prot · G90958 · 1985-12-31 00:00:00 — Då blir det, , som i historien om pojken och vargen - tillslut tror man inte på ropen om att vargen är på väg. AnL 19VIOLA (vpk): Jag är ledsen att jag hakade på resonemangetom vargen. Eftersom jag också är inblandad i en del frågor som gällermiljöpolitik, naturskydd och djurvård, vill jag inte blåsa under de fördomarsom finns om vargen. Men eftersom jag ville visa att jag visste vad ArneKjörnsberg menade med sitt uttryck vill jag tala om att om det i dettasammanhang skulle finnas något förskräckligt, som skulle kunna föranledaArne'Kjörnsberg att se vargen, borde det i det här fallet varatextilimportörerna. Jag vet att också och är mycket bekymrade, om regeringen inte börjar tala klarspråk i dennafråga. Dét har nämligen presenterats en mängd ensidiga utredningar, somtextilimportörerna själva har satt sitt på. Dessa utredningar går helatiden ut på att visa att landet och dess barnfamiljer skulle tjäna på att visläppte all tekoimport fri. Men detta är en lögnaktig propaganda. Jag vet att man, som framhålls i Beklädnadsfolket,Beklädnadsarbetarnas förbunds medlemstidning, sprider propagandan att desocialdemokratiska riksdagsledamöterna har utsatts för lobbyisternaspropaganda. Jag hoppas att och andra inte faller till föga fördessa påtryckningar -att sådana har förekommit är helt klart. Enligt beräkningar utgör importpriset för ettplagg av konsumentpriserna. Resten, i genomsnitt avkonsumentpriserna, är inhemska kostnader, dvs, handelns kostnader och moms.Enligt skulle kostnaderna inte minska om importen släpptes fri. Jagtycker inte heller att man behöver grubbla särskilt mycket över detta, Alla somhandlar med kläder och andra tekovaror vet ju att trots den enormaimporten - i det avseendet leder vi världsligan - får vi inte köpa billigakläder i vårt land. När det gäller importen av barnkläder finns det över huvudtaget inga speciella restriktioner. Jag vill säga till industriministern: så att ambitionsnivån när det gäller konfektionsindustrin - som är värstdäran - inte blir högre än att tekoprogrammet skall bidra till att dämpaminskningen av konfektionsindustrins produktionsvolym och exportmarknadsandelar,så innebär det ju att minskningen ändå fortsätter, och det finns inte mycketkvar att minska. Detta vet beklädnadsarbetarna i , och de villgärna ha ett svar, även om det kommer en proposition . Jag noterade med både tillfredsställelse ochglädje att Brunander är på reträtt och att han erkänner såväl att tekobranschenunder kom i ordentlig kris som -att budgetpropositioneninnehåller många bra saker när det gäller tekoindustrin - låt vara att hananser att åtgärderna alltid är otillräckliga och att de kommer . Mendetta sistnämnda är närmast en standardkommentar som man får vänja sig vid. Vad jag protesterar mot är den falska historieskrivningsoni Brunander gav om tekoindustrin, för de stora motgångarna för svensktekoindustri inträffade , Det var ju då som tekoområdenaförlorade 21 000 industriarbetsplatser. Jag utgår från att Brunander inte äromedveten om de enormaslag som då riktades mot , mot och andra områden. Trots äldrestödet, trots att de borgerliga regeringarnapumpade ut hundratals miljoner i ett passivt industristöd, försvann tusentalsmänniskor från tekoindustrin. Det var i det läget som jag inleddediskussioner, inte minst med , om att vi måsteändra på det här. Vi kan inte föra en politik med stora stöd som bararesulterar i en fortsatt nedgång och utarmning av tekobygderna. Då, för tre årsedan, lade vi fram tekopropositionen, tekoprogrammet. Jag hävdar att den tonsom slogs an i programmet, de åtgärder som då sattes in har lett till framgång.Det råder en bättre situation i svensk tekoindustri än vad som varitfallet . Och allra bäst är att det finns många positiva drag itekoindustrins utveckling. Man ser möjligheteratt anställa fler människor-och ungamänniskor-samt att nå ut på exportmarknaderna. Man ger sig in i en kamp ocksåmed mycket svåra konkurrentländer. Detta