prot · G90972 · 1985-12-31 00:00:00 — Utan att i det här sammanhangetförringa statsrådet insatser vill jag betona att ett särskiltmiljödepartement skulle ge naturresurs- och miljöfrågorna större tyngd ochstarkare genomslag. Bättre nordisk samordning skulle kunna uppnås.Miljöfrågornas internafionella karaktär gör att ett särskilt departement skullebetyda mycket för att påskynda och förbättra det internationella arbetet. Enligt uppfattning har socialdemokraternavisat ett begränsat intresse för naturvården. Vissa framsteg har gjorts menförst efter hård kritik från bl. a. och efter krav i rik.sdagen. Det finns en rad brister i naturvårdspolitiken. Fjällskogar, urskogar, hagmarker och våtmarker försvinner isnabb takt. Krav på utbyggnad av de outbyggda Norrlandsälvarna och andravärdefulla älvsträckor ställs. Det senaste exemplet är exploateringen avGideälven, där regeringen gett tillstånd till utbyggnad. Jag villnämna några av de områden där naturen är hotad. I fjällvärlden finns landets mest värdefulla naturområdenmed bl. a. alpina glaciärområden, högproduktiva älvdalar och hedområden med storabotaniska värden. Våra fjällområden är genom sina naturvärden unika i . Vi menar att det är angeläget att fjällen får bättreskydd. Vi önskar att skall få ta ställning till en plan för skydd avfjällområdet. Utredningsarbetet är i slutskedet, och förutsättningarna finnsalltså för en redovisning till . Får vi en sådan redovisning? I det sammanhanget menar vi att flera nationalparker börinrättas. Trots brister och exploateringar också inom nationalparker ges genominrättande av dessa det bästa och mest varaktiga skyddet. , Taavavuomaoch Rogen är några av de områden som måste skyddas. Fjällskogarna vill jag också säga någonting om. Genomaktivt arbete från oppositionspartierna i har vi fått ett bättreskydd för de oersättliga fjällnära skogarna. Det arbete som utförts äremellertid inte tillräckligt. Vi har begärt en säkerställande plan för defjällnära skogarna. I näringen verksamma anser att ordet markanvändningsplanbättre överensstämmer med våra önskemål. Jag kan lika gärna använda ordetmarkanvändnings-plan. För att få fram en sådan bör samtliga berörda instansermedverka. Vi behöver en markanvändningsplan för de fjällnära skogarna. En utbyggd älv kan aldrig återställas. Fisket skadas,växt- och djurlivet skadas. drabbas också rennäringen hårt.Folkpartiets uppfatt- ning ärhelt klar: Älvutbyggnadsepoken är slut. De undantagna älvarna och älvsträckornamåste ges lagstadgat skydd mot utbyggnad. Den enda utbyggnad som får medgesenligt uppfattning är ombyggnader och effektiviseringar av redanutbyggda älvar och ett fåtal nya projekt som kan accepteras urnaturvårdssynpunkt. Det är tillräckligt för att få den volym som är fastlagdför vattenkraften. Det senaste exemplet på ett utbyggnadstillstånd som stridermot naturvårdsintressena är , där regeringen lämnadeutbyggnadstillstånd . Flera hundra växtarter och många djurarter är akututrotningshotade. har ratificerat om skydd förarterna. De skyddsåtgärder som vidtagits är otillräckliga. anvisarockså ett särskilt flora- och faunaanslag för att akuta räddningsinsatser skallkunna genomföras. har begärt ett sådant anslag menännu inte fåu det. Skogen är vår viktigaste naturresurs. Vi skall brukaskogen och verkligen dra nytta av de arbetstillfällen och inkomster som denger. Men det måste också tas miljöhänsyn. Det är då viktigt att genom5:3-satsningen hotade lövskogar sparas. Statsbidrag bör inte utgå för insatsersom förstör oersättliga naturvärden. Gammelskogarna, som det bara finns resterav, bör sparas för framtiden. anvisar resurser som möjliggör störremarkinköp och bättre ersättningar eller markbyten för de enskilda skogsbrukaresom har mark som behöver skyddas. Det är märkligt att konstatera att en stordel av det anslag som finns i budgeten - 40 milj. kr. för markinköp - enligtregeringens förslag skall användas för att låta staten betala sig själv. Dettycker vi är felaktigt. Statlig mark