prot · G909147 · 1985-12-31 00:00:00 — ' Frågan är; Hur kommer svensk landsbygd att se ut närrationaliseringspolitiken hunnit genomföras? Hur ser den ut sedanlantbruksnämnderna hunnit pröva ägarskiften på alla fastigheter? Svaret är att det kommer att bli allt glesare mellangårdarna och att befolkningen som till största delen består avheltidsjordbrukande familjer blir alltför liten för att ge underlag för serviceoch förutsättningarna för trivsel. Är det verkligen en sädan landsbygd vi vill ha i vårtland? Skall vi driva utvecklingen i denna riktning? För att få eller behålla en tillräckligt stor befolkningpå landsbygden behövs det även både heltids- ochdeltidsjordbrukande familjer samt människor som bor där och som helt ägnar sigåt annat arbete i bygden eller som pendlar till större eller mindre tätorter. Endast med en sådan struktur på landsbygden får vitillräckligt befolkningsunderlag för skolor, affärer, kommunikationer ochannan service. Denna struktur är därför förutsättningen för trivsel ochgemenskap och därigenom för socialt väl fungerande boendemiljöer pålandsbygden. Många yngre familjer vill etablera sig på landsbygden påett mindre jordbruk, som de kanske vill utveckla eller som de avser att drivasom deltidsjordbruk på lång sikt. För många är boendet och verksamheten på ettdeltidsjordbruk en miljö som de mycket gärna vill leva i och låta sina barnväxa upp i. Inom ramen för valfriheten är det viktigt att sådana familjersönskemål kan tillgodoses. Utan tvivel tillför deltidsjordbrukarfamiljerna sinbygd resurser utöver vad jord och skog kan ge underlag för. Köpkraften pålandsbygden ökar därigenom. Det kan påpekas att kraven på samhälleligt stödtill de mindre jordbruksenheterna torde vara minimala. Bl, a, genom att ändra jordförvärvslagen kanvi påverka vilken struktur vi vill ha på landsbygden . Därför har jag tillsammans med medmotionärer motionerat om att jordförvärvslagen skall ändras så att man inte ensidigt bedömer förvärvsärenden utifrån storleksrationaliseringssynpunkter utan även tar hänsyn till vikten av att få eller bevara en levande landsbygd. Det bör vara en viktig målsättning att slå vakt om intresset av att ha ett tillräckligt befolkningsunderlag i en bygd och 152 att stimulera bosättning där. Enlevande landsbygd med utrymme för även mindrejordbruk vid sidan av de bärkraftiga enheterna bör vara vägledande. Vi motionärer har fastslagit att vi anser att detbehövs en jordförvärvslag även både för att gynna bosättning på landsbygdenoch för att motverka att jord och skog utnyttjas från ensidig kapitalplaceringssynpunkt. Vi har alltså inte gått så långt som förrejordbruksministern som i en intervju för sedan ansåg attjordförvärvslagen har gjort sitt och att samhället inte längre genomlagstiftning skall styra strukturutvecklingen på jordbruket. Jag vill erinra om att 1982 och 1983 avslogs våra motionerefter förslag av ett enhälligt jordbruksutskott. 1984 ställde samtligaicke-socialistiska ledamöter upp för motionskraven då de behandlades här ikammaren. Under valrörelsen uttalade sig ledandejordbrukspolitiker från alla riksdagspartier - med undantag avsocialdemokraterna - för en översyn av jordförvärvslagen främst i syfte attunderlätta bosättning på landsbygden genom att i större utsträckning beviljatillstånd att förvärva mindre fastigheter. Så snart samlats ställde jag den 9oktober en interpellation till jordbruksministern angående en eventuellöversyn av jordförvärvslagen med ungefär samma motivering som jag nu anförtoch med påpekande av att man i var i färd med att ändra sinjordförvärvslagstiftning ungefär i samma riktning som vi motionärer har krävt,Interpellationen utmynnade i frågan: "Avser regeringen att låta företa enöversyn av jordförvärvslagen främst i syfte att förbättra förutsättningarna förförvärv av mindre jordbruksfastigheter?" Svaret var kort och innehöll inget svar på frågan gällandede mindre fastigheterna. Det innehöll nämligen enbart följande; "för jord- och skogsbruk har isitt betänkande