gav jag tekoindustrin -företagsledningarna och de anställda - en eloge för. Då kan jag inte förstå, Brunander, att det skulle vara någotfel att vi gör ytterligare utbildningsinsatser för att ge de svenskatekoföretagen utbildad arbetskraft och att vi visar de äldre tekoanställda iBorås och annorstädes i liksom på andra håll att regeringen ochriksdagen tror på tekoindustrin, varför vi vill utbilda fler människor påområdet. Jag protesterar, herr talman, mot den negativa ton som kommit tilluttryck när jag mött Brunander tidigare i kammaren och när jag möter honom , då han fortsätter att stämpla tekoindustrin som en omöjlig bransch, Brunander har inte läst mitt interpellationssvar, och hanåterkommer till målsättningsdiskussionen. Det är helt fel att påstå att enbartförsörjningsberedskapen skall styra tekopolitiken. Något sådant hävdar jaginte heller i svaret. Tvärtom säger jag att det finns en industripolitiskmålsättning och en arbetsmarknadspolitisk målsättning. Självfallet har vi bådeindustripölitiska och arbetsmarknadspolitiska mål. Det är dessa mål sommotiverat åtgärderna i budgetpropositionen, att vi fortsätter med ett nytttreårsprogram. Jag vet inte vilka kontakter och har i de grupper som de umgås med och vilka tidningar de läser, mendet har hälsats från fackförbunden på tekoområdet och från industrin medtillfredsställelse att regeringen går vidare på tékopolitikens område på detoffensiva sättet och inte är passiv. Jag beklagar oni Brunander och Claessoninte har kunnat inhämta just de reaktionerna. Dessa mål på industripolitikensoch arbetsmarknadspolitikens område hänvisar jag till i mitt svar tillBrunander, Får jag sedan avslutnigsvis säga följande. Regeringen harhöga ambitioner när det gäller tekopolitiken. Det är att sätta tekopolitiken påfötter igen. Det är att ge svensk tekoindustri möjligheter att göra insatserför tekoindustrin som man kan använda som hävstång för att utveckla sinaföretag och säkra sina arbetsplatser. Därför har vi satt in olika stödformeroch föreslagit nya som nu har att ta ställning till. Jag vill gärna göra en vädjan till Brunander och ;Ge svensk tekoindustri en chans genom att fälla några positiva omdömen om denindustribranschen, inte bara tala i negativa termer! Prot, 1985/86:58 Prot,1985/86:58 AnL 21LENNART BRUNANDER (c); Industriministerns vädjan att vi skall getekoindustrin en chans är egentligen vad interpellationen går ut på. Vi vädjartill regeringen att ge tekoindustrin en chans. Vi menar att tekoindustrin ärmycket viktig. Sedan anser industriministern att jag var på reträtt, eftersomjag sade att det finns positiva sajicer i budgetpropositionen. Jag sade redan imitt första inlägg att det finns mycket positivt, och det skall vi naturligtvisvara glada för. Men det får inte skymma helhetsintrycket. Det är naturligtvis bra att använda AMS-utbildningen föratt utbilda arbetskraft som efterfrågas. Vi har en efterfrågan på tekoutbildadarbetskraft i , tack vare att vi har en ganska storpensionsavgång. var vi på det klara med att det.kanskerörde sig om 1 000 arbetstillfällen som på det sättet måste tillsättas. Sedan måste jag fråga industriministern varförindustriministern tidigare och i budgetpropositionen igen påstår att vi harnått 30-procentsmålet och redovisar att vi har en produktionsvolym på inomtextilindustrin och något lägre inom övrig tekoindustri. Det är ju inte riktigt.När vi satte upp målet var den inhemska andelen av det som tillfördesden svenska marknaden, som jag sade redan tidigare, klart i samtligafall. Skall vi kunna diskutera tekopolitikens målsättning måste vi ha sammautgångsvärden. Det är detta jag protesterar emot, och det är där jag tycker detfinns anledning att ifrågasätta vad socialdemokraterna egentligen vill när depå detta sätt försöker ge en falsk bild av verkligheten. Det är naturligtvis riktigt att vi skall ha en positiv synpå framtiden och tala om vad som är bra inom tekoindustrin, för visst är detmycket som är bra. Annars hade vi inte haft den tekoindustri vi har. Men i dagdiskuterar vi socialdemokratisk tekopolitik, och då är det inte lika lätt attvara positiv. