prot · G90933 · 1985-12-31 00:00:00 — Särskilda åtgärder har således vidtagits för att lindraeffekten av likviditetsindragningen för de kommuner och landstingskommuner somhar en ansträngd finansiell situation. I detta sammanhang bör också erinras om att regeringen iseptember 1985 beviljade extra skatteutjämningsbidrag för med ca 130milj. till nära 50 kommuner och landstingskommuner som bedömdes haekonomiska svårigheter. 138 (): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga,även om jag kanske får säga att svaret var varken särskilt upplysande ellersärskilt upplyftande. Beträffande själva grundfrågeställningen - om detverkligen är i enlighet med regeringens intentioner att kommuner med svagekonomi skall tvingas öka sin kortfristiga upplåning för att göra tvångsmässigainsättningar i - fick jag över huvud taget inget svar. Och försökenatt peka på de lindringar som görs för sådana kommuner gör en inte hellersärskilt mycket klokare. Det kan ju vara rimligt - om man nu anser att det finns enöverlikviditet i samhället, och det gör det säkert - att låta dem som har storlikviditet avstå från en del av den. ex. en kommun-min hemkommunSödertälje är en sådan - måste låna redan för sin likviditet blir situationenhelt orimlig. Då hänvisar statsrådet till den återbetalning som harskett av tidigare indragning. Men den lindrar ju inte konsekvensen avden nya indragningen utan bara konsekvensen av den gamla. Om den tvångsmässiga indragningen av kommunala medel Om den tvångsmässiga indragningen av kommunala medel hänvisar statsrådet till att det har betalats utextra skatteutjämningsbidrag. Det är ett bra exempel på rundgång: först tarstaten in pengar i form av tvångsmässiga indragningar, och sedan - om jag skalltolka det som ett löfte - tänker staten betala tillbaka pengarna i form avextra skatteutjämningsbidrag. Min fråga kvarstår: Tycker man i regeringen att det ärrimligt att kommuner skall behöva ta likviditetslån för att klarakonsekvenserna av den här tvångsmässiga indragningen? Kommer regeringen attgöra någonting för de kommuner som drabbas på ett alldeles orimligt sätt av denhär indragningen? Om vi betalar ut den likviditet som redanfinns inbetald Hndrar det en kommuns likviditetssvårigheter, och därmed harkommunen också lättare att tåla att betala in den nya likviditeten. Menbeslutet som sådant - som gäller den inbetalning som skall ske nu inpå nyåret -är generellt och omfattar alla kommuner. Vi har tagit särskild hänsyn till en del kommuner när detgäller det extra skatteutjämningsbidraget på det sättet att de som harsvårigheter kan få en ersättning som också täcker räntan för inbetalningen, ochdärmed blir det inte heller någon större belastning på en kommun, om man tarett lån som kan behövas för att klara sin låga likviditet. Jag tror att det är riktigt att inte bortse från att enkommun kan ändra sin likviditet för att påverka statens ställningstagande tillom man skall betala in likviditeten. Det är därför vi har generella regler. 140PÄR (): Beträffande återbetalningen var det t. ex. ifallet på detta sätt; För att klara den tidigarelikviditetsindragningen tvingades att ta ett likviditetslån.Konsekvenserna av en återbetalning är att vi kan avveckla likviditetslånentidigare än vad vi annars hade kunnat göra. Men den innebär alltså ingen somhelst lindring i förhållande till den nya likviditetsindragning som sker. Det är klart att om vi hade drabbats av bägge dessaeffekter fullt ut hade det varit ännu värre, men det är ju en klen tröst. Sedan vet jag inte hur jag skall tolka det sistastatsrådet säger -hänvisningen till skatteutjämningsbidraget. Vågar jag tolkadet så, att kommuner i situation kan påräkna att staten täckerräntekostnaderna för likviditetsindragningen genom extraskatteutjämningsbidrag? 