prot · G909132 · 1985-12-31 00:00:00 — Mot denna bakgrund har i sin partimotion till åretsriksdag föreslagit att det nu är dags att göra en ny, helt förutsättningslösbetygsutredning. Vi har märkt att det på olika håll i , även inomsocialdemokratin, finns betydande sympatier för detta förslag. Det är därförlitet svårt att förstå att utskottsmajoriteten har varit så avvisande på dennapunkt. Med denna redovisning, fru talman, och med mitt tidigareyrkande om bifall till samtliga centerreservationer skall jag avsluta denna delav skoldebatten med att ta tillbaka det jag inledningsvis sade, när jagbeklagade skolministerns frånvaro - jag noterade att han strax infann sig. Det förslag till samlad skoldag som uppreparför andra eller handlar om en besparing för statens del,eftersom vi föreslår att statsbidraget till samlad skoldag inte längre skallutgå utan att de pengarna skall användas på annat sätt. med dettaförslag lägger vi också fram ett förslag om att hela det regelsystem som styrstatsbidragsgivningen till samlad skoldag skall avvecklas. Det är viktigt attha det med i bilden när denna bedömning görs, därför att det är inte alldelessäkert att det totala slutresultatet för kommunerna - om de fär utforma densamlade skoldagen som de själva finner för gott - blir att de drabbas av högrekostnader. Tvärtom finns det skäl att anta att den nuvarandestatsbidragsgivningen verkar kostnadsdrivande på den samlade skoldagen, och detkan sannerligen inte vara avsikten. och vissa fristående skolor Sedan både att jag inte var här och att jag är här, vill jag för ordningensskull meddela att skälet till att jag kom för sent är att regeringen hadesammanträde kl. 9. Med den flyttning som bl. a. denna punkt på dagordningen harvarit utsatt för hade jag inte möjlighet att påförhand begära befrielse från regeringssammanträdet. 6BJÖRN (vpk): Det talas om att vi kommer att gåljusare tider till mötes. Räntan sänks, reallönerna kommer att öka,prishöjningarna kommer att dämpas och inflafionen går ner. Det talas också om att vi, inom en inte alltför avlägsenframtid, kommer att dyka ned i en lång och djup s.k. lågkonjunktur. Jag skallhär inte gå in närmare på vilket resonemang som är det mest realistiska, utanjag vill ta upp ett resonemang om skolans villkor och funktion i stora drag,oavsett vilka som kommer att få rätt, skönmålarna eller de som målar en visspotentat på väggen. Oavsett vilken ekonomisk utveckling vi går till mötes ären satsning på skolan nödvändig. Jag vill påminna om att vpk:s utgångspunkt äratt ubildning är en framtidsinvestering för vårt samhälle. Skolan harunder én rad år utsatts för nedskärningar, s, k. besparingar. och vissa fristående skolor harkonsekvent motarbetat dessa perspektivlösa attacker mot skolans kvalitet. Vihar särskilt pekat på att det framför allt är elever som komrner frånhemmiljöer där studievana saknas som drabbas hårdast då resurser tryter iskolan. Det är inte barn som kommer frän hem med välfyllda bokhyllor ochtillgäng till bra uppslagsverk som drabbas då anslaget till skolböcker drasned. Men detta anslag är en angelägenhet, brukar detheta från den samlade borgerligheten och från socialdemokraterna i riksdagen.Kommunerna har minsann dignande kassakistor varur resurser kan tas till dessaändamål. Hur kan det då komma sig att det reses protesterfrån elever, lärare och föräldrar mot de dåliga och urtida läroböcker somanvänds i skolan? Hur kan det dä komma sig att allt fler föräldrar, elever ochlärare formerar sig till försvar för sina skolor då de hotas av nedläggning? Om nu inte detta beror på att kommuner har brist i kassan,utan tvärtom, att det skulle vara ett tecken på att de har ett överskott avpengar, hur kan det då komma sig att frågan om att avgiftsbelägga skollunchenständigt återkommer på dagordningen? Och hur kan det då komma sig att det skärsned på skolhälsovården? Vi anser att det är helt naturligt att till skolansfromma återanvända en del av de resurser som uppkommer när elevantaletsjunker. Vi vill äter