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare inlägg. AnL 22 Industriminister : Jag påstår i industridepartementets bilagatill budgetpropositionen att tekoindustrins situation är gynnsammare äntidigare, och det är den. Jag påstår vidare att 30-procentsmålet förtextihndustrin enligt mycket grundliga och noggranna beräkningar som gjorts avindustriverket har överträffats. Men jag påstår att 30-procentsmålet inte haruppnåtts vad gäller konfektionsindustrin. Jag påstår också att 1978 årsproduktionsvolym inte heller har uppnåtts. Talmannen anmälde att LennartBrunander anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 5 §Svar på interpellation 1985/86:87 om varv i AnL 23 Industriminister : har frågat mig om regeringenär beredd att göra motsvarande insatser inom om varvläggs ner som de som vidtogs för att lindra effekterna av nedläggningen avUddevallavarvet. beslutade om varvspoHtiken fram t. o. m.år 1986. I beslutet ingick bl. a. att svensk varvsproduktion skulle stödjasdels med ett finansieringsstöd i form av räntestöd och kreditgarantier, delsmed direkta stöd i form av avskrivningslån. Det direkta stödet upphörde i ochmed utgången av . riksdagsbeslut om varven utgick ifrån attvarven skulle vara lönsamma utan direkt stöd. Jag avser föreslå regeringen att för riksdagenframlägga en proposition i vilken den samlade synen på svensk varvsindustripresenteras. Bland de frågor som avses innefattas i propositionen vill jagnämna marknadsläget för varvsindustrin och stödsystemet i andra länder, stödtill svensk varvsindustri efter 1986, Sveiiska Varv-koncernens struktur ochekonomi samt den statliga stödadministrationens organisation. I enlighet medett löfte som jag gav här i så informerarinnevarande vecka tjänstemän från industridepartementet samtHga riksdagspartierom underlaget för denna proposition. Svenska Varvs och styrelser anser att nybyggnad avhandelsfartyg vid inte kan ske på kommersiella villkor. En fortsattproduktion kan enligt den bedömning man gör ske endast med omfattandesubventioner under en följd av år. Från styrelserna har man inte begärt någrasubventioner. Däremot har man uttryckt önskemål om att fåveta om den kommande propositionen kommer att innehålla förslag om direktasubventioner till varven, och därmed tHl , verksamheter inom områdena marinteknik ochundervattensteknik har inte ifrågasatts, varken i eller Svenska Varvsstyrelser. Jag är fullt medveten om att samtliga berörda är mycketangelägna om att få besked om vissa avgörande delar i denframtida varvspolitiken; detta för att styrelserna i och Svenska Varvutan dröjsmål skall kunna fatta beslut rörande deii fortsatta handelsfartygsproduktionen. Inför regeringens ställningstagande sker nu inomindustridepartementet en noggrann genomgång och utvärdering av ett omfattandematerial som lämnas från bl, a, lokala regionala myndigheter samt frånfackliga organisationer. Min ambition är att kunna lämna besked om regeringensinställning i fråga om fortsatt produktionsstöd för svensk fartygsproduktioninom . För dagen vill jag inte föregripa regeringens övervägandenoch beslut. Men jag vill göra klart att regeringens beslut, oavsett vilketdetta kommer att bli, kommer att utformas på sådant sätt att det långsiktigtgagnar den industriella utvecklingen och därmed sysselsättningen iMalmöregionen, AnL 24ULLA TILLÄNDER (c); , Jag vill tacka industriministern för svaretpå min interpellation. Då är ett av de län som har det störstainvånarantalet, är den största orten i länet och varv den störstaarbetsplatsen, och då detta varv hotas av nedläggning, förstår man storlekenav de problem som vi nu står inför. Det finns siffror som belyser arbetslösheten i och iMalmöhus län. Arbetslösheten har legat på en hög nivå i under hela1980-talet, uppgick arbetslösheten i till , vilketinnebär en mer än dubbelt så hög nivå som för riket som