prot · G9097 · 1985-12-31 00:00:00 — För mig var det angeläget att alla medborgare ilandet faktiskt skulle få del av de nordiska programmen - inte . Detvar fråga om ambitionsnivån. 31INGRID (): Jag frågade också om statsrådet att televerkens arbete vad gäller deras planer på ett TV-samarbeteskulle läggas ned infördet faktum att de här förhandlingarna kommer att avslutas. Jag tycker att detär en väldigt viktig fråga. Det är ju inte förrän vi har fått ett svar på denfrågan som vi kan diskutera frågan om den geografiska solidariteten vad gällerkabelutbyggnaden. Överläggningen var härmed avslutad. Om det stadiga stödet till fristående skolor 8 § Svar på fråga 1985/86:43 om det statliga stödet tillfristående skolor Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på Per fråga om regeringens prövning avansökningar om bidrag till fristående skolor. Regeringen uppdrog i oktober 1983åt att utvärdera verksamheten vid de fristående skolor förskolpliktiga elever som får statsbidrag. Detta hindrar självfallet inte regeringenfrån att pröva ansökningar som kommer in . Iutbildningsdepartementet bereds ansökningar om statsbidrag tillytterligare nio fristående skolor. Dessa kommer att prövas med utgångspunkt ide kriterier som lade fast . 33PER (); Jag ber att få tacka skolministern för svaret på min fråga. Bakgrunden till min fråga är att moderater ochsocialdemokrater har olika mening om de fristående skolorna. villgarantera alla elever rätt att välja den skola de vill - inte bara de eleversom råkar ha föräldrar som kan betala för sig. Skärningspunkten mellan oss ochsocialdemokraterna är aUtså entydig. Socialdemokraterna vill bara ge stöd tillde skolor som de själva gillar. gjorde regeringen i praktiken reglerna ännunjuggare: inga nya skolor skulle bli stödskolor innan utvärderingen varavslutad . sade dock, herr talman, nej till en sådan regel. Nyaomständigheter skulle, sade , kunna föranleda att stöd också gavs tillskolor . Döm om vår förvåning när , efter att hayttrat sig över de ansökningar som nu talar om, påpekar att manmåste ha utvärderingen innan man kan avgöra om några nya omständigheter harkommit till! Detta är det perfekta cirkelbeviset. Stöd skall utgå,trots utvärderingen, om nya omständigheter har tillkommit. Men utvärderingenmåste först fram för att man skall kunna utröna om omständigheterna verkligenär nya. svarar att regeringen naturligtvisskall pröva de ansökningar som ligger på regeringens bord. Fattas bara annat! Frågan fill regeringen, herr talman, kvarstår emellertid;Anser också att han måste vänta på utvärderingen till 1986innan han kan svara ja på de ansökningar om stöd som regeringen nu har attbehandla? Om det statliga stödet till fristående skolor Jag har i mitt svar påpekat att vi förnärvarande har ansökningar om bidrag från ytterligare ett antal skolor. Jag harvidare påpekat att de ansökningarna kommer att prövas med utgångspunkt i dekriterier som lade fast . Därmed har Per fått svarpå den fråga som han ställde sist. Jag har som ansvarigt statsråd naturligtvis inte någonanledning att stå som svarande för beslut och yttranden i skolöverstyrelsensstyrelse. De ingår i det underlag som jag har att ta ställning till, och jagskall beakta vad som där är sagt. Per säger att socialdemokrater bara vill ge stödtill sådana skolor' som de gillar. Jag råder dem som är nyfikna att se eftervilka skolor som har fått bidrag av regeringen. De skall då få se vilkenspännvidd i verksamhetsformer det är på de skolor som vi gillar. 35PER (); Ett tillkommande råd till nyfikna skullekunna vara att de, efter att regeringen har fattat de beslut som vi nudiskuterar, ser efter vilka skolor som regeringen inte beviljar något stöd.Eller innebär det som statsrådet just sade att det kommer att utgåstöd till de skolor som hittilldags inte har fått stödet trots att de haransökt? Det är flera av de skolor vilkas ansökningar nu ligger på regeringensbord som tillhör den kategori som socialdemokraterna inte alls gillar. Min fråga till skolministern kvarstår. Hansäger att regeringen avser att beakta cirkelbevis. Är detsvaret på de vädjanden som kommer från föräldrar och skolor runt om i landet omen anständig behandling också av deras barns skolgång? Jag sade att yttrandesjälvfallet kommer att beaktas i beredningen. Jag hoppas att Per intemisstycker att vi läser igenom de yttranden som kommer från skolöverstyrelsen.Jag har däremot sagt att beslut kommer att fattas mot bakgrund av de kriteriersom lade fast 1982. 