prot · G90947 · 1985-12-31 00:00:00 — En solidariskfördelning av bördorna kan emellertid inte vara förenlig med det faktum attstora grupper i samhället upplever en sjunkande levnadsstandard somandras inkomster och förmögenheter ökar. Det är oerhört påfrestande för en familj eller en enskild människa attunder en längre eller eller t, o, m, permanent vara tvungen attbegära socialbidrag. Regeringenhar tillsatt en analysgrupp för att se över vilka grupper som fårsocialbidrag och undersöka orsakerna till att socialhjälpstagarnas antal harökat . Det tycker jag är bra. Jag tycker också att det ärbra att regeringen avser att tillsätta en fördelningspolitisk undersökning.Dessa utredningars resultat ser jag verkligen fram emot. Jagvill i detta sammanhang framhålla att det inte är tillräckligt att isoleratgranska socialbidragen, utan man måste bredda denna granskning för att få redapå varför människor söker socialbidrag. Idetta sammanhang anser jag att de uppgifter som kom ,att bostadskommittén avser att föreslå att möjligheten till bostadsbidrag förensamstående skall återinföras, var mycket intressanta och viktiga. Vi vet atten av de grupper som ökat mest när det gäller att få socialbidrag är yngre ochensamstående. Trots att de har eller söker heltidsarbete kan de inte få sinekonomi att gå ihop. Detta beror ofta på att dessa människor är hänvisade tillatt bo i nybyggda dyra bostäder i storstädernas ytterområden. Jag vill understryka vikten av att åtgärder snabbt sätts in för attavhjälpa åtminstone en del av problemen. Det är alldeles klart att det ärnödvändigt att något görs och att det görs skyndsamt. 31 (): Jag ber att få tacka socialministern för svaret på min interpellation. Förraveckan gick socialarbetarna i ut i en endagsstrejk riktad mot den nyaborgerliga majoriteten i , som vägrar att bevilja socialbyråernapersonalförstärkningar. Socialarbetarna upplever sin situation som ytterstpressande. Deras arbetsbörda har mångdubblats . Socialarbetarnastrejkar för att få en personalförstärkning. Det är naturligtvis en rimligbegäran. Men kravet är i sig en illustration av den orimliga utvecklingen avantalet socialbidragstagare - en utveckling som avslöjar bristerna ivälfärdssamhället och som pekar på behovet av snabba fördelningspolitiskaåtgärder. Dettotala antalet socialbidragstagare beräknas uppgå till ungefär 550 000,Det är en ökning med 200 000 sedan 1980,1 är av befolkningensocialbidragstagare, I vissa bostadsområden i och får 20-30 %av invånarna socialbidrag. Storstadskommunerna har drabbats hårdast avutvecklingen. Låtmig nämna ytterligare några siffror från , upgicksocialbidragskostnaderna där till 55 milj, kr, beräknas kostnaden tHl 270milj, kr. Det motsvarar , i kommunalt skatteuttag. somnågon gång uppburit socialbidrag ökade från till12 %, Fler varningssignaler än de som här nämnts behövs inte. måstenågonting göras snabbt. Man kan nog slå fast att det främst är ett par faktorersom har bidragit till utveckhngen. Dessa faktorer är arbetsmarknadssituationenoch reallöneutvecklingen, men också en otillräcklig uppräkning avbostadsbidragen och studiemedlen samt andra mer generella socialpolitiskabrister. När det gäller de mycket stora reallöneförsämringar som drabbade bredagrupper har en återhämtning kunnat ske i mycket litenutsträckning under de senaste två tre åren. Allt fler ensamstående utan barn har mist sittbostadsbidrag eller är långtidsarbetslösa. Allt fler blir också de ensamståendeungdomar i ungdomslag som inte klarar sig på en lön baserad på fyra timmarsarbete per dag och som söker sig till socialbyråerna. Det är de slutsatsersom man kan dra av statistiken och av de rapporter som kommer från kommunerna. Jag har ställt två frågor till socialministern. Den förstafrågan gäller om regeringen är beredd att göra en mer genomgripandekartläggning av bristerna i välfärdssystemet. Det är med tillfredsställelse som jag konstaterar attregeringen har gett ett positivt svar på den frågan. Regeringen avser att ta initiativ till en