helhet, där den var 2,, Ett mått på den nyfattigdom som finns i är att det utöver de 6 000öppet arbetslösa finns 5 400 personer i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderoch 1 000 asylsökande som inte får arbete. Det är siffror som är dubbelt såhöga som riksgenomsnittet och fullt i klass med Norrlandslänen, Procentuelltsnarare överstiger än understiger siffran - detta redan nu i ett avSveriges största tätortsområden. Ett annat och otvetydigt bevis på utvecklingen i gesay socialbidragens storlek 1985, De uppgick då till 300 milj, kr, och kanjämföras med 50 milj, kr , Vad händer i en sådan situation om också civilafartygsproduktion läggs ned? Sansade bedömare säger sig inte kunna tänka dentanken ut -rimligen inte heller någon sansad politiker, måste finnaskvar eller ersättas av livskraftig industri med samma omfång. Vi vet att maninte gör det över - det tar sina år, och under den tiden måste Kockumsfå finnas kvar. En tilltalande ambition är i så fall Uddevallamodellen, En storlivskraftig framtidsindustri som genererar en tät struktur av små företag ärvad vi behöver, är underförsörjt i båda dessa avseenden. När man absolut kräver att måste finnas kvar berordet på att det finns starka skäl för detta. Om civila fartygsproduktionläggs ned får vi i en sysselsättningssituation som är fullkomligtoacceptabel. Det är ett viktigt argument för att göra allt för att räddaKockums, 2 300 på skulle direkt beröras. Till det kommer ca 1 300 somarbetar som underleverantörer. Enligt länsarbetsdirektören i länskulle vi få mellan 6 000 och 10 000 färre arbetstillfällen, och då är siffraninte tilltagen i överkant. Det skulle alltså bli stora effekter på en redandålig arbetsmarknad. Och det finns naturligtvis också andra skäl än socialaför , beräknar att det behövs 200 milj, kr, föratt göra varvet konkurrenskraftigt på lika villkor med varv i andraOECD-länder- 200 milj, kr, . Det är en liten summa jämfört medvad som skulle behövas om den civila produktionen vid läggs ned. Detskulle kosta upp mot 600 milj, kr, enligt länsarbetsdirektören. säger industriministern att detta krav inte harframförts. Men framför ju inte sina äskanden till regeringenutan till Svenska Varv, och man har alltså framfört detta på den väg som ärtillgänglig, via Svenska Varv - och man begär svar snabbt. Industriministern lovar att ge besked inom några veckor.Men de som står i närkontakt av tredje graden med dessa problem anser att detsvaret är alltför svävande.Man begär helt enkelt ett klart besked . Och eftersom dettasvar rimligtvis måste bli positivt - något annat är helt otänkbart- finns det ingen anledning att tveka. Ge klart besked här och ! Döljer sig möjligen ett positivt besked bakom följandeformulering i svaret; "Min ambition är att kunna lämna besked omregeringens inställning i fråga om fortsatt produktionsstöd för svenskfartygsproduktion "? En annan omedelbar åtgärd som staten kunde bidra med ochsom absolut borde vidtas är att lägga beställningen på den planerade isbrytarenhos . Det skulle ge varvet arbete under . Medelhar beviljats i årets budgetproposition för byggandet av isbrytaren. Det måstevara en självklarhet att får uppdraget att bygga isbrytaren. Påståendet att det bara är finska varv som kan bygga braisbrytare håller inte. har både kapacitet och erfarenhet nog att byggaockså bra isbrytare. Det gäller bara att bryta isen. Om bereds tillfälle att konkurrera pålika villkor med andra varv öppnas nya fartygsmarknader. Marknaden förkryssningsfartyg och färjor går i stort sett näsaförbi, men med 200 milj. kr. som säkerhet skulle man kunna konkurrera med andraländer på lika villkor. Är industriministern beredd att ge den chansenoch ge besked snart, med andra ord ? AnL 25 (): Jag har, herr industriminister, bett att få gå in i dennadebatt för att visa att Kockumsproblematiken enligt min uppfattning är enproblematik som berör hela vår nation. har av tradition varit en av deledande skeppsproducenterna i världen. Vi kan inte