37 PER (); Regeringen skall självfallet läsa vadskolöverstyrelsen skriver. Men om skriver en sak som står ihundraprocentig motsats fill vad har sagt kräver anständighetenfaktiskt att här och medger att han skall avstå från attbeakta de delarna av framställning. Det beskedet har BengtGöransson dess värre inte haft kurage att ge här i kammaren . Överläggningen var härmed avslutad. 9 §Svarpå fråga 1985/86:50 om valmöjligheterna mellan olika skolor inom detoffentliga skolväsendet Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall besvara Per fråga om valmöjligheter inom detoffentliga skolväsendet. Regeringen vill öka möjligheterna att inom den allmännaskolan ge olika skolenheter olika profiler och ta hänsyn till elevers ochföräldrars önskemål när det gäller att välja skola. Denna valfrihetsaspektkommer, med de självklara praktiska begränsningar som finns, att beaktas i allasammanhang där regeringen har att ta ställning till skolfrågor. Ett aktuellt exempel finns i proposition 1985/86:10 om nyskollag, som ligger på bord. Där behandlas frågan omelevernas fördelning på skolenheter. Jag har på den punkten anfört att enligtmin mening de enskildas önskemål bör nämnas som en faktor som kommunerna skallta hänsyn till när eleverna fördelas på skolenheter. Detta är avsett att kommatill uttryck i en föreskrift i skolförordningen. Vad en sådan föreskrift kommeratt innebära rent praktiskt måste givetvis ytterst bli beroende avställningstaganden i den enskilda kommunen. 39 PER (): I den frihetsdebatt som har präglatåtminstone en del av den valrörelse som vi nu har bakom oss har två olikafrihetssynér stått mot varandra. Ä ena sidan har hävdat att det ärden enskildes eget val som skall vara avgörande. Den enskilde skall kunna väljadels mellan olika verksamheter inom det offentligas ram, dels mellanverksamheter i det offentligas regi och verksamheter bedrivna med annanhuvudman. Å andra sidan underströks i den regeringsdeklaration somstatsministern avgav för någon vecka sedan här i.kammaren den inskränktasocialdemokratiska frihetssynen. Valmöjligheterna skulle begränsas till olikaalternativ tillhandahållna av politiker. är emellertid sådana valmöjligheter bättre än ingavalmöjligheter alls; därav min fråga om hur regeringen avsåg att garantera attvalmöjligheter mellan olika offentliga skolor skulle säkerställas. - Eller vardet inte fråga om en garanti? Om det var fråga om en garanti, skulle man med fog kunnaställa följdfrågan; Varför skall man då inte också kunna välja fritt och utanransonering via plånboken mellan skolor i det offentligas regi och friståendeskolor? Av svar framgår emellertid att garantininte var mycket värd. Vad statsministern menade var uppenbarligen - jaguppfattar besked så - att man skulle tillföra en faktor -underförstått en bland flera-, nämligen hänsyn till elevens egna önskemål.Sedan får vi, säger , se vad kommunerna gör på den grunden.Underförstått: Vi får se vad kommunalpolitikerna tänker göra i den delen när deväl skall fatta besluten. Någraytterligare följdfrågor till ; En faktor av hur Om valmöjligheterna mellan olika skolor inom detoffentliga skolväsendet 4, protokoll 1985/86:5-8 Om valmöjligheterna mellan olika skolor inom detoffentliga skolväsendet många?Vilken vikt skall denna faktor ha gentemot de övriga faktorer somkommunalpolitikerna uppenbarligen skall ta hänsyn till? Elevers fördelning på skolenheter är ettexempel på områden där valfriheten för föräldrarna och för eleverna ökas enligtde föreskrifter som vi kommer att föra in i