi delar uppfattningen att energipolitiken bör och måsteinriktas mot en långsiktig, total användning av , varavca elenergi. När man ser att det saknas konkreta beslut omhur, när och i vilken ordning kärnkraftsreaktorerna skall avvecklas så kan dethos det svenska folket få den effekten att man tänker att politikerna har haftsina debatter och sina omröstningar, men att de struntar i vad folket har sagt- nu gör de som de vill i alla fall. Om det är så här, och mycket tyder på det,så är det oroande. Vpk har som bekant hävdat att borde tasur drift, Vi har gjort det mot bakgrund av att det inte är brist på el som ärdet stora problemet i det svenska energisystemet. Och vi har gjort det motbakgrund av de uppenbara risker som de fel och brister som har uppdagats iRinghals 2 ändå utgör. Det ärsjälvklart att resultatet av folkomröstningen, som innebär att kärnkraftenskall avvecklas senast är 2010, mäste stå fast. Det är allvarligt när man nuifrån moderat häll allt tydligare och allt oftare ger uttryck för synpunkteri en annan riktning, synpunkter som innebär att man inte är beredd attrespektera folkomröstningsresultatet. Vi beklagar att regeringen missadeden uppenbara möjlighet, den logiska, realistiska möjlighet som låg i att börjaavvecklingen av kärnkraften med i stället för att satsa miljarder nya kronor i den kärnkraftsanläggningen. En avveckling av 64 2borde ha varit ett naturligt led och en första början i en mera konkretavvecklingsplan. Så länge fortfarande ingen kan tala om hur man på ettsäkert och riskfritt sätt skall klara produktionen av kärnkraft och ta hand omavfallet, så länge borde man inte fortsätta att satsa på kärnkraften, utankärnkraften borde tas ur bruk i så snabb takt som möjligt. Det finnsfortfarande en rad frågetecken som gäller problemet med kärnkraftsavfalletshantering, dess eventuella användning och sambandet kärnkraft-kärnvapen. Det finns mycket litet redovisat från regeringens sida omde här viktiga frågorna, men de måste lyftas fram, och regeringen måste bättre,klarare och utförligare redovisa läget, så att svenska folket får veta vad sompågår. Man måste få veta vad som händer med avfallet från de svenskareaktorerna - vart det skickats, hur det upparbetats och vart det tar vägen. Deredovisningar som skett från regeringens sida - sådana har gjorts - äralltför ofullständiga och otillfredsställande. Det här har att göra medsambandet kärnkraft-kärnvapen, eftersom bristen på vapenplutonium är akut förmånga kärnvapenstater och avfallet från kärnkraftsproduktionen därmed blir enviktig råvarukälla. Det är därför nödvändigt med en mer fullständig redogörelseför de här viktiga frågorna. Den kanske viktigaste frågan då det gällerenergipolitiken under den närmast överblickbara tiden är ändå frågan omhushållningen med energi. Erfarenhetsmässigt har det också visat sig att desatsningar man gör då det gäller hushållning med energi får mycket bragenomslagskraft och ger mycket bra resultat. Man måste därför metodiskt granskavad som kan göras för att öka elproduktiviteten, hushålla med energi och pådetta sätt långsiktigt minska elanvändningen. Hushållningsmöjligheterna måsteutnyttjas maximalt innan man diskuterar att bygga nya produktionsanläggningari stor skala. Det är positivt att omställningen av det svenskaenergisystemet mot en större inhemsk produktion och ökad hushållning har hunniten lång bit pä väg , då energifrågorna börjadediskuteras mer på allvar. Det snabbt minskade oljeberoendet i det svenskaenergisystemet är bra. Det visar att produktion och konsumtionav energi går att påverka och styra utan att andra viktiga samhällsmål behövereftersättas. Den totala energikonsumtionen bör och kan minskas ytterligare, detär både realistiskt och genomförbart. Produktionen av elström från kärnkraftverk ochanvändningen av elenergi i värmesystemen har emellertid lagt hinder i vägen dådet gäller utvecklingen av inhemska bränslen. Möjligheterna till utnyttjande avnaturgasen och inhemska biobränslen har utnyttjats alltför dåligt. Vpk har i ensärskild motion som gäller naturgasen yrkat på en snabbare introduktion och enstörre användning