tillåta att skeppsbyggnadsindustrin,ett adelsmärke över svensk teknologi och svenskt industrikunnande, går igraven utan att alla ansträngningar för att undvika detta görs. framtidär alltså inte ett problem som berör bara politiker ochmänniskor, utan det berör hela folk. Jag skulle vilja ta fasta på den sista meningen iindustriministerns svar till . Det är naturligtvis minförhoppning att regeringens beslut utformas så, att det långsiktigt gagnar denindustriella utvecklingen i och därmed sysselsättningen iMalmöregionen. Jag skulle därefter vilja uppehålla mig vid ett parspeciella vändningar i industriministerns svar, som jag finner intressanta ochsom möjligen döljer vissa signaler. Industriministern kanske frågar efter idéertill och synpunkter på tankarna kring den kommande propositionen. Jag avser härden lista över element i propositionen som finns i tredje stycket på svaretsförsta sida. Det är särskilt ett av dessa element som jag ärintresserad av, nämligen industriministerns påpekande att övervägandena kommeratt omfatta "stödsystemet i andra länder"'. Hur kan vår varvspolitikpåverkas av andra länders stödsystem? Hur kan regeringen ta med den frågan isin bedömning? Överväger verkligen industriministern att låta stödsystem iandra länder som strider mot internationella överenskommelser legalisera enfortsatt hopplös subventionspolitik? Jag skulle vilja veta om det är skälettill att industriminis- ternnämner detta element i sin lista. I listan saknar jag ett par element, som jag tycker attdet skulle vara mer konstruktivt och angeläget att diskutera. Ett sådant är omindustriministern avser att ta hänsyn till den betydelse den möjligen fortsattanyproduktionen av skepp i svensk industri har för exempelvis den teknologiskanivån i . Vi har vid många svenska högskolor en avancerad och kompetentutbildning i skeppsbyggnadskonst. Jag ser det som ett mycket tungt argument förfortsatt skeppsbyggnad i att denna del av den teknologiska vetenskapenbevaras i vårt land. Jag önskar att regeringen tar med detta i sina överväganden,och gärna också i sina redovisningar för oss "amatörenergiministrar"i oppositionspartierna. Jag har ytterligare en fråga som det vore värdefullt omindustriministern ville kommentera, I finns det storabyggnadsföretag som är djupt engagerade i bl, a, produktionen avkryssningsfartyg på varv. Det är levande, kompetenta svenskaindustriföretag med god solvens, hög likviditet och mycket gott internationelltanseende. Skulle industriministern vara beredd att överväga en förhandling varidessa företag erbjuds att inträda såsom delägare i ? Det är en åtgärdsom inte vore onaturlig, med hänsyn till det mycket storaunderleverantörsengagemang som företagen nu faktiskt har i produktionav de två kryssningsfartygen. På den andra sidan i svaret kommenteras nusituationen hosKockums så, att jag måste få fråga industriministern om den tidigare mycketomtalade färjeaffären med en tysk redare har förfallit. Det har på sista tidenvarit uppseendeväckande tyst i denna fråga, och industriministerns kommentarertill nusituationen indikerar verkligen att det är fara värt att denna affärförfallit. Om så är fallet, industriministern, vad har vi då egentligen atttala om? Vill industriministern möjligen också utveckla hursituationen ser ut i det korta perspektivet, så att vi, när vi fortsätter attöverväga dessa frågor, vet om vi verkligen har tid på oss till mars eller inte? AnL 26HANS i (fp): besökte ett större antalriksdagsledamöter från regeringspartiet och . När jag togdel av presskommentarerna fann jag att kolleger från norra och mellerstaSverige uttryckte sin förvåning över arbetsmarknadssituationen och den högaarbetslösheten i . En kollega från ett Norrlandslän var överraskadöver att sydligaste län hade liknande problem som dem han var van vidhemifrån. Jag blev ganska fundersam över presskommentarerna. Viriksdagsledamöter från har under mer än försökt atthär i driva någon form av upplysningsverksamhet om de problem somfinns