prot · G909112 · 1985-12-31 00:00:00 — Visserligen började han med att tala väldigtvarmt om de äldres situation - det är de äldre som har byggt vårt välstånd ochde måste få trygghet inför ålderdomen - och mycket av det han sadeinledningsvis kan jag naturligtvis också skriva under, men när han sedanövergick till att tala om att en tung förmyndarmentalitet vilar över svenskäldreomsorg och sade att kollektivismen ej stämmer med de gamlas önskemål,måste jag säga att jag, precis som , inte kände igen mig utifrånden erfarenhet jag har från den kommunala verksamheten. Jag tycker att densituation som beskrev absolut inte stämmer överens med minuppfattning om svensk äldreomsorg. Jag tänker nu övergå till att kommentera dereservationer som är fogade till betänkandet. I reservation 1, som är gemensam för ,och , tas frågan om statsbidragen till de kommunalaålderdomshemmen upp. Man anser att de statliga bidragen bör få en sådanutformning att flexibla lösningar tillåts oberoende av anslagsramarnas storlek. Utskottet behandlade flera yrkanden om statsbidrag tillålderdomshem i samband med förslagen i förra årets budgetproposition. Utskottetavstyrkte en utvidgning av statsbidraget till socialhemhjälp. Vad utskottet då anförde gäller även , nämligen att strävan börvara att man inom ett skall kunna erbjuda omsorgsformer anpassadetill de boendes behov och önskemål. Det är viktigt att de äldre kan bo kvarinom ett och samma och få en utökad omsorg när behovet så påkallar.På så sätt kan servicehusen också bli ett lämpligt vårdalternativmellan å ena sidan eget boende och å andra sidan långtidssjukvården. Men detkan naturligtvis under en övergångstid finnas behov av anläggningar medhelinackordering och tillsyn av samma slag som på ålderdomshemmen. Detföreligger dock inga hinder för kommunerna att använda statsbidraget för socialhemhjälp till att förbättra ålderdomshemmen så länge dessa finns kvar. Beträffande bostadslånegivning till ålderdomshem togsfrågan upp i ett yttrande till bostadsutskottet.Socialutskottet framhöll då att det även fortsättningsvis bör finnas enboendeform mellan eget boende/servicehusboende och långtidssjukvården. Men,menade utskottet, ett sådant boende kräver en god boendestandard, som tillgodoserde äldres anspråk på frihet och integritet. Man gav också exempel på vad ensådan boendestandard borde omfatta. I dessa fall skulle bostadslån kunna utgåbåde när det gäller nybyggnad och när det gäller om- och tillbyggnad av ettbefintligt ålderdomshem. Utskottet har inte funnit anledning att ändrauppfattning i dessa frågor behandling av ärendet. Det pågårockså ett omfattande arbete med att förbättra boendeförhållandena för äldre.Vidare kan nämnas att äldreberedningen beräknas överlämna sitt huvudbetänkandemed förslag till riktlinjer för äldreomsorgen . yrkar jagavslag på reservation 1. I reservation 2 anser att man måste vara försiktigmed att avveckla platser inom institutionsvården innan det byggts upptillräckliga resurser i den öppna vården. Enligt utskottet måste utgångspunktenvara att de äldre skall kunna känna trygghet i sitt boende och få den omsorgsom behövs. Med den inriktningen måste det främst ske en fortsatt utbyggnad avhemsjukvård och social hemtjänst. Det krävs naturligtvis också vid behovtillgång till akutvård. På så sätt ger man möjlighet till fler äldre att bokvar i egen bostad, och man skapar också möjligheter för dem som vistas påinstitution att få ett eget boende ute i samhället. Men utskottet sägersamtidigt att det alltid måste finnas resurser i den öppna vården innan denslutna vården kan avhända sig sitt ansvar. Med andra ord måste man varauppmärksam på utvecklingen, så att avvecklingen av institutionsplatser inte gårför snabbt. Därmedyrkar jag avslag på reservation 2. I reservation 3 skriver och attavgifterna för bör vara enhetliga oavsett inkomst. Utskottet flera tillfällen behandlat kommunala taxor för bl. a. den socialahemhjälpen. Utskottet har dock