än vad regeringen har planerat. Och för inhemska bränslenskulle redan nu finnas en stor marknad om produktionen av kärnkrafts-el ochdess användning i värmesystemen inte lade hinder i vägen. Att satsa på hushållning är i själva verket ett naturligtval för den som slår vakt om miljön och som vill minska sårbarheten i vårtsamhälle. En minskad energianvändning har ett nationellt värde i sig. 5 Riksdagensprotokoll 1985/86:123-125 olikaskeden negativ inverkan på miljön och är ur den synvinkeln inte önskvärd. Enonödigt hög energianvändning skapar på olika sätt beroende, medan en lägreanvändning ger ett mindre sårbart samhälle. Hushållningen växer fram som ett inte bara möjligt ochönskvärt utan också nödvändigt alternativ. Vattenkraften blir stommen i vårframtida elförsörjning. Den kompletteras med samproducerad el i kommunalakraftvärmeverk och via industriellt mottryck samt el från vindkraft. Den pådessa energikällor baserade elkraften räcker till för alla elspecifika ändamål.Den räcker till för att driva processer och maskiner i industrin, för allahushållsapparater etc. Den räcker till för elektroniken, för belysningen ocheldriven trafik, dvs. för alla ändamål där det inte är möjligt eller rimligtatt använda annat än el. En sådan elkraft räcker också i inte obetydligutsträckning till för uppvärmning, i första hand genom användning avvärmepumpar. Jag talar här bara om nu välkända energikällor, för vilka teknikenär känd och prövad. Det kan givetvis uppstå möjlighetertill elframställning på nya sätt, t, ex, vid ett genombrott för solcellsforskningeno,d. Att satsa pä den av vpk förordade energistrategin innebärgivetvis att man från samhällets sida får lov att agera på ett något annorlundasätt än man har gjort. Där har man i stor utsträckning agerat som enserviceinrättning med uppgift att tillfredsställa det energibehov som olikaintressen, inte minst kapitalintressen, underbyggt genom sin verksamhet. En anslutning till vpk:s linje då det gäller hushållningenmed energi innebär att samhället i verklig mening skaffar sig en energipolitik,en tydligare uttalad mening om önskvärdheten av en viss energianvändning ochatt man medvetet styr åt detta håll. Det innebär ett större mått av planering,vilket vpk anser vara helt nödvändigt för att tidigare uttalade energipolitiskamål skall kunna uppnås. Vi menar att samhället skall ha en medveten syn på ochaktivt medverka i uppbyggnaden av energiförsörjningen. När det gäller elproduktionen inomvattenkraftsområdet så är ju frågan om ny naturresurslag föremål för behandlingi bostadsutskott. Där har de olika partierna redovisat sin syn påvattenkraftsutbyggnaden. kommer troligen att behandla förslaget tillnaturresurslag tidigt och då besluta om vilka älvar och älvsträckor somskall skrivas in i naturresurslagen och undantas från utbyggnad. Redan nu kanman dock säga att vattenkraftsproduktionen i vårt land har utvecklats på ettsådant sätt och är av den omfattningen att det borde finnas gott utrymme föratt i naturresurslagen skriva in och undanta en rad av de kontroversiellavattendrag och älvsträckor som inte är undantagna från utbyggnad. Riksdagenhar ju tidigare beslutat att vattenkraften skall byggas ut så att enproduktionsnivå om per är skall uppnås. Av den redovisning förelförsörjningens utveckling som finns i näringsutskottets betänkande framgårdet bl. a. att vattenkraftsproduktionen ökat , dä den var ,till . var vattenkraftsproduktionen , dvs. 70,1miljarder kilowattimmar, och det finns alltså en mycket god marginal för atttillgodose den opinion och de krav som kommer från folket i älvdalarna liksomfrån landets alla miljöintressen och att nu se till att man undantarde kontroversiella objekt som finns från utbyggnad. Det talades mycket om att vi i vårtland skall avveckla kärnkraften, men vi skall avveckla med förnuft. Frän vpk:ssida anser vi att om man skall avveckla med förnuft på ett sätt som långsiktigtär till fördel för vårt land och vär framtida miljö så måste man välja etthushållningsalternativ som det jag sökt beskriva. Det ger också de bästamöjligheterna att bli kvitt kärnkraften , Samhället