skolförordningen. Det var detbesked som jag gav. Självfallet finns det en rad andra faktorer än elevens egetval som spelar in vid avgörandet av på vilken skolenhet en elev skall placeras.Jag hoppas att Per inser att detta inte kan vara den enda faktorn. Mengenom att också denna faktor nämns i skolförordningen får den faktiskt en sådantyngd att de ansvariga kommunala politikerna måste ta hänsyn till den. 41 PER (); Jag tror inte att många blev klokare av detsvar som nu gav, om han avsåg att svara på frågorna om enfaktor av hur många och om en faktor med vilken tyngd bland de mångafaktorerna. Skall det normalt sett vara elevens val som avgör vilken skola haneller hon skall gå på, eller är det en bedömningsfråga vilken vikt denna aspektskall ha gentemot alla andra skoladministrativa aspekter som jag mycket väl kanföreställa mig att man från kommunalt håll kommer att anföra? Vilken tyngdskall elevens val ha, , när kommunerna gör sin bedömning? Skallnormalt det som eleven tycker vara avgörande? Om Per menar att man iskolförordningen skulle införa regler om procentuell vikt för de olikafaktorerna, måste jag göra honom besviken. Något sådant förslag är jag inteberedd att lämna. Självfallet är det viktigt att ta hänsyn till föräldrarsoch elevers önskemål, men jag kan för min del inte finna det möjligt att sägaatt elever och föräldrar alltid skall ha rätt att välja skola. Det finns juviktiga praktiska begränsningar. Den skola i eller i somalla elever plötsligt skulle välja kanske lokalmässigt inte klarar att ta emotalla dessa elever. Det finns faktiskt en rad praktiska skäl som begränsarfriheten att välja skola. 43 PER (); Jag har inte begärt att skallsäga "alltid". Vad jag däremot begärde var att han skulle ge sitteget och statsministerns frihetstal åtminstone någon trovärdighet genom attsäga "normalt", men inte ens detta klarade han av. Därmed, herr talman, avslöjas inte bara tomheten istatsministerns deklaration här i kammaren för sedan utan också pånytt tomheten i civilminister tal om s. k. förnyelse i denoffentliga verksamheten. Sammanfattningsvis får man enligt socialdemokraternabara välja mellan alternativ som politikerna tillhandahåller och dessutom baraom politikerna vill. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på fråga1985/86:6 om åtgärder mot ungdomens narkotikamissbruk med hänvisning till uppgifter i pressen om ett särskilt fall ställt enfråga som rör åtgärder mot ungdomens narkotikamissbruk. Efterförslag av bl. a. regeringens har ett brett program motnarkotikan genomförts . Så har t. ex.' polis,kriminalvård, tull och socialtjänst fått ökade resurser. Vad gäller fall av dentyp som tar upp vill jag särskilt peka på att straffskalan förringa narkotikabrott har skärpts. Detta innebär bl. a. att polisen vidmisstanke om sådana brott fått möjlighet att använda sig av husrannsakan ochkroppsvisitation. Vid situationer av det slag beskriver harpolisen både rätt och skyldighet att ingripa. möjligheter tillingripanden har också vidgats genom det nya s.k. öppenvårdstvånget. Detär viktigt att sprida information om gällande regler och att främja samarbetetmellan berörda myndigheter. Det pågår också ett intensivt arbete med dessafrågor. a. har regeringens särskilda samordningsorgan för narkotikafrågorinlett en landsomfattande aktion för att förbättra samarbetet mellan polis ochsocialtjänst. Låtmig slutligen, herr talman, få säga att tillgängliga uppgifter klart tyder påatt narkotikamissbruket bland ungdomar minskar. Som jag redovisat slår vi ossdock inte till ro med detta. Påståenden om obehindrad narkotikahandel eller ommyndigheter som är maktlösa eller intar en slapp attityd kan och börtillbakavisas. Omåtgärder mot ungdomens narkotikamissbruk 45 (); Jag tackar statsrådet för svaret, som innehåller en uppräkning av enlång rad åtgärder om vilka vi alla är eniga. Jag menar att dessa åtgärderuppenbarligen inte räcker för att hindra samvetslösa personer av den typ somjag har redovisat i min fråga. Folkpartiethar upprepade gånger