heltäckandefördelningspolitisk undersökning. Dessutom säger socialministern i sitt svaratt en särskild arbetsgrupp för fördelningspolitiska frågor skall tillsättasinom regeringskansHet, Det är bra att regeringen äntligen har tagit det härinitiativet. Det tolkar jag som en klar fingervisning om att regeringenframöver avser att driva de fördelningspolitiska frågorna med kraft. Den andra frågan som jag har ställt gäller om regeringenär beredd att snabbt lägga fram förslag för att minska behovet av socialbidrag.Som svar på den frågan hänvisar socialministern till den analysgrupp somregeringen har tillsatt. Det är inget fel i att regeringen har tillsatt enanalysgmpp för att analysera orsakerna till utvecklingen. Men regeringen borderedan nu, på basis av det underlag som finns, kunna sätta infördelningspolitiska åtgärder. Vi vet att bostadsbidragen har urholkats - detgäller framför allt bostadsbidraget till ensamstående. Vi vet att det finnsbehov av ytterligare åtgärder mot ungdoms- och långtidsarbetslösheten. Vi vetatt studiemedlen för många inte räcker till. Min fråga till socialministern kvarstår således; Ärregeringen beredd att snabbt lägga fram förslag för att minska behovet avsocialbidrag? Om åtgärderför att minska antalet socialbidragstagare Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 32Förste vice talman (): Trots oljeprischocker och trots den svåra krisen för svensk basindustrihade vi en fortlöpande minskning av antalet socialbidragstagare mellan1976 och 1980, har vi haft en mycket kraftig ökning. som ärsärskilt oroande är att socialbidragsberoendet har fortsatt att öka Omåtgärderför att minska antalet socialbidragstagare kraftigt också underhögkonjunkturåren 1983,1984 och 1985, Utveckhngen pekar på att ungefär 575 000människor nu är beroende av socialbidrag, jämfört med ungefär350 1981, Dettabetyder att antalet socialbidragstagare nu är det högsta i svenskefterkrigshistoria. Först , efter valet, är regeringen beredd att medgedetta, Hksom att fördelningen av välfärden lämnar åtskilligt övrigt att önska.Utredningar skall alltså tillsättas på dessa områden. Detfinns naturligtvis inte endast en anledning till ökningen av socialbidragsberoendet,men det är ändå uppenbart att en betydande del av ökningen härrör från familjersom är friska, har hyggliga inkomster och inget högre önskar än att kunnaförsörja sig själva och de sina. Det som blir över när de allt högre skatternahar betalats räcker emellertid inte. Verkligheten är att allt fler måste söka socialbidragför att få ihop till skatten. Detbehövs inga långdragna undersökningar för att räkna ut att t, ex, en familj medtre skolbarn, bosatt i en fyrammmare, behöver ett tillskott på ungefär 1 000kr, i socialbidrag, även om föräldrarna tiHsammans tjänar bortåt . Lika lätt är det att räkna ut att de socialavgifter, inkomstskatter ochindirekta skatter som betalas in på deras inkomster i detta fall uppgår tillungefär . Vid beskattningen tas dock ingen som helst hänsyn tHl hurmånga som skall leva på inkomsten. Socialbidragsberoendetär inte bara allvarligt för många människors självkänsla, utan det innebärockså att allt fler hamnar i fattigdomsfällan, där varje extra inkomst heltförsvinner i skatt, avtrappade bostadsbidrag och minskade socialbidrag, ville att regeringen skulle tillsätta en låginkomstutredning. Det ärfaktiskt betydligt angelägnare att regeringen tillsätter en högskatteutredning,med uppgift att lägga fram förslag till hur allt fler skall kunna klara sig påsin lön när skatten är betald. Avvar och en efter förmåga, åt var och en efter behov, hette det. Det är intebara så att skattesystemet är djupt orättfärdigt och inte tar någon hänsyn tillskatteförmågan. En stor del av bidragen och subventionerna tillfaller dessutominte i första hand dem som har störst behov utan dem som lever' enligtsocialdemokraternas kollektivistiska ideal. Det gäller inte minstbamomsorgsstödet - det utan jämförelse största familjepolitiska stödet -varsfördelning inte på något sätt stämmer överens