prot · G909153 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi hade från moderat håll i motion begärt en redovisningav de överläggningar som hölls med den östtyskaregeringen rörande flyktingtrafiken genom DDR till , vilka överenskommelserman kunde ha kommit fram till och vilken effekt dessa överenskommelser enligtregeringens bedömning har haft på möjligheten för flyktingar att nå . Vihar fått den redogörelsen i utskottet, och den finns intagen i utskottetsbetänkande. Därmed har vi förklarat oss nöjda. Jag vill gärna säga attinvandrarministern och hennes medarbetare mycket ambitiöst har ställt upp ochvelat ge denna information, som vi kände att vi behövde. Vi har alltså fått denså fullständig och korrekt som man rimligen kan begära - jag är helt säker pådet. Sedan är det en annan sak att många av oss ändå känner enoro och en olust i själva sakfrågan. Det är ständigt mycket svåraavvägningsproblem som vi står inför i flyktingpolitik och flyktingrnottagning.Teoretiskt har hela världens befolkning - alla de 4,8 miljarderna människor,eller hur många vi nu är - rätt att komma till svenska gränsen och begära asyli och få sin sak prövad. Det finns inga undantag. Vi vet att de intekommer. Och vi hoppas att de inte kommer. Men det finns egentligen ingeninskränkning i rätten att få sin status som flykting prövad av svenskamyndigheter. Självfallet finns det någonstans mellan den totala tillåsningen avlandet och den totala öppenheten för alla dessa miljarder människor ensrniirtgräns. en gräns som som litet land inte klarar att ta sig över.Sedan kan vi ha olika meningar orn var den gränsen går och med vilka medel denskall upprätthållas. Det är en sak som man bör kunna diskutera lugnt och i Flyktingpolitiken m. m. någorlundavänlig ton - vi vill gärna göra det. Vad jag är oroad av är att vi har ansett oss tvingade, attregeringen har ansett sig tvingad, att göra en kringgående manöver runt våregenutlänningslagstiftning och . Det är alldeles säkerträtt sorn det har sagts i de förklaringar vi har fått, att det enda harbegärt av sina grannländer inkl. DDR är att man skall tillämpa vanligainternationella regler för resor över gränsen. Och det gör man. Det är bara detatt dessa normala regler har, som vi alla vet, kommit till och utvecklats förhelt andra ändamål än att reglera flyktingströmmarna. De är till för människorsom reser i affärer, som reser som turister, som reser för studier, ochreglerna fungerar i huvudsak bra för sådana ändamål. När FN sluter en konvention om flyktingar och vi stiftarsvensk lag i anslutning till denna konvention, är det lika klart att självagrundsyftet med detta är att sätta just s. k. normala regler ur spel. Annarsskulle vi inte ha behövt någon särskild lagstiftning. Avsikten är att normalaregler inte strikt skall kunna tillämpas i en onormal situation. Och att varaflykting från sitt land är en onormal situation. Mycket få torde under tidernasgång ha kunnat ta sig ut ur sitt eget land och in i ett annat och där fä asylmed alla papper i ordning och alla normala reseregler iakttagna. Jag har inte någon lösning på det här problemet. Vi harinte heller reserverat oss i utskottet. Vi har bara i ett särskilt yttrandemarkerat den oro vi känner för den här kringgående manövern. Jag är rättövertygad om att vi delar denna oro även med invandrarministern ochdepartementet som sköter dessa frågor. Jag tror att jag vågar säga att man inteär glad åt den här lösningen. Jag har inte någon lösning pä hur vi med deresurser vi har skulle kunna hitta en annan och smakligare väg att hanteraproblemet. Men frågan måste vara kvar på dagordningen, även om den kännsobehaglig. Det känns obehagligt att veta att vi på det här sättet utnyttjarregler som egentligen är tänkta för andra syften. Jag vill gärna bidra till atthålla frågan levande och till att vi kan hjälpas åt att försöka komma ur denhär osmakliga situationen. I övrigt har vi moderater inte inånga invändningar mot detbetänkande som föreligger. Vi har två