har ett stort inflytande på hur omställningen avenergisystemet komrner att lyckas. Och det är viktigt att hävdar enklar målsättning för hushållning och för utveckling och införande av nyenergiteknik i linje med de beslut som har tagits. Medvetandet om att omställningen av energisystemet kommeratt ta gör att det är nödvändigt att snabbt börja omställningen. Detgäller nu att motverka de intressen som har ställt sig bakom en kampanj för attgynna kärnkraftsintressena och riva upp energipolitiska beslut. Manmåste gå till offensiv mot dem som hävdar att vi utan kärnkraft måste fä starkthöjda elpriser och att vi måste bygga ut älvar och anlägga kolkraftverk i storskala för att få tillräckligt med energi. Den här kampanjen, som kommer från delar av näringslivetoch moderata samlingspartiet, riktar sig bl, a, till våra ungdomar, ochkampanjen har som vi har kunnat se fått ganska starkt genomslag i massmedia.Samhället måste nu ta sitt ansvar för att följa upp och informera omutvecklingen av det framtida energisystemets framväxt. Regering och riksdagmåste ta initiativ och främja en sådan utveckling. Det finns många positiva förslag från regeringens sida ochi de beslut som tidigare tagit då det gäller energipolitiken, förslagsom syftar till en omläggning av energisystemet i den riktning som vpk längehar förespråkat. Men vi menar att åtgärderna inte är tillräckligt omfattandeoch att tidsplanerna är alltför långt utdragna för att man helt skallsäkerställa den nya energipolitiken och hindra en fortsatt utveckling enligtdet gamla mönstret. Enligt vår mening kommer utveckling och användning avalternativa energislag att försvåras och förhindras sä länge elkraft frånkärnkraftsprogrammet säljs till underpris på den svenska energimarknaden. Vianser därför att den plan för utveckling av hushållning och alternativenergiproduktion som har aviserats i energirådet bör presenteras redan år 1987i stället för, som planerat, 1990. , i och JörnSvensson kommer senare i debatten att uppehålla sig vid en del av de motioneroch motionskrav som kommunisterna har i det här betänkandet ochi betänkandet angående naturgasen. Jag yrkarbifall till samtliga reservationer där vpk återfinns. Lät mig något kommentera det som Per-RichardMolén sade inledningsvis. Det var en fantastisk svartmålning han gjorde, närhan med utgångspunkt i mångas intresse av att exempelvis följa viktigaidrottshändelser försökte hårdra det hela och göra gällande att om viavvecklar kärnkraften, är det slut med att titta på idrott i TV, osv. Det varockså en fruktansvärd hårdragning han gjorde när han talade om Han sade att vi har brist på el och att vi får en fruktansvärdelbrist . Vi varken har någon elbrist eller behöver få det, meden riktig inriktning av energipolifiken, med riktiga hushållningsåtgärder. Jag tror att det finns anledning att uppmärksamma attmoderata samlingspartiet nu alltmera har släppt det som man officiellttidigare deklarerade beträffande nödvändigheten av att avveckla kärnkraften.Moderaterna har alltmer börjat tala klartext om att behålla kärnkraften ochutveckla den. Det vore en katastrof, om de krafter som står bakommoderata samlingspartiet fick bestämma i den här frågan. Det finns därför allanledning att stötta alla initiativ att snabbare och på ett mera konkret sättse till att skapa förutsättningarna för att avveckla kärnkraften. 19LENNART (): Det är svårt att vara utskottsmajoritetenstalesman i den här frågan, eftersom luften ständigt korsas av repliker mellanden borgerliga oppositionens företrädare. Därför tar det att kommatill tals för utskottsmajoriteten. Kanske finns det anledning att fråga de borgerligapartiernas företrädare när det gäller energipolitiken om det här verkligen ärett privat slagsmål eller om man får delta litet i kanten av trätan. Jag har noterat att skärmytslingarna mellan de borgerligapartierna har trappats upp i den här frågan. företrädare harbeskyllt för att inte se till miljön och miljöskyddet ochfolkpartiet för att inte stå på marknadsekonomins sida när det gällerenergifrågan, och jag antar att det är det värsta som man kan säga till