prot · G90988 · 1985-12-31 00:00:00 — Det kanske också är värdefullt att påpeka att det av deberäknade kostnaderna för ånggeneratorbytet pä ca är 790milj, kr, exkl, ränta som berör själva bytet. Övriga kostnader utgörs avkompletterande arbeten som man har tänkt göra samfidigt. Om val av jurymän i tryckfrihetsmål den kommerca 530 milj, kr, att förbrukas inom , Defta motsvarar en ökadsysselsättning av ca 1 500 manår och kommer att beröra Bergslagen, med ,och , Uddcomb, Bland övriga svenska företag som kan bli inblandade kannämnas , , Skånska m,fl. Bytet av ånggeneratorer kommer därför också att fåarbefsmarknadspoli-tisk betydelse, vilket statsrådet väl inte har något affinvända mot. Det hade varit bra om statsrådet kunnat ge en liten vink om närbeslut kommer att fattas. Vad är det som fär statsrådet att fundera så längeöver det här? Är det polifiska skäl? Från tekniska och ekonomiskautgångspunkter har ju granskande myndigheter gett klartecken. Man kunde väl fånågot besked om tidpunkt. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på fråga 1985/86:403 om val av jurymän itryckfrihetsmål har ifrågasatt grundlagsenligheten av affjustitiekanslern () begagnat sig av den s, k, ufeslutningsrätten när en juryskall bildas i ett tryckfrihetsmål vid . Vidareifrågasätter om JK:s agerande står i överensstämmelse med dekrav som bör ställas pä honom, har därför frågat mig om detinträffade ger anledning till några åtgärder från regeringens sida, JK:s utövande av rätfen att uteslutajurymän i ett visst tryckfrihetsmål är sådan lagtillämpning av en myndighet somregeringen enligt regeringsformen (11 kap, 7 §) infe skall blanda sig i. Detkonkreta fall som har tagit upp ger inte anledning fill någonåtgärd från regeringens sida. Anf.47 (vpk); Jag tackar justifieministern för svaret, Justifiekanslernsåtgärd att med något luddigt tal om säkerhetsrisk utesluta en jurymedlem i etttryckfrihetsmål därför att denne tillhör kommunisterna är mycketanmärkningsvärd, Justitiekanslern har förklarat att han inget vet omvpk-aren Per , Dä vet han säkerligen inte aff den han uteslöt har enlivslång gärning i svensk arbetarrörelse, med politiska uppdrag, ordförandeskapi fackförening och hyresgästförening och lång verksamhet i pressen bakom sig.Förmodligen uteslöts också en av de mest erfarna jurymännen! Tilläggas kan attPer - som jag för övrigt ser pä åhörarläktaren här - fillhördedem som blev offer för krigsårens odemokratiska företeelser och länge satt iinterneringsläger. Saken blir inte bättre av att det är medlemskap ivänsterpartiet kommunisterna som diskvalificerar honom, Justitiekanslern bör veta att grundlagen klart anger att begränsningari fri-och rättigheter infe får göras på grund av polifisk eller annanåskådning. Jag fårväl godta att justitieministern infe vill gå in mer på det konkreta fallet.Men problemet är inte så enkelt som justitieministern gör gällande. Det handlarinfe bara om den formella rätten att utesluta jurymedlemmar, utan det rör sigom en politisk handling som enligt min mening står i strid med grundlagensstadganden. Principfrågorna kan infe förbigås. Jag tycker att ett klartuttalande från regeringen är viktigt som vägledning för ämbetsmän ochmyndigheter. Jag har noterat att talman avvisat talet omsäkerhetsrisk och markerat att vpk är ett riksdagsparti med samma rättigheteroch skyldigheter som övriga partier. Jag vill fråga: Delar justitieministerndenna uppfattning? Om val av jurymän i tryckfrihetsmål Låt mig först klara ut den rättsliga bakgrunden,Justitiekanslern får utesluta vem han vill ur juryn, och han behöver infemotivera varför han utesluter en viss person. Det här skall regeringen intelägga sig i, och regeringen skall inte heller fråga efter justifiekanslernsmotiv för en uteslutning. Jag har heller inte frågat honom om det, och jag haröver huvud taget inte talat med honom i den här saken. Som Svar på tilläggsfråga kan jag gärnasäga att jag för egen del har den självklara uppfattningen att ingen medborgareskall betraktas som en säkerhetsrisk enbart på grund av sin tillhörighet fillett visst politiskt parti. Jag erinrar i sammanhanget om grundlagens förbud motpolitisk åsiktsregistrering, 49 (vpk): Den deklarationen tror jag var värdefull. Det finns docktendenser fill återfall i det anda, och dä gäller det att erinraom vad grundlagen stadgar om åsiktsfrihet. Jag känner till'justifiekanslerns rätt att uteslutajurymedlemmar. Men i detta fall har han själv angett en motivering, som jagfinner strider mot vad grundlagen stadgar om åsiktsfrihet. Det är det som ärdet allvarliga. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:105till trafikutskottet 19 § Anmäldes och bordlades Redogörelse 1985/86:10 revisorers berättelse över granskningen avriks-gäldskontorefs verksamhet under /85 20 §Anmäldes och bordlades 1985/86:308av m.fl. 1985/86:309av tn.fl. 1985/86:310 av m.fl. Vissanaturgasfrägor (prop, 1985/86:91) 1985/86:311 av m.fl. 1985/86:312av m.fl. 1985/86:315av och Vissaåtgärder för omställning av energisystemet (prop, 1985/86:102) 21 § Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1985/86:140 av () till finansministern omprivata investeringskonton: Arbete åt alla är en gemensammålsättning för alla partier. Det är en självklarhet att arbetslöshet ärslöseri med både mänskliga och ekonomiska resurser. Det är vidare viktigt attse till att tillgängligt kapital uträttar ett nyttigt arbete,"Arbetslöst" kapital är en dåligt utnyttjad resurs. Staten har pä olika sätt försökt att stimulera produkfivanvändning av kapital. Ett exempel är den minskade skatt som och färgenom regeringens medgivande till dessa företag att för industriinvesteringar,i första hand i och , fä utnyttja 25 miljarder av sinainvesteringsfondsmedel, Kortsiktigt innebär detta beslut att staten förlorar ca 13miljarder i skatt, men eftersom investeringar som genomförs medinvesteringsfondsmedel direktavskrivs minskar företagens framtidaavskrivningsmöjligheter. Detta bör resultera i framtida högre vinster ochdärmed mer skatt. En lånefinansiering av investeringen skulle ha gett båderänteavdrag och fullt avskrivningsunderlag, vilket starkt skulle ha begränsatframtida vinster/skatter. Det är således sannolikt att staten fär tillbakade skatteintäkter som kortsiktigt gär förlorade. blir företagen mersolida och klarar därmed bättre såväl svängningar i konjunkturen som nödvändigautvecklingskostnader. Om det anses vara riktigt att medge en uppskjutenbeskattning för företag vid en produkfiv användning av tillgängligt kapital,varför kan då inte motsvarande förhällande gälla för den enskilda människan? Privatekonomin är ofta baserad pä län och högaränteavdrag i syfte att begränsa skatten. Det nuvarande skattesystemet främjari betydande grad en låneekonomi, medan skattesfimulansen för sparande är liten, Centerparfiet har med sitt förslag om privatainvesteringskonton, vilket jag i en enskild mofion utvecklat till personliginvesferingsdepå, pekat på åtgärdersom kan stifnulera sparande och produkfiv användning av tillgängligt kapital. Förslaget innebär kortsiktigt ett visst skaftebortfallgenom att man kan spara pengar på samma villkor som man betalar räntor.På sikt kommer emellertid ränteavdragen att minska och den enskildes ekonomiatt bli betydligt solidare med större möjligheter att klara sig utan samhälletsstöd som följd. Indirekt kommer samhällsekonomin att påverkas positivt avsåväl bättre tillgång pä arbetande kapital som lägre räntor och inflation. Medhänvisning till vad som ovan anförts vill jag fråga finansministern; Vilka åtgärder avser regeringen attvidta för att ge den enskilde möjligheter att pä samma sätt som storföretagenstärka sin ekonomi och främja produktiv kapitalanvändning och enpositiv utveckling av ekonomi? 1985/86:141av () till jusfitieministern om tillämpningen avsekretesslagen: Metropolit harfunnits fill under en lång följd av år. Registret har byggts upp med tillståndav datainspekfionen, Metropolitregisfrefs uppbyggnad ger anledning attdiskutera forrherna för hur forskning skall ha tillgäng till identifierbarapersonuppgifter. Det är av vikt både för forskningens skull och för deenskildas att klara regler och riktlinjer skapas, aktualiserar ytterligare enfrågeställning, nämligen hur olika offentliga myndigheter hanterarsekretessbelagda uppgifter. För de enskilda medborgarna har debatten kringMetropolitregistret visat hur mycket känslig information som finns registreradom dem i olika myndigheters register. För många personuppgifter gäller offentlighetsprincipen.Frågan om sädana personuppgifter skall användas i ett register är därför främsten fråga som rör den regisferansvarige och datainspekfionen. De uppgifter som är av en mer integritetskänslig natur äremellertid oftast sekretessbelagda. Det finns anledning att principielltdiskutera under vilka förutsättningar forskare skall kunna få fillgång fill sådanauppgifter. Det är viktigt ur den enskildes synpunkt. Var och en bör igörligaste män kunna få veta var uppgifter om den egna personen finns och vadde används till. Det är i högsta grad avgörande för den enskildes integritethur pass