reservationer, och de är helt klartmarginella. Den ena handlar om att vi tycker att man skulle kunna beviljaflyktingar, sorn väntar på uppehållstillstånd i och vilkas ärenden ärunder behandling, ett tillfälligt arbetstillstånd. Det får de inte . Jagär medveten orn att det inte är särskilt sannolikt att speciellt mångaflyktingar i den situationen skulle kunna fä någon vidare fast fot på densvenska arbetsmarknaden - den ser inte ut på det sättet. Det är kanske inteheller det sorn vi i första hand har tänkt oss eller har drömt om. Men dettalas ute bland folket orn att dessa människor som kommer hit inte vill arbeta.Det sägs att de skall sitta i sina förläggningar och utan att vilja göra etthandtag för sitt eget uppehälle försörjas av det nyfattiga svenska folket - viär ju nyfattiga som bekant. Det är inte särskilt många som vet om att faktum äratt de inte får arbeta. Det är inte så att de inte vill. Det kunde kanske hanågot gott med sig, om vi genom att ge ett tillfälligt arbetstillstånd underväntetiden markerade vår vilja att låta den flykting som så kan bidra till sinegen försörjning. Den andrareservationen handlar om arbetsgivares uppgiftsskyldighet Det finns en sådan uppgiftsskyldighet . Prot.1985/86:153 Vi, liksom,många andra, tycker att denna skyldighet egentligen kanslopas. Flyktingpolitiken m. m. Jag är helt medveten om att det finns arbetsgivare som påett otillbörligt sätt utnyttjar flyktingarbetskraft, över huvud tagetinvandrararbetskraft. Men jag är också övertygad om att den vars samvete ärtillräckligt rymligt för att tillåta honom att strunta i skattskyldighet,avgiftsskyldighet och all annan uppgiftsskyldighet som följer medarbetsgivarställningen också har tillräckligt rymligt samvete för att begå denbetydligt enklare förseelsen att strunta i att anmäla att han har invandrareanställda på jobbet. Därför tror jag helt enkelt inte att uppgiftsskyldighetenär effektiv. Det är en liten byråkratisk krumelur som vi håller oss med men somsannolikt inte gör någon nytta, och vi har alltså föreslagit att den lika gärnakan tas bort. Det är en ganska stor del av invandrar- ochflyktingpolitiken som behandlar , och det vi nu beslutar kommeratt ha betydelse för många människor , även om ingenting av detvi nu beslutar alldeles säkert är definitivt i den meningen att reformarbetet,utvecklingsarbetet inte kommer att gå vidare och fortsätta tämligen omgående.Det är alltså viktiga frågor som vi har tagit upp, och det är viktiga beslutsom vi fattar. Jagar rätt övertygadom att dessa beslut i huvudsak är av positivnatur. Det kommer att bli något bättre här och där, och på några punkter kanskedet blir avsevärt bättre än tidigare, och det skall vi vara glada för. Med undantag för att jag yrkar bifall till de tvåreservationerna med moderata namn vill jag i övrigt föreslå attbifalla socialförsäkringsutskottets hemställan. 50 (): Vi har att behandla ett betänkande frånsocialförsäkringsutskottet som handlar om svensk flyktingpolitik. Att arbetamed flyktingpolitik är i många avseenden ett mycket känsligt moment, somuppfattas på många olika sätt av den svenska allmänheten. Detta innebär att arbetet måste bedrivas på ett riktigtsätt, och vi måste också på ett riktigt sätt få ut informationen till folket iSverige, så att de förstår varför vi som politiker fattar de beslut vi gör ochvad det innebär för flyktingarna. I det betänkande som vi har framför oss står det iinledningen: I korthet innebär riktlinjerna för flyktingpolitiken som riksdagenlagt fast 1979 ""att skall arbeta internationellt för attmotverka uppkomsten av flyktingsituationer och prioritera flyktinghjälp itredje land samt, då flyktingar överförs hit, ge förtur åt dem som är i akutbehov av skydd. Vidare skall en generös lagstiftning och asylpraxis ingå som enviktig de! i den samlade flyktingpolitiken. En reglering avflyktinginvandringen skall endast vara möjlig beträffande flyktingar som överförstill och beträffande personer sorn åberopar politisk-humanitära