konstaterat att utformningen av taxorna liggerinom ramen för den kommunala självstyrelsen. Som vägledning har kommunernaallmänna rekommendationer från . Det är riktigt att skillnadernaär stora mellan kommunerna, och enligt utskottet borde kommunerna i störreutsträckning än vad som är fallet följa rekommendationerför att därigenom skapa större enhetlighet. Utskottet förutsätter attregeringen uppmärksammar frågan i samband med sina överväganden med anledningav rapporten från . Därmed yrkar jag avslag på reservation3. I reservation 4 från vpk föreslås ändringar i nuvarandestatsbidragsregler, så att staten kan ställa grundläggande kvalitetskrav påhemtjänsten som villkor för bidrag. När nuvarande statsbidragssystem för socialhemhjälp infördes var syftet bl. a. att ge kommunerna större frihet i valet avserviceform för äldre och handikappade. Detta principiella ställningstagande ärutskottet inte berett att frångå, varför jag yrkar avslag på reservation 4. I reservation 5 skriver att den enskilde skallkunna välja mellan olika alternativ i fråga om service, vård och boende. Deanser att de nuvarande reglerna missgynnar den alternativa äldreomsorgen.Moderaterna hemställer att valfrihet och hänsyn till den enskildes önskemålskall skrivas in i biståndsparagrafen i socialtjänstlagen. Enligt utskottet ger nuvarande lagstiftning ett visst utrymmeför den enskilde att begära vård i enskild regi. Om man skulle införa en allmänrätt för den enskilde att kräva vissa insatser, skulle det enligt utskottetsbedömning innebära svårigheter i kommunens planering och möjligheter. Däremotanser utskottet att det är viktigt att de äldre får ökad möjlighet att självapåverka sin situation. Utskottsmajoriteten menar att detta ligger i linje medsocialtjänstlagen och att det därför inte fordras någon lagändring. När GöteJonsson tog upp den här biten i sitt anförande bortsåg han, enligt min mening,från vad som var utgångspunkten i reservation, nämligen attmoderaterna vill få en ändring av socialtjänstlagen till stånd. Omsorg om äldre och handikappade Omsorg om äldre och handikappade Enligtutskottsmajoriteten finns det inte någon anledning härtill i dag.Socialberedningens uppföljning när det gäller socialtjänstlagen får väl i såfall visa om det finns ett behov av förtydligande av bestämmelserna. Därmedyrkar jag avslag på reservation 5. I reservation 6 framhåller att det krävs snaraförbättringar av färdtjänsten, och man vill att skall verka föratt färdtjänsten görs länsomfattande och för att den skall få samma service somkollektivtrafiken. Utskottet är också av den uppfattningen att en utbyggd ochväl fungerande färdtjänst är av betydelse för att äldre och handikappade skallkunna delta i samhällslivet och ha kontakt med släkt och vänner. Enligtsocialtjänstlagen har kommunerna en skyldighet att verka i den riktningen. Mennär det gäller utformningen av färdtjänsten och avvägningen mot andra uppgifterankommer det på resp. kommun att avgöra detta. pågår det ett omfattandearbete på det här området. Socialberedningen kommer i uppföljningen avsocialtjänstreformen bl. a. att behandla olika frågor om handikappomsorgen.Kommunförbundet arbetar med en skrift som skall innehålla underlag för denframtida utvecklingen av färdtjänsten, och inom övervägsockså denna fråga i samband med statens handikappråds rapport. Enligt utskottet bör detta arbete avvaktas.Därmed yrkar jag avslag på reservation 6. Vpk begär i reservation 7 förändringar av nuvarandestatsbidragsregler för färdtjänst så att staten kan ställa grundläggandekvalitetskrav på färdtjänsten som villkor för att bidrag skall utgå. Det ärriktigt att likalydande krav har framförts av vpk tidigare när det gällersocial hemhjälp. Vi finner i utskottet att det inte har kommit fram någraytterligare argument som skulle innebära att man på det här sättet från statenssida bör ställa upp detaljerade villkor för kommunerna. Därmed yrkar jag avslagpå reservation 7. , herr talman, vill jag yrka bifall tillsocialutskottets hemställan och avslag på samtliga reservationer. