prot · G90918 · 1985-12-31 00:00:00 — Därefter harkontakter tagits med , varvid de svenska exportbestämmelsernaingående har behandlats. Detta skedde sedan åklagaren, som beräknade varafärdig med förundersökningen , begärt och fått förlängdutredningstid , som möjligen kan bli föremål förytterligare förlängning. För att säkerställa att inte fortsatta leveranser avkrigsmateriel från skall komma till annat slutmottagarland än detavsedda har krigsmaterielin-spektionen fått i uppdrag att kontrollera och följaenskilda exportleveranser från , För detta ändamål har en särskildtjänsteman knutits till krigsmaterielinspektionen. Genom denna skärpta kontrollmöjliggörs nu fortsatt behandling av ansökningar från , Som enförutsättning för fortsatt utförsel gäller att krigsmaterielinspektionen efternoggrann kontroll, innefattande kontakter med förundersökningsledaren, dvs, depolisiära undersökningarna, försäkrat sig om att leveransen sker helt ienlighet med gällande bestämmelser. Detta förfarande tillämpas för export frånBofors inte bara till utan även vad gäller vissa andra ansökningardär Prot, 1985/86:18 misstankarom brott kan föreligga. Regeringen har också tillsatt en särskild utredare,landshövdingen i , , för att kartlägga och gåigenom den svenska försvarsmaterielindustrins verksamhet i utlandet. De länder utanför som är de största köparnaav svensk krigsmateriel - liksom alla andra länder som köper svenskkrigsmateriel - är offentliggjorda och förtecknade i regeringens skrivelse(skr, 1984/85:223) med redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten år1984 som överlämnats till . På fjärde och femte fråga vill jagerinra om att ansökningar om exporttillstånd behandlas från fall till fall motbakgrund av de förhållanden som råder i berörda mottagarland vid den tidpunktansökningen inges och prövas. Detta har industrin att ta hänsyn till ochplanera för. Jag vill i detta sammanhang erinra om att den utredning, som jagjust nämnde, som går igenom försvarsindustrins utlandsverksamhet också kommeratt granska förutsättningarna för en samhällelig kontroll av den svenskamarknadsföringen av krigsmateriel i utlandet. Vad gäller interpellantens sista fråga harsammansättningen av den rådgivande nämnden beslutats av . På grund avnämndens koppling till det samråd i dessa frågor som även sker i utrikesnämndenfann det lämpligt att nämndens ledamöter utses på förslag av departier som är företrädda i utrikesnämnden. 8OSWALD (vpk): Först vill jag göra några reflexionerangående verkningarna av vårt nya frågeinstitut här i . hardet varit så att flera frågor eller interpellationer i samma ämne har samlatsihop i ett svar till en gemensam debatt, och vi har i många fall fått mycketbra interpellationsde-batter med ett brett deltagande och en bra genomlysningav ämnet. Ofta har frågor som kommit i samma ämne som en vilande interpellationsamlats ihop till en interpellationsdebatt. Med den nya ordningen - där man inte kan lasta statsråden,som naturligtvis är skyldiga att svara samma vecka som frågorna ställs enligtvad som har bestämts - har vi fått sönderhackade debatter. Detta ämne är ettmycket bra exempel: har i tre frågesvar debatterat vapenexportfrågornaoch får nu på nytt ta upp dem. Det här är en sämre ordning än tidigare, och jaganser att det bör uppmärksammas vid utvärderingen av det nya frågeinstitutet. Jag villtacka för svaret på min interpellation och ta upp några frågor där. Den första frågan har jag inte ställt till förrelänsåklagaren i län utan till . Hur kunde detta gå till?Vi har haft en debatt om den svenska vapenexporten . Under Suezkriget1956 blossade debatten upp på allvar. Det har gjorts två utredningar, en stor islutet ay och ytterligare en, litet mera summarisk, för några årsedan. Det har talats om skärpningar, ökande kontroll m. m. Efter alla dessa av debatter, riksdagsfrågor,interpellationer, motioner, propositioner osv. händer i alla fall en sådan härsak. Det är ganska anmärkningsvärt att, som jag har sagt i min interpellation,en