som skall skyddas bör överföras tillnaturvårdsfonden utan ersättning. Regeringen redovisar anslag till försurningsforskning ochkalkning. Det har vi ingen erinran mot - det är naturligtvis värdefullt. Mendet måste också vidtas konkreta åtgärder. Vi vill bl. a. ha skärpta krav föratt minska utsläpp-det gäller kol och eldningsolja. Vi begär också kraftfullaåtgärder mot utsläpp i andra länder. och bör instämmastill Haagdomstolen, Vi måste gå vidare med avgasreningen för den befintligabilparken och också ta itu med dieselavgaserna. En förbättrad återvinning måste uppnås. Vi måste ta handom batterier av olika slag som bl, a, innehåller tungmetaller såsom kvicksilveroch kadmium, PCB-användningen bör avvecklas. Den partimotion på miljöområdet somfolkpartiet redovisar till årets riksdag innehåller inte mindre än 47 konkretayrkanden. Jag kan inte redovisa alla här . Vi kommer att fä debatt om demunder året. Jag vill dock nämna att det är oerhört viktigt att vi nu börjardiskutera och ta ställning till tillståndet i våra hav. Ledamöter frånBohuslän, från , från , från och från län har ienskilda motioner tagit upp behovet av åtgärder för våra hav. Våra hav ärsjuka. Åtgärder måste vidtas, bl, a, genom vidgade internationellaöverenskommelser. Vad säger vi då om regeringens budgetproposition? Jag hartidigare kritiserat vissa punkter, men jag har också sagt att en del framsteghar gjorts, efter påtryckningar. Jag vill i det här sammanhangetspeciellt kritisera regeringen på två punkter. Först och främst finner jag regeringen för defensiv påmiljöområdet. Det ges anslag till forskning, utredningar och uppehållandemiljövård, t, ex, kalkning. Men de konkreta åtgärderna saknas till stor del,och det är en av anledningarna till att vi från har ansett detnödvändigt att lägga fram våra 47 konkreta förslag. Den andra invändningen gäller kortsiktigt handlande. Jagmenar att regeringen alltför lätt låter miljöhänsynen vika när krav föreliggerom exploateringar. Det är klart att det är angeläget att uppnå så mångaarbetstillfällen som möjligt, men vi måste ta med i bedömningen att de mångagånger är kortsiktiga. När jobben försvinner lämnar de efter sig förstördnatur. Exempel är och liknande utbyggnader. ges naturvårdenbristande ekonomiska resurser. En aktiv miljösatsning skapar också värden, ävenom de inte kan diskonteras i kronor och ören. Miljövård ger ävenarbetstillfällen. När jag arbetade med mitt anförande fick jagett brev, som vi ofta får i . Jag vill läsa upp det, för jag tror attdet uttrycker vad många människor här i landet känner. Ett ord i brevet, ordetvansinnesdåd, är starkare än de formuleringar vi normalt använder iriksdagsdebatten. Jag tar med det ändå, eftersom jag vill citera brevet i desshelhet: "Återigen har man spelat med oersättliga naturvärden.Den här gängen var det som fick nitlotten. Krafteffekten blirtämligen marginell i proportion till de nackdelar som åtgår, Samerna blir mestlidande då deras sommarbete för renarna drabbas, fisket drabbas, uttrarnadrabbas liksom värdet av att ha en intakt natur inte minst. Vad är det för konstig ordning vår riksdag arbetar eftersom inte kan stoppa sådana vansinnesdåd. Att handla så i panik för kortsiktigaarbetstillfällen är inte försvarbart av dem som är satta att styralandet," Ja, fru talman, det här brevet är en allvarlig uppmaningtill alla partier att verkligen ta miljöfrågorna pä allvar. Jag tror att det ärpå detta sätt som många människor i landet känner det. Miljöansvaret måste fåökad tyngd. Det räcker inte bara med forskning, även om sådan ärnödvändig och angelägen. Det måste också vidtas åtgärder, och det måste ställasstörre resurser till förfogande för miljöarbetet. 