förstärka skolan. Det är faktiskt inte orimligt att idessa tider av folkomflyttning se till att skolan blir ett delinstrument i enaktiv regionalpolitik. Om nu socialdemokraterna verkligen tror pä en positivekonomisk utveckling, borde dessa till skolan återförda resurser inte heller iframtiden vara särskilt betungande att bära. Majoriteten i riksdagensutbildningsutskott tycker inte att de resurser som uppkommer till följd av attantalet elever minskar skall behållas i skolan. Man menar att en sädan åtgärdendast kan motiveras utifrån verksamhetens behov. Vad menar egentligenmajoriteten, bestående av socialdemokrater, folkpartister och moderater, attverksamhetens behov består av? Det vore välgörande om vi kunde få enprecisering på den punkten. För vär del anser vi faktiskt att läroböcker hör tillverksamhetens behov. För vår del anser vi att bedriften att skapa en skola föralla är ett basbehov för verksamheten i våra skolor. För att uppfylla dettabasbehov måste man återföra en del av de resurser som skolan beskurits pä. Vianser att det nu är dags att förankra och utveckla läroplanens intentionerbland elever, lärare och föräldrar. Det mäste brista avsevärt i detta hänseende när denkomplexa och mångfasetterade verkligheten upplevs så abstrakt i vissaskolkretsar att man väljer att attackera en s. k. stoffträngsel. Vi anser attdet nu finns medel som på en konstruktivt sätt borde kunna bidra till attstrukturera det s. k. stoffet, sä att det i första hand överensstämmer medelevernas sociala och politiska liv. En sådan åtgärd skulle ha avgörandebetydelse för att motverka utslagningen i skolan. Den skulle ha avgörandebetydelse när det gäller utsållningseffekten till gymnasieskolan. Vi skullekanske fä se fler elever ur socialgrupp 3 också pä de teoretiska linjernai.gymnasieskolan. Man frågar sig: Om inte dessa åtgärder är motiverade utifrånverksamhetens behov, vad är i såfall motiverat utifrån verksamhetens behov? och vissa frislående skotor skall vara en skola för livet. Det kräver isig att man attackerar alla företeelser som endast syftar tillatt sortera ut elever. Här har betygen en viktig roll. Man kan visst skapa enskola som sätter kunskap till bildning i första rummet utan att för den skullsortera elever med hjälp av betyg. Det är kanske t. o. m. så, att man, för attkunna göra en skola som sätter kunskap till bildning i första rummet, måste tabort betygen. Betygen har också en tendens att fragmentisera kunskaper.Man skapar en respektlöshet mot skolans sammanhållna kunskapsförmedlandeförmåga. Då betyg dessutom i många fal! grundar sig pä provverksamhet ienskilda ämnen i skolan hotas de facto i samma stund andra ämnen. Det harnämligen visat sig att det inte är ovanligt att elever skolkar för att kunnaprestera höga poäng på prov. Man stannar helt enkelt hemma från skolan ochhärdläser till ett speciellt prov. Vi vänder oss från vpk:s sida starkt mot dennakunskapsnihilism i skolan. Detta förhållande är ett praktexempel på närskolplikt inte längre motsvaras av en rättighet till skolutbildning utanövergår i prestationstrance och rättslöshet, en rättslöshet med tanke pämöjligheten att avsevärt höja bildningsnivån genom ett faktiskt deltagande iskolans undervisning. Jag yrkar bifall till reservationerna 1,2,4,7, 16, 25, 28 och 31. Jag vill också passa pä att nämna något om den tidigareskolstarten. Vi är från vpk beredda att diskutera en tidigare skolstart, menförst efter det att frågan har beretts fullt ut. När vi skall diskutera entidigare skolstart vill vi för att få en seriös debatt - och detta äradresserat till och - också diskutera med dem som ärberedda att göra förstärkningar av skolan i det läget. Jag vill inte skickabarn som är att resa med buss minst , och det handlarmånga gånger om mycket mer. Om ni vore beredda att åter förstärka skolan med demedel ni varit med om att skära bor-t, kunde vi få en seriös debatt om entidigare skolstart. Men eftersom ni inte är det blir era argument tomma. Jag satt och väntade på att här i sambandmed