fredsorganisa- tion,trots allt med ganska begränsade resurser, som Svenska,freds- ochskiljedomsföreningen med hjälp av ett par personer kan gräva fram uppgifter somregeringen och dess övervakningsinspektion, krigsmaterielinspektionen, intehar lyckats finna eller inte har brytt sig om - jag vill självfallet inte sägaatt det är medvetet. Det har emellertid pågått saker som har varit olagliga,och det har förbigått utrikeshandelsministern, hans krigsmate-rielinspektionoch regeringens kontrollorgan i övrigt. Detta är anmärkningsvärt, och det visar att någonting ärfel. Utrikeshandelsministern kunde gott ha erkänt det rakt ut, när hanindirekt har gjort det genom att tillsätta en utredning, extra inspektörer m.m. Det har alltså brustit i kontroll. Hur har detta varit möjligt? Jag skulle vilja ha ett merarakt svar av Mäts på denna fråga. har själv engagerat sig mycket i dessa frågortidigare, som vanlig riksdagsman i opposition mot borgerliga handelsministrar.Nu är förhållandet detsamma, när ni socialdemokrater själva sitter i båten. Detmåste göras något mera radikalt på detta område, och jag skulle vilja höralitet rakare förklaringar och inte bara korta kommentarer. Sedan till frågan om länder utanför . Det handlarinte bara om att neka länder att köpa vapen. Jag håller helt medutrikeshandelsministern om det som sades i ett frågesvar i går, att vi inte kanneka ens stater i tredje världen att skaffa sig vapen för att försvara sig.Mats vet emellertid lika väl som jag att det egentligen inte är påden punkten som den skarpa kritiken sätts in. Kritiken gäller det faktum attstater, ofta i tredje världen, med diktatoriska system, ibland ganska hårda ochblodiga förtryckarsystem, har fått köpa svenska vapen. Frågan om exportkrediter debatterades också och klaradestill en del av i går. Jag skulle ändå vilja fråga utrikeshandelsministern: tänka sig exportkrediter när det gäller vapen t. ex. till ett land somPakistan? De har åtskilliga gånger, under olika regeringar, fått köpa vapen iolika omfattning av oss. Kan man tänka sig att den svenska socialdemokratiskaregeringen med exportkrediter biträder export av vapen till ett land somexempelvis ? Det tycker jag är en intressant fråga. Frågorna 4 och 5 har med marknadsföringen att göra. Jagtycker att det som sägs i slutet på s. 4 i interpellationssvaret ärtillfredsställande. Det är bra att utredaren - jag antar att det är BengtGustavsson - ser på marknadsföringen och reklamen. Det behövs verkligen. Gångpå gång kan vi skaffa oss utländska tidskrifter där vapenleverantörer saluförsina produkter, ofta i med. Vi deltar i vapenmässor utomlands i olikasammanhang. Vi har deltagit i.stora vapenmässor i osv. Det gällerinte bara , naturligtvis. Det gäller också statens eget verk, förenadefabriksverken, som är en icke obetydlig exportör. Jag undrar också omutrikeshandelsministern kunde ge litet mer kött på benen i den här frågan. Vadskulle man kunna tänka sig för åtgärder för att få insyn i och kontroll övermarknadsföringen?. Den sista frågan berör vpk:s representation. Det är klartatt det finns ett riksdagsbeslut. Men det är inte förbjudet i grundlagen, inteheller för , att försöka verka för att ett riksdagsbeslut ändras.Det var närmast det min fråga gällde, om det är tillfredsställande att ettparti som är Prot,1985/86:18 6 protokoll 1985/86:17-18 1985/86:18 representerat i skall hållasutanför en sådan här nämnd. Det är en återgång till de frågorsom ställdes i den debatt som fördes om den här frågan. Det borde vara frittfram även för statsrådet att ha en uppfattning i den frågan,även om har fattat beslut. Jag skall försöka svara på i den ordning han ställde dem. Hur kunde det här gå till är en fråga som OswaldSöderqvist och självfallet många andra ställer. Det är bara det att deanklagelser som finns om smuggling av robotar, som skulle ägt rum 1979-1980,och en del andra anklagelser om smuggling - bl. a. beträffande sprängämnen -utreds nu av polisen. förhör polisen personer medanknytning till om de här