väl sekretesskyddet fungerar. Ur forskningens synvinkel är det på motsvarande sättviktigt aff det finns klara regler. Forskningen har ingenfing att vinna på attdet uppstår en allmän misstänksamhet både mot forskares syfte och mot det sättpå vilka personuppgifter hanteras av forskare. Det är mot denna bakgrund man kan fråga sig hurMetropolitregistret har kunnat byggas upp med sä pass integritetskänsliga ochsekretessbelagda uppgifter som det rör sig om i detta fall. Registretaktualiserar därför frågan om under vilka förutsättningar som olika offenfligamyndigheter lämnar ut sekretesskyddade personuppgifter. I vissa fall torde man kunna konstatera att uppgifter harlämnats ut utan att detta har varit förenligt med gällande rätt, I andra fallkan det vara mera osäkert beträffande formerna. Det är mot denna bakgrund somjag skulle vilja ställa följande frågor till justifieministern: 1, Vilkamyndigheter lämnar uf sekretessbelagda uppgifter fill utomstående, ochmed vilket stöd i sekretesslagen sker detta? 2, Avserjustitieministern att vidta några åtgärder för att tillämpningen avsekretesslagen skall fungera bättre än ? 1985/86:142 av () fillkommunikationsministern om bevarande av de mindre postkontoren iglesbygdslänen: Posfen firar 350-årsjubileum.Ett i och för sig aktningsvärt initiafiv, som visar att tidigtinrättade en fast postbefordran under organiserade former. Jubileet har pä olika sätt manifesterats bl, a, med tårtortill posfens kunder, gratis frimärken till hushållen osv. Planer finns också påett jubileumståg som skall gå genom hela landet. Några ekonomiskaproblem synes för postverkets del ej vara rådande. Tvärtom tyder PR-jippot påatt postverket gör stora vinster. Massmedia har även förmedlat den generösabilden äv postverket. Allt tyder på att begivenheter av detta slag syftar tillatt ge postverket en mer serviceinriktad profil. Den bästa reklamen förpostverkets del mäste ändock vara att det finns ett fungerande nät avpoststationer över hela landet. Men sä är tydligen inte fallet . Trots den positiva bildsom postverket vill visa i samband med jubileet pågår en annan men doldverksamhet som inte ger samma aktiva bild av verket och som framför alltdrabbar glesbygden. Det handlar om de mindre postkontorens fortbestånd, I finns flera mindre postkontor som är ifarozonen, Ett av dessa är postkontoret i , ca 9 mil sydväst om ,som är nedläggningshotat. Läggs postkontoret i ner blir konsekvenserna attmänniskorna i bygden förlorar en viktig serviceinrättning, som är nödvändig föratt upprätthålla de olika samhällsfunktionerna. Med hjälp av insatser från enskilda, och även medekonomiska medel via glesbygdsanslag, har jordbrukare och andra företagare iNorrforsbygden byggt industri- och verkstadslokaler, som resulterat i nyaföretag och nya arbetstillfällen, vilket också varit avsikten medinvesteringarna. Det synes därför vara både tragiskt och ologiskt att engren av den offentliga myndigheten anslår ekonomiska medel för att säkersfällaarbetstillfällen och sysselsättning medan en annan drar in viktiga servicefunktioner,i defta fall postkontoret i , Det betyder även att lokala arbetstillfällenförsvinner. Dessutom föreligger en anmärkningsvärd brist på balans iinsatser från postverkets sida, Å ena sidan görs en rejäl satsning för aff fira350-årsjubileef utan sparsamhef, medan å andra sidan åtgärder förbereds förindragning av ekonomiska medel till postkontoren i våra glesbygdsområden. En utvärdering av samhällets sammanlagda insatser ochkonsekvenserna av desamma borde göras innan beslut tas om indragning avpostkontoren i glesbygden exempelvis beträffande postkontoret i iVästerbotten, Med hänvisning fill det ovan anförda ber jag att tillstatsrådet fä ställa följande frågor: 1, Är statsrådetberedd att lämna en redogörelse för det aktuella läget vad avser de mindrepostkontorens bevarande i glesbygdslänen? 2, vidta några åtgärder för att bevara de nedläggningshotade mindrepostkontoren i och då särskilt postkontoret i ? 22 §Meddelande om fråga Meddeladesatt följande fråga framställts 1985/86:409 av Per Stenmarck (m) till jusfitieministern omresurserna vid passkontrollen: Enligt uppgift kommer passpolisen iTrelleborg att få minskade resurser. För en fullastad färja från Travemunde tari dag passkontrollen i anspråk. kan samma kontrollkomma att ta en . Detta är inte någon acceptabel utveckling,vare sig för rederiet eller för resenärerna. Vilka åtgärder tänkerjustitieministern vidta för att fillgodose resenärernas krav på en snabb ochsmidig passkontroll? 23 § Kammaren åtskildes .