grundskoledebatten skulle ta upp samma resonemang som hon förde på detskolforurn som anordnade, nämligen att eleverna skullelära sig att det är positivt att byta miljö. På detta skolforum gavs det intetillfälle till repliker och frågor till dem som blev intervjuade. Jag villdärför nu fråga vad hon menar med att det är positivt atteleverna i får lära sig att det skulle vara bra att byta miljö. HarYlva nu frånträtt denna förfäktade ståndpunkt? Är det detta som iYlva anförande kallas för attityder, att barnen skall lära sigattityder? Jag hoppas att attityder inte är identiska med förutfattademeningar. Jag vill gärna ha reda pä detta. Jag vill att denna ståndpunkt . Det kan nämligen vara viktigt att ha detklart för sig när man skall diskutera skolpolitik och dessbetydelse i avfolkningsbygder, som den som jag kommer frän. Prot.1985/86:132 Anf. 7 () replik: Jag vill gärna utveckla vad jag menar med attdet är positivt att ,, , , - byta miljö. Dessa ordfälldes i ett sammanhang, som handlade om att skolan och vissa ' * " r. . , , , bör lära elevernaförändringsberedskap inför deras yrkesliv och inför deras vuxenliv.Det innebär att man skall se det som något positivt att få byta arbetsplatsoch att få lära sig att möta nya människor i sin gärning som vuxen. hörman ofta unga människor tala om att de vill stanna kvar i sitt jobb eller påsin ort frän tidig barndom till dess de blir gamla. Jag menar att det för allamänniskor är positivt att få se något annat i sitt liv än bara den ort där man har vuxitupp eller en enda arbetsplats. Skolan skall lära eleverna att det är utvecklandeför karaktären och för människans egenskaper att kunna ta till sig nyaintryck och att möta nya människor. Det är naturligtvis inte fråga om att småbarn skall byta skola titt och tätt. Det är bl. a. därför som vi har föreslagitatt medel skall avsättas för att kommuner skall kunna bevara små Vihar också föreslagit en annan typ av besparing, nämligen att kommunernasjälva skall få avgöra var inom förvaltningen som de kan dra ned påsina utgifter. Det är ju ingen nyhet att kommunerna har ett ökat utrymmenär det gäller likviditeten, 8 (vpk) replik: I skall grundskolanmedverka till att den strukturrationalisering och den utflyttning av folk somkapitalet kräver skall ses som en positiv del i elevernas liv. Är det därförsom det hålls forskarsymposium om barnens utsatthet i Bergslagen? Jag tror att man genom att möjliggöra för barn att fåväxa, leva och bilda familj där de har sina rötter ger dem en mycket störreberedskap att möta andra människor från andra kulturer. De kan möta andramiljöer på ett positivare sätt, om de har fått chansen att skapa sig ensäkerhet i sin egen identitet och i sitt eget ursprung. Jag vänder mig starktmot den flumidentitet som förespråkas bl. a. från sida när detgäller kulturidentitet. 9 () replik: Jag förstår inte hur kan talaom att vi skulle företräda något slags flumidentitet. Vad jag har sagt är attdet definitivt är positivt för en människa att få se nya miljöer och möta nyamänniskor. Det är enligt min mening inte positivt att stanna på en enda ortfrån vaggan till graven. Varför tror annars att både unga ochgamla människor gör studieresor? Det gör också ledamöter isyfte att studera andra miljöer och se hur andra människor har det. Därifrån till att flytta småbarn fram och tillbaka är detfaktiskt ett ganska långt steg, och det är något som jag aldrig harförespråkat. Skolan skall bibringa eleverna uppfattningen att det i derasframtida liv är positivt att fä se nya miljöer, pröva nya arbetsuppgifter och mötanya människor, 10 (vpk) replik: Det svänger i debatten. Från att frän börjanha handlat om att förbereda skoleleverna för miljöbyten och göra dem positiva till nya miljöer, handlar nu debatten om skolresor. Det ligger en kompletteringsproposition päriksdagens bord. Om väcker en motion med förslag om vissaförstärkningar för att möjliggöra för skolelever att delta i skolresor, lovarjag på stående fot att vi skall stödja den motionen i