15KARL (): I en politisk debatt där vice statsministernIngvar , som också kallas miljöminister och framtidsminister, stårlitet längre ned pä talarlistan är det väl lämpligt att utvecklaframtidsfrågorna litet. Och miljön i vid mening är vår viktigaste framtidsfråga. Behovet av människor för att producera varor kommer medall sannolikhet att trendmässigt fortsätta att minska . Vi hållerpå att glida över i ett annat samhälle, där industrisysselsättningen intelängre utgör den viktigaste delen av människors sysselsättning. Under lång tiddoldes en vikande industrisysselsättning av att offentligsektorn sög upp alltillgänglig arbetskraft, och därmed ökade sysselsättningen totalt. Under1980-talet avstannade denna utveckling, och man kan anta att offentligsektornkommer att minska sin andel av sysselsättningen. Vi äralltså på väg in i ett samhälle som ibland betecknas som ett tjänstesamhälle,ibland som ett informationssamhälle, ibland också som ett datasamhälle. Det ärviktigt att ha i minnet att oavsett vad vi kallar detta samhälle kommer denenskilda människans villkor och möjligheter att kraftigt påverkas. Ökadestandardkrav från allt fler människor i världen ser ut att ökamiljöbelastningen. Det finns ett absolut samband mellan natur, människa ochsamhälle. Problem i natursystemet leder alltid till problem förmänniskorna och .problem för samhällsutvecklingen. Ofta är det fråga om enexploatering av naturen som ger en ekonomisk vinst i ett tidigt skede men enräkning som måste betalas. Kommande generationer får betala förvår vårdslöshet. En rad hotbilder brukar nämnas i miljödebatten. En av deallvarligaste är den som skapas av en höjning av koldioxidhalten i atmosfären.Genom den s, k, drivhuseffekten kan ökade koldioxidhalter leda till att vigenerellt får ett varmare klimat på jorden. Temperaturhöjningen har beräknatstill i genomsnitt två grader vid mitten av nästa sekel med stora geografiskavariationer, dvs, störst höjning vid polerna och minst vid ekvatorn. Detta innebär en dramatisk förändring av klimat ochnederbördsförhållanden över stora delar av jorden. som ärkortare än en mansålder kan denna klimatförändring avsevärt påverka jordbruketoch livsmedelsförsörjningen och naturligtvis också världsekonomin. En annan hotbild är försurningen, Människor känner oroöver den döende skogen, det förgiftade grundvattnet, de döende sjöarna, deskadade växterna, de kort- och långsiktiga hälsoriskerna och de sönderfrättakulturbyggnaderna. Industriverksamheten, eldningen med kol och olja samtbiltrafiken är de helt dominerande orsakerna till försurningen. avdet svavel som faller ned över kommer från mänsklig verksamhet. Andra hotbilder skapas av den alltmer intensivaanvändningen av kemikalier. Det gäller både sädana som vi känttill och sådana som konstrueras av framgångsrika forskare och industrier i vårtid. Det stora problemet i detta sammanhang är att upptäcka långsiktigahälsoeffekter. Här är kunskapen fortfarande för låg och sambanden ofta mycketosäkra. Det finns naturhgtvis ytterligare en rad hotbilder. Låtmig bara nämna den ökade spridningen av metaller, i synnerhet tungmetaller, imiljön. Problemen i samband med detta förvärras av :försurningen. Det övergripande målet för miljöpolitiken måste vara attgarantera en långsiktig överlevnad, inte bara för människan utan för hela eko-systemet.Inom ramen för detta mål blir det då vår uppgift som politiker att skapa en sågod livskvalitet som möjligt. Två av de stora miljöhoten jag har nämnt,försurningen och koldioxidökningen, är intimt förknippade med förbränningen avfossila bränslen - olja och kol. hölls en internationellkonferens om koldioxidproblemen i Willock, Världens regeringar uppmanades attta fram program för att minska koldioxidhalterna. Vi i anser attden bör redovisa ett sådant program för att minskaförbränningen av olja och kol. När det gäller försurningen måste målsättningen förarbetet vara att pressa ned de försurande utsläppen till en nivå som naturenlångsiktigt kan tåla. Vid den internationella försurningskonferensen 82angav expertgruppen somgränsvärde svavel per kvadratmeter och år för att undvikastorskalig försurning av sjöar och vattendrag. Mot denna bakgrund börsvavelutsläppen minskas med . Målet med det internationella försurningsarbetet måstevara att inom arbeta