frågorna. Polisen har dessutom begärtytterligare tid för sina förhör. Så länge polisen inte är säker på sin sak närdet gäller hur det här har gått till måste vi avvakta tills polisutredningen ärklar. Det vore både fel i sak och konstitutionellt mycket märkligt omregeringen under pågående polisutredning skulle kommentera det som sker isjälva polisutredningen. Men detta är givetvis en mycket väsentlig fråga, dethar jag sagt . är mycket viktig för de merlångsiktiga skärpningar av vårt kontroll- och regelsystem som blir nödvändiga.Att man får grepp om systematiken kring själva smugglingen har naturligtvisbetydelse för hur man sedan skall utforma mer långsiktiga skärpningar. Det harinte hindrat oss från att vidta skärpningar under själva utredningstiden. Men dettaär givetvis en viktig fråga. Den andra frågan som tog upp är kanskenågot av en myt. Jag vill gärna kommentera det förhållandet att det skulle varaen liten organisation med blygsamrna resurser: soni' har gjort dessaavslöjanden, medan regeringen skulle ha varit passiv. Det är mycket värdefulltatt alla, såväl fredsorganisatiöner som andra, som har uppgifter kommer med demtill polisen. Det är självfallet mycket bra att man gör det. Men det är ettfaktum att det är först när en person som själv hävdar att han har varitdelaktig i smugglingen har börjat tala till polisen som länsåklagaren harbedömt det vara möjligt att starta en förundersökning. När det gäller den andra ganska stora delen avpolisutredningen, den som rör sprängämnesmisstankar, har den en helt annanbakgrund. kom en signal från utlandet om att det kundevara något fel med en Boforslast. Då bad jag för min dél ochkrigsmaterielinspektören tullen att gå vidare med den frågan. Sedanhar tullkriminalen, såvitt jag förstår, gjort ett utomordentligt fint arbeteoch håller på med att kartlägga dessa misstankar. Det har förvisso varit högaktivitet från vår sida. På den tredje frågan som ställde kan jagbara säga att några exportkrediter till inte har varit aktuella. Den fjärde frågan rör marknadsföringen och den är utantvivel ett problem. Där delar jag hans uppfattning att företagen - med denlagstiftning vi liu har och med de riktlinjer vi har haft - har kunnatoch kan marknadsföra helt fritt, i alla länder, gå mycket långt i kontakter, jakanske t. o. m. till kontraktskrivande, och sedan komma till de olikaregeringar som funnits under de senareåren och av dem få ett nej. Detta nej får de då respektera. Det utreds nuhuruvida de i olika fall inte har respekterat det. Men detta är inte en braordning. När det gäller länder om vilka regeringarna helt klart har sagt, attföretagen inte får tillstånd att sälja till dem, är det otillfredsställande attdet ändå finns legala möjligheter för företagen att gå mycket långt i sinmarknadsföring. Detta är naturligtvis ingen lätt materia. Hur kan manåstadkomma en samhällelig kontroll av just marknadsföring? Det kan betecknassom ett mjukvarubegrepp, medan vapnen kan ses som en hårdvara. Jag delar OswaldSöderqvists uppfattning om detta, och därför gav jag landshövdingBengt i uppdrag att ta itu med den frågan. 10 (vpk); Jag tror att vi har litet olika uppfattning om hur det hela kundeinträffa. talar om polisutredning på , och jagtalar om , krigsmaterielinspektionen och utrikeshandelsministernseget område. Länsåklagaren i utreder ju inte vilka missar som kan hagjorts inom departementet eller krigsmaterielinspektionen, och det var närmastdet jag skulle ha velat höra litet om - men jag kanske har uttryckt migotydligt. Detta kan man dock mycket väl ha en uppfattning om utan att självasmuggelhistorien när det gäller och sådana saker har utretts färdigt. Hurkunde, av utredningar och beslut, ändå en sådan här sak hända?Det är den springande punkten, som jag tycker att vi inte skall lämna så lätt. Sedanvill jag ta upp frågan om exportkrediter en gång till. Det är en ganska viktigfråga. Jag tog som ett exempel. Det är inte aktuellt, säger utrikeshandelsministern.Men vad skulle ske om det vore