riksdagensutbildningsutskott. Förste vice talmannen anmälde attYlva anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare replik. Prot, 1985/86:132 och vissa fristående skolor Anf.11 (): Skola och utbildning tilldrar sig ett ökat intresse i denallmänna debatten. Jag tycker att det är glädjande. Utbildning är som vi vet avgrundläggande betydelse både för den enskildes och för hela samhälletsutveckling. Dagens skoldebattörer tror jag har anledning att också selitet i backspegeln - se hur har utvecklats och vilka idéer somhar varit vägledande för de gångna årens reformarbete. Det skulle nog ge enbättre förståelse för de motiv som har väglett reformverksamheten. När jag ånyo läste i memoarer,tänkte jag: Nog skulle det vara värdefullt med en bred studieverksamhet kring skolreformerna.Om vi inte redan hade så rysligt mycket att göra i utbildningsutskottet,skulle jag frestas att också föreslå utskottet en studiecirkel i ärnnet. Det betänkande som vi nu behandlar ger en ganska splittradbild. De frågor om som där tas upp har föranlett drygt 30reservationer. Innan jag kommenterar några av de viktigaste frågorna ibetänkandet och de inlägg som redan har gjorts, vill jag påpeka att utskottetunder hösten kommer att behandla ett antal frågor som kanske mer än dagensbetänkande berör de ideologiska aspekterna på . Jag skall nu säga något om resurser, om fristående skolor,om betygssystem, skolstart och besparingsmetod samt slutligen framföra någrasynpunkter på styrningen av skolverksamheten. Låt mig fästa uppmärksamheten påatt utskottets förslag innebär att staten anvisar nära tilldriften av grundskolor under nästa budgetår. och vpk anser attytterligare 168 milj. kr. Det skulle innebära att grundskolanbehåller årets resurser trots att elevantalet går ned. Med den metodenskulle relativt sett bli 800 milj. kr. Visst vore det roligt att kunna tillföra merresurser för att bl. a. minska klasstorlekarna, som önskar. Men behoveni måste naturligtvis vägas mot andra behov inomutbildningsverksamheten och inom andra samhällssektorer. Hänsyn måste också tastill det statsfinansiella läget. Jag förstår inte riktigt vad det är för konstigt med attutskottet gör det påpekandet. Det tvingas vi ofta att göra. Det förhållandetatt elevantalet i går ner medför ju inte att det blir resurser överi statens och kommunernas kassakistor. Som alla känner till, kämpar staten fortfarande medbetydande underskott i sin verksamhet. Även om den socialdemokratiska politikenhar lett till närapå en halvering av underskottet, är det fortfarande alltförstort. Prot,1985/86:132 skälet kan utskottet inte gä med på den resursförstärkning somcentern och 30 april1986 vpk nu föreslår, "Z Z, ', ', '. Om man skulle acceptera detprincipiella resonemanget att skolan alltid Grundskolanoch vissa ,,,,.,,.,,, , ,, , , . skall fabehålla de nominella resurserna, när antalet elever minskar, inställer sig enannan fråga: Vad skall man göra när elevantalet ökar inom olika utbildningssektorer?Skall man då åter öka klasstorlekarna, därför att Vi har ansett att det är viktigt att varje generationoch varje årskurs fär relativt sett lika mycket av samhällets resursertill sitt förfogande för sin utbildning. Klassernas storlek varierar mycket kraftigt mellan olikaskolor. Det är angeläget att begränsa klasstorlekarna, framför allt pämellanstadiet. Den varierande klasstorleken framgår av utskottets redovisningav medeltalet i klasserna på mellanstadiet i det betänkande som vi nubehandlar. Högsta medelvärdet har med talet 25,1, och lägstamedelvärdet har med 17,7, Det är alltså en betydande spännvidd. Utskottet föreslår nu att ge regeringenbemyndigande att sänka det s. k. basresursmedeltalet för hela riket.Utgångspunkten bör därvid vara att ingen klass på mellanstadiet skall behöva hafler elever än vad delningstalet säger, nämligen 30. Jag tycker att det är bra.Det är en åtgärd inom de ramar som finns tillgängliga, en åtgärd som jag trorändå kommer att uppskattas i hög grad där den nu kan genomföras. Vi skall