för att långsiktigt säkerställa en friskmiljö i . Detta kommer inte att nås med 30-procentiga minskningar avsvavel- och kväveoxidutsläppen. Som jag tidigare nämnde krävs en 80-procentigreduktion. Med dessa värden som grund bör den ta initiativtill en europeisk plan för nedtrappning av utsläppen. Eftersom sambandet är så starkt mellan fossilförbränningoch en försämrad miljö ligger en stor del av lösningen för vårt land, liksomför de flesta länder, i en långsiktig energi- och miljöpolitik. En medvetenpolitik för energihushållning och energieffektivisering är den bästa grundenför en bra miljö. Samhällets åtgärder måste inriktas pä att ersättaanvändningen av fossila bränslen med förnybar och miljövänlig energi. Jaghoppas att och de andra är ensamma om att anse attkärnkraften är ett alternativ. Det skulle endast vara att gå från ett miljöproblemtill ett annat. Vad det här handlar om är framför allt flödesenergi, somsol, vind och vatten och biologiskt producerad energi, I detta sammanhang finnsmiljökonflikter exempelvis i samband med vattenkraftens utbyggnad. Vi föreslogatt skyddet för de fyra outbyggda Norrlandsälvarna skall förstärkas och att deskall ges ställning som nationalälvar. Beträffande kväveoxiderna gäller att trafiken svarar förmer än hälften av utsläppen. Enligt en färsk rapport från statistiskacentralbyrån ökade utsläppen av kväveoxider från trafiken 1984, Tendensen tordeinte vara annorlunda 1985, Detta visar hur angeläget det är att införakatalytisk avgasrening och hårdare krav för dieselbilar. Inblandning av etanol i fordonsbränsle eller renetanoldrift av vissa fordonsflottor - särskilt i storstäderna - skulle ha enpositiv påverkan på miljön. Det är därför glädjande att regeringen föreslår 15milj, kr, till en fullskaleanläggning för etanolproduktion. Vårt ofta upprepadekrav på skattefrihet för inhemskt bränsle måste även tillgodoses. Socialdemokraternas agerande är emellertid alltförtvekande. Tveksamheten har fördröjt införandet av katalytisk avgasrening. Ochdet är uppseendeväckande att socialdemokraterna i gick emotett beslut att ansluta ett antal bussar till det etanolprojekt som bedrivs ibl, a, , För att komma till rätta med de allvarliga miljöproblemenkrävs en rad nya instrument i miljöarbetet. föreslår t. ex. offentligautfrågningar, vetenskaplig medling, inrättande av ett system mednaturresursräkenskaper och obligatoriska miljökonsekvensbeskrivningar. Men detkan också gälla att utnyttja de ekonomiska styrmedel som finns i en socialt ochmiljömässigt reglerad marknadsekonomi. Marknadsekonomin styr genom prissättningen användningen avproduktionsfaktorerna. Därigenom styrs också uttaget av naturresurser ochsådan verksamhet som innebär miljöstörningar, I princip tar marknadsekonominhänsyn till sådana faktorer som knapphet och miljöförändringar. problemetär att tidsperspekfivet i dessa avseenden är alltför kort. Kostnader ellerintäkter som ligger bortom ett eller kan knappastkapitaliseras och påverkar därmed inte prissättningen. Det är därförpolitikernas uppgift att förbättra ekonomins funktion, dvs. kompletteraprissättningen med en långsiktig bedömning som kan möjliggöra naturresursernasuthållighet. Det är intressant att fundera över hur vårt nuvarandeskatte- och avgiftssystem styr. Det har utformats då tillgångenpå energi och råvaror betraktades som outtömlig. Svenska produkter kundeavsättas på en expanderande världsmarknad. Det rådde brist på inhemskarbetskraft. är situationen förändrad, och den torde förbli så underöverskådlig tid. Naturresurserna är begränsade. Världsmarknaden expanderarlångsammare, och det finns ett överskott på arbetskraft inom helaOECD-området, I ett sådant läge aktualiseras naturligtvis behovet av enanpassning till ändrade förhållanden. De produktionsfaktorer som beskattas i det svenska skatte-och avgiftssystemet är framför allt arbetskraft och i någon mån energi. Enförändring av skatte- och avgiftssystemet borde ta sikte på att avlägsnafelstyrningar. I vår