1 så fall är det naturligtvis ett positivt resultat avden här debatten, 141 Statsrådet , Å, : skall inte tolka in mer än vadjag säger. Vad jag påpekade var att bl, a, fick ett extraskatteutjämningsbidrag på 2 milj, kr, som täckte den ränteförlustsom uppkom genom att haft likviditetsinbetalningar , Dessutomhar just fått tillbaka den likviditetsinbetalning som manbetalat in förut i första omgången. Därmed kan man säga att intedrabbats i vidare mån. 142 (): Även om och kommuner i liknandesituationer har fått extra skatteutjämningsbidrag, hindrar inte det att detalltid är en belastning totalt för kommunen att behöva öka sin kortfristigaupplåning. Problemet kvarstår alltså. Det är dessutom en egendomlig hantering att först suga inpengar från kommunerna som framtvingar upplåning och sedan kompensera dettabidragsvägen. En dispens för kommuner som uppenbarligen inte har någonöverlikviditet hade naturligtvis varit ett bättre alternativ. Statsrådet vågade inte ge några löften. Men det starkahänvisandet till det extra skatteutjämningsbidraget måste väl ändå tolkas somatt kommuner som befinner sig i situation kommer att kompenserasden vägen. Det är i så fall positivt. Överläggningenvar härmed avslutad. 36 §Svar på fråga 1985/86:218 om bankernas serviceavgifter 143 Statsrådet , Å, : i har frågatfinansministern om han vill medverka till att en anställd inte skall betalahöga avgifter för att få reda på hur mycket han eller hon har kvar av sin lönpå ett lönekonto. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Eftersom i sin fråga nämnt , utgårjag i mitt svar från den praxis som den banken tillämpar i fråga om informationtill kontohavarna och avgifter. Varje kontohavare får utan avgift månatligen sig tillsäntett kontoutdrag där samtliga transaktioner under den senaste månaden ärredovisade. Vidare får man som regel ett besked om behållningen på kontot viduttag i bankomat. Om man därutöver vill ha besked om behållningen på sitt kontotar banken ut en avgift på , eller, om beskedet ges via bankomat, , fr,o, m, . Enligt min mening bör en kontohavare som regel kunna hållareda på behållningen på sitt konto med hjälp av de uppgifter han utan avgiftfår i kontoutdrag och i samband med uttag. Vill han ha ytterligare uppgifter omsitt konto tycker jag inte man kan rikta några principiella invändningar motatt kontohavaren får ersätta banken för kostnaderna för denna tjänst för attundvika att bankens andra kunder, t, ex, låntagarna, får bära kostnaderna. Jag vill tillägga att det naturligtvis är angeläget attavgifterna hålls på en rimlig nivå. Den ordningen tillämpas också generellt,enligt en överenskommelse mellan bankinspektionen och bankerna, att varje nyavgift eller höjning anmäls till inspektionen. Om inspektionen anser att en nyavgift eller höjning bör diskuteras närmare, kan inspektionen begära en kalkylfrån Prot.1985/86:33 banken för att bedöma om avgiften är motiverad frånkostnadssynpunkt. På det sättet har man från samhällets sidaen kontroll över avgiftsnivån. Av det jag nu har sagt följer att jag inte är beredd attvidta särskilda åtgärder för att avskaffa de avgifter som avser. 