föreslagit vissa ändringar i jordförvärvslagen, bl, a, vadgäller ägo- och ägarförhållande. Liknande frågor behandlas avden s: k, dödsboutredningen, som beräknas lämna sitt betänkande . Mot denna bakgrund och med hänsyn till de erfarenheter somföreligger av lagens tillämpning bör behovet av en översyn av jordförvärvslagenövervägas," Egentligen innebär svaret, på grund av hänvisningen tillstrukturutredningen, att översynen av lagen skulle genomföras i direkt motsattriktning mot vad vi motionärer har eftersträvat och vad jag anfört imotiveringen för min interpellation. , somjordbruksministern hänvisade till, framlade nämligen flera förslag som skullepåskynda sammanslagningen av fastigheter och försvåra bevarandet av mindrefastigheter. Jag kan nämna att barns rätt att utan tillstånd förvärva fastighetskulle upphöra i områden där strukturplan gäller. Och genom införandet av engarantiintäkt skulle själva innehavet av mindre fastigheter beläggas med enstraffskatt. Även andra skatteförslag skulle påskynda sammanläggningen avfastigheter. Det skulle bli skattemässigt förmånligare att sälja en fastighetför sammanläggning än att överlåta fasfigheten fill en familj som villfortsätta att driva den som fristående enhet. Enligt strukturutredningen skulledet på motsvarande 1985/86:14721 maj 1986 sätt bliskattemässigt förmånligare att förvärva en fastighet för sammanläggning än attha den kvar som en fristående enhet. Den hänvisning till strukturutredningensom jordbruksministern gjorde visade ju inte att denne avsåg någonutredning i det syfte som vi har arbetat för. Motionerna från /86, som väckts av samtligaicke-socialistiska partier, behandlades först . Även viddenna behandling motsatte sig de båda socialistiska partierna - med hänvisningtill att jordbruksministern hade aviserat en översyn - kravet på att riksdagenskulle göra ett uttalande om en utredning. Men i det utskottsbetänkande som nubehandlas kan vi läsa att jordbruksministern kommer att föreslåregeringen att en översyn av jordförvärvslagens effekter skall göras. Bl, a,anges; "Vid översynen skall hänsyn vidare tas till att det för attsäkerställa en levande landsbygd är nödvändigt att tillvarata möjligheten attkombinera jord- och skogsbruk med annan sysselsättning. Också möjligheten attundanta vissa mindre fastigheter från förvärvsprövning bör undersökas," Ja, detta låter ju till viss del bra sett mot bakgrund avde strävanden som vi motionärer vid upprepade tillfällen har framfört och somsocialdemokraterna nu har accepterat. Men det mäste vara enomvändelse bland socialdemokraterna som har skett . Senastregeringen skrev något officiellt, som jag har sett, om jordförvärvslagen var ikompletteringspropositionen, som är undertecknad . Där talaspå ungefär samma sätt som i interpellationssvaret omatt man med hänsyn till strukturproblemen bör göra en översyn omjordförvärvslagen och därvid bl. a, beakta dödsboutredningens förslag, Ikompletteringspropositionen anför jordbruksministern dessutom att lagen börtillämpas så att sågverk och annan skogsindustrien verksamhet bör få störremöjligheter att förvärva skogsmark. Nästa rubrik i kompletteringspropositionen är benämndSkogsvårdsavgiften, Under denna rubrik föreslår jordbruksministern enminimiavgift om , för varje skogsbrukare i syfte att, liksomstrukturutredningens förslag, fördyra för den som innehar en liten fastighet. Kompletteringspropositionen gav och ger ingentilltro till socialdemokraternas vilja att se över jordförvärvslagen i detsyfte som önskas i de många motioner som vi behandlar - snarare tvärtom, I KU:s granskningsbetänkande, som vi behandlat tidigarehär , kan vi på s. 221 läsa utfrågningen av statssekreterare jordförvärvslagen. Han berör där frågan om översyn. Inte hellerhans uttalande avviker från vad jordbruksministern sade i interpellationssvaretfrån . Opinionen för en översyn avjordförvärvslagstiftningen i den riktning som jag här har talat för har undersenare år blivit mycket starkare. På den svenska landsbygden