partimotion om miljöpolitiken framför vi tankegången för att förbättra miljön och hushållningen med naturresurserna bör kunnaöka skatte- och avgiftsbelastningen pä miljöstörande resursanvändning. Det kant, ex. gälla importerade fossila bränslen, olja och kol, och el frånstamlinjenä-tet. Men detta ger möjlighet till att sänka skatten på arbete,eftersom vår avsikt inte är att höja skattetrycket. Det löpande arbetet för attreformera skattesystemet bör ha en sådan inriktning. Vi kan notera ett världsmarknadspris på oljan sominte är mer än hälften av vad det var när det var som högst. Jag tycker attregeringens uttalande om att bjuda svenska folket på denna förmån är riktigt.Det kan förbättra vår konkurrenskraft, det kan hålla nere inflationen, det ökarköpkraften i hushållen, osv. Men jag vill fråga miljöministern: Vore det inte skäl att låta denna förmån ta sig någotandra vägar? Vore det inte skäl att genom höjd skatt på oljan bibehållaprisnivån på den och sänka inkomstskatten och arbetsgivaravgiften imotsvarande grad? Är inte miljöministern orolig över att billigare olja kanleda oss in i ett ökat beroende och medföra ett avbrott i vår hittillsframgångsrika strävan att sänka oljeförbrukningen? När de ändliga naturresurserna upplevs som begränsadeeller när användningen av dessa naturresurser innebär allvarlig påfrestning påmiljön, då uppstår naturligtvis ett ökat intresse att ersätta ändliga resursermed förnyelsebara, I detta sammanhang blir marken som naturresurs alltviktigare. Jord- och skogsbruket kommer då att spela en mer central roll somrävaruproducent, inte bara för livsmedel utan även för energiproduktionen ochför den kemiska industrin. Frän denna synpunkt är det viktigt att notera det positivai att regeringen lagt fram en särskild proposition om forskningens inriktningför jord- och skogsbruk. Man tar här fasta på de nya och ökade möjligheter somfinns till produktion från i synnerhet jordbruket och som också kan leda tillett sätt att använda den areal som inte behövs för att producera livsmedel förinhemsk konsumtion.Detta område, liksom frågan om att hantera miljörisker i samband medjordbruksproduktionen och den nu så aktuella debatten om livsmedelskvalitet, ärområden som engagerar väldigt många människor. Det är emellertid viktigt attkonstatera att de krav som i denna debatt ställs på jordbruksproduktion ochlivsmedelskvalitet helt strider mot den målsättning i fråga omstorleksrationalisering, mekanisering och kemikalisering som socialdemokraternahittills ensidigt har drivit. Det är en miljöpolitisk angelägenhet attåkermarken som resurs inte förslösas på grund av tillfälliga överskottsproblemoch alltför låg lönsamhet i jordbruket. Svenska folket vill nämligen ha kvardet öppna kulturlandskapet. Samhället måste här ta sitt ansvar. Jag hoppas att miljöministern känner oro över kategorisktnegativa uttalanden om detta samhällsansvar. Vi fick höra ett i Morgonekot frånen regeringsföreträdare senast . Avslutningsvis, fru talman, vill jag sammanfatta och sägaatt vi måste anpassa vår marknadsekonomi till de krav som naturen ochmänniskorna ställer och inte längre ensidigt hålla fast vid krav somfanns under industrialismens början eller dess mellanperiod. Samhällsstrukturenmåste anpassas till natur och människor, inte tvärtom, I ett decentraliseratsamhälle är det lättare för människor att påverka, det är också lättare attanvända förnybara resurser, hushålla med resurser och använda mindre av sådantsom är miljöskadligt. Därför är faktiskt kravet på ett decentraliserat samhälleett krav som är grundat i miljöpolitiken och i de övergripande målen omöverlevnad och livskvalitet. 