med ens blygsammafördelningspolitiska ambitioner. Motsvarande gäller också alltmer dem som bor ismåhus. Arbetslöshetenär en bidragande orsak till ökningen av socialbidragsberoendet, men också härslår socialministem sig för sitt bröst och påstår att regeringen har lyckatsvända utvecklingen. Trots detta har antalet ny utförsäkrade arbetslösa nästanfördubblats av till första hälftenav , Närdet gäller de unga är utvecklingen direkt skrämmande. Regeringen haruppenbarligen varit mera inriktad på att angripa symtomen än på att vidtaåtgärder för att ge de unga riktiga jobb. Åtgärdermåste sättas in där de bedöms vara mest effektiva för att minska människorsbehov av socialbidrag, säger socialministern. Det låter förnuftigt, men vadinnebär det? Innebärdet att regeringen är beredd att tillsätta en högskatteutredning, med uppdragatt föreslå åtgärder för att successivt sänka skattetrycket, ta hänsyn till hurmånga som skall leva på hushållsinkomsten och på så sätt göra det möjligt förallt fler att klara sig på sin lön när skatten är dragen? Innebär det attregeringen är beredd att införa en vårdnadsersättning inom ramen förbarnomsorgsstödet för att åstadkomma en rättfärdigare fördelningspolitik?Innebär det att regeringen är beredd att t, ex. genomföra lärHngsutbildning,frysa ungdomslönerna och medge generell rätt till provanställning för att ge de unga en bättre chans att på den reguljäraarbetsmarknaden visa vad de går för? Vadär regeringen beredd att göra för att sätta fart på tillväxten, där Sverigeintar jumboplats? All internationell erfarenhet visar att ökad tillväxt är ettav de allra bästa sätten att förbättra välståndet också bland dem som har detsärskilt bekymmersamt. Omåtgärderför att minska antalet socialbidragstagare 33 GERDENGMAN (s): Jag har bestämtmig för att deha i dagens debatt för att markera min oro för utvecklingen iStockholm vad gäller antalet socialbidragstagare; framför allt i vad avserkvinnornas situation. Jagtänker inte fördjupa mig alltför mycket i siffror och statistik, men jag villnämna att utveckhngen i , , inneburitatt fler hushåll än tidigare erhållit socialbidrag. Man kan ocksåkonstatera att det bland socialbidragstagarna här i finns en myckethög andel kvinnor, både med och utan barn. Deras andel tycks öka markant. Andrafakta visar att deltidsarbetslösheten ökar, dvs. fler och fler, främst kvinnor,har kortare arbetstid än de skulle vilja ha. Klyftan mellan mäns och kvinnors lönerökar igen efter att ha minskat ,Långtidsarbetslösheten har drabbat kvinnor i större utsträckning än män detsenaste året. Detta beror på att männen i högre grad kunnat tillgodogöra sigökad sysselsättning. Många av de här kvinnorna finns i storstadsområdena ochmånga finns här i . Det är inte alltför svårt att lägga ihop två ochtvå och se orsak och verkan. Med en låg lön, för kort arbetstid ellerlångtidsarbetslöshet är det inte konstigt att kvinnorna utgör en stor andel avsocialbidragstagarna. Kvinnornai återfinns till stor del bland låginkomsttagarna. De lågavlönade harblivit de som från det sämsta utgångsläget kommit att förlora mest, relativtsett, med borgerligt styre, 1976-1982, de år då bl, a, IngegerdTroedsson satt vid rodret. Under dessa år förlorade t. ex, en låginkomsttagareutan barn 11,av sin disponibla inkomst. För låginkomsttagare med barn ärsituationen ännu sämre. föriorade de mellan 9,2 och 13,, har de visserligen fått tiHbaka mellan 0,5 och , men har,trots den stora barnbidragshöjningen 1985, fått fortsatta försämringar i sinlevnadsstandard. Ensamståendekvinnor med barn är en alldeles speciellt utsatt grupp. Av dessa hade, 1984 iStockholm, socialbidrag. Av de ensamstående kvinnorna med tre eller flerbarn hade socialbidrag. Typiskt nog finns också de flestasocialbidragstagarna i i de södra förorterna, förorter som kanklassificeras som låglöneområden. Jag tycker att det är Om åtgärderför att minska antalet socialbidragstagare oerhörtviktigt att vi, precis som interpellanterna också tryckt på, anser attgrundtanken med socialbidrag