finns en mycketstark opinion som vill slå vakt om mindre jordbruk och som vill att människorsjälva skall få avgöra om en fastighet är lämplig för dem och deras familj.Särskilt strukturutredningen, men även i många fall tillämpningen avjordförvärvslagen, har skrämt många. Ja, många har t. o. m, blivit besvikna ochär synnerligen kritiska mot rådande förhållanden i vad gäller fastställtförsäljningspris och rätten att sälja till enfamilj som vill fortsätta att driva gården, fastän den av lantbruksnämn- Prot. 1985/86:147 den anses vara för liten, Samma krav på översyn av jordförvärvslagen som vi har ivår motion framfördes även av landshövdingarna i sju län i södra ' " ,Eftersom landshövdingarna oftast är ordförande i lantbruksnämnderna, framgåratt de som har erfarenhet av lantbruksnämndernas arbete och de som vill slåvakt om en levande landsbygd reser krav motsvarande dem som vi har framfört -och det är vi glada över. Jag är glad över att motionerna och övriga partiersagerande i utskottet nu tvingat socialdemokraterna att i utskottsbetänkandetskriva relativt positivt om en sådan översyn. Min hänvisning tilljordbruksministerns uttalande i kammaren och ikompletteringspropositionen för en månad sedan, liksom ställningstagandet i jordbruksutskotteti vintras, visar att socialdemokraterna har ändrat inställning.Jag hoppas verkligen att de ändrat sig så att skrivningen i betänkandet ärförpliktande. Vi är många som med intresse ser fram mot direktiven fören översyn av jordförvärvslagen och vad den skall leda till. Jag vill betona,att om inte förhoppningarna uppfylls, kommer opinionen både här i ochden mycket större opinion som finns ute i landet att låta höra av sig. En minoritet i jordbruksutskottet skrivermycket positivt om motionerna och vill göra ett tillkännagivande tillregeringen om en översyn av jordförvärvslagen. En majoritet ijordbruksutskottet tror att frågorna i aktuella motioner kommer att bli föremålför överväganden och avstyrker bl. a. motion 231 av mig och åtta medmotionärer.I den motionen har vi för övrigt skrivit in vad vi ansåg vara lämpligariktlinjer för en översyn. För egen del kommer jag mot bakgrund av dettaatt avstå från att delta i en eventuell votering i ärendet. I detta anförande instämde IngvarKarlsson i , och (alla c). 207 i (): Den nuvarande jordförvärvslagen är intesärskilt gammal. Den sågs över 1979. Redan i samband med den översynen intog vimoderater en på vissa punkter restriktiv inställning. Således hade vi redan dåavvikande mening beträffande prövning av förvärv inom släktkretsen. Vi ansågockså att den nytillkomna prisprövningen inte skulle föra något gott med sig. Den tredje punkt vi reserverade oss på var kanske någotmindre värdeladdad. Det gällde frågan om en köpare skulle avkrävas att såvälbebo som bruka fastigheten. Vi ansåg i det senare fallet att kravettillgodosågs rätt bra enbart med att brukningsplikt skulle införas. Vi sompraktiskt sysslar med jordbruk vet att boende på annat håll inte kan förenas med aktivt jordbruk. Följaktligen ansåg vi att enlagstiftning om boendeplikt egentligen var ganska onödig. Vi anser alltjämt att begränsningen av den frikrets somundantogs från förvärvsprövning 1979 var ett olyckligt beslut. Vi anser således att överens stämmelse bör råda mellan arvslagens och förvärvslagens bestämmelser, vilket i sammanhanget betyder att den som enligt arvslagens bestämmelser är 155 arvsberättigadockså skall kunna förvärva jordbruksfastighet utan lantbruksnämndens prövning.Det har inte under de år som gått framkommit något som gör att vi behöver ändraoss på den punkten. Tvärtom kanske man rent av skulle kunna säga att detrationaliseringskrav som sannolikt var avgörande för majoritetens restriktivainställning på denna punkt har förändrats så att någon begränsning av släktköpenav det skälet inte skulle kunna motiveras. Vad så gäller prisprövningen kan man sä här i efterhandkonstatera att våra mest dystra farhågor tyvärr har besannats. Det endaegentliga sambandet mellan