aktuellt? Eller låt mig ta , som vinyligen har sålt vapen till. Man kan tänka sig ett sådant land som , medvilket vi gör affärer med sprängämnen. är en stor fabrik underuppförande i . Skall sådana länder få exportkrediter när det gällervapen? Det är ändå litet speciellt med vapen. Det är inte vilka varor somhelst. Slutligenskall jag beröra frågan om marknadsföring. Det är ett mycket bra svar som jaghar fått av utrikeshandelsministern, och jag hoppas att det blir ett sådantresultat av utredningen att man kan ingripa mot det som statsrådet själv harpåpekat - tendenserna hos företagen att föregå beslut genom marknadsföring ochliknande. Det måste bli ett stopp därvidlag. Jag tycker att det som statsrådetanför låter brå. Tillsist frågan om inflytande för partier som är representerade i , enfråga som utrikeshandelsministern hoppade över. har ju alltidhaft övervakningsuppdrag på vapenexportområdet. Den rådgivande nämnden hartillsatts för att det skulle bli en förbättring, och jag anser - som jag sade iriksdagsdebatten när frågan var uppe - att det inte blir någon förbättring. Detblir bara en utväxt på utrikesnämnden, och det rör sig i vissa fall om sammapersoner. Jag tycker alltså att det rådgivande organet därmed har förloratmycket av sin udd och sin övervakande funktion. Jag är således på den punktenfortfarande kritisk mot regeringens handläggning och motutrikeshandelsministerns svar. Den första fråga som gällde hur smuggling kunnat förekomma, trots det kontrollsystem som harfunnits i olika regeringar genom krigsmaterielinspektionen osv. Jag skallförsöka att besvara frågan. Jag vill dock hävda att ett ordentligt svar måsteanstå till dess polisutredningen är klar och man kan se hurudan systematikennär det gäller smugglingen varit. Jag skall ändå försöka ge vad man kan kalla ettinterimistiskt svar. Vår lagstiftning på detta område - liksom lagstiftningenpå, såvitt jag vet, de flesta andra områden som gäller näringslivet - utgårfrån, också efter den skärpning vi införde 1983, att företagen tillämparlandets lagar. Det är den grund på vilken det mesta av lagstiftningen vilar ien rättsstat av vårt lands typ. Premissen är inte att det förekommer brott,utan premissen är att medborgarna är laglydiga. Sedan har man då kontrollsystemoch straffsystem, man tillgriper undersökningar och sanktioner när brottförekommer. Jag kan ta exempel från andra områden. Vi har en kraftigtskärpt miljöskyddslagstiftning för företagen och en ekonomiskbrottslagstiftning, men man har så att säga inte valt att utgå från attföretagen är brottsliga och placerat ut poliser på företagen permanent för attse till att de inte gör lagstridiga miljöutsläpp eller bedriver en systematiskekonomisk brottslighet. Inte heller på det här området har man på motsvarandevis haft poliser på företagen. Jag har sagt, att om det framgår - det fårpolisutredningen visa - att det kanske har förekommit ensystematisk kriminalitet på ett viktigt företag inom ett område, får manöverväga om man så att säga måste gå den andra vägen och i det fallet göra denandra presumtionen. Vi har interimistiskt tagit ett steg för att minskariskerna för fortsatt smuggling. Jag kan inte ta ställning i någon skuldfråga -den utreder polisen -men de åtgärder vi nu vidtar syftar till att minimerariskerna för en fortsatt smuggling. Därför har vi en tjänsteman placerad direktpå företaget för att kontrollera enskilda leveranser. Det är ett mycket uniktkontrollförfarande, som vi i det här läget dock anser nödvändigt. Som jag skrevi svaret utreds det av en utredning i departementet hur man skall lägga upp ettframtida kontroll- och regelsystem, som måste innehålla skärpningar. Den andra frågan gällde exportkrediterna. Man kan säga attdet är mycket ovanligt med exportkreditgarantier och liknande, när det gällervapenexport. Det kan förekomma, men det har att göra med betalningsformerna iolika system. Det här är, som vi redde ut i kammaren i går, ingenting som harmed bistånd att göra, utan det är ett system där företagen