centerpartisterresp. Det är alltså ett mått på de meningsskiljaktigheter mellande borgerliga partierna som fortfarande finns i energifrågan och som uppenbarligenhar fördjupats. Jag gör bara reflexionen: Hur i Herrans namn skall de här trepartierna kunna samverka i en eventuell borgerlig regering, som de kanske iandra sammanhang strävar efter, om de har så djupgående meningsskiljaktigheteri en så central fråga som energipolitiken? Den noteringen är det viktigt attgöra. Jag noterar också att i en replik till moderaternasföreträdare jämförde kärnkraften med knarket. Jag tänkte i övrigt inleda med någrakommentarer till en aktuell energipolitisk fråga, som inte minst hardiskuterats utanför det här huset, nämligen kärnkraftsavvecklingen. Från industrins sida strävar man helt klart efter attbereda marken för nya kärnkraftverk och för det alternativ som ifolkomröstningen gick under namnet linje 1 - bäde vad som stod påfolkomröstningslappen och vad som stod mellan raderna. Det är i och för siginget nytt. På motsvarande sätt arbetar bl. a, miljörörelsen för en förtidaavveckling av kärnkraften enligt linje 3:s modell. Regeringens beslut att ge klartecken till attbyta ut de skadade ånggeneratorerna i har tydligen i det här lägetblivit något av en symbolfråga för bägge parter. Men för oss som står för linje2 är beslutet om ånggeneratorbytet helt i linje med folkomröstningsresultatet. säkerheteni anläggningen, det innebär minskad strålningsrisk för reparations- ochunderhållspersonalen och det är dessutom klart ekonomiskt lönsamt inom ramenför den avvecklingsperiod som gäller enligt folkomröstningen och enligt riksdagensbeslut. De tunga remissinstanserna i detta sammanhang-kärnkraftinspektionen, strålskyddsinstitutet och statens energiverk - har ocksåsamtliga varit eniga om att förorda ett utbyte av ånggeneratorerna. Det endasom man möjligen kan beklaga när det gäller beslutet är att det inte tycks gåatt få tillverkaren av , , att betala för vad man harställt till med, tog upp regeringens beslut om byte avånggeneratorer i i sitt anförande och karakteriserade slutsatsen attdet är ett lönsamt byte, bortsett från att man förbättrar säkerheten, genom attkalla detta ett önsketänkande i kalkylen. Jag kan endast tolka det på det visetatt utgår ifrån att nuvarande låga oljepriser kommer att fortsättalångt in , Endast med de alternativkostnaderna kan man påstå attånggeneratorbytet i kärnkraftsreaktorn skulle vara en tvivelaktigekonomisk affär. Detta är det ingen som har påstått. har i många andrasammanhang varnat för att oljepriserna snabbt nog kommer att höjas igen. Därförär inte argumentering på denna punkt vare sig logisk eller ienlighet med de prognoser som görs i andra sammanhang beträffande oljeprisernasutveckling. Alltså - för att återgå till diskussionen i övrigt omånggeneratorbytet -finns det sakligt sett ingen dramatik i regeringens beslutatt ge klartecken till detta byte. Vi kan också notera att detta förordadesredan föregående år av på basis av ett energipolitiskt betänkandefrån näringsutskottet. När nu miljörörelsen går ut i hårda attacker motenergiministern, kan det inte vara därför att man tror att energiministern inteskulle vara inriktad på att avveckla kärnkraften , Besvikelsenmåste bero på att man tydligen haft förhoppningar om en förtidakärnkraftsavveckling enligt linje 3:s modell. Från socialdemokratins sida anservi att det vore bra om miljörörelsen, och för övrigt också industrin, lärdesig att inse att de samtal som energiministern inbjuder till i energipolitikenär till för att på bästa sätt skapa en samling kring en avveckling enligtriksdagens beslut, ingenting annat. För socialdemokratins del är det inte frågaom att byta linje vare sig till linje 1 eller till linje 3, Jag tror att juförr såväl industrin som miljörörelsen inser detta, desto mer konstruktivtkommer samtalen kring den framtida kärnkraftsavvecklingen att kunna föras. När miljörörelsen karakteriserar ånggeneratorbytet iRinghals 2 som ett svek också mot linje 2:s kärnkraftsavveckling riskerar mandessutom att spela de intressen i händerna som arbetar för att riva