dagens dechargedebatt och kvällens debatt är att manmåste konstatera att den prövning vid tillämpning av lagen som sker harförorsakat många mänskliga tragedier och att den skyndsamt bör avskaffas. Ävenom vi haft en votering om detta tycker vi inte att det mestangelägna är att en före detta minister prickas - det är långt viktigare attden lagparagrafen helt enkelt avskaffas. Jag har redogjort för de ståndpunkter vi intog 1979, Vihar upprepat dessa krav och är naturligtvis nöjda med att det nuråder enighet i jordbruksutskottet och rent av i om attlagen på ett eller annat sätt skall ses över. Innan jag övergår till att kommentera hur lagen skall sesöver vill jag dock säga några ord om en annan punkt som tillkommit under de tvåsenaste åren. Vi anser nu att en översyn också bör tillgodose möjligheten attskapa förutsättningar för deltidsbrukande. Det råder förvisso en konfliktmellan två i och för sig goda ståndpunkter. Den ena är naturligtvis att kravetpå en strukturrationalisering bör tillgodoses, den andra att vi skall hålla densvenska landsbygden så tätbefolkad som det över huvud taget är möjligt. Vi harfunnit det relativt lätt att göra en prioritering mellan dessa båda krav. Vihar gjort prioriteringen till förmån för en tätbefolkad eller i varje fall såbefolkad landsbygd som det över huvud taget är möjligt. Detta har gjort attrationaliseringskravet i någon mån fått vika. Jag vill rent av, fru talman,påstå att detta, alla ansträngningar att ge innehåll åt uttrycket "enlevande landsbygd" till trots, är ett av de få aktiva inslagen i denriktningen. Tillåter vi boende på landsbygden och tillåter vi folk att köpamindre fastigheter, får vi ett ökat boende, och det sociala livet på svensklandsbygd blir rikare. Då en översyn av lagen nu äntligen skall komma till ståndvore det bästa att den kunde ske i en parlamentariskt sammansatt kommitté.Regeringen har givit uttryck för en annan uppfattning: Man anser att den skallske i en s, k, departementsutredning. Detta kanske inte överraskar oss såsärskilt mycket. Men vi är utomordentligt överraskade över att harintagit samma ståndpunkt. Jag kan inte förstå varför anser att desynpunkter som har bäst tillgodoses av socialdemokrater bakom stängdadörrar i . Jag kan inte underlåta, fru talman, att ge uttryck för minförvåning över att alldeles sade att det i motionernafinns yrkanden som inte är förenliga med vad man tycker inom . Denlogiska slutsatsen blir att tycker att de synpunkterna bästtillgodoses av socialdemokrater. Jag har sä höga tankar om att jag troratt man inom själv bäst skulle ha kunnat tillgodose dem. Jag vill med det anförda, fru talman,yrka bifall till den reservation som bär Prot. 1985/86:147 folkpartisters och moderaters namn och som är fogad till betänkandet, 208 () replik: Det finns naturiigtvis en del uppfattningar idet här sammanhanget som är gemensamma för de flesta partierna, nämligen attdet behövs en översyn av jordförvärvslagen. Men finns det klartmotstående uppfattningar i vissa delfrågor. Jag kan i stort sett instämma i allt som . Han berörde frågan, vem som skall bestämma vem som skall äga jord ochsade: Frågan är om det är människorna själva eller samhället. I detsammanhanget kommer man in pä vad i nu tar upp, nämligenfrågan om prisprövningen och kapitalets roll i det här sammanhanget. Hade maninte haft någon jordförvärvslag och hade man inte 1979 haft ambitionen attförsöka styra prisnivåerna, hade de fria marknadskrafterna mycket snabbtmedverkat till att man fått en mycket snabbare tömning av landsbygden än vadsom har varit fallet. Jag kan upprepa vad jag sade i föregående debatt omprisprövningen, nämligen att vi kan se att den inte längrebehövs för små fastigheter och att den är svår att tillämpa för storafastigheter. Men fortfarande kan det finnas skäl att ha den kvar förfamiljejordbruket, både vid etablering och vid tillskottsköp. När ArneAndersson talar om att han vill avskaffa bo-brukar-principen, är det uppenbartatt det bärande argumentet inte är att slå vakt om en levande landsbygd.Moderaternas bärande argument för en översyn är att nya köpare skall kunnaförvärva jordbruksfastigheter. 