prot · G909145 · 1985-12-31 00:00:00 — Detta förslag grundarsig på ett underlag i vilket man inventerar vilka investeringar som behövergöras på denna sträcka. Såvitt jag kan förstå motsvarar delarna söder omUddevalla ungefär de standardkrav som talade om, dvs, sträckningennorrut, från till , där de största bristerna finns i frågaom kvalitet för att man skall kunna hälla hastigheterna, SJ får lägga fram ettförslag med en bedömning av hur dessa frågor skall kunna lösas, 1 och för siginnebär riksdagsbeslutet frän 1979 om trafikpolitiken i detta avseende att mananser att man skall ha en standard som tål hastigheter . Detta krav är inte oberättigat. Vi får emellertid avvakta. kommervi att ha ett underlag så att vi kan föra mer konkreta diskussioner. Prot.1985/86:145 Med anledning av vad sade om miljöfrågorna,där vi inte är oense, vill jag påpeka att denprioritering som man Om järn vägstrafiken på myckettydligt har gjort i , i varje fall i och Stenungsundskommuner, handlar inte om järnvägar utan om motorvägar. 45 (); Jag är medveten om att ScanLink finns med idiskussionen beträffande motorvägen till , Jag avlyssnade enredogörelse från företrädare för ScanLink för . Då framhöllman mycket kraftigt att utbyggnad och upprustning av järnvägstrafiken till Oslovar mycket angelägen. Den fara som jag ser i denna diskussion och i denproblematik vi står inför är att järnvägen kommer efter när det gällerupprustningen och inte kan konkurrera med landsvägstrafiken. Det vore mycketolyckligt just ur de synpunkter som jag har framhållit, inte minst urmiljösynpunkt. Jag upprepar vad jag sade tidigare, nämligen att jag tror attdet är nödvändigt att ta mycket bestämda steg, eftersom miljöfrågan är såoerhört aktuell. Detta handlar också om skador. Vi har då sagt att enupprustning av vägen är nödvändig, eftersom denna väg har mångapersonskador. Beträffande frågan om trafiken söder om vill jagsäga att det trots allt är klart att förhållandena är värst norr om , Punktligheten i fråga om ankomst till är ocksåmycket dålig. Så får det inte vara. I en skrift från SJ står det attdet som är viktigt för att järnvägstrafiken skall gå bra och anlitas avmänniskorna är punktlighet, god personlig service, rena vagnar och jämnvagnstandard. Detta kan man anse vara önskvärt i fråga om liksom ifråga om alla andra sträckor. Men just frågan om punktlighet är mycket viktig,och man har dessutom inte punktlighet pä bandelen söder om heller. 46KENTH SKÅRVIK (fp): Av de saker som senastframhöll är det nog bara renligheten som finns på den här bandelen. Med tanke på det som kommunikationsminister tidigare om uppvaktningarna från kommunerna ärdet helt klart att deras intresse har inriktats på motorvägen.Men genom att både socialdemokraterna och vi i den borgerliga gruppen harbesökt kommun vet vi hur hårt man därifrån har tryckt på att det ärviktigt att järnvägen håller en god standard. Man har speciellt pekat på denmycket dåliga tidhållningen. Det är bra att det pågår en utredning. Jag hoppas att denskall ge resultat och att vi sedan skall få ett konkret förslag, så att vi kanfå en upprustning av denna bana. Vi tolv riksdagsledamöter från är mycket eniga idenna fråga, och vi lovar att vi med jämna mellanrum skall påminnakommunikationsministern om den dåliga standarden på banan. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellationerna 1985/86:185 och 211 omalkoholpolitiken har frågat mig hurregeringen ämnar fullfölja beslut om en minskad alkoholkonsumtionfram , har frågat mig vilka åtgärder regeringenavser vidta för att motverka tendenserna till sfigande alkoholkonsumtion, omregeringen är beredd att sätta upp ett preciserat delmål för sänkningen av dentotala alkoholkonsumtionen, om regeringen är beredd att skyndsamt se över dealkoholpolitiska medlen och skärpa de åtgärder som visat sig effektiva samt omregeringen anser att priset på alkohol åtminstone måste följa den allmännaprisutvecklingen. Jagbesvarar båda interpellationerna i ett sammanhang. Målsättningen för alkoholpolitiken är attminska den totala alkoholkonsumtionen så att skadeverkningar och missbruk avalkohol kan minskas. Den förda alkoholpolitiken har också varit lyckosam dåkonsumtionen enligt försäljningsstatisfiken minskat med sedan1970-talets mitt. Tyvärr tycks konsumtionsminskningen nu ha bromsats upp.Socialstyrelsens försäljningsstatistik för visar att konsumtionen harökat något jämfört med . Den totala