16OSWALD (vpk): Det har talats mycket om ekonomi och vikten avökad tillväxt, effektivare produktion, möjligheter till ökad konsumtion m.m,sådant i denna allmänpolitiska debatt, och det kommer antagligen att upprepasytterligare innan debatten är slut. De frågor man då gärna skullevilja ställa är: Till vad, för vem och på vems villkor? Man bör naturligtvisockså fråga sig vilka kostnader detta för med sig, kostnader inte enbart istrikta ekonomiska termer, nationalekonomiska eller företagsekonomiska, utanockså kostnader som åsamkas genom en förstörd natur, en sämre miljö, dålighälsa - fysiskt och psykiskt - för stora grupper av befolkningen, dålig mat ochökad användning av gifter inte bara i miljön, maten, vattnet och luften utanockså i form av droger och annat som kommer till användning när människornatycker att tillvaron blir för hård i det här samhället. Detta borde vi kansketala om litet mer bestämt och inte bara stirra oss blinda på de ekonomiskatermerna, när vi diskuterar dessa frågor. Det är viktigt från en annan synpunktoch sett från en socialistisk utgångspunkt. Jag tänker naturligtvis på attallt detta som så mycket annat i samhället är en typisk klassfråga. Miljöförsämringen drabbar först och främst de sämst ställdai samhället. Självfallet gäller detta inte bara arbetsmiljön, där fortfarandetiotusentals arbetare i det här landet utsätts för påfrestningar som inga andrablir utsatta för, utan också boendeförhållanden, möjligheter till rekreation påfritiden och allt sådant. Det är alltid de som befinner sig i botten avsamhället som drabbashårdast av de konsekvenser jag försökt måla upp. Så förhåller det signationellt och i ännu högre grad sett i en global skala. Detsamma gäller tredjevärlden och . Det är inte bara miljöförstöringen som sådan somdrabbar dessa länder genom t, ex, ökenutbredning utan också problemen i länderna när de flyttar över sina farliga industrier dit. När motståndet ivåra egna länder blir för starkt från miljöorganisationer, fackföreningar m.fl.är det lätt att flytta över de fariiga industrierna till exempelvis ,andra stater i , osv. och fortsätta den farliga produktioneni länder där motståndet inte är så stort. De som är fattiga kan inte fly på samma sätt som devälbeställda kan göra. Därför är dessa frågor klassfrågor. Vi måste alltså seproblemen ur det perspektivet. Men om det nu rör sig om klassfrågor, kan vi välarbeta för en utjämning. De fattiga kan väl så att säga lyftas upp. Pä detsättet kan löneklyftorna minskas och vi människor kan bli mera "lika"osv. Men det är bara att konstatera att någonting sådant är omöjligt, både iett nafionellt och i ett globalt perspektiv. Om hela befolkning skullehöja sin energiförbrukning, vattenförbrukning och annan förbrukning till dennivå som gäller för de bäst betalda i vårt samhälle, skulle ekonomibraka ihop. Och om de stora människomassorna i och skulle tillåtasförbruka lika mycket vatten, trävaror, pappersprodukter m. m. som vi i den rikavärlden förbrukar, skulle världen gå mot en katastrof inom ett fätal år. Det äralltså omöjligt att nå en utjämning på det sättet. Det måste till ett nytänkande. Vi behöver en politik somär inriktad på hushållning, återanvändning och sparande när det gäller allaresurser. Resurserna är ju begränsade. Vi har redan slagit huvudet i taket. Detfinns inga fria nyttigheter längre, som man talade om inom nationalekonomin förbara . luft och friskt vatten är inga fria nyttigheter, utansådant kostar pengar. Därför måste vi förändra vårt sätt att tänka, I annatfall - det råder inget tvivel om den saken - kommer en katastrof att inträffa.Det är då en ringa tröst att katastrofen drabbar alla, även de rika. Inteheller de kan då längre fly undan. Dessa frågor är således vikfiga. Om vi mot den bakgrunden ser på situation ,kan vi konstatera att det varit mycket kärvt när det gällt att åstadkomma ettnytänkande. Vi har - närmare bestämt -haften stor energidebatt, som var väckande på många sätt. Men även i detsammanhanget har man gett uttryck för en övertro på tillväxten. Man menar attom vi bara har tillräckligt mycket energi - man bortser då från vad denna skallanvändas till - kommer alla problem att kunna lösas. Det uppfattar jag så, menar att bristen på andra viktiga nyttigheter kan kompenseras med enohämmad energiproduktion. Men i så fall tänker man fel.