prot · G90972 · 1985-12-31 00:00:00 — Trots detta kan skillnaderna i skydd jämförtmed anställda med kollektivavtal innebära att vissa jobb inte erbjuds AMI- ochAMU-elever. En utvidgning av detta skydd har inte utretts eller diskuteratsnärmare. 72 BO FINNKVIST (s): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret på min fråga. Jag kom i kontakt med det här problemet då en medlem i denfackförening som jag tillhör råkade ut för en skada i samband med sinutbildning vid . Det visade sig då att ersättning förextra utgifter, sveda och värk och eventuella men inte betalas via deförsäkringar som finns för dem som är föremål för utbildning på . Den person det gäller arbetade vid det här tillfället, dåhan klämde den ena handen, i ett lag tillsammans med ett antal andra personer,som hade normal anställning på sin arbetsplats. Hade också han varit anställdpå arbetsplatsen skulle allt ha löpt som vanligt, men fick han uppleva atthan fick sämre ersättning än någon av de andra skulle ha fått. Jag tycker mot den bakgrunden att de här bestämmelsernaborde ses över. Det kan inte vara fråga om särskilt mycket pengar, men det ärmycket besvärligt när ett sådant här problem uppstår. Den händelse jag åberopatägde rum , och vi har ännu inte lyckatslösa ersättningsfrågan. Är arbetsmarknadsministern bereddatt överväga en översyn av bestämmelserna? 73Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Det är riktigt att detär skillnad i möjligheterna att få ersättning för bl. a. sveda och värk. Densvenska fackföreningsrörelsen har genom sin styrka lyckats förhandla framavtalsförsäkringar som är bättre än dem som samhället ger som ett grundskydd.Jag inser att detta kan vara ett problem för enskilda människor. somjag antydde i frågesvaret, också problemfrån vissa andra synpunkter. I en del av arbetsmarknaden kan man nämligen varatvungen att göra den bedömningen att en AMI-elev inte kan sättas på ett arbete,därför att det kan finnas risker av det här slaget. På den korta tid som gått sedan frågan ställdes har jaginte haft möjlighet att göra en bedömning av om det är lämpligt och möjligt attgöra en sådan översyn som Bo Finnkvist begär. Jag kan därför inte svara ja påden fråga han ställde. Å andra sidan vill jag inte heller för all framtidutesluta att en sådan översyn kan göras. 74 BO FINNKVIST (s): I detta fall har det visat sig att elever-omman får kalla dem så, detta är föremål för utredning - sätts på den typen avjobb att de kan råka ut för skada. Jag nöjer mig med det svar som arbetsmarknadsministernhar gett , men jag hoppas att man, när man fått litet mer tid på sig,fattar det beslutet i departementet att man ser över dessa bestämmelser. Om tillverkningen av starköl Om sambandet mellan inkomstskatt och socialbidrag Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1985/86:352 om tillverkningen avstarköl har frågat socialministern omregeringen under vår- eller höstsessionen tänker förelägga förslag omatt förstatliga all tillverkning av starköl. Arbetet inom regeringen är så fördelat, att det är jag somskall svara på frågan. Tredje vice talmannen konstateradeatt frågeställaren ej var närvarande i kammaren och förklarade överläggningenavslutad. 12§ Svar på fråga 1985/86:355 om sambandet mellan inkomstskatt och socialbidrag i har frågat mig om jagär beredd att vidta förändringar så att sambandet mellan inkomstskatt ochsocialbidrag minskar. Antalet socialbidragstagare har ökat kraftigt under1980-talet. Även om av bidragstagarna fått ekonomiskt stöd varjemånad ger denna utveckling anledning till oro. Regeringen har tillsatt enarbetsgrupp som fått till uppgift att analysera orsakerna till socialbidragensutveckling. Något kan dock sägas redan nu även utan tillgång tilldenna arbetsgrupps analyser och slutsatser. Arbetslöshetens utveckling kan vara en viktig orsak.Arbetslöshetens nivå och genomsnittliga längd ökade under slutet av 1970-taletoch början av Otn sambandet mellan inkomstskatt och socialbidrag 1980-talet.Arbetssökande