209 i () replik: Jag tog mig frihetenatt i slutet av mitt anförande krifisera eft inlägg av , därföratt jag tyckte att det var outgrundligt och inte ens tjänade hans egna syften.Nu har han kommit med ett lika frikostigt erbjudande igen i fråga omprisprövningen. Han säger att den inte längre behövs för de små fastigheternaoch att den är svår att tillämpa för de stora fastigheterna. Men snälla KarlErik , är det inte lika bra att stryka flagg och tillstå att hela dennaprisparagraf är bedrövlig. Om inte hade varit så upptagen ieftermiddags, kunde han ha lyssnat på dechargedebatten. Det var t, o, m, frågaom att pricka en minister på grund av ett stort fastighetsköp, där en brukarehade förlorat ett antal till följd av en från början befängdlag. Den har dessutom blivit närmast kriminell. Stryk flagg i denna bedrövligafråga! 210KARL () replik; Prisprövningen för jordbruksfastigheter är somall annan priskontroll, nämligen att den kan sättas in temporärt men förr ellersenare måste avskaffas, om man inte vill fjärma sig från marknadsekonomin. Detär inte vår avsikt att man skall göra så. Denna prisprövning är alltsåtemporär, och jag medger att den i vissa stycken har spelat ut sin roll. Jagsade också att den var svår att tillämpa för stora fastigheter. Däremottror jag det är 12 Riksdagensprotokoll 1985/86:146-147 angelägetatt slå vakt om bo-brukar-principen. Det är människornas vilja ochsamhällsintressena som skall dominera i frågan om hur en så viktig naturresurssom jorden skall ägas och handhas, 211 i () replik: I försoningens anda vill jag gärna säga att vii moderata samlingspartiet tycker att bo-brukar-principen är mycket viktig,även om det har rått litet olika uppfattningar om den. Att vi dessutom kan bliöverens om att den lagstiftning som vi här har talat om har varit oförenlig medmarknadsekonomin gläder mig också. Det måste väl ändå leda fram till att viockså blir överens om att marknadsekonomin inte tål denna typ av dåligaingrepp,; har tidigare gjort gällande att det väl någonannan gång än just nu kunde vara bra att ha prisprövningen. Följaktligen skulleman, som det sades i en annan debatt , kunna ha den i malpåse - medandra ord ett av de mest märkliga sätten att öka rättsosäkerheten på dettaområde. Nej, låt oss bli överens om att prisprövningen skall tas bort. För att så för återgå till frågan om sättetatt göra en översyn vill jag fråga: Varför tror ni mer på socialdemokraternanär det gäller att uppfylla era önskemål i en översyn än ni tror på er själva,om ni fått vara med om att göra den? Jag har väl i raljerande tonsagt att ni är litet opålitliga. Men inte är ni väl så opålitliga att ni trormer på socialdemokraterna än på er själva när det gäller att göra en översyn.Något så elakt om er hade inte ens jag kunnat säga, , Förste vice talmannen anmälde attKarl anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik, 212 (): Den här debatten är redan nu ännu meraförvirrande än vad tidigare jordförvärvsdebatter i kammaren har varit. Utskottets ordförande, centerparfisten ,talade i sitt inledningsanförande som om han hade ungefär samma uppfattning sommotionären , Så tittar man förvånat på vad harställt upp på i utskottet, nämligen en skrivning som socialdemokraternauppenbarligen ensamma har bestämt. Vad kan finna i dennautskottsskrivning, som har anslutit sig till, som tillfredsställer hansoch hans medmotionärers krav på en parlamentarisk utredning? och hans medmotionärer hänvisar till heladen rad av omständigheter och problemkomplex som håller på att utarma densvenska landsbygden. Frågan om jordförvärvslagen är mycket mycket mera än enfråga om förvärvsprövning samt struktur och storlek på jordbruksfastigheterhos lantbruksföretag. Det är en fråga om hur landsbygden skall gestalta sig iframtiden, precis som har sagt i sitt anförande här. Det är en fråga om hur landskapet skall se ut, om