krävt att allt bruk av narkotika, som inte är medicinskt,skall vara kriminellt. Först då har samhället talat om vad det anser om knarkandeoch först då får föräldrar, sociala myndigheter och polis det stöd de behöverför att kunna bekämpa samvetslösa personer, som säger till ungdomarna att haschinte är farligare än sprit. artikel i sade sjukvårdsminister debatten egentiigen handlar om en liten fråga av närmast teknisk natur,nämligen var gränsen skall gå för det straffbara området. Jag tror inte attföräldrarna till de utsatta barnen i - som det här var fråga Om - elleri vilket storstadsområde som helst tycker att det är "en liten fråga avteknisk natur". De vill ha samhällets stöd för att rädda sina barn frånundergång. Instämmerjusfitieministern i statsrådet uppfattning att detta är en litenfråga av teknisk natur? Om inte, tänker justitieministern göra någonting åtsaken? Ett klart besked att det är förbjudet att knarka är viktigt för framförallt ungdomar. Ingen enda ung människa skall lockas att pröva Om åtgärder mot vissa terroraktioner narkotikamed argumentet att det i alla fall inte är förbjudet. Detta synsätt har manockså i och , där man har kriminaliserat narkotikabruket. Varförkan vi inte också göra det i ? Det är förbjudet att knarka i . Låtoss komma överens om att föra ut det budskapet, inte minst till våra ungdomar.Det är faktiskt på det sättet att myndigheterna, både polisen ochsocialtjänsten, kan och skall ingripa vid varje typ av bruk av narkotika, ochdet också i de enstaka fall då detta inte är direkt straffbelagt. Låt oss kommaöverens om att det är förbjudet att knarka i . Driv inte en kampanj avmotsatt innebörd! 47 (): Men, justitieministern, varför då inte ilagen säga ifrån att det är förbjudet? Det är ju uppenbarhgen så, att det finnsen lucka i lagen -justitieministern säger själv att det finns fall då det inte ärstraffbelagt. Vi kräver att det i lagen klart och tydligt skall sägas ifrån attdet är förbjudet att knarka. Det finns också andra åtgärder som man skulle kunna vidta;vi menar t. ex. att all narkotikahandel skall vara kriminell. är det inteså - det finns luckor i lagen också på den punkten. Vi anser att samhället börvisa den stadga och den fasthet mot allt narkotikahanterande som det skulleinnebära att i lagen göra det kriminellt. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1985/86:12 om åtgärder mot vissaterroraktioner har mot bakgrund av vissa attentat riktade motisraeliska intressen i framför allt frågat mig om tillräckligaåtgärder vidtagits för att förhindra liknande terroraktioner i . I den mån det finns anledning att misstänka terroraktionerhär i landet är det självklart att polisen agerar för att stoppa sådanaaktioner. Också när det inte finns direkta misstankar om att terrorakfionerförestår har polisen hög beredskap för att hindra sådana aktioner. Enligt vad jag har inhämtat har polisen vidare vidtagit enrad olika åtgärder just för att skydda de intressen som nämns i frågan.Åtgärderna har vidtagits efter diskussion - och i samförstånd - med dem somkänner sig hotade. Mot bakgrund av vad jag harinhämtat ser jag ingen anledning att ifrågasätta att polisensberedskap uppfyller de krav man rimligen kan ställa. 49HÄDAR (); Det är värdefullt att justitieministern pådet sätt han här har angivit ålagt polisen och andra myndigheter att göra vadsom står i deras makt för att förhindra terrordåd i , inte bara motisraeliska utan också mot judiska personers liv ochegendom. Menvad säger då justitieminister ; Bör inte den första försvarslinjen motterrorism i alla dess former, också den som utövas mot judar, judiska synagogoroch annan judisk egendom, gå vid ett uttalat och oreserverat ställningstagandefrån regeringens sida? Har den gjort några sådana uttalandenmed anledning av de i min fråga nämnda terrorakfionerna i eller motövergreppen mot den judiska synagogan i ? Såvittjag vet - jag är mycket tacksam om justitieministern kan korrigera mig på denpunkten - har ingen i regeringen uttalat sig mot