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 59 () replik: Jag har stor respekt för i de frågor som vi nu diskuterar. Vad jag emellertid vill påpeka härär den skillnad som vi markerar från moderat sida när det gäller förändringen avsocialtjänstlagen. Det är riktigt att det har rått ganska bred enighet närdet gäller inriktningen av uppbyggandet av äldreomsorgen och åldringsvårdentotalt sett. Men detta innebär ju inte att vi får stanna där vi befinner ossför närvarande. Vi måste ständigt försöka förbättra situationen för de äldre -och på de äldres egna villkor. sade här att det egentligen inte finns någonanledning att yrka på den här förändringen. Jag tycker att utskottsmajoritetenklart visar på behovet av förändring. Tag som exempel den judiska kvinna somvar tvungen att gå ända upp till regeringsrätten för att få sin önskanuppfylld, att få vistas på ett äldre utifrån sina egna önskemål. Regeringen biföll hennes önskan. Enligt den moderata reservationen hade aldrig dennajudiska kvinna behövt gå till regeringsrätten. Vad vi föreslår är nämligennågot av en omvänd bevisföring. Det skulle vara självklart för denna kvinna ochalla andra äldre i värt land att själva kunna välja den vårdform som passar dembäst. Givetvis måste det ske inom de totala anslagsramar som kommunerna anger.Vi har aldrig ifrågasatt detta. Men vi vill att inriktningen och möjligheternaatt välja skall skrivas in i socialtjänstlagen. Som det nu är skall man varatvungen att gå ända till regeringen för att kunna få det boende och den omsorgman själv önskar när man blir gammal. Medge, , att detta inte ärnågot bra system för den svenska välfärden och för de äldre i vårt land! När det gäller kostnaden blir det faktiskt inte dyrare medvårt förslag. Vi utgår från de kostnadsramar som samhället avsätter föräldreomsorgen. Men inom de ramarna skall man kunna välja. Då vet vi averfarenhet att det i de allra flesta fall är så, att de alternativavårdformerna på olika områden är billigare per enhet än den offentliga allmännavården. Även ur den synpunkten har alltså vårt förslag stora fördelar iförhållande till utskottsmajoritetens förslag. Med anledning av detta vidhåller jag givetvis mitt yrkandeom bifall till reservation 5. Beträffande ålderdomshemmen, den sociala ,statsbidragen och institutionsvården kommer senare talare från vårt parti attargumentera för våra reservationer. Omsorg om äldre och handikappade 60MARGO (vpk) replik: Om syftet med det gällandestatsbidragssystemet var att ge kommunerna frihet att utforma sinhandikappservice, är socialdemokraterna då nöjda med den nuvarande ordningen?Har inte socialdemokraterna, eller de borgerliga i utskottsmajoriteten, någotatt invända mot att det kan kosta så olika att använda färdtjänst beroende påvar man bor? Nöjer ni er med att konstatera att det kostar mycket mer om man ärhandikappad och råkar bo i glesbygd än om man bor t. ex. här i ? Bryrni er inte om att försöka påverka kommunerna till en förändring? Om nu socialdemokraterna anser att den rådande ordningen,med de stora skillnaderna i avgifter inom både hemtjänst och färdtjänst, intekan bestå, finns det i så fall någon annan väg att gå än genom statsbidragenför att påverka kommunerna till en ändring? Såvitt jag förstår är statsbidragendet enda styrmedel som staten förfogar över. Om staten ger kommunerna pengarför ett visst syfte är det väl inte orimligt att staten också bryr sig om ochhar synpunkter på hur kommunerna använder dessa pengar. Det är inget obefogatkrav. Jag kan dra en parallell. Jag har haft en debattmed socialministern om de kommunala bostadstilläggen, som också tillhörkommunernas själv-bestämmandeområde och därmed är mycket olika över landet.Socialministern sträckte sig på den punkten i alla fall så långt att honuttalade att nuvarande förhållanden är otillfredsställande. Hon lovade ocksåatt man Prot.1985/86:112 inom departementet skulle studera vad man kunde göra åt saken.Men inte ens så långt som till att erkännaatt det är otillfredsställande och orättvist med Omsorg om äldre och handikappade de stora skillnaderna mellan kommunerna vill socialdemokraterna gå i denna fråga. 