skälför att få stanna i landet."" I en skrivelse sorn regeringen har tillställt ,där man just ger en redovisning av den flyktingpolitik sorn förs i , hartagits upp liknande tongångar. I denna skrivelse erinras inledningsvis om attden svenska Flyktingpolitiken m. m. flyktingpolitiken främst består av följande delar: - man skall agera i FN och andrainternationella fora för att niotverka och lösa internationella konflikter och för att upprätthålla de mänskliga rättigheterna, - man skall geekonomiskt stöd till UNHCR, UNRWA, enskilda och andra organisationer förflyktingarbete utanför , - internationelltsamarbete i syfte att verka för en internationell ansvarsfördelning och stärkaflyktingars rättsliga skydd, - man skall verka för aktivainsatser, främst i samarbete med UNHCR, för överföring till av flyktingar som behöver en säker tillflyktsort undan förföljelse, - mottagande av flyktingar iSverige i enlighet med den asyllagstiftning som i vissa avseenden ger flyktingar och jämförbara grupper ett starkare skydd än vad konvention stadgar, - kommunala ochandra insatser för flyktingar i det svenska samhället som syftar till attfrämja deras möjligheter att finna sig till rätta här, - stöd tillfrivillig repatriering från . Den kritik som ofta har riktats motden svenska flyktingpolitiken har gällt att det kommer för många spontanaflyktingar till . Kritiken har riktats mot regeringen, över huvud lagetmot de myndigheter som har hand om dessa frågor och mot de politiska partierna. Man kan då fråga sig varför de akfiva insatser som detstår om i den skrivelse som har utarbetats främst i samarbete med UNHCR, föröverföring till av flyktingar som behöver säker tillflykt undanförföljelse, inte har fullföljts och varför vi inte har kunnat följa de avtalenligt vilka vi har åtagit oss att ta emot 1 250 flyktingar här i . Dethar blivit betydligt mindre . vet alla vi som sysslar med flyktingpolitik att despontanflyktingar som kommer fill kommer på andra villkor än de somkommer genom FN:s kontroll. Vi är också medvetna om att om vi hade tagit emotalla de 1 250 flyktingarna enligt avtal hade antalet spontanflyktingar ändåinte minskat. De påverkar inte varandra. Det är viktigt för framtiden, det vill jag framhålla ibörjan av mitt anförande, att vi håller de kvoter som vi i avtal har skrivit påatt vi skall ta hand om. Jag tror att regeringen kommer att göra allt vad denkan för att i fortsättningen hålla de kvoter vi har bestämt oss för att ta handom. Den skrivelse som för övrigt har utarbetats av regeringenär bra och ger oss en god dokumentation om bäde hur svensk flyktingpolitiksköts och hur den inte sköts, och den kan utgöra ett bra underlag för detkommande året vad gäller hur vi skall kunna göra vår flyktingmottagningbetydligt bättre. När propositionen om flyktingpolitiken lades fram påvårkanten blev vi från sida i många avseenden mycket bekymradeöver hur propositionen var utformad. Men under behandlingens gång i utskottethar vi ifrån sida kunnat glädja oss åt att vi i många väsentligaavseenden har nått enighet. Vi har kunnat skriva samman oss i det betänkandesom nu finns framlagt på våra bord. Det är vi mycket glada för. Jag tror att vifrån utskottet känner att det arbete vi har gjort beträffande flyktingpolitikenäven fortsättningsviskan leda till att vi känner att vi har ett gemensamt ansvar för Prot.1985/86:153 den mycket viktiga politik som gäller att ta emot flyktingar i vårt land. Flyktingpolitiken m. m. En gemensam ståndpunkt vi har kommit fram till i utskottetär att den förlängning som föreslogs beträffande transportörernas skyldighetatt ta med sig flyktingen tillbaka fill det land han kommer ifrån inte skallverkställas. Vi har sagt att vi tycker att det är bra som det är och att dengräns som gällde tidigare får gälla i fortsättningen. Vi vill alltså inteförlänga den till den längre tidrymd som regeringen föreslår i propositionen.Vi är glada för att ett sådant beslut inte har fattats. Det är den gemensammakritik som