skall vara att det tillgrips när människor råkar iakuta ekonomiska svårigheter. Meningen kan inte vara, och skall inte vara, för sin försörjning och för sitt uppehälle kontinuerligt skall uppbärasocialbidrag, I sådana situationer måste vi använda oss av generellasocialpolitiska medel. Problemet är stort och omfattande, som jag ser det. Mångafaktorer ligger bakom den drastiska ökningen av behovet av socialbidrag, precissom socialministern påpekade i sitt svar. Många orsaker känner vi förmodligeninte till. Man skulle emellertid för kvinnornas del kunna dra några enklaslutsatser och ge några förslag till lösningar: 1, Vi måsteutjämna skiHnaderna i arbetstid mellan kvinnor och män, 2, Den solidariskalönepolitiken måste bestå så att låglönegrupperna får den högsta utdelningen avavtalsrörelsen, 3, Vi måste ökainsatserna för att stärka kvinnornas ställning och bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden. Det är minsann inga lättlösta problem. Jag menar precis som interpellanterna att det nu måste skenågot snabbt. Jag är tacksam för att regeringen arbetar för högtryck med attfinna lösningar på dessa problem. En låginkomstutredning kanske är en del avproblemlösningen, analysgruppen en annan. En högskatteutredning av modellTroedsson är definitivt inte en lösning. Viktigast av allt måste vara attsnabbt sätta in åtgärder som gör att den stora andelen socialbidragstagare ivåra storstadsområden, dit jag räknar de grupper som jag som socialdemokratvill värna om, nämligen låginkomsttagarna, i stället för på socialbidrag kanleva på sina inkomster, eventuellt kompletterade med generella socialpolitiskamedel. Viktigt är också - ur kvinnornas synpunkt - att denaviserade fördelningspolitiska undersökningen också belyser problematiken urkvinnoperspektiv. 34INGA-BRITT (); Trots betydande uppgång i ekonomin och enfortsatt satsning på sysselsättningsskapande åtgärder har kostnaderna försocialbidrag ökat kraftigt i . Det finns ännu inga tecken på atttrenden är på väg att brytas. Bruttokostnaderna för kommunala sysselsättningsåtgärderkan beräknas till ca 400 milj, kr. De största posterna avser åtgärder förhandikappade och svårplacerade samt beredskapsarbeten. Utan denna satsningskulle socialbidragskostnaderna sannolikt vara avsevärt högre än de nu för 1985beräknade 315 milj, kr. beräknas en ytterHgare ökning i storleksordningen25 milj. kr., och då är det värt att påpeka att vi ännu inte haft råd att gåupp till norm utan ligger ungefär mitt emellan den ochexistensminimum. t, o, m, mitten av 1980 visarsocialbidraget, som påpekats tidigare, räknat i fasta priser en svagt sjunkandetrend. Därefter har kostnaderna nästan fördubblats. Orsaken till minskningenfram till 1980 är enligt förbättringen av generellasociala förmåner som pensioner, föräldrapenning och ersättning för tillfälligvård av sjukt barn samt utbyggnaden avbarnomsorgen. Behovet av socialbidrag har därför minskat hos vissa grapper, t,ex, hushåll med barn och pensionärer. Även ett ökat antal förtidspensioneringarhar bidragit till ett minskat behov av socialbidrag. Närarbetslösheten ökade 1981 förändrades de sysselsättningspolitiska åtgärdernainte i samma takt. En ökning av dessa åtgärder kunde intemotverka ökningen av socialbidragen, medfördekonjunkturförbättringen att ökningen blev mindre än , trots att dearbetsmarknadspohtiska åtgärderna trappades ned i relativt sett snabbare taktän arbetslösheten. Antalethushåll i som fick socialbidrag en eller ökademed , medan antalet personer ökade ,Familjesammansättningen har således förändrats mot mindre hushåll. Jämfört med1980 finns en klar förskjutning mot större andel hushåll utan barn. Relativtsett gäller detta ensamstående kvinnor utan barn, Gmppen ensamstående mändominerar dock fortfarande kraftigt. Ingen av dessa grupper är således hjälptav vårdnadsbidrag. Det finns för övrigt ingenting i vårsocialbidragsstatistik som tyder på att påståendet att ett stort antal"vanliga" barnfamiljer, aUtså där bägge föräldrarna arbetar, undersenare