dessa dåd. I regeringensFN-deklaration finns i varje fall inte en rad om detta. FN-deklarationen avgavsför övrigt dagen före de kallblodiga morden på tre judar i hamnen i . Minfråga är om justitieministern, som ett väsentiigt led i kampen mot deninternationella terrorismen och därigenom också som ett skydd för judar ochjudisk egendom i , vill medverka fill att regeringen uttalarsitt och regeringens avståndstagande från terroraktioner som dessa närhelst deinträffar. Självfallet tarregeringen i detta och andra sammanhang avstånd från den typen av aktioner. Detär ett mycket bestämt avståndstagande. Anf.51 HÄDAR (): Delar justitieministern också uppfattningen att man bör göra det intebara i kretsen av regeringsmedlemmar, utan att man också bör ge uttryck för detavståndstagandet när man känner att det finns ett behov för det? Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Svar på fråga1985/86:46 om bemanningen på polisstationerna frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att varje kommun ilandet skall tillförsäkras bemanning på befintlig polisstation inomkommungränsen. Reformenav polisväsendet innebär en demokratisering och en decentralisering avbeslutsfattandet inom polisen. Enav de förändringar som genomförs innebär att den lokala polismyndigheten, meddess förtroendevalda styrelse, i fortsättningen själv får besluta var ipolisdistriktet det skall finnas poliser stationerade. Det innebär attpolisstyrelserna med utgångspunkt i de lokala behoven kan behålla nuvarandestationeringar oförändrade eller besluta om fler eller färrestationerings-orter än . Detta är ett viktigt led i strävandena attdemokratisera och decentralisera beslutsfattandet inom polisen. Om bemanningen på polisstationerna Den ordning som jag nu har beskrivit har beslutats avriksdagen i politisk enighet. 53 (): Jag tackar justitieministern för svaret påmin fråga. Jag vill ge ett exempel på vad polisreformen kan innebära. Regeringen - - beslöt iseptember att stationeringsorterna i fr. o. m. den 1november 1985 skall vara , och . Om andrastationeringsorter i distriktet beslutar den lokala polismyndigheten. Minhemkommun har då fått beskedet att man avser att dra in den polisbemanningsom nu finns, dvs. dra in såsom stationeringsort. När justitieministern gav sina direktiv om vissa stationeringsorterinom polisdistriktet, borde de ha följts av ungefär följande uttalande: Dockfår ingen kommun inom polisdistriktet bli helt utan polis stationerad inomkommunen. Jag förmodar att detta är vad justitieministern har tänktsig, när han så kategoriskt har förnekat att regeringens beslut kan innebäraindragningar av stationeringsorter. Jag citerar ur nr 8-9:"Regeringens beslut hotar inte en enda av polisens stationeringar.Ambitionen är tvärtom att minska avståndet mellan polisen ochallmänheten." Så har justitieministern svarat i en fidningsdebatt, somuppstod med Svenska Dagbladets hjälp. Det talades om att 90 polisstationerskulle läggas ner. Hur tänker sig justitieministern agera för att t. ex.polismyndigheten i skall leva upp till det som justitieministernfaktiskt har sagt i denna tidningsartikel om att man skall försöka ökakontakten mellan polismyndigheten och kommunmedborgarna? Det kan man ju integöra genom att dra in stationeringsorter. Jag kommer i överensstämmelse med statsmakternas beslutinte att agera. Statsmakternas beslut innebär ju att beslutanderätten i dessafrågor är decentraliserad till polisstyrelsen. 55 (): I sina direktiv sägerjustitieministern att polis skall finnas -ganska självklart, eller hur? - iLinköping, Kisa och . Men i sina vidare direkfiv säger han ingenting.Det är faktiskt rimligt att varje kommun i landet tillförsäkras en polisstationerad i orten. Jag kan ge andra exempel på att myndigheter bör finnas ivarje kommun. Det borde gälla även polismyndigheten. Inte minst i ett läge dåman vill öka kontakten mellan polismyndigheten och allmänheten är det ganskaväsentligt att man tillgodoser behovet av polis på nära håll. Överläggningenvar härmed avslutad. 