som arbetar deltid men önskar högre veckoarbetstid har ocksåökat . Särskilt har den långa arbetslösheten betydelse försocialbidragsutvecklingen. Den nedgång av arbetslösheten som skett under desenaste åren kan dock skapa förutsättningar för en minskning avantalet socialhjälpstagare. Ungdomsarbetslösheten intar en särställning. Mångaarbetslösa ungdomar har inte rätt till ersättning från arbetslöshetskassan ochfår därför kontant arbetsmarknadsstöd. Detta stöd behöver i mänga fallkompletteras med socialbidrag. Några har inte ens kvalificerat sig för KAS ochär därför hänvisade till socialbidrag. En genomsnittlig industriarbetare har förlorat köpkraftsom motsvarar ungefär en månadslön . Sannolikt har ävendetta varit en bidragande orsak till att antalet socialbidragssökande har ökat. Det finns inte något tillförlitligt material som styrkerpåståendet att det är den statliga inkomstskatten som har orsakat ökningen avantalet socialbidragstagare. Det ter sig föga sannolikt att sänkt inkomstskattskulle vara någon generell lösning på problemet med det stora antaletsocialbidragstagare. 77 i (m); Jag tackar för svaret. 1933 behövde avMalmös invånare söka fattigvård för att klara sig. 1985, efter en valrörelsedär speciellt finansministern försökte inbilla oss att var på rätt väg,behövde eller 29 000 av Malmös invånare söka socialbidrag. Vi vet om attdet totalt för landet rör sig om drygt 0,5 miljoner människor. Då skallstatsrådet ändå vara tacksam för att många människor fortfarande har denuppfattningen att det är något genant att söka socialbidrag. Hade alla de somegentligen har behov av och har rätt till att söka socialbidrag också gjortdet, hade antalet varit betydligt större. Jag är förvånad över att finansministern litet nonchalanthoppar över detta att skattens storlek skulle ha någon betydelse för antaletsocialbidragstagare. Det är trots allt sä, herr finansminister, att skatten förde flesta människor -även för dem med små inkomster - är den största enskildaposten i budgeten. Rent logiskt verkar det så att om man sänker skatten ävenför dessa grupper, så bör köerna till socialbyråerna minska. Sedan kan jag överse med att finansministern bara pratarom åren 19761982 och inte nämner någonting om . Den bitenköper jag. vill jag ställa en fråga.I valrörelsen påstods det att vi var på rätt väg, trots att 0,5 miljonermänniskor i vårt land är i behov av socialbidrag. Hur skall det då intebli den dagen vi verkligen har kommit in på den rätta vägen och nått fram tillslutmålet? Kommer då hela svenska folket att vara beroende av socialbidrag? Jag antar att denna sista konstighet aren s. k. retorisk fråga. Det har juändå förekommit forskning på detta område och denna visar väldigtentydigt att det endast är en mycket liten andel av socialhjälpstagarna som harnågon inkomst över huvud taget. Jag ber att få återge något ur socialhögskolansforskningsrapport . Man har där gått igenom ett materialmed uppgifter om människor som måste ta emot socialbidrag. Jag återger vad somstår i slutet av rapporten: Resultaten av den här undersökningen visar påorimligheten i sådana påståenden, nämligen att skatten skulle ha spelat någonroll. Endast en mycket liten del av socialbi-dragstagarna befinner sig i ensituation där skatten kan ha betydelse. Majoriteten befinner sig utanförarbetslivet på grund av arbetslöshet, långa sjukskrivningar eller pensionering. i är inne på en helt felaktig väg omhan tror att vi löser några av de här människornas problem genom att åstadkommaskattesänkningar över huvud taget - i synnerhet gäller det förslagtill skattesänkningar. Om sambandet mellan inkomstskatt och socialbidrag 79STEN i (m): Finansministern säger att jag är inne på enhelt felaktig väg. Låt mig då säga att jag i så fall har sällskap av ganska såmånga. får vi ju bevis på att mänga människor tvingas sökasocialbidrag, trots att de har jobb. Såvitt mig är bekant tas även skatt ut påersättning från A-kassa. Om jag har fel, skall jag här i talarstolen be omursäkt för detta mitt påstående. av dem som tog emot socialbidrag enligtnämnda undersökning hade heltidsarbete. Bara en fjärdedel hade ett arbete överhuvud taget. Det är riktigt att även de arbetslösa betalar skatt på arbetslöshetsersättningen.Men den ersättningen är så låg att någon statlig skatt över huvud taget ickeuttas. 