i och om hur de har förvärrats . Avpresskommentarerna att döma har vårt upplysningsarbete inte fungerat. Bilden avdet överhettade länet, drömmen om osv, försvann redan i början av70-talet, men den bilden visade sig finnas kvar hos kollegerna från norra ochmellersta , Jag inseratt industriministern är medveten om regionens prekära läge. kanske t,o, m, om att håller på att förblöda, om pessimismen som ger grogrund förpolitiska ytterlighetsriktningar som man så sent som före valet trodde vara ettskämt och om tendenser till flyktingfientlighet som bottnar i kampen om de fåjobben. handlar debatten om en eventuellt ny nedläggning ochdärmed om ytterligare arbetslöshet. Den handlar om huruvida i harmöjligheter att överleva eller om varvet till stor del måste försvinna. Denhandlar om vårt sista kvarvarande varv för nybyggnad av handelsfartyg, ett varvmed stort teknologiskt kunnande och en rationell produktionsteknik. Detta tilltrots har det svårigheter att hävda sig i den internationella konkurrensen, därnationerna försvarar sina egna varvsindustrier med omfattande subsidier. Men debatten handlar också om speciella insatser inomMalmöregionen om varv eventuellt läggs ner. Det är viktigt att dennadebatt har förts och att den hålls levande. Det handlar ju om arbetstillfällenför kvalificerade yrkesmänniskor som lever i stor oro . Vilkenlösning regeringen än väljer måste det till extraordinära insatser för attskapa sysselsättning och minska arbetslösheten i denna betydande region. Industriministern framhåller nu att det kommanderegeringsbeslutet skall utformas så, att det långsiktigt gagnar denindustriella utvecklingen och därmed sysselsättningen i , dettaoavsett hur beslutet om varv blir. Det är det positiva iinterpellationssvaret, och i den allmänna bedrövelsen hälsar jag detta med stortillfredsställelse. Vad det innebär och hur det går för varv får vityvärr inte veta. Jag förstår att ärendet måste ta sin tid, men detta är tillföga tröst för dem det berör. AnL 27LARS-ERIK (); Det finns två enligt min mening mycket starkaskäl till att regeringen skall medverka till fortsatt produktionsstöd tillKockums, Det ena är arbetsmarknadsskäl, och det har beskrivits av de tvåföregående talarna. Trots att den öppna arbetslösheten i harminskat är den fortfarände omfattande. Nära 15 000 öppetarbetslösa finns i länet, och det är betydligt över riksgenomsnittet, I Malmökommun omfattar arbetslösheten över 6 000 personer, vilket innebär att denuppgår till , Det innebär att har en betydligt högre procentuellandel arbetslösa än riket i genomsnitt. Den höga arbetslösheten i äringenting som uppstått på ett eller , utan har under hela1980-talet levt med permanent hög arbetslöshet. Det här visar dimensionerna påarbetsmarknadsproblemen i och . Det som en gång kallades fören överhettad region kan man nu med fog påstå vara en hårt krisdrabbad region.Arbetsmarknadsskälen är således starka för ett bevarande av , Men det finns också ett annat skäl som kanske i alltförliten utsträckning har kommit fram i debatten kring varven, nämligen detindustripolitiska skälet, hör till de länder som kraftigast har bantatsin varvskapacitet, återstår endast av den nybyggnadskapacitet vihade . Vi har rationaliserat hårt, och vi har uppnått ettkonkurrenskraftigt kostnadsläge, är ett effektivt och kostnadsmässigtkonkurrenskraf- Prot,1985/86:58 tigt varvsom hävdar sig i jämförelse med de internationellt ledande varven. Men tyvärrhar detta inte någon betydelse för möjligheterna att ta order, eftersom det ärstorleken på subventionerna som är avgörande. För att ett svenskt varv skallkunna ta hem order måste subventionerna hos oss vara jämförbara med åtminstonede viktigare konkurrerande varvsnationernas. De industripolitiska skäl som talar för är flera.Varvet är av betydelse för handelsflottan, för underleverantörerna, för denmarina kulturen. Det är betydelsefullt att ha kvar en produktion avhandelsfartyg för att hänga med i den marin-tekniska utvecklingen.