61RUNE () replik: Om jag inte fattade fel sade : Sålänge ålderdomshemmen finns kvar kan anslaget till hemsamaritverksamhetenanvändas till personalkostnader. Det noterar jag tacksamt. Men hur blir det i den kommande verksamheten? Det sker juförändringar. När de nuvarande ålderdomshemmen har renoverats kommer de inteatt se ut som de har gjort, utan de blir mer lika . Mångapensionärer har behov av dygnet-runt-servicen och finner en stor trygghet idenna. Det får inte vara så snäva gränser förstatsbidragsgivningen att det kan hänga om statsbidragskall utgå. Vi har tidigare upplevt sådana gränser inom omsorgsverksamheten. Imotionen och reservationen har vi framhållit att systemet måste vara såflexibelt att inte systemet hindrar en god utveckling av verksamheten. 62 () replik: När det gäller förändringar isocialtjänstlagen tar upp det exempel som också anges ibetänkandet. Detta exempel, , visar ändå att den enskilde harmöjlighet att påverka sin situation. Vi menar att det finns sådanamöjligheter inom socialtjänsla-gens ramar. Det är därför som vi inte ser någonanledning att förändra lagen. Utgångspunkten måste väl ändå vara, ,att vi skall förbättra villkoren, så att vi i vårt land kan få en braäldreomsorg för alla. Det tycker jag är det viktigaste. Jag vet inte om Margö lyssnade dåligt på migeller om hon har läst betänkandet dåligt. I betänkandet har vi nämligen uttalatatt taxesättningen varierar mycket mellan kommunerna, vilket är olyckligt.Detta betyder att kommunerna i dessa avseenden inte följer Kommunförbundetsrekommendationer. Om man följde dessa rekommendationer skulle taxorna vara merenhetliga. Men jag sade också att man håller på att se över detta. Vi får se såsmåningom vad de olika arbetsgrupperna kommer fram till. Det är emellertid inte på det sättet att vi frånsocialdemokratiskt håll eller från utskottsmajoritetens sida tycker att allt ärmycket bra. Det har jag aldrig sagt. 63 () replik: , det är just för att vi anser attvi skall ha en god äldreomsorg för alla som vi vill ha denna klara markering isocialtjänstlagen beträffande valfriheten. sade att hon har rest runt i landet och talatmed många gamla som trivs inom ramen för de olika vårdformer som vi har i dag.Jag har också gjort det. Jag vet att många trivs. Men jag vet också att mångainte trivs i den livssituationsom de befinner sig i. Vi vill ge möjlighet för dem som inte trivs att trivas,på sina egna villkor. återkom till den kvinna om vilken kammarrättoch regeringsrätt fann, utifrån kvinnans speciella förhållanden - hon varjudinna, levde enligt den judiska tron, hade judiska kontakter och hade sinegen bekantskapskrets - att det var skäligt att hon fick vistas på dettavårdhem. Men hur är det för äldre som inte befinner sig i sammasituation? Varför skall deras förhållanden behöva prövas av kammarrätt ochregeringsrätt? Vore det inte mer naturligt att denna judiska kvinna, som vihänvisar till i betänkandet, och alla andra svenska åldringar finge välja utanatt gå till kammarrätt och regeringsrätt? Det borde, som jag sade tidigare, ilagen krävas en omvänd bevisföring som gör den svage enskilde parten stark. Vi haren mycket splittrad bild när det gälleräldreomsorgen. Låt mig peka på ett annat exempel. En gammal kvinna från ,i mitt eget län, som hade vistats på ett enskilt vårdhem i grannlänet inomramen för huvudmannaskap under , skulle helt plötsligt,enligt beslut, hem. Den gamla kvinnan var förtvivlad. Hela hennessociala kontaktnät fanns i , i denna lilla ort, där hon var medlem ien frikyrkoförsamling och där hon hade sina goda vänner. skulle hon hem,därför att bestämde det. Efter väldigt mycket ackorderande,tidningsskriverier och annat beslutade