81 i (m); Jag talade om skatter. Jag förutsatte attstatsrådet skulle förstå att jag då avsåg skatterna totalt sett, alltså bådeden statliga och den kommunala skatten. Finansministern nämner siffran . Men av 0,5miljoner människor är ju detsamma som 80 000. Om vi sedan också tar fasta påhur många de är som egentligen skulle behöva söka socialbidrag men som intevill det, därför att de anser det vara genant att göra det eftersom de har ettjobb och betalar sin skatt, blir antalet betydligt större. Jag måste nog säga att det bland de medborgare i Sverigesom sliter och kämpar säkert finns mer än en som är mycket missnöjdmed det svar som här har presterats. Överläggningen var härmed avslutad. Om anslutningen till kabel-TV-nät 13 § Svar på fråga 1985/86:353 om anslutningen tillkabel-TV-nät har frågatkommunikationsministern om han kommer att föreslå ätgärder. så att de boendesjälva får möjligheter att avgöra anslutning till kabel-TV-nät m. m. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar, som trädde ikraft i är, innebär bl. a. att det fordras tillstånd bedriva vissa slag av sändningar i lokala kabelnät. Densom ansöker om tillstånd för satellitsändningar eller upplåtelse av kanaler åtandra för egensändningar skall ha berett dem som berörs avsändningarna tillfälle att framföra sina synpunkter pä den avseddaverksamheten. Innan sådant tillstånd ges skall vidare kommunen ha berettstillfälle att yttra sig över ansökningen. I lagen sägs också att det lokalakabelsändarföretagets egensändningar skall föras fram i kabelnätet och attSveriges Radiokoncernens sändningar skall kunna tas emot av de boende. Kabellagen innehåller alltså bestämmelser om rätten attsända i kabelnät. Den gäller däremot inte rätten att ansluta fastigheter ellerbostäder till sådana nät. För detta gäller vanliga regler på bostadsmarknaden.För hyresfastigheter innebär dessa i korthet att de boende genom sina organisationerhar inflytande över ändringar i fastigheterna. De innehåller också skydd motatt den enskilde drabbas av oskäliga kostnadsökningar. Däremot ger reglernainte enskilda boende möjlighet att förhindra ändringar i fastigheterna. När det gäller kostnader för kabel-TV bör man skiljamellan å ena sidan kostnader för tekniska installationer och anslutning avfastigheter och bostäder till kabelnät och ä andra sidan kostnader för program,t,ex, avgiftsbelagda satellitkanaler. Det torde inte vara möjligt att ålägganågon att betala programkostnader vid en kollektiv anslutning av t, ex,lägenheterna i en hyresfastighet. Man får därför räkna med att anslutning tillavgiftsbelagda kanaler kommer att marknadsföras direkt till enskilda hushåll, I fråga om tekniska kostnader bör en kabel-TV-anläggningkunna bedömas som andra gemensamma anläggningar, t, ex, en vanlig centralantennanläggning,tvättstuga, lekplats m, m. Om en förhandlingsordning finns skall hyresvärdenförhandla med hyresgästföreningen om eventuell hyreshöjning med anledning avinstallation av kabel-TV. I sista hand kan hyresnämnden fä avgöra frågan. I bostadsrättsföreningar och samfällighetsföreningar ärdet medlemmarna som fattar beslut om anslutning till kabel-TV. Om en enskildmedlem anser att ett sådant beslut strider mot gällande lagstiftning ellerföreningens stadgar kan han klandra beslutet hos domstol. är en ny företeelse, och erfarenheterna är därförbegränsade. a, finns det ännu så länge få vägledande rättsfall. Jag kommergivetvis att följa den fortsatta utvecklingen med stort intresse. 