har kommit från alla oppositionspartier beträffande det härförslaget som påverkat beslutsgången. Vi är också från sida nöjda med att utskottethar tagit hänsyn till den kritik som har riktats mot att man generellt skall tahand om alla pass från flyktingar som kommer till samt till den kritiksom har riktats mot förslaget att man skulle ta fingeravtryck och fotograferaflyktingar som kommer till . Förslaget är nu utformat på ett sådant sättatt man endast i undantagsfall skall utföra dessa handlingar. Vi tycker att detär riktigt att man gör på detta sätt. Vi vet hur besvärande det känns förflyktingen som anlänt till , kanske rädd och skrämd och medotroliga upplevelser bakom sig, att tvingas lämna sitt pass, sin endaidentitetshandling. Vi tycker inte heller att det är riktigt att man generelltskall ta fingeravtryck och fotografera den flykting som kommer till Sverige.Därför är vi glada för det beslut som utskottet gemensamt har fattat att dettainte bör ges den generella karaktär som föreslagits i propositionen. Åtgärdernai fråga bör endast kunna vidtas i de fall en utlänning i samband med ansökan omuppehållstillstånd eller eljest då han kommer till inte kan styrka sinidentitet. Förslaget följer i stort sett motionsförslag. Jag kommer att gå över till att behandla dereservationer som vi i antingen ensamt står bakom eller tillsammansmed något av de andra partierna. Vi har reserverat oss i fråga om polisens stora uppgiftjust i utredningsavseende när det gäller de ankommande flyktingarna. Vi anseratt det med tiden bör läggas fram ett förslag som innebär att polisensbeslutsbefogenhet när det gäller direktavvisningsfall förs över tillinvandrarverket. Vi tycker inte att det är lämpligt att polisen agerar som endomstol i asylärenden, utan polisen bör i första hand vara ett verkställandeorgan i sådana här ärenden. Därmed inte sagt att vi kritiserar polisens sättatt arbeta i de flesta fall, men i enstaka fall tycker vi att det har varitlitet för hårda tag emot de flyktingar som har kommit. Vi tror att det kan blibetydligt bättre om en myndighet som är specialutbildad just på sådana härärenden kan få ta hand om detta. Vi har från sida vid många tillfällen tagitupp flyktingbarnens situation. Vi har krävt ett definitivt beslut om att maninte skall få sätta barn i häkte, inte ens under korta väntetider. har manfrån myndighetens sida sagt att det i vissa lägen är svårt att låta bli dettanär det gäller kanske timmar i väntån på avvisning. Det har då garanterats attdet endast får göras i anhörigas sällskap. Vi har ändå en känsla av att det harvarit möjligt att ta barn i förvar i häkte eller arrestlokal i högre utsträckning än vad som var 65 5 protokoll 1985/86:153 -154 Flyktingpolitiken m. m. avsiktennär denna möjlighet infördes. Därför anser vi att den enda möjligheten attkomma till rätta med dessa problem är att införa ett absolut förbud att ta barni fängsligt förvar. Vi tycker att regeringen bör lägga fram ett förslag häromför . Vi har i motion 519 av m. fl. framhållitatt ett beslut som inte motiveras skapar betydande rättsosäkerhet för denasylsökande och att avsaknaden av beslutsmotivering inneburit betydandesvårigheter att i den politiska kontrollen och debatten följa uppflyktingpolitikens principer. Utskottet säger i betänkandet att det, med tankepå att beslut i avlägsnande-ärenden är allmän handling, av hänsyn till sökandeninte är lämpligt att i beslutet ta upp och närmare analysera det sökanden självåberopat. Även om motiveringen till beslutet inte skriftligen anges är detsjälvfallet viktigt att sökanden och dennes ombud på begäran upplyses om skälentill att ansökan inte beviljas. Utskottet säger sig också förutsätta att såsker. Vi anser från sida att det emellertid alltid måste finnasmöjlighet för den enskilde eller hans ombud att få besked om motiveringen tillbeslutet. Eftersom det i praktiken har visat sig att detta inte alltid ärmöjligt bör handläggarna vara skyldiga att föra sådana anteckningar i akten attbesked