144 HANS i (vpk): Jag tackar löneministern för svaret. Det är litet stötande att man skall behöva betala för attfå reda på hur mycket man har kvar av sin lön. Bankerna gör ju vad de kan föratt fånga in kunderna och behålla pengarna i bankens kassa. Det är en storfördel för bankerna att de får disponera löntagarnas lönemedel under en långtid. Löntagarna gör ju som regel inte av med pengarna imånaden, utan det finns litet kvar till . Detta måste betydaväldigt mycket för bankerna. Jag tycker att de skulle kunna ge service utan attta betalt för detta till de människor som faktiskt låter banken låna deraspengar under månaden. Jag tror att det för många människor är stötande attbankerna har serviceavgifter. Att banken tar betalt för att tala om hur mycketsom finns kvar på kontot strider mot människors uppfattning om vad som är rättoch riktigt. Det är inte bara på grund av att löntagarna slarvar medsina anteckningar som det kan finnas behov av en kontouppgift. Det kan varakrångel i bankomater eller föreligga osäkerhet om huruvida pengar har tagits utvia checker som har skrivits ut. Man kan ha behov av att få reda påvad som har hänt på kontot. Löneministern hänvisar till att kostnaderna för bankernastjänster inte får lastas över på andra kunder, t. ex. låntagarna. Men det finnsockså en tredje möjlighet; någon tusendels promille av bankens vinst skullekunna användas för att banken skall ge denna service till de människor somlåter sina lönemedel stå inne på banken. Jag förstår att ministern, som han säger i svaret, intetänker göra någonting. Men jag tycker att systemet med serviceavgifter ärfelaktigt och att bankerna borde avveckla det. Det tar inte många sekunder attpå den datoriserade anläggningen slå in lönekontots siffror och få besked omhur mycket pengar som finns kvar på kontot. Överläggningenvar härmed avslutad. 37 §Anmäldes och bordlades 1985/86:144av m.fl. 1985/86:145av m.fl. 1985/86:146av och 1985/86:147av m.fl. 1985/86:148av Margö m.fl. 1985/86:149av . m.fl. 1985/86:151av och 1985/86:152av m.fl. Prot. 1985/86:153av m.fl. 1985/86:15'av m. fl. 1985/86;155 av m. fl Meddelande om 1985/86:156av m.fl interpellationer 1985/86:157av Per m.fl. 1985/86:158 av m.fl. 1985/86:159 av BörjeHörnlund m.fl. 1985/86:160 av m.fl. 1985/86:161 av KarinIsraelsson m.fl. Förslag om tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /86 (prop, 1985/86:25) 1985/86:162 av m.fl. 1985/86:163av m.fl. 1985/86:164av m.fl. Ändringari allemanssparandet (prop, 1985/86:50) 1985/86:165 av m.fl. 1985/86:166av m.fl. 1985/86:167av m.fl. Tandläkaresanslutning till den allmänna försäkringen (prop, 1985/86:51) 1985/86:168 av m.fl. 1985/86:169 av KnutWachtmeister m.fl. 1985/86:170 av m.fl. 1985/86:171 av . Ändrad beskattning av gasol (prop, 1985/86:53) 1985/86:172 av m.fl. 1985/86:173av m.fl. 1985/86:174av m.fl. 1985/86:175av m.fl. Skrivelsefrån talmanskonferensen med överlämnande av ett års JO-utredninginkommet betänkande - En översyn (SOU 1985:26)(förs, 1985/86:6) 38 § Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1985/86:60 av (vpk) till statsrådetAnita om invandrarpolitiken; har invandrarpolitikenutvecklats här i landet. Med hjälp av ett omfattande utredningsarbete kom man fram till en relativ jjartipolitisk enighet om dels de problem som invandrarna möter i , dels . 6 protokoll 1985/86:33-36 Ända har invandrarpolitikenvarit föremål för ett reformarbete, om än bristfälligt. harinvandrarnas situation gradvis försämrats, delvis beroende på att de samhälleligainsatserna på alla invandrarpolitiska områden minskat reellt, men framför alltberoende på den svenska arbetsmarknaden. Den föregående regeringsperioden kännetecknades av ettomfattande utredningsarbete på invandrarpolitikens alla områden. Men nästaninga konkreta förslag framlades i med anledning av de många utredningarna.Trots upprepade löften från regeringens sida har ännu inte fåtttillfälle att diskutera konkreta förslag på invandrarpolitikens område. Med anledning av den pinsamma passivitet som regeringenvisar på det här området vill jag fråga invandrarministern: Avserinvandrarministern över huvud taget att komma med något förslag med anledningav , och i så fall när? Anser invandrarministern attinvandrarnas situation i samhället har förbättrats så pass mycket attytterligare reformer på det här området är överflödiga? Stårregeringen fortfarande fast vid de av fastställda invandrarpolitiskamålen, eller strävar man till en ökad grad av assimilering? 