betalar avgifter ochpremier, medan staten naturligtvis står en risk, t. ex. när det gällergarantisystem. För vissa typer av affärer, för vissa områden, ärkreditfinansiering den form som finns. Då medverkar svenska staten genom EKN,genom SEK, som är ett halvstatligt organ, för att svenska företag skall hamöjlighet att pä något så när rimliga villkor konkurrera med andra ländersföretag. Det är relativt ovanligt med den typen av finansiering i vapenaffärer,men det har förekommit ute i världen ibland . Man kan, menarjag, inte principiellt avstänga den svenska försvarsindustrin från demöjligheter som andraföretag ute i världen har. Men det är en fråga som får bedömas från fall tillfall - självfallet med restriktivitet. Den sista frågan har tagit ställning till.Eftersom utrikesnämnden under alla omständigheter är det viktigastesamhällsorganet för utrikespolitiken - där krigsmaterielexporten självfallethör hemma - vore det enligt vad har uttalat helt fel att utestängaden från samråd i de här frågorna. Då vore det också egendomligt om man hadeett dubbelt system, med en vapenexportnämnd som så att säga hade en annanrekryteringsbas än den som gäller för utrikesnämnden. Det skulle i så falluppstå ganska konstiga ansvarsförhållanden. Det var väl den bedömning somriksdagen gjorde. När det gäller partirepresentationen är den avgörandefrågan onV ett parti har kvalificerat sig för att komma in i utrikesnämnden ochinte egentligen den andra, som är en följd av om man är representerad iutrikesnämnden eller inte. Prot, 1985/86:18 12OSWALD (vpk): Jag håller naturligtvis helt medutrikeshandelsministern om att man måste förutsätta att lagarna följs och attockså våra företag följer lagarna - det är självklart. Men det är bara attkonstatera att det har de aldrig gjort. Vi måste låta erfarenheterna tala här.Vi känner till att dessa svenska vapentillverkande företag under alla år - MatsHellström har under den tiden också själv varit aktiv och sitter nu så att sägai toppen av kontrollsystemet -gång på gång försökt kringgå lagarna; annarsskulle vi inte ha haft alla dessa affärer. Vi kan helt enkelt inte lita på dem.Det är bara att konstatera faktum - regeringen och krigsmaterielinspektionenhar blivit lurade. Dessa företag har helt enkelt kört upp er. De har inte bryttsig om att följa lagen, utan de har kringgått den. Då måste man utgå från det idet fortsatta agerandet. Det har tillsatts utredningar, en extra inspektörosv. Jag anser att detta måste leda fram till något slags ytterligareskärpning. Man måste visa större misstänksamhet - hur obehagligt det än kanvara - mot dessa företag, så att sådant här kan undvikas i fortsättningen. Vifår helt enkelt inte ta för givet att de följer lagen. Det är obehagligt, menvi måste konstatera att det är så. Så än en gång till frågan om exportkrediter. Vi kantydligen vara överens om att man skall iaktta särskilt stor restriktivitet ifråga om exportkrediter för vapenexport. Av vårt tidigare meningsutbyte framgåratt det ligger i sakens natur. Här måste man mer noggrant än i andra fall vägain vapenexportbestämmelserna, mottagarländernas inre förhållanden, konflikterosv. Det finns här möjlighet till tolkningar som vi måste vara särskiltuppmärksamma på, så att vi inte helt plötsligt om tre eller ännutidigare stär här med en vapenaffär, där regeringen beviljat en exportkreditoch svenska vapen dyker upp någonstans där de inte borde vara. Vi bör alltsåkunna vara överens om att det behövs särskilt stor restriktivitet i detta fall. Frågan om representationen får vi återkomma till. Jagtycker fortfarande att det är otillfredsställande att mitt parti, som ärrepresenterat i och där arbetar med dessa frågor, inte skall vara medi ett sådant här övervakningsorgan. Man kan då inte tala om en parlamentarisknämnd. 