uppavvecklingsbeslutet. Det är intressant att notera att just , somju är kärnkraftsmotståndare, har varnat miljörörelsen för detta. Det har också förts diskussion kring densärskilda lagstiftning om förbud mot projektering av ytterligare kärnkraftverki som har föreslagit. Upprörda kritiker har talat ommunkavleslag-stiftning och liknande. Självfallet kan man alltid diskutera om detbehövs en speciell lagstiftning utöver beslut om att vi inte skallha fler kärnkraftverk.Men kärnkraftsindustrin får faktiskt skylla sig själv i denna fråga. Går man uti tidningsartiklar dagen efter det att regeringen fattat beslut om att getillåtelse till ånggeneratorbytet och talar om förprojektering av ett nyttkärnkraftsaggregat, 04, då är det inte bara en dumhet, utan det är en direktprovokation mot den av regeringen och fastlagda energipolitiken. Attenergiministern i det läget reagerar häftigt är kanske inte så underligt. I sakhar det naturligtvis ingen betydelse om vid sidan av riksdagensavvecklingsbeslut lägger fram ett förslag om förbud mot projektering avkärnkraftverk. Politiskt sett däremot kan det kanske betyda en ytterligaremarkering. Om man sammanfattar läget i kärnkraftsfrågan - det framgårav utskottets betänkande 17 - kan man konstatera att den breda majoritetenkring en kärnkraftsavveckling består. De enda som direkt skiljer ut sigär , som vill skjuta avvecklingen in i en oviss framtid och somdessutom mer och mer propagerar för att bygga nya kärnkraftverk. Dessutomförordar detta parti byggande av Securereaktorer för värmeproduktion. Där äralltså den grundläggande skiljelinjen: å ena sidan och å andrasidan de övriga partierna, låt vara med små variationer just i den här frågan.Dessa partier står fast vid kärnkraftsavvecklingen och vid att det icke skallbyggas nya kärnkraftverk. De två betänkandena från näringsutskottet, nr17 och nr 18, handlar om det mesta i energipolitiken. Sammanlagt är det frågaom 59 reservationer, och det är naturligtvis omöjligt att ta upp alla dessa påett mera detaljerat sätt. Diskussionen måste med nödvändighet förasöversiktligt, och därför börjar jag den här delen av mitt anförande med attyrka bifall till hemställan i betänkandena och avslag på samtliga 59reservationer. Det är endast betänkande 17 som tar upp den övergripandeenergipolitiken, medan betänkande 18 handlar om den fortsatta utbyggnaden avnaturgasanvändning i , Man kan säga att betänkande 17 på följande sättsammanfattar de uppgifter som ligger framför oss i energipolitiken: 1, att säkerställakärnkraftsavvecklingen, 2, att satsa påökad effektivitet i energianvändningen och ökad energihushållning utan attdärför äventyra tillgången på säker och relativt sett billig energi, 3, att ytterligareminska vårt oljeberoende, för att därmed uppnå en energiförsörjning som"står på fler ben" och därmed blir mindre känslig för olikastörningar i den framtida energitillförseln, och 4, att utvecklakonkurrenskraften hos inhemska varaktiga energikällor, bl. a, genom att satsapå ny och bättre teknik. En grundläggande förutsättning förett ökat oberoende på energiområdet har vi redan uppnått. Det gäller vår totalaenergiförbrukning, dvs, summan av äpplen och päron, för att tala med Hädar Carsspråk. Den totala energiförbrukningen har inte ökat , Tvärtom minskarden - om man jämnar ut årsvariationerna. Inriktningen är att den totalaenergiförbrukningen inte skall öka över nuvarande nivå på ca 360TWh, Det innebär ett kraftigt trendbrott i förhållande till utvecklingen understörre delen av efterkrigstiden. Man kan notera att minskningen av vårt oljeberoende harvarit speciellt dramatisk. Förbrukningen av eldningsoljor har exempelvishalverats , och förbrukningen av de tunga eldningsoljorna har minskatännu mer. och vpk har här ett mycket mer långtgående mål isin gemensamma reservation till betänkande 17, reservation 7, Dessa partier ärinriktade på att pressa ned användningen till , Men det innebär enligtvår uppfattning en direkt fara för sysselsättning och fortsattvälfärdsutveckling. däremot värjer sig i sin reservation, nr 1,mot varje form av samhälleligt mål när det gäller energiförbrukningen.