1985/86:61av () till statsministern om den främmande undervattensverksamheten: Enligt den säkerhetspolitiskarapport som försvarskommitté avlämnade , har den främmandeundervattensverksamheten mot fortsatt . har ÖB avlämnat kvartalsrapporter om olikaincidenter m. m. runt gränser. I den rapport om det tredje kvartaletsom lämnades av ÖB redovisas slutsatsen, att "främmandeundervattensverksamhet med stor sannolikhet förekommit i våra vatten". Antalet rapporter var, enligt ÖB, någotstörre än . Även efter en mycket noggranngranskning kvarstod cirka fem iakttagelser som inte kan ges annan förklaring änfrämmande undervattensverksamhet. Detta gäller bl. a. vissa iakttagelser påvästkusten och i . Från förelåg dessutomfotografier av föremål i vattnet. Systematiska och avsiktliga kränkningar av svensktterritorium innebär en allvarlig utmaning mot svensk säkerhetspolitik. Vårvilja och förmåga att i varje läge förhindra att vårt territorium utnyttjas förfrämmande makters militära dispositioner sätts direkt eller indirekt i fråga.De upprepade kränkningarna kan tydas som att vår säkerhetspolitiska linje icketill alla delar respekteras i omvärlden. Systematiska kränkningar av det egna territoriet ärspeciellt allvarliga för ett alliansfritt land, inriktat på att med sin samladesäkerhetspolitik skapa förutsättningarför neutralitet i krig. I ett längre perspektiv riskerar en bristande förmågaatt ingripa mot och förhindra sådana kränkningar att påverka såväl den internasom den externa tilltron till förmågan att fullfölja den valdasäkerhetspolitiska linjen. Den utmaning de fortsatta kränkningarna innebär, gör det ihög grad . motiverat för regeringen att såväl inåt som utåt klargöra sin syn pådessa och de säkerhetspolitiska konsekvenser dessa kan komma att få. Mot denna bakgrund ber jag att till statsministern fåframställa följande frågor; Är statsministernberedd att lämna en redovisning för den bedömning regeringen, pågrundval av ÖB:s rapporter, gjort om omfattningen och arten av främmandeundervattensverksamhet mot 1983, 1984 och 1985? Vilkenbedömning gör statsministern av de möjliga motiven för dessa systematiska ochupprepade kränkningar? Står regeringenfast vid den bedömning som gjordes av ubåtsskyddskom-missionen om vikten av attmed alla till buds stående medel bringa dessa kränkningar att upphöra? I vHka formeravser statsministern att även fortsättningsvis klargöra vår fasta beslutsamhetatt med såväl utrikes- som försvarspolitiska medel reagera på fortsattakränkningar? 1985/86:62av () till statsrådet om ett varvsmuseum iGöteborg: Det är viktigt att kunnadokumentera en betydelsefull teknisk och industriell tradition och miljö somhåller på att försvinna. Därför tog 1978 initiativ till ettprojekt för att till efterväriden bevara en levande bild av varvsindustrin.Syftet var; a, att behandla, beskriva och sökaförklara de göteborgska storvarvens historia intill dags dato ur ekonomiska, sociala och politiska aspekter samt den roll denna industri spelat såväl lokalt som nationellt och internatio- nelh b, att påbörja bevarandet av nuexisterande varvsmöjligheter, material, personliga hågkomster etc, med sikte på ett framtida varvsmuseum c, att genom inventering, insamlingoch systematisering av arkivhandlingar dels tillmötesgå önskemål om åtkomst av information, dels verka för bevarande av