83MARIANNE (): Jag vill tacka statsrådet så mycket för svaret. Enligt min mening måste utgångspunkten i allt utbud avvaror och tjänster som inte direkt skattefinansieras vara att den som ärintresserad av varan eller tjänsten också betalar för den, medan den som intevill ha den inte heller skall behöva betala. Så är det för andrakommunikationsmedel, t, ex, telefon. När det gäller kabel-TV är det uppenbarligen så attboendeformen avgör om man skall ha rätt att välja bort kabel-TV, För dem sombor i vanliga hyreslägenheter gäller hyresförhandlingslagen, precis somstatsrådet sade, och det innebär att hyresgästen är skyldig att följa de avtalsom fastighetsägaren och hyresgästföreningen har träffat. Möjligheten attöverklaga finns, men enligt är chansen att få rätt ganskaliten. Om man bor i bostadsrätt gäller bostadsrättslagen, och detinnebär att en bostadsrättsförening med majoritetsbeslut kan avgöra om man villha kabel-TV eller inte. HSB anser att kabel-TV är en kollektiv angelägenhet,och det protesterar många boende mot. När det gäller radhusägare som tillhör ensamfällighetsförening har de en betydligt starkare ställning. Vid rättegångarhar de boende givits rätt. Statsrådet hänvisar till att programavgift inte kan tas utoch inte ingår för de kanaler som kabel-TV tillhandahåller. Detgäller alltså tekniska kostnader. De gemensamma nyttigheter som statsrådet också hänvisadetill är inte direkt jämförbara, eftersom t. ex. centralantenn gäller allmän-TV.Riksdagen har varit enig om att allmän-TV har ett informativt och utbildandesyfte. När det gäller sändningarna från t. ex. äruppfattningarna om nyttan med dem mycket mera delade. Jag vill återigen fråga statsrådet om han är villig att medverkatill att jämställa olika boendeformer och dessutom garantera att en enskildhyresgäst inte skall behöva betala för en vara som han inte vill ha. Om anslutningen till kabel-TV-nät Det är självfallet angeläget att vi följerden här frågan och ser vilka resultaten blir i olika typer av fastigheter. Förhyresgästen är det generellt en fråga om under vilka villkor han hyrlägenheten, och där kan ingå olika nyttigheter. Det gäller en uppgörelse mellanhyresvärd och hyresgäst och i bostadsrättsföreningen mellan medlemmarna. Det ärinte särskilt enkelt eller ens önskvärt att lösa denna fråga med generelllagstiftning som rör vissa media. I och för sig delar jaguppfattningen att det man inte utnyttjar skall man slippa betala för. Hur oftahar jag inte funderat över detta när jag som nykterist reser med flygplan ochkonstaterar hur mycket sprit jag har betalat för men aldrig nyttjat. 85MARIANNE (): Man kan ju tycka att detta inte är en så storfråga. Det kanske inte kostar så väldigt mycket för den enskilde hyresgästen.Men jag anser ändå att det är en principiellt viktig fråga. Prot.-1985/86:726 februari 1986 Tekniskt sett är denna fråga inte omöjlig att lösa. Detfinns olika system. En lösning som är något dyrare innebär att man genom entillsats till TV-apparaten ansluter varje mottagare till sändningen. Teknisktomöjligt är det alltså inte. Då bör man förorda just den formen. Överläggningen var härmed avslutad. 14 §Allmänpolitisk debatt (forts, frän s. 7-1) 86 Förste vice talman () replik: talade om rättvisa ochsolidaritet, om att frigöra människors resurser, om att slå vakt om människorslika värde. Ja visst, men eftersom människor är olika finns det ingapatentlösningar som passar alla människor. barnomsorg, för att återgåtill det, kan passa en familj som hand i handske men för en annan upplevas somdjupaste ofrihet. Trots detta stöder socialdemokraterna ensidigt detta endaalternativ - trots att det också slår fördelningspolitiskt orättvist. Detta ärsom vi ser det inte rättvisa och solidaritet. Just för att frigöra människorsresurser, just för att slå vakt om människors lika värde är det så viktigt medalternativ, med valfrihet, med möjlighet för människorna att kunna välja. Vimenar att det allmänna kan göra oerhört mycket föi- att underlätta situationenoch vidga valfriheten också för människor med vanliga inkomster, inte minstinom så väsentliga områden som vård, barnomsorg, boende och utbildning. Men detkan aldrig ske genom att man