komma ihåg att det var en borgerlig regering sompä sin tid föreskrev att det skulle ske en höjning av klassmedeltalet till 23för hela riket. Det var i en proposition undertecknad av , Nuger vi regeringen bemyndigande att sänka detta medeltal. Det tycker jag attLarz har anledning att välkomna. Utskottets behandling av frågan om betygssystemet igrundskolan innehåller inga nya argument, men i ett avseende tycks enåsiktsförskjutning ha skett. har tydligen råkat ut förbeslutsvända också i den frågan. har tidigare hållit fast vid den uppgörelse somgjordes 1979 angående betygssystem. redovisar enmycket delad håg. Den inre konflikten i betygsfrågan försöker lösa medkravet om en ny betygsutredning. Reservation 5, som och folkpartietförfattat, vittnar om en mycket stor vilsenhet. är däremot mycket tvärsäkra. De upprepar allade förträffliga egenskaper som betygen enligt deras mening besitter. Betygenger respekt för kunskap, säger man. De tillgodoser rättssäkerheten. De anses också utgöra förträffliga instrument för skolstyrelsensutvärdering av skolarbetet. Det senaste är en åsikt som förefaller minst sagtmycket illa genomtänkt. Vi socialdemokrater håller fast vid det beslut omgrundskolans betygssystem som fattades 1979. Vi accepterar alltså att betygenfinns kvar i den utsträckning vi nu har dem, därför att de behövs somurvalsinstrument vid övergång till gymnasieskolan. Å andra sidan finner vi ingaskäl för att utöka antalet betygstillfällen eller antalet betygsgrader. Vitycker inte heller att betygssystemet bör variera mellan olika kommuner. Till dem som vill att kommunerna nu skall få möjlighet attbesluta om fler betygstillfällen i vill jag ställa frågan: Är ni dåberedda att ge kommunernafrihet att också begränsa antalet betygstillfällen, om man sä' önskar? Sammanfattningsvis vill jag om betyg säga följande:Betygen mäter främst sådana kunskaper som det är lätt att mäta. De är därför ivissa fall pä ett olyckligt sätt styrande i fråga om lärares och elevers val avlärostoff; var inne på det. Betygenger inga kunskaper. I bästa fall mäter de kunskaper i efterhand. Betygen motverkar samarbete, oavsett vilken typ avbetygssystem man tänker sig. Så till vida verkar de i strid mot läroplanen, somstarkt framhåller vikten av samverkan i skolans arbete. antog riktlinjer för statsbidragtill s. k, fristående skolor. Det skedde under bred enighet. Skolminister hade signerat regeringens förslag, om jag minns rätt, och det biföllstill alla delar. Beslutet innebär ätt det är regeringen som skall avgöravilka skolor som skall få statsbidrag. Regeringen måste naturligtvis följa deriktlinjer som angett. En utvärdering har gjorts beträffande verksamheten i defristående skolorna. Den omfattar 8 och 5 kristna skolor.Utvärderingen har diskuterats inom . Det är välmöjligt att den ger anledning att i något avseende revidera gällanderiktlinjer, men är det för tidigt att fatta beslut om det i . Enligt den nu gällande ordningen skall inteuttala sig om enskilda fristående skolor, utan det är regeringens uppgift. Detär den arbetsfördelning som vi har beslutat, och jag tycker att det ärangeläget att stå fast vid den. Det är egendomligt att partier som för bara några år sedanvar med och fastställde denna arbetsfördelning nu inte kan avhålla sig från attbegära uttalanden i för än den ena, än den andra skolan. Märkligast idet hänseendet är reservationen 19, Där vill alla de tre borgerliga partiernaatt skall ge en mening till känna om , Då skall vilägga märke till att ansökan om bidrag till ännu inte harbehandlats i . Ändå vill dessa partier att nu skallta ställning, Fär jag fråga: På vilket underlag skall fatta beslut?Är och - som ju utformade regeringens förslag 1982 - nuberedda att riva upp riktlinjerna för statsbidrag till fristående skolor? Ireservation 19 talas om att det behövs särskilda åtgärder i bidragshänseendeför , Vad innebär det? Skall regeringen för denna skola gå utöverde normer som gäller för andra skolor? I debattenom tidigarelagd skolstart vill jag säga följande: Ändrad skolpliktsålder är en mycket stor fråga. Ett beslutom att sänka skolpliktsåldern från sju till skulle få vittgåendekonsekvenser på andra områden. Det skulle påverka utformningen av förskolan.