13 §Svar på fråga 1985/86:51 om rutinerna vid polisens omhändertagande avasylsökande har frågat statsrådet om honavser att vidta några initiativ för att undvika ett upprepande av den händelsesom inträffade när polismyndigheten i omhändertog en invandrare. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Enligt vad jag har inhämtat har en utredning påbörjatsunder ledning av länspolismästaren vid polismyndigheten iStockholm. Utredningen syftar till att klarlägga vad som hände vid detaktuella tillfället. Innan resultatet av denna utredning föreligger, saknasunderlag för att bedöma om särskilda åtgärder behövs. 57 (): Jag tackar justitieministern för svaret, somvar mycket svävande. Händelsen i , där en asylsökande som tillfälligt hadetillsynsansvaret för två barn omhändertogs av polisen, har väckt berättigaduppmärksamhet och upprört många människor. Vid tillfället blev de två barnenlämnade ensamma utan tillsyn . Det inträffade är mycket allvarligt.Den viktigaste slutsatsen vi har att dra är att det aldrig får hända igen. Jagär därför glad att invandrarministern så klart har tagit avstånd från vad sominträffat och deklarerat att rätten att få tillgång till tolk inte fåråsidosättas. har drivit kravet att asylsökanderedan vid sin ankomst till skall ha rätt till tolk och rätt tilljuridisk hjälp. Rättssäkerheten för flyktingarnafår inte urholkas, även om trycket mot våra gränser ökar. De flesta av oss är säkert överens om att händelser av detslag som inträffat i inte får upprepas. Men vilka garantier kanstatsrådet ge för att så inte sker? Vi har inte tid att vänta på någon utredning. Det som intefår hända har hänt, och då måste något vara fel. Garantier måste ges, och detkan inte vara så märkvärdigt att tala om att tolk ovillkorligen skall finnastill hands i sådana här fall. Om rutinerna vid polisens omhändertagande av asylsökande Varken eller jag vet vad som egentligenhände i och skall inte heller diskutera det här i kammaren. Men jag ärangelägen att i det här sammanhanget säga att självklart skall den som berövassin frihet och inte kan kommunicera på svenska språket få en folk. 59 (); Jag är tacksam för det sista beskedet. Vi vetgivetvis inte exakt vad som har hänt, men vi vet att tolk inte fanns till handsoch att två barn - det äldsta var , tror jag - fick vara ensamma i fleradygn. Om åtgärder med anledning av spridningen av sjukdomenaids i skrämmandeatt sådant kunnat hända i vårt svenska samhälle, och jag vill ha garantier avjustitieministern för att händelsen inte upprepas. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på fråga 1985/86:7 om åtgärder med anledning avspridningen av sjukdomen aids i har frågat mig vilkainitiativ jag avser vidta för att uppmärksamma och bekämpa problemen med aidsutbredning i och vad som görs för att informera och skydda de svenskabiståndsarbetarna i . Såvitt man vet är sjukdomen mindre spridd i vårabiståndsländer än i . Det viktigaste är en fortsattkartläggning av förekomst och smittspridning. Om länderna i fråga önskar svenskhjälp i kampen mot aids, är vi självfallet beredda att pröva detta i positivanda. På det multilaterala området arbetar främstVärldshälsoorganisationen (WHO) med att samla och sprida information om aids.SIDA och SAREC har kontakter såväl med WHO som med svensk expertis på området.SAREC, det svenska forskningsorganet på biståndsområdet, överväger nu bidrag omca 1 milj. kr. för fortsatt kartläggning av aids utbredning. WHO har också vänt sig till statensbakteriologiska laboratorium med en förfrågan om laboratoriet kan medverka närdet gäller att klarlägga och bekämpa förekomsten av aids i . SBL ärberett att åtaga sig uppdraget under förutsättning att man kan tillförassärskilda medel för denna uppgift, t. ex. över biståndsanslaget, en fråga somännu inte prövats, eftersom framställningen kom in i går. De svenska biståndsarbetare och tjänstemän som reser tillAfrika löper en obetydlig risk att drabbas av aids om de följer SIDA;smedicinska rekommendationer.