vid förfrågan kan lämnas. Vi har tillsammans med representanter i utskotteti reservation 9 tagit upp frågan om anknytningsinvandringen. Vi tycker att detborde finnas bättre möjligheter än nu att sammanföra familjer i storomfattning. Vi vet hur viktigt det är för de familjer som kominer från desydligare länderna. Familjen spelar i många länder en betydligt större rollsåväl ekonomiskt som socialt än i vårt land. Till familjen räknas ofta envidare krets av anhöriga än vad som är vanligt i . Vi anser att starkahumanitära och sociala skäl talar för en generös praxis när det gäller attmedge invandring av anhöriga till flyktingar och sådana som har fått en fristadi vårt land. Vi anser att borde se det som en mycket viktigangelägenhet i svensk flykting- och invandrarpolitik att sammanföra familjer. Vi har också tillsammans med de övriga borgerligapartierna i utskottet tagit upp frågan om arbetsgivarensanmälningsskyldigheter. I den motion som har förelagts utskottet har detframhållits att arbetsgivarens skyldigheter enligt den bestämmelse som gällerutgör en extra arbetsbelastning på företagen, och det innebär ett för allaparter onödigt regelverk. Motionären tycker att den bestämmelsen bör avskaffas. IPQK har gjort en utredning beträffande det här och anförövertygande skäl för att inte längre generellt ha arbetsgivaranmälningarnakvar. Det är tillräckligt med stickprovskontroller. Det har vi tillsammans medde andra borgerliga partierna i utskottet ställt oss bakom, varför vi hoppasatt skall kunna ena sig om att ta bort den anmälningsskyldigheten. Vi har också några särskilda yttranden från folkpartietssida. Ett särskilt yttrande har vi tillsammans med de övriga borgerligapartierna, och , beträffande överläggningarna med DDR.Eftersom denna fråga diskuterades livligt i kammaren i sambandmed betänkande, skall vi inte dra upp någonjättedebatt kring detta. Vad gäller sakfrågan står vi fortfarande från folkpartiethelt bakom de beslut och reservationer i betänkande därfolkpartiet var pådrivande. Flyktingpolitiken m. m. Motionen från i socialförsäkringsutskottetinnebar att man Prot. 1985/86:153 begärde en redovisning och en genomgång avhur dessa förhandlingar hade tillgått och vad de gällde. Vi ärglada för att vi i utskottet fick en sådan redovisning och i och med det tyckervi att motionens syfte har tillmötesgåtts. Därför vill vi tillsammans med deövriga borgerliga partierna endast göra ett särskilt yttrande, där vi delaruppfattningen att motionen inte skall föranleda några ytterligare åtgärder. Vivill däremot framhålla att den erhållna informationen visserligen kunde spridaljus över det tidigare delvis dunkla händelseförloppet men inte kunnat skingraden oro vi och andra hyser rörande effekterna av den nya regeltillämpningen. Vitycker att sedan full information nu lämnats om den aktuella regeltillämpningenfinns det anledning att återkomma i sakfrågan vid annat tillfälle. I ett annat särskilt yttrande, som ochjag ensamma står för, har vi tagit upp frågan om tidsbegränsat arbetstillståndunder väntetiderna. Problemet har ju varit att vi haftväldigt långa handläggningstider. Qm man skulle ta i och ge ett begränsatarbetstillstånd skulle det kanske förlängahandläggningstiderna för flyktingen i fräga, och det bekymrar oss givetvis.Skulle det visa sig att handläggningstiderna nedbringas till en acceptabel nivåbör man, anser vi, ta frågan om arbetstillstånd under nyttövervägande. Vi förutsätter att regeringen har sin uppmärksamhet riktad påfrågan, och vi har därför för dagen inget särskilt yrkande i den frågan. Jag känner tillfredsställelse över att det här betänkandetfrån socialförsäkringsutskottet är utformat som det är. Jag måste erkänna attjag känner en viss glädje över att vi inom oppositionen och inom folkpartietfått gehör för så många av våra synpunkter på propositionen, framför allt då ide tre viktiga huvudfrågorna, som var frågan om transportörernas uppgift,förslaget att ta vara på passhandlingarna samt uppgiften att ta fingeravtryckoch fotografi av flyktingen. Jag är utskottets ledamöter tacksam för att vi harkunnat enas om detta och för att vi på detta sätt kan visa de flyktingar somkommer till den respekt som vi som svenskar bör visa dem. Jag vill med detta, fru talman, yrka bifall tillreservationerna nr 3, 5, 6, 8,9 och 10. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 51 (): När regeringen presenterade sin proposition nr133 om ändringar i utlänningslagen blev vi i minst sagtförvånade. Förslagen stod i bjärt kontrast till de många uttalanden som gjortsfrån regeringens sida om vikten av en generös flyktingpolitik och ett öppetsamhälle. Regeringen föreslog att man regelmässigt skulle omhänderta enutlännings pass när han eller hon ansöker om uppehållstillstånd. Dessutomskulle fingeravtryck och fotografi tas vid ansökningstillfället. Förslagen i propositionen kritiserades i motioner frånsamtliga parfier här i . Från sida har vi naturligtvis förståelse för att mani vissa speciella situationer har behov av bestämmelser som gör det möjligt att 67 Prot.1985/86:153 vidta extraordinära åtgärder för att säkerställa en asylsökandesidentitet. Det gäller särskilt när det finnsmisstanke om brott eller om att vederbörande Flkt' It k uppträder under falsk identitet.Men därifrån är det långt till att utvidga m. m. bestämmelsernatill att gälla alla asylsökande, som regeringen önskade. De förslag till beslut som vi nu enats om i utskottetinnebär att åtgärderna anpassas till behoven. Jag avstår med tankepå kammarens pressade arbetsschema från att närmare kommentera innehållet iutskottsbetänkandet på de här punkterna. Jag vill bara konstatera att desynpunkter och förslag som vi från sida framfört i motion 483genom skrivningarna och förslagen till beslut tillgodosetts. Det är också värt att notera att förslaget om ett utvidgatansvar för transportföretagen i dess helhet avstyrks av ett enigt utskott. Åvenpå den punkten tycker jag att vi har nått fram till en bra enighet. Det är interimligt att vi flyttar ut ansvaret för den svenska invandrarpolitiken utanförde myndigheter som har att följa och granska den och att fatta beslut om den. I detta betänkande behandlas också ett stort antalmotioner från såväl årets som föregående års allmänna motionstid och som på etteller annat sätt rör bestämmelser i utlänningslagen. Tillsammans med har vi i tre reservationertagit upp frågor, där vi har en annan uppfattning än utskottsmajoriteten. Jagskall bara kort kommentera innehållet i dessa reservationer. I reservation 5 tar vi upp frågor som rör flyktingbarnenssituation. Trots att möjligheten att ta barn i förvar skall användas bara iundantagsfall och att gjort upprepade uttalanden om att det får skeendast i yttersta nödfall och att det då får handla om att barnen tillsammansmed vårdnadshavaren placeras i häkte endast i , förekommer sådanahändelser bevisligen då och då. Så sent som förekom ett mycketuppmärksammat fall, som behandlades här i kammaren och som massmedia visadestort intresse för, då några 16-åringar kom att placeras i häkte. Qm man intevisar större respekt för de uttalanden som har gjorts här i kammaren finns detbara ettsätt för oss i att markera att vi inte anser det vararimligt, och det är att vi inför ett absolut förbud mot att ta barn i fängsligtförvar. Det är vad vi föreslår i reservationen. Reservation 8 handlar om uppskjuten invandringsprövning.Huvudregeln är att den som ansöker om uppehållstillstånd i för attsammanbo eller gifta sig med någon som bor i landet eller har fåttuppehållstillstånd här får s. k. uppskjuten invandringsprövning . Efter tvåårsperiodens utgång får man tillstånd att vistas i riket. Menom samboendet eller äktenskapet upplöses skall vederbörande enligthuvudregeln utvisas ur riket. Tanken med denna regel är att undvika olika formerav skenäktenskap. På detta område har vi fått en något skrämmandeutveckling. Pä har inte minst kvinnojourerna kommit i kontaktmed vad som kan kallas vit slavhandel.