Även frågan om skolpliktens längd och gymnasieskolans utformning berörs. Kommittén Förskola-skola har behandlat denna fråga, och dessbetänkande är nu föremål för överväganden på skilda håll. Att i det läget görauttalanden från sida vore synnerligen oklokt. Vi bör ta tid på ossför att överväga dessa frågor. De trereservationer som behandlar frågan om skolstart visar att ytterligare 1985/86:132 30april.l986 och vissa fristående skolor 2 Riksdagensprotokoll 1985/86:132 och vissa fristående skolor betänketidbehövs också i de borgerliga partierna. Det är med olika motiveringar ochdelvis skilda uppläggningar som de begär en försöksverksamhet med tidigarelagdskolstart. Det tycks vara så, att tänker sig en övergångtill tioårig grundskola, medan behåller den nioåriga. Folkpartietsmodell torde innebära en betydande kostnadsökning. förslag ledertill att elever lämnar skolan med mindre kunskaper. Det måste bliföljden av att tidigarelägga hela skolgången . Det är märkligt med tankepå ofta återkommande tal om kvalitet. Såvitt jag förstår finns det ingen stark opinion för entidigarelagd skolstart. Flera tunga remissinstanser har redan sagt nej, I detläget kan jag inte se något rimligt skäl för att nu påskynda ett beslut i denriktningen, I budgetpropositionen föreslås att statsbidraget tilllärarlönerna skall reduceras , Detta förslag väckte starka känslor tillliv, Alla opposifionspartierna yrkade avslag. Som motiv för avslag har somligaanfört att man inte skall spara pä skolan. Därför har man formulerat sig så attdet hela är mycket vilseledande. Man har talat om att regeringen vill skära nedlärarlönerna, vilket det naturligtvis inte är fråga om. Andra, främstmoderaterna, menar att man visst skall minska skolans resurser, men inte på detsättet. Reaktionerna från de borgerliga partierna var litet oväntade, måste jagsäga. Eftersom de själva i regeringsställning genomförde en 2-procentigminskning av statsbidragen, kunde man vänta sig att de inte skulle resaprincipiella invändningar mot en 3-procentig reduktion. Så blev av någonoutgrundlig anledning fallet. har utskottet avdramatiserat frågan. Vi konstaterarstillsamt att regeringens förslag är ett förslag till teknisk lösning av fråganhur det generella kostnadsansvaret för offentlig verksamhet skall omfördelasmellan stat och kommun. Det är således inte fråga om att begränsautbildningsverksamheten. Så säger vi i utskottet. fanns det ingen majoritet för denna tekniska lösning.Då har vi socialdemokrater anslutit oss till förslag till en annanteknisk lösning. Vi förordar således en avgift på primärkommunernas totalaskatteunderlag. Kommunernas resurser minskar därmed lika mycket som enligtregeringens förslag, och staten sparar lika mycket. Effekterna för denkommunala ekonomin som helhet blir desamma med båda förslagen. Jag filläter migatt göra det antagandet att effekterna på skolans område också blir desamma.Däremot blir förstås utfallet för enskilda kommuner olika -somliga tjänar,andra förlorar. hävdar att deras besparingar skulle skaparimligare arbetsförutsättningar för kommunerna. Det är för mig ett obegripligtpåstående. Om jag har läst motioner rätt, vill begränsakommunernas ekonomiska utrymme totalt sett mycket mer än vad regeringenföreslagit. Men vad värre är: förslag till direkta nedskärningarpå utbildningens område skulle drabba enskilda elever. Med stor träffsäkerhetlyckas , som vanligt frestas man att säga, rikta nedskärningarna motde elever som har de största behoven. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga några ord omstyrningen av skolans verksamhet. Jag vill då läsa ur skriftEn skola för alla. skriverman i ett avsnitt: En målstyrd skola ställer andra krav på skolans personal ochinnebär en stor omställning för alla. En sådan genomgripande förändring tartid.