7 protokoll 1985/86:17-18 När det gäller den första frågan har vi redangått ett par varv. Jag vill bara konstatera att det skett en successivskärpning; de svenska reglerna har inte alltid varit lika stränga som de är nu.En del av de saker som utreds av polisen är anklagelser om smuggling ganskalångt tillbaka i tiden -. Det genomfördes vissa skärpningar 1971. En väsentligskärpning kom när vi införde riktlinjerna och ytterligare restriktioner i denlag som trädde i kraft . Som framgått av mitt svar är vi beredda att företa nyaskärpningar, om det blir nödvändigt. Den polisutredning som pågår och som ärnödvändig för att det skall skapas klarhet i vad som förevarit är mycket viktigför det fortsatta arbetet för att införa ytterligare skärpningar. Innebörden av den diskussion vi fört med anledning av mittsvar är helt tydlig på den punkten. Det föreligger här utomordentligtallvarliga misstankar, och vi har redan satt in extraordinära kontroller. Jag sade i mitt förra inlägg att man i fråga omexportkreditgarantier självfallet skall iaktta restriktivitet när det gällervapenexport. Men man kan inte generellt utesluta exportkreditgarantier vidsådana här affärer. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellationerna 1985/86:12 och 17 om förbättrad långvård har frågat mig om vilka åtgärderjag avser vidta för att belysa förhållandena inom långvården och förbättra dem,så att gamla och sjuka kan känna trygghet och tillförsikt och personalenharmoni och arbetstillfredsställelse. Vidare har mot bakgrund av ett i massmediauppmärksammat fall frågat mig om vilka ytterligare åtgärder regeringen kanvidta för att tillförsäkra patienterna på långvården god sjukvård ochrespektfull behandling. Jag besvarar interpellationerna i ett sammanhang. Jagavstår emellertid från att kommentera det enskilda fall som berörts i IngemarEliassons interpellation, eftersom detta skall behandlas i hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd. Levnadsförhållandena för äldre och handikappade har undersenare år alltmer uppmärksammats. Genom pensionssystemet, de kommunala bostadstilläggenm.m. har välfärden för pensionärskollektivet som helhet kunnat förbättrasavsevärt . kan det slås fast attmånga äldre funktionshindrade med stora vård- och servicebehov lever undervillkor som annars inte accepteras i vårt samhälle. Från regeringens sida har denna problematik aktualiseratsutifrån flera olika perspektiv. Boendet för gamla, sjuka och handikappade harnyligen behandlats i en proposition om förbättrade boendeförhållanden förgamla, handikappade och långvarigt sjuka. I den redovisas vissa målsättningaroch förslagtill bostadspolitiska åtgärder. har även stiftat en nyomsorgslag, vilken innebär en satsning på normala bostäder i stället förinstitutioner för psykiskt utvecklingsstörda. Äldreberedningen har presenteratdebattbetänkanden och faktamaterial om de äldres villkor och levnadsförhållanden.Den har för avsikt att lämna ett sammanfattande slutbetänkandemed förslag till riktlinjer för den framtida äldrepolitiken. Även inomcivildepartementet har äldrefrågorna uppmärksammats. I slutbetänkandet från1983 års demokratiberedning har vissa förslag lagts fram som syftar till attöka de äldres valfrihet och möjlighet att påverka den egna livssituationen, ochför personalen att påverka den egna arbetssituationen. Jag har här redogjort för dessa initiativ bl. a. därföratt de belyser att förbättringar av de långtidssjukas situation förutsätterinsatser utifrån en rad olika utgångspunkter. I regeringsförklaringenunderströks också att de äldres och handikappades möjligheter att välja etteget boende bör ökas och att mer hemlika förhållanden bör skapas inomlångvården, och jag kan informera om att regeringen avser att undermandatperioden presentera en proposition om de äldres förhållanden i samhälletdär målsättningar och statliga insatser klarläggs utifrån ett helhetsperspektivpå utvecklingen. Utgångspunkten för arbetet med propositionen är att vårdoch service för långtidssjuka och funktionshindrade skall förmedlas på ettsådant sätt att den enskilde i så liten utsträckning som det är möjligt skallbehöva förändra sina levnadsvanor och livsvillkor vid långvarig sjukdom ellerfunktionshinder.