år hamnat på en levandsstandardnivå som understiger socialbidragsnormenskulle ha någon verklighetsgmnd, allra flesta studier framhålls arbetslösheten som en huvudorsak till ökadesocialbidragskostnader, I Göteborgsundersökningen är också gmppenlångtidsarbetslösa framträdande, och av den gruppen har ingen annanförsörjning än socialbidrag. Vi kan också konstatera att människor medsocialmedicinska och psykiska handikapp får allt svårare att finna arbete. Föratt få bättre kunskap om i vilka situationer socialbidrag utges genomfördes iGöteborg en stickprovsundersökning omfattande 700 bidragsärenden, I denfinner man att utgörs av ensamstående män och kvinnor, med eller utan bam.Två tredjedelar av dessa är , I en tredjedel av fallen finnsdet barn i hushållet. Betecknande är att bidragstagama generellt har mycketlåga inkomster. Genomsnittet uppgår till , . Här hjälper således inte högskatteutredning. Densammanlagda inkomsten för hela den här undersökningsgruppen uppgick inte tillmer än . vilket kan jämföras med det sammanlagda utgåendebidragsbeloppet, som var ca 2 miljoner, genomgång av de olika faktorer som kan ha betydelse försocialbidragsutvecklingen i pekar man bl, a, på att av de arbetslösaär en tredjedel långtidsarbetslösa. En tredjedel av de långtidsarbetslösasaknar kontantstöd från arbetslöshetsförsäkringen. Antalet personer medförtidspension är i huvudsak oförändrat, trots utvecklingen på arbetsmarknaden.Man pekar på de minskade bostadsbidragen. Omfattandeytterligare satsningar av arbetsmarknadspolitisk karaktär skulle aktivt kunnabidra till att minska kostnaderna för socialbidragen, i den här gruppenhar behov av mer omfattande rehabiliteringsåtgärder, och för många bedömsförtidspensionering vara den bästa åtgärden för att ge en tryggad försörjning. 8Riksdagens protokoll 1985/86:45-47 Omåtgärder för att minska antalet socialbidragstagare Omåtgärder för att minska antalet socialbidragstagare Statenmåste rimligen bära huvudansvaret för att arbeten ordnas även för olika grupperav svårplacerade och att aktiva insatser riktas mot alla delar avarbetsmarknaden. De insatser som görs är otillräckliga för att geförsörjning till alla människor som ställs utanför den ordinarie arbetsmarknaden.Det gäller alltså att hitta instmment för att från socialbudgeten lyfta bortmerparten av de personer som får socialbidrag av arbetsmarknadsskäl. Utredningar har genomförts på många orter i landet, inte bara istorstäderna. Genom de undersökningarna har det framkommit mängder med förslagsom skulle kunna genomföras för att förbättra situationen när detgäller socialbidragsutvecklingen, Låt mig först säga att socialbidrag skall vara ett komplement tillövriga ekonomiska förmåner i samhället och skall lämnas då andra förmåner ärotillräckliga eller inte kan utgå. Det är alltså samhällets sista skyddsnät förpersoner med försörjningsproblem. Detär också viktigt att i den här debatten poängtera att det inte är någon skamatt behöva söka socialbidrag - det är en rättighet som ingår i samhälletssociala trygghetssystem, allt enligt socialtjänstlagen. Jagkan försäkra att regeringen kommer att driva defördelningspolitiska frågorna med kraft, och jag tror vi kan vara överens omatt en socialdemokratisk regering är en garanti för att så kommer att ske. Närjag lyssnar till får jag uppfattningen att det ärbarnfamiljerna som är den stora gmppen av mottagare av socialbidrag och att detär skatterna som är den stora boven. Vad säger då statistiken om vilka grupperdet är som får socialbidrag? Den största gruppen är ensamstående män utan barn:39,, Den näst största gmppen är ensamstående kvinnor utan barn: , Somtredje gmpp kommer ensamstående kvinnor med barn, I gmppen ensamstående manresp, kvinna utan barn har det skett en ökning, medan det skett en motsvarandeminskning- låt vara att den är liten - när det gäHer barnfamiljerna. Dentypiska socialbidragstagaren är en ung person. Enligt SCB:s statistik är 44 %under , under och under , Idebatten om socialbidragen påstås att ökningen