ökningen var mellan debåda åren, till 100-procentig alkohol per invånare . Den kraftigt ökade försäljningen av öl klass II har bidragit mest till den totalaökningen, Ölförsäljningen ökade mellan och med ,Systembolagets försäljning pekar mot en fortsattökning av den totala konsumtionen. Resultat från bl, a, ochSIFO:s undersökningar talar dessutom för att situationen i ungdomsgruppernatyvärr också försämras. Den här utvecklingen innebär självfallet att vi måsteintensifiera våra ansträngningar för att målsättningen om en ytterligareminskning av alkoholkonsumtionen skall kunna uppnås. Med anledning av IngemarEliassons interpellation vill jag påpeka att regeringen och ipraktiken redan har ställt sig bakom ett delmål för den framtida konsumtionsminskningen,I den av godkända propositionen (prop, 1984/85:181, SoU 28, rskr.400) om utvecklingslinjer för hälso- och sjukvården , m, m, har jag uttalatatt det är en angelägen målsättning att den svenska alkoholkonsumtionenreduceras med fram . Det betyder att vi, somfillägg till den minskning med 100-procentig alkohol per invånare som skett , skall minska konsumtionen medytterligare . Det är detsamma som engenomsnittlig minskning med . De åtgärder vi behöver vidta för att åstadkomma en sådanminskning bör enligt min uppfattning rymmas inom ramen årsalkoholpolitiska beslut. Det är således fråga om att gå vidare med förebyggandeverksamhet i form av socialpolitiska insatser i vid mening, information ochupplysning om alkohol och andra droger och en satsning på alternativa drogfriafritidsverksamheter. Folkrörelserna och föreningslivet spelar en ovärderligroll i det Vi måste konsekvent tillämpa vårt regelsystem på alkoholens område föratt begränsa tillgängligheten. Vi skall självfallet dessutom begränsatillgängligheten genom höga priser på alkohol och med dryckesskatten se tillatt priserna på alkoholdrycker i huvudsak följer konsumentprisutvecklingen iövrigt. Dessutom måste vi fortsätta att med vård och behandling hjälpa dem somhar etablerat ett alkoholberoende. Det krävs således en mångfald av insatser på olika områdenför att äter nå fram till en konsumtionsminskning. Enligt min uppfattning gårdet inte att på ett enkelt sätt peka ut vissa instrument som mer värdefulla ochmer effektiva än andra. Ett område som framstår som särskilt viktigt äropinionsbildningen på alkoholområdet. Det omfattande arbete som bedrivits avmånga olika myndigheter och organisationer harsäkert varit av avgörande betydelse för konsumtionsminskningen ,båda rikskampanjer innebar en förstärkningav det arbetet. Det har gått kampanjerna genomfördes,och jag har tagit upp en diskussion i det alkohol- och narkotikapolitiska rådetom behovet av en ny central insats. Rådet, som inrättades den 1 juli förra åretoch vars ledamöter består av representanter för organisationer som arbetar meddrogfrågor, har uttryckt intresse för detta. Man har påpekat att engagemangeti alkoholfrågorna har svalnat på sina håll och att det behövs nya idéer och nystimulans. Alkoholfrågan bör åter lyftas fram i blickpunkten, Dettabör ske genom en ny statlig samordnande insats för det opinionsbildande arbetetpå alkoholområdet. Arbetet bör ta särskilt sikte på en minskadalkoholkonsumtion i ungdomsgrupperna och till en höjd debutålder. För attåstadkomma detta är det viktigt att de insatser som görs inte ensidigt inriktasmot ungdomar utan också mot föräldrar, lärare, fritidsledare och andra vuxna iungdomarnas närhet, Samfidigt är det viktigt att arbetet kan bidra till en ökadförståelse för det regelsystem som den svenska alkoholpolifiken innehåller. Enviktig faktor är också att öka förståelsen för personer som har alkoholproblemoch att stimulera människor att stödja och hjälpa anhöriga, vänner och arbetskamratersom har sådana problem. Jag kommer att fortsätta diskussionerna i det akohol- om hur arbetet bör läggas upp och räknar med att detkan komma i gång . 