arkivhandlingar för framtiden. Det kan ifrågasättas om museerna någonsinhaft en viktigare period i vår ekonomiska historia att dokumentera. De har ialla fall aldrig haft en bättre möjlighet att i rätt tid starta sitt arbete. De historiska och ekonomisk-historiska institutionerna vidGöteborgs universitet, Sjöfarfsmuseet, öch Industrimuseetsamt har på ett mycket förtjänstfullt sätt arbetat på dettaprojekt. Den historievetenskapliga delen har intresserat sig för enrad frågor: Hur kom det sig att fick en varvsindustri inriktad påproduktion av stora fartyg? Vad var det som gjorde att den utvecklades till enav de ledande i världeninom sitt område? Vad har varvsindustrin betytt för svenskt näringsliv? Vilkenroll har varvsarbetarna spelat inom svensk arbetarrörelse? Det finns ett mycket stort källmaterial pä varven -ritningar, protokoll, brev, räkenskaper, 70 000 stillbildsnegativ, 500spelfilmer med en speltid av , litteratur medvarvsanknytning. För att inte delar av ovanstående skall förstöras krävs snabbainsatser. Projektet är unikt. Det finns inte något motsvarandemuseum. Det handlar om världens enda planerade varvsmuseum i autentisk miljö. Kommunstyrelsen i tillsatte enkommitté med uppdrag att närmare utreda frågan om ett eventuellt varvsmuseum iGöteborg, Kommittén har överlämnat sin slutrapporttill kommunstyrelsen i . 1 rapporten föreslås dels att Svenska Varvskall ta initiativ till att bilda Stiftelsen varvsmuseum, dels attstatsmakterna med näringslivet skall samråda om ansvaret för vården avindustriminnen med sikte på att näringslivet genom en industriminnesfond skallsvara för branschmuseers långsiktiga kapitalförsörjning. Rapporten är förnärvarande föremål för beredning. I vilken utsträckning ärkulturministern beredd att medverka till förverkligandet av de planer sompresenterats? 1985/86:63av () till socialministern om uttagande avarbetsgivaravgift på kostnadsersättning: I en frågedebatt den 24 oktober1985 svarade socialministern på en fråga jag framställt om arbetsgivaravgiftför kostnadsersättning. Socialministerns svar visar att socialministern enderainte förstått frågan eller också inte ägnat problemet tillräckliguppmärksamhet. I försöket till debatt efter socialministerns frågaredovisade jag exempel på tillämpningen av ifrågavarande lagrum som leder tillhelt absurda konsekvenser. 14 § socialavgiftslagen har i punkt 6riksförsäkringsverket givits en central ställning såvitt gäller medgivande tillavdrag för kostnadsersättning vid beräkningen av avgiftsunderlag förarbetsgivaravgifter. , som alltså har ett starkt fiskaltintresse, har genom detta lagrum givits möjlighet att påverka uttaget avarbetsgivaravgifter. Lagen har alltså inte utformats så att den lämnarslutgiltig redovisning över vad som gäller. En förvaltningsmyndighet kan genomlagens utformning flytta fram gränserna för tillämpningen.Riksförsäkringsverket har inlett en praxis som innebär att uppdragstagaresom får ersättning för resor till uppdragets fullgörande anses ha emottagitarvode såväl med uppdragsersättning som med reseersättning. Denna praxisinnebär att en styrelseledamot i en fackförening eller en branschförening somär nödsakad att resa till sammanträden med styrelsen i föreningen betraktasersatt för styrelseuppdraget, inte bara med arvodet utan också medreseersättningen. Detta innebär att den som har en lång resa till sammanträdetoch ersätts med kostnaderna för resan skaffar sig ett bättre pensionsunderlagän den som eventuellt cyklar till sammanträdet. Det kan inte finnas något rimligt intresse av attupprätthålla denna ordning. Jag önskar nu i interpellationensform på nytt förmå socialministern att diskutera denna angelägna fråga ochhemställer därför om socialministerns svar på frågan om socialministern ärberedd att medverka till att arbetsgivaravgift inte uttas generellt påkostnadsersättning. En följdfråga blir naturligtvis om socialministern ärberedd att medverka till att 4 § punkt 6 och sista stycket Lag omsocialavgifter ändras så att reglerna där utformas klarare och så attriksförsäkringsverkets ställning i rättsbildningen avskaffas. 