av antalet bidragstagare underde skulle bero på att allt fler inte klarar att leva på sin lön,De heltidsarbetande i hushåll utan barn skall normalt sett aldrig behöva sökasocialbidrag på grund av för låg inkomst. Men bland de av hushållen utan barnsom jag har redovisat behövde socialbidrag 1984, var skälen tillsocialbidragsbehovet främst sociala eller arbetsmarknadsmässiga. Skälet varinte för låg lön. Blandbarnfamiljerna är det bara fyra- eller flerbarnsfamiljer och låginkomsttagaredär heltidsinkomsterna kan komma i närheten eller under normerna försocialbidrag som är socialbidragstagare. Antalet fyra- eller flerbarnsfamiljerär dock av samtliga barnfamiljer i landet. av barnfamiljernai landet utgörs av en- eller tvåbarnsfamiljer. Detär inte aktuellt med en högskatteutredning, , jag och övrigahär i är naturligtvis att betrakta som höginkomsttagare. Vi är också,utgår jag från, högskattebetalare. Det är inte i den gruppen vi Arbetslöshetenhar gått ner. Den är lägre än den varit . Vi har dock ettantal långtidsarbetslösa. Jag tror det är mycket viktigt att den arbetsgruppsom har tillsatt mycket snabbt gör den nämnda analysen.Många kommuner har redan, som också interpellanterna säger, gjort genomgåendeanalyser. Dessa skall arbetsgruppen inom departementet ta till sig, så att vifår en överblick över vilken typ av åtgärder som bör sättas in. Man kan alltsåinte framlägga förslag och vidta åtgärder när man inte har en helhetsbild av påvilket område problemen finns. Vi har ju själva under debatten gett olikaexempel på det vi tror är avgörande för att människor söker socialbidrag. Snabbaåtgärder måste till, har m, fl, sagt. Men jag tror det är viktigtatt vi först avvaktar analysgmppens arbete, I mitt svar har jag också redovisatatt det skall komma en delrapport , Vi skall alltså sevad den kommer att utvisa innan vi kan presentera förslag till åtgärder. Omåtgärderför att minska antalet socialbidragstagare 36 (): Jag tycker det är bra att förste vice talmannen deltar i den härdebatten. Det jag riktigt ilsknade till över angående socialbidragen var närjag läste inlägg på s. 3 i ett nummer av , Där stod:Vad var det vi sade! Att skatteförslag skulle vara lösningen föralla som är beroende av socialbidrag är verkligen inte sant. Moderatpolitik skulle innebära att ännu fler fick söka socialbidrag. hävdade här i kammaren att en generellskattesänkning i linje med vad föreslog i sin partimotion i vårasskulle vara den bästa åtgärden för att minska antalet personer som behövdesocialbidrag. Den argumentationen påminner mig om en annan diskussion där någonsade: Vi har lösningen, nu gäller det bara att hitta problemen. Moderaternaslösningar i socialpolitiska frågor är alltid en sänkning av den statligainkomstskatten. Mennu är det ju på det viset att de allra flesta som behöver socialbidraginte skulle få någon skattesänkning med förslag, inte ens om detgenomfördes fullt ut, dvs. om marginalskatten blev , Faktum är, herrtalman, att en ensamstående måste tjäna minst 90 000 å . för att intedirekt drabbas av ökad skatt enligt förslag, det som låg här ikammaren . Såde ensamstående som får socialbidrag finge räkna på ytterHgareinkomstnedskärning med moderat politik, Däratöver skulle de drabbas ay ökadeboendekostnader, ökade kostnader för kollektivtrafik, höjda hyror och alla deandra utgiftsökningar som har föreslagit genom att de vill skärabort en massa statliga subventioner. Nej,jag håller med socialministern: för drägliga förhållanden för dem somhar det sämst i det här landet är en socialdemokratisk regering! Anf.37 'VDÉN (s): När nu förste vice talman kastar sig in i debatten,tycker jag att det klingar aningen falskt i mina öron, utifrån de Omåtgärderför att minska antalet socialbidragstagare upplevelser jag har fråndet moderata maktövertagandet i . Visstminskar den regimen skattetrycket- kommunalskatten sänks med - men trointe att den skattesänkningen går oförmärkt förbi! Den får dyrt betalas avlåglönegrupper, pensionärer, barnfamiljer och arbetslösa.