48KARIN (): Jag ber att få tacka socialministern för svaret på min fråga. Jag tycker mig kunna utläsa en lätt förvåning frånsocialministerns sida när det gäller den förändrade konsumtionen av alkohol.Tydligen fanns det inte någon beredskap på departementet med anledning av attdet pågick en förändring i samhället, en förändring som tyder på att det avriksdagen fastställda målet, en konsumtionsminskning, inte skulle vara möjligatt nå av egen kraft. Den framtida hälsopolitiken kräver för att ge ett lyckatresultat att alkoholkonsumtionen sänks. För att man skall kunna nå måleterfordras en läng radav insatser som inte är begränsade bara till det medicinska området Prot.1985/86:145 utan som omfattar de flesta samhällssektorer, Antalet skolungdomar som säger sig vara helnyktra harsjunkit . Detta borde vara en omöjlighet, eftersom den lägstainköpsåldern på systemet är och då inköp av öl får ske först . Detta tyder på att en stor del av distributionen till ungdomarna skergenom langning, Ölkonsumtionen har ökat dramatiskt. När det gäller den stora andel som snabbvin utgör kannämnas att ungdomarna själva har möjlighet att tillverka snabbvinet. Det finnsinte tillräckliga restriktioner som skyddar våra barn och ungdomar från attköpa snabbvinssatser, och det saknas vilja att klara denna situation. Denalltmer utbredda reklamen för alkohol återfinns i tidningar som vi bl, a, serpå hotellrum, tidningar som sänds till många som inte fillhör den bransch somde är avsedda för. Glorifieringen av vindrickandet genom massmedia är ocksåorsak till att mänga har blivit missbrukare - utan vård eller med ettmycket dåligt omhändertagande. Försäljningen av öl även pä har uppenbarligenbidragit till ungdomarnas ökade konsumtion. Även de tillstånd till öl- ochvinservering som förekommer på sportorter har en effekt på konsumtionsmönstretsom vi vet kommer att ge medicinska skador längre fram. Antalet missbrukande kvinnor fortsätter att öka. Orsakernaär naturhgtvis många. Bruk och seder, yrkeskarriärer och vantrivsel, problemoch stress kan vara bakomliggande orsaker. Glädjande nog kan man konstatera attantalet barn som föds av missbrukande mödrar har sjunkit, så att bara ca 100barn med sådana skador har kunnat noteras . Detta är resultatetav en massiv informationskampanj, dels genom sjukvårdens försorg, dels genomSystembolagets information som direkt riktats till kvinnor. Där har man på ettsakligt sätt redovisat fostrets utsatthet för även en låg alkoholkonsumtion.Att man på mödravårdscentralerna tar upp frågeställningar rörandealkoholkonsumtionen har även bidragit till detta resultat. sedanuppskattades antalet alkoholskadade barn till ca 400, Det finns all anledningatt arbeta för att ytteriigare sänka denna sjunkande trend. Prisinstrumentet förmodas ha en avgörande betydelse förkonsumtionsmönstret. Just alkoholvaror har inte under de senaste årenprisjusterats. Skälet har varit att sådana justeringar skulle höjainflationstakten, och det kan väl vara tacknämligt. Men därmed släpper manockså det alkoholpolitiska instrument som priset dock är och som det rättehgenskall användas till. Varför inte ta bort sambandet mellan alkoholpriset ochkonsumentprisindex? Det skulle också visa att regeringen har enalkoholpolitisk vilja. Det finns vissa antydningar i socialministerns svar, meningen antydan till ett sådant beslut. Jag har här pekat på en del av de problem som man kanberöra när alkoholpolitiken diskuteras. rör vi oss dock på något osäker mark. Våra uppfattningar färgas också av vår grundsyn på alkohol. Bruket och missbruket tar inte tillräcklig hänsyn till varandra. Normalbrukaren har svårt att inse att restriktioner är nödvändiga, och missbrukaren skulle med restriktioner kunna få hjälp och stöd att komma ur sitt missbruk. Prot.1985/86:145 Kravet på en forskning, knuten till en inköpsbegränsning,har stöd av ett stort antal läkare. De möter juproblemen i sin dagliga gärning. kännerockså de praktiska verkningarna ay missbruket. Trafikolyckor, båtolyckor,misshandel och slagsmål är till största delen orsakade av alkoholbruk, Isjukvården vårdas allt fler pä grund av de skador alkoholen orsakat. Listankunde göras läng när det gäller sambandet mellan alkohol och samhälletspåtvingade insatser. Har vi råd att lägga ut mera pengar för att mildraeffekterna av ett bruk som så ofta leder fill missbruk? Systembolaget harålagts ett samhällsansvar, medan Vin- & Spritcentralens främsta uppgift äratt öka försäljningen. Samhället får bekosta effekterna av den ökadeförsäljningen. Regeringen måste med kraft förändra denna oroandekonsumtionsökning. Nog är det bra med socialministerns vilja tillinformationskampanjer, men här behövs bredare insatser - prisjusteringar,utskänkningsbegränsningar, forskning, en bättre vård - och en klart uttaladvilja från regeringens sida att komma till.rätta med alkoholproblemen för attnå det uppsatta målet. Det är den inställningen jag saknar i socialministernssvar. 