ensidigt gynnar vissa alternativ medan andramissgynnas. I går hävdade statsministern att det gällde att arbeta föratt minska klyftorna, att återvinna rättvisa, att skapa ett rättvist Sverige.Gäller den ambitionen också då det är fråga om att minska klyftorna påbarnomsorgsstödets område? I så fall borde vi ha en chans att vara överens omtagen på åtminstone det området i de förhandlingar om familjepolitiken somstatsrådet har kallat till. Valet var ett nederlag för de nyliberala idéerna, sadestatsrådet vidare. Vad är nyliberalism? Vilka idéer avses? Är detvår strävan att göra det möjligt för människor att kunna leva på sin lön? Ärdet vår strävan att göra det möjligt för människor att välja? Är det vårsträvan att göra det möjligt för människor att slippa ut ur fattigdomsfällansom avses? Då vågar jag påstå att de nyliberala idéerna lever och frodas mer ännågonsin! Jag ställde ett antal frågor till statsrådet. En del avdem ville statsrådet vänta med för att i stället diskutera dem i samband med defamiljepolitiska överläggningarna. Men jag frågade bl. a. om statsrådet varberedd att medverka till en utredning och en sammanställning av infektionsriskernaför de små barnen vid daghemmen. Jag är tacksam för att statsrådet var bereddatt ta upp den frågan och också överväga de ytterligare åtgärder som kanerfordras. När det gäller bostadsbidragen ville statsrådet arbeta ossbort från den fällan. Men då borde man väl ändå börja med att inte ytterligarebygga ut det stödet. Det gäller ju i stället att så långt möjligt ersätta debehovsprövade bostadsbidragen med andra åtgärder. Där är vi beredda att ställaupp. 87DANIEL TARSCHYS (fp) replik: I princip vill vi komma bort fråninkomstdifferentierade förmåner och taxor, sade . Mycket bra!Men om ni vill detta i princip, varför för ni då en helt annan politik i praktiken?Varför föreslår ni, som just sade, att bostadsbidragen skallräknas upp både 1986 och 1987? Varför säger attbostadsbidragen för ensamstående skall återinföras och ökas? Varför kommerbostadskommittén, med socialdemokratisk majoritet, nu och föreslår ytterligarehöjning av bostadsbidragen? Då kommer vi ju längre in i det system som ni iprincip är emot. Hur vore det om principer och praktik skulle följas åt? Jag tycker att med , många andra har visat vägen. Man har intagit precis samma hållning somfolkpartiet till bostadsbidragen och till enhetstaxa för barnomsorgen. Det vorepå tiden att socialdemokraterna lyssnade på detta och följde sina principer istället för att arbeta i rakt motsatt riktning. Jag blev rätt överraskad när jag åter hörde denschablonmässiga beskrivningen av den borgerliga regeringsperioden. Det var ensvår ekonomisk period. I den perioden höll vi arbetslösheten i schack, vi sågtill att pensionärerna fick bibehållen standard, vi fördubblade antalet platseri barnomsorgen, vi ökade kraftigt stödet till de handikappade - jag tror attdet byggdes ut från till , vilket är enstörre utbyggnad än någonsin förr eller . Över huvud taget var detta ensocialpolitisk blomstringsperiod då välståndet försvarades med näbbar och klor. Det är fullkomligt felaktigt och vilseledande att påståatt det var då välfärden satt trångt - tvärtom. Ni brukar i andrasammanhang påstå att en vanlig löntagare förlorade en månadslön. Ja, det varinte för att det inte var någon tillväxt, men den tillväxt som förekom underdessa år kom den offentliga sektorn till del. Den gick åt till att befästavälfärden, till att försvara solidariteten. Det var precis vad som hände. klagar pä att de disponibla realinkomsterna sjönk. Det är ertbidrag till att försvara välfärdssamhället. Jag tycker faktiskt att det är att vi får enannan och mera .sannfärdig beskrivning av den borgerliga regeringsperioden. Vivill inte längre höra dessa schabloner, dessa vrångbilder av att det var en tiddå välfärdspolitiken satt trångt. 