detskall bli en fortsatt beskogning, om det öppna kulturlandskapet somgenerationer jordbrukare har skapat skall försvinna, om det skall förslyas igenoch bli de mörka granridåernasoch slyskogens land. Det går snabbt det här. Det måste var och en som färdaslängs vägarna i våra vanligaste jordbruksbygder redan ha upptäckt. Vi har en lagstiftning som innebär att myndighetspersonerbestämmer vilka som skall få köpa jordbruksföretag. Människor som vill förvärvamindre jordbruk för att skaffa sig en boendeform, en frifidssysselsättningeller en deltidssysselsättning, en kombinationssysselsättning - det finns mångaord för det här - nekas i detta sitt uppsåt. gjordejordbruksministern klart här att det kommer en utredning. Jag frågade genomriksdagens utredningstjänst ungefär om någon utredning varpå gång. Svaret var ja, en sådan förbereds. Det är alltså nonsens att påstå attdet skulle vara en uppslutning från något partis sida här som föranlettsocialdemokraterna i utskottet att skriva att också "möjligheten attundanta vissa mindre fastigheter från förvärvsprövningen bör undersökas". Vad kan man få ut av detta? Vad är det för löften som gesfrån regeringen här? Den som påstår att regeringen skulle ha gjort enhelomvändning har antingen svårt att förstå ordets innebörd eller är ute efteratt vilseleda kammaren. Vi har självfallet ett stort ansvar för vårt land.Parlamentet har att besluta om lagar och har också att förändra lagar ellerupphäva den lagstiftning som förstör landet, dess jordbruksstruktur osv. Tiden är knapp. När man har tillförfogande, gäller det att komprimera anförandet och bara ta med de absolutviktigaste bitarna. Detta blir ett fragmentariskt inlägg från min sida, men jagmåste få tillfälle att också bemöta replik till ArneAndersson i . Qm prisprövningen inte hade funnits, skulle det ha sketten mycket snabbare tömning av landsbygden, säger . Försök attleda i bevis att det skulle ha blivit färre boende på landsbygden, om demänniskor som hade velat köpa dessa lantbruksföretag hade.fått göra det! Jagskulle kunna ge en mångfald exempel på hur man just genom lantbruksnämndensåtgärder har ställt boningshus öde och tomma. Förfallet råder på många av deställen där sammanläggningarna har skett enligt jordförvärvslagens hårdasteregler. Tolkningen är på sina håll i vissa landskap nästan abnorm. På grund av att tiden är slut för mig vid det härtillfället måste jag fråga , om han vill leda i bevis det hannyss påstod om prisprövningsparagrafen . 213KARL () replik: säger att den här debatten ärförvirrad. Jag tycker inte att den är det. Vissa inlägg är möjligen förvirrade,men totalintrycket är inte det. Det finns en allt större uppslutning kring attdet behövs en översyn av jordförvärvslagen, och vissa av de saker som vi ärganska eniga om kommer att förändras. Jag blir inte särskilt imponerad av att höra om hur det svenska landskapet förändras, beskogas och förslyas, hur detblir ett de mörka granridåernas landskap, om inte får som de vill.Jag är fullt övertygad om att det gäller att värna landsbygden och landskapetbåde motbyråkrater och mot ett alltför fritt kapital. Det är dags att ändrajordförvärvslagen, men vi vet också att moderata samlingspartiet för fram olikasynpunkter, bl, a, att man skulle släppa loss juridiska personer att förvärvajord. Jag är ganska säker på att inte bara talar för de smådeltidsjordbruken - de trevliga små köpen som vi gärna vill ställa upp på -utan också för en rad andra grupper. När det gäller översynen är målet och takten detavgörande, för det är ganska bråttom, men inte formen. Vi har funnit att måletoch takten gynnas bäst med den form man nu föreslår. Det är därför vi har gåttpå den linjen. 214GÖTHE () replik: Var någonstans hämtar för sitt påstående att moderata samlingspartiet här yrkar pä attjuridiska personer skall medges förvärvsrätt? Jag vill i sammanhanget yrka bifall till den reservationsom bär utskottets moderaters och folkpartisters namn, Jag instämmer också iArne i inlägg här tidigare.