49 (): Jag ber att få tacka socialministern försvaret. Jag tycker att det är ett i huvudsak bra svar, främst därför attsocialministern tar de senaste veckornas rapporter om en ökning avalkoholkonsumtionen på allvar. Det finns, såvitt jag kan se, inte ett spår avbortförklaring i svaret, även om man väl kan säga att statistiken på sina hållär litet darrig. Vi kan i alla fall konstatera att konsumtionen var högreför 1985 än , och det verkar som om den trenden skulle hålla i sig.Därmed har de senaste sex sju årens gynnsamma utveckling brutits. Vi vet attden uteblivna sänkningen av alkoholkonsumfionen i sinom tid kommer att ledatill en ökning av antalet alkoholrelaterade skador och dödsfall. Det är alltsåi ordets mest mänskliga mening tragiskt att den nedåtgående trenden harbrutits. Särskilt allvarligt tycker jag det är med de senasterapporternas redovisning av ungdomarnas attityder. Den visar att andelenungdomar som druckit alkoholdrycker har ökat och att man dricker mervid varje fillfälle. Och antalet storkonsumenter har ökat. Det utgör också etttrendbrott i förhållande till vad som varit gällande . Jag harmot den här bakgrunden ställt fyra frågor fill socialministern. Den första rör frågan om regeringen aktivt vill motverkadessa tendenser. På den frågan har socialministern svarat ja. Det ärnaturligtvis glädjande. Särskilt glädjande är det att hon nu aviserar särskildatag för att påverka ungdomarnas attityder. Den andra frågan rör nyttan av att sätta upp delmål föratt få ner alkoholkonsumtionen. Det är en gammal tanke som tagit upp i flera motioner och för övrigt också drivit. Lika regelbun det som jag har tagit upp tanken, lika regelbundet har den avvisats här i . har den ändå fått gehör mera som en biprodukt till WHO;s program. Det är naturligtvis bra att vi kommit därhän. Det är ett ambitiöst mål att fram få ner konsumtionen , All erfarenhet visar 40 att arbetet blir effektivare om mansätter upp ett delmål som är ambitiöst men återstår att se om regeringen och riksdagsmajoriteten är PrQt. 1985/86:145 beredda att besluta om de resurser och anvisa de medel samt vidta andra 20maj 1986 åtgärder som behövs för att uppnå detta mål. ~ T~ 7. Dentredje frågan gäller huruvida regeringen är beredd att försöka sortera fram demedel som visat sig vara mest effektiva i alkoholpolitiken. Där är svaret merasvävande. Det är naturligtvis osäkert vad som lett fram till den sjunkandekonsumtion som vi kunde notera fram t, o, m, , Men att det finns ettsamband mellan denna utveckling och alkoholpolitik är klart. Det bordevara angeläget att försöka att så långt det går ta reda på vilka av inslagen ialkoholpolitiken som har varit mest effektiva när det gäller att påverkamänniskornas beteende. Socialministern säger att värdet ligger i en mångfald avmedel. Det är naturligtvis sant. Men det är också så att vissa inslag äreffektivare än andra. Det erkänner också socialministern indirekt genom att honi svaret börjar tala om nyttan av särskilda kampanjer och riktad information.Det faktum att särskilda kampanjer riktade mot t, ex, ungdomarnas beteende haruteblivit kan vara en förklaring till de förändringar som vi nuser. Jag hoppas att man i alkohol- och narkotikarådet snabbt diskuterar sigfram till förslag om en kampanj av det här slaget. Jag vill erinra om att i en motion som nuligger för behandling har föreslagit att 5 extra miljoner skall avsättas förden typen av åtgärder. Det vore fint om vi kunde bli överens om det iriksdagen. Min fjärde fråga gäller priset på alkohol ochalkoholbeskattningen. Den har intagit en särroll i arsenalen avalkoholpolitiska åtgärder. Det har visat sig finnas ett klart samband mellantotalkonsumtionen och priset pä alkohol. Med sjunkande pris i förhållande tillövrig prisnivå stiger konsumtionen och omvänt. har inte alkoholbeskattningenhöjts , har prisnivån stigit med dryga ,medan alkoholpriserna har stigit med , Relativpriserna har alltsåsjunkit. Detta utgör en förklarande faktor dä det gäller konsumtionsökningen.De flesta hade väntat sig att regeringen skulle lägga fram ett förslag tillhöjd alkoholbeskattning. Det har uteblivit. Skälet lär vara att man är rädd föratt passera vissa magiska tal i avtalen på arbetsmarknaden. Jag skulle därför vilja fråga socialministern omregeringen är beredd att föra sådana samtal med parterna på arbetsmarknaden kan exkludera höjningen av spritpriserna i de klausuler som styr avtalen, 