88RUNE () replik: tog upp frågan omsolidaritet. Det är bra att den frågan kommer in i debatten och ännu bättre ärdet om den genomsyrar de beslut som vi skall fatta i . Då kommer vi tillbaka till barnomsorgen. att inkomstbortfallsprincipen är den enda riktiga. Men hur värderar manarbetet? Är det inte så att barnomsorgen då blir väldigt olika värderad för enförälder som endast har garantibeloppet på . och som stannar hemmaoch sköter sitt barn jämfört med en förälder som har det högsta belopp somutgår inom sjukförsäkringen för detta arbete? Är det en rättvis värdering avarbetsinsatsen, och hänför detta till solidariteten? Föräldraförsäkringen är överlägsen när det gäller attskapa valfrihet, säger . Jag vill säga att en reell valmöjlighetger en väl utbyggd vårdnadsersättning då den, som vi föreslår, byggs ut ietapper, först för barn och därefter upp till förskoleåldern.Det kan ge den rätta valmöjligheten. Jag frågar , är det solidaritet när enhemarbetande inte får någon form av samhällsstöd vid sjukdom? togriksdagen bort den grundsjukpenning som fanns förut. Är det solidaritet attbortåt 20 000 pensionärer i landet inte har något pensionstillskott? Om vi äröverens om att solidariteten skall vara med i debatten, så skall det ocksågenomsyra besluten. Då tror jag att kommer fram till att desaker jag påvisat inte präglas av solidaritetstanken. 89MARGO (vpk) replik: Delpensionens eventuella höjning är en frågaom tidtabell, sade . Ja, jag har förstått det efter att i två årha ställt frågor om när delpensionen skall höjas. Men hur ser den tidtabellenut? Den efterlysningen får jag aldrig något svar på. Detta var ett vallöfte, och pengar finns. Ärdet inte så,, att det i delpensionsfonden finns ett överskott som mer än välräcker till att återställa värdet av delpensionen? Vad är det då ni inte äröverens om i regeringen? Varför återställer ni inte värdet avdelpensionen? Så till de handikappade. sade attregeringen nu har flyttat fram positionerna på handikappområdet genom att man ibudgeten anslagit 75 miljoner till vissa åtgärder. Det känns litet märkligt att från den härpositionen diskutera handikappolitik med - för bara ett årsedan satt vi båda på kammarens Stockholmsbänk och angrep bägge regeringen fördess dåliga insatser på handikappolitikens område. Vi var då mycket oroliga föratt kommunerna inte skulle kunna ta sitt ansvar för de handikappade. är inte lika orolig. Kommunerna hargod ekonomi, säger han. Att regeringen plockar av kommunerna 2,5 miljarderkommer inte att innebära några nedskärningar, säger . Också om regeringen säger att kommunerna skall göranedskärningar på t. ex. skolans område måste ju kommunerna svara förverksamheten i skolan och kan tvingas göra nedskärningar även på andra områden- det är då lätt att det går ut över . Vi vet att det finns stora eftersatta behov i kommunerna -det gäller barnomsorgen, äldrevården och den sociala servicen. HCK:skartläggning, som givetvis känner till, av kommunernas insatserpå handikappområdet visar att inte en enda kommun här i landet har levt upptill 21 § i socialtjänstlagen. Inte tror väl att kommunernasmöjligheter att leva upp till den blir bättre när man tar ifrån dem 2,5miljarder! Inte tror väl att det faktum att kommunerna inte görtillräckligt bara beror på illvilja från kommunernas sida! Det gör det ju inte.Det finns massor av bra socialdemokrater ute i kommunerna som tycker att manborde göra mer på handikappområdet - orsaken till att man inte gör det är att det saknas pengar. Och kommunerna får ännumindre pengar med Prot. 1985/86:72 den regeringspolitik som vi har. Låt mig först reagera på av de sex borgerliga åren! Jag vill göra det genom att säga att detvore mycket märkligt om svenska folket kände igen sig i den beskrivningen: ensocialpolitisk blomstringsperiod! Jag tror att det är mycket få människor häri landet som är beredda att skriva under att de sex åren från 1976 till 1982rimligen kan beskrivas på det sättet. Jag skall inte trötta med atträkna upp alla de försämringar på olika sätt som inträdde ;det har vi gjort så förut. Frågan om nyliberalismen och vad den egentligen står förär intressant.