1985/86:64 av () till justitieministern omändrade sekretessbestämmelser för polisens arbete; I justitieombudsmannensämbetsberättelse 1985/86, s. 318, redovisas en anmälan till JO om publiceringav vissa informationer avseende förhållanden inom sjukvården. Av JO;sredovisning för ärendet framgår att sekretessbestämmelserna för hälso- ochsjukvården liksom för domstolar enligt JO;s mening är tillfredsställande. JOgör i sin redovisning för ärendet en omfattande genomgång av gällandelagbestämmelser och deras effekt. Avslutningsvis konstaterar emellertid JO sarkastiskt attsekretessbestämmelserna gällande sjukvården och domstolarna icke har någonmotsvarighet såvitt gäller polisen. Polisen har således i principmeddelarfrihet då det gäller att lämna ut information till massmedia. Det är allmänt känt att polis och åklagare i många fallmissbrukat denna frihet till att lämna information till massmedia, särskilt ominformationen rör en inledd förundersökning eller om ett företaget ingripandemot en person. Mycket ofta lämnas informationer på sådant sätt, att enmisstänkts identitet kan avslöjas. Är justitieministern beredd attmedverka till att sådana ändringar av sekretessbestämmelserna för polisensarbete genomförs att bestämmelser motsvarande dem som intagits i 7:e kapitlet1-3 och 6 §§ sekretesslagen jämväl görs tillämpliga på polisens arbete? 39 §Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1985/86:220av Per Stenmarck (m) till finansministern om "lex "; När frågan om "lexÖresund" behandlades beslöt på förslag av skatteutskottet (SkU 1983/84:22) uttala "att i lämpligt samman hang ta upp- de frågor motionärerna aktualiserat på det nordiska planet Prot.1985/86:33 Vid en frågedebatt den 8 novembersamma år förklarade finansministern 21november 1985 att "inledande kontakter har tagits med idenna fråga, och jag räknar medatt den kommer att ytterHgare diskuteras ". Mindre förändringar gjordes därefter. Dock inte av den artatt några positiva ekonomiska effekter kommer att uppnås. 1 behandlade på nytt frågan om"lex ". I utskottets skrivning (SkU 1985/86:1) framhölls att"utskottet förutsätter att regeringen fortiöpande följer dessa frågor ienlighet med vad utskottet tidigare anfört". När tar finansministern uppförnyade diskussioner med den danska regeringen? 1985/86:221 av Per Stenmarck (m) tillkommunikationsministern om flygtrafiken mellan och ; Missnöjet med SAS flygturer frånSturup till tilltar. Tidtabellsändringar och inställda flygningar ärett ständigt irritationsmoment bland många resenärer. För främst näringslivet är detta ett tilltagande problem.Goda kommunikationer med huvudstaden är ofta ett villkor, 1 många andra länder möts sådant missnöje med åtgärder,som innebär avregleringar och ökad konkurrens, allt med sikte på förbättradservice och ökad turtäthet för resenärerna. Är kommunikationsministern bereddatt ta sådana initiativ att ökad konkurrens och avreglering kan uppnås inominrikesflyget, allt i syfte att nå bättre service för resenärerna? 1985/86:222 av () tillutrikesministern om åtgärder för att hjälpa regissören att fåutresetillstånd ur : Vilka åtgärder avserutrikesministern vidtaga för att verka för att den sovjetiske regissören med familj får utresetillstånd ur ? 40 § Kammaren åtskildes kl, 17,20,