att göra ett undantag fördenna kvinna, så att hon fick bo kvar på det enskilda vårdhemmet i Järnforsen.Hon kunde nu gå till i vanlig ordning, och hon kunde leva somhon hade gjort . Enligt vårt förslag, herr talman, skulle människor isådana livssituationer ha lagen på sin sida. De skulle inte behöva gå över bergoch djupa dalar för att hävda sin rätt. Det är detta som är skillnaden när detgäller vår markering i socialtjänstlagen. Omsorg om äldre och handikappade 64MARGÖ (vpk) replik: Jag tycker att det var bra att nuklargjorde att det är oacceptabelt med skillnaderna i avgifter och kvalitetmellan de olika kommunernas hemtjänst och färdtjänst, för utskottet ger inteuttryck för sådana värderingar. Utskottet konstaterar visserligen att detföreligger olikheter men säger bara att detta beror på den kommunalasjälvbestämmanderätten. När det gäller vår motion om färdtjänsten svarar utskottetpå sju åtta rader och anger bara att utskottet vad gäller statsbidrag tillfärdtjänsten inte är berett att ställa sig bakom förslag om detaljeradevillkor, avsedda att styra kommunernas beslut. Man kan ju undra hur det skallgå till att få kommunerna att ha enhetliga taxor, om man från statens sida inteär beredd att gå ut med direkta direktiv till kommunerna. Jag kan inte förståatt det kan gå till på annat sätt än att man låter statsbidragen vara styrandeför verksamheten och att man utformar statsbidragsreglerna så att kommunerna,för att statsbidrag skall utgå, skall uppfylla rimliga krav när det gällerservicen, kvaliteten och vad det skall kosta för den enskilde. Vi väntarfortfarande på att få något slags bekräftelse från socialdemokraterna på attdetta är en framkomlig väg. Omsorg om äldre och handikappade 65AINA () replik: Det kan väl ändå inte, , vara såförfärligt många människor som måste klaga och gå via kammarrätten för att fånågon förändring till stånd. Väldigt många av sådana här fall måste kunnaavgöras på det kommunala planet och där vederbörande bor. Målsättningen är viöverens om, att man måste ta hänsyn till de äldres egna uppfattningar och tillderas integritet i det här fallet. Detta är vägledande, och därför behövs deticke någon förändring, anser vi, av socialtjänstlagen. Som jag sade tidigareser socialberedningen över socialtjänstlagen och tittar alltså på om det behövsnågra förändringar. Vi får väl se vad socialberedningen kommer fram till viduppföljningen av lagstiftningen. Till Margö vill jag säga att vpk alltså villbeskära kommunernas självbestämmanderätt. Det vill icke vi socialdemokratervara med om. Man måste kunna lösa de här frågorna på annat sätt. Det ärnaturligtvis inte bra att taxesättningen på många områden är så olikakommunerna emellan, men det pågår ett arbete och låt oss avvakta resultatet avdet arbetet. Tredje vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare repliker. 66NILS CARLSHAMRE (m): gjordesocialutskottet en studieresa till . Jag tror att det i kammaren finnsen eller annan vördnadsvärd åldring mer än jag som var med redan den gången ochminns något av vad vi där fick se. Vi kom till ett geriatriskt sjukhus i , och där blevvi bekanta med en gammal dam, närmare , som hette . Hon hade kommit innågon månad tidigare med bruten lårbenshals och var även i övrigt ganskakrasslig. var benet läkt och återställd till en för sin ålder godhälsa. skulle hon hem. Men det var inte någonting som tillkom i en hastigvändning. Det är väl så - i varje fall var det så den gången - att det iEngland är mindre av vattentäta skott mellan sjukvård och socialtjänst än vaddet är hos oss, och sjukhuset hade ett eget ansvar för hur det gick med ifortsättningen. Hon bodde enskilt. Hon bodde t.o.m. ensam. Då åkte sjukhusetgenom någon representant hem-till för att titta på hennes bostad och fannatt hon nog behövde få den upprustad. Det blev en förhandling - hon skullenämligen bestämma själv. Hon gick med på att få kolbrasan ersatt med elektriskuppvärmning - det verkade bekvämt och bra. Men hon ville inte ha en larmknapp,för se trodde inte på knappar. Men berättade att hon hade en gammalväninna i ungefär samma ålder boende tvärs över i en inbyggd gård på ungefärsamma höjd. Dessa två damer hade utvecklat ett signalsystem medrullgardinerna. En läkare kom då från sjukhuset till väninnan, som hette ,för att försöka luska ut om hon var vid sådan vigör att hon kanske ännu någotår kunde ge akt på signaler med rullgardinen - och det kunde hon. Sedan återstod bara ett problem: man måste skaffa en katt,eftersom hennes egen hade avgått med döden under sjukdom. varengagerat i en jakt runt för att hitta en katt som skulle påminna om denMary hade haft tidigare. Därefter åkte hon hem. Hur skulle vi i beskriva ett sådant fall, en sådanpatient? Svaret kan man inhämta på s. 10 i socialutskottets betänkande nr 11.Två tredjedelar ned på denna sida återger man en statistik över hur många somunder 1983 vårdades inom somatisk långtidssjukvård. Om jag läser rätt, var det46 143 personer som vårdades på landstingens eller de landstingsfriakommunernas egna institutioner. Av dessa var det 10 800 eller somvar "klinikfärdiga". Smakalitet på det ordet! De var klinikfärdiga. Tänk om vi hade sagt till eller till hennes läkare,som hade det underbara namnet Helps, att det var skönt att se att nu hadeblivit klinikfärdig. De andra då, hur står det till med dem? Detframgår inte här. men det vet vi från tidigare tillfällen: de är för sinåterstående livstid hemfallna åt terminalvård. Det är de två alternativen.Terminalvård, som låter som någonting datastyrt men som inte alls har denbetydelsen, innebär bara att man har kommit till livets slutstation. Antingenär man föremål för terminalvård eller så är man klinikfärdig. Jag har förmånen att bo inom ett landstingsområde somintar en hedrande placering bland landsting i som har den bäst utbyggdalångtidssjukvården. Jag bor dessutom i en kommun som även den har det välställt med socialtjänst, omsorg o. d. Likväl känner jag igen av svensk äldreomsorg. Även om inte och det, så känner jag igen det från det ovanligt gynnade område där jag bor.Sådant händer alltså . är det så att vi i har våra arbetsrutiner ochvår ärendeuppdelning, som ibland gör det svårt att få diskutera ettsamhällsproblem i hela dess vidd och i alla dess sammanhang. Vi har frånmoderat håll till årets i en motion tagit upp problemet medinstitutionsvård och vård i eget, enskilt boende. Vi har pekat på att man intebara i de fall som här behandlas -äldrevård och i viss mån handikappomsorg -utan också när det gäller psykiatrisk vård, omsorgsvård avförståndshandikappade samt när det gäller boende och vård av missbrukare ochandra utslagna över hela fältet har samma problem. En sorts ideologisk pendel,en vårdpendel, harsvängt till en ytterlighet som gör att allting för närvarandeskall ske inom ramen för eget boende, nästan oavsett om den person det gällervill och passar för att ha det så. Vi borde få möjlighetatt ta upp detta i dess helhet. Då skulle man kanske se konsekvenserna på ettannat sätt än vad vi gör . Det står mycket riktigt i utskottsbetänkandet - som AinaWestin citerade ur - att resurser i öppen vård alltid måste finnas innan denslutna vården kan avhända sig ett ansvar för en patient. Det står så. Jagarfullständigt övertygad om att man inom utskottet menar så. Men det är icke sådet ser ut. Vad som borde stå är att det må vara på det sättet men attinstitutionsvården dess värre avhänder sig ansvaret utan att det finnsmotsvarande resurser i öppen vård. Tusentals människor i befinner sig i den situationen. De har blivit utskrivna från institutionsvård utan har förvissat sig om att det finns en annan, adekvat möjlighet för dessamänniskor. Omsorg om äldre och handikappade Omsorg om äldre och handikappade psykvård,missbrukarvård eller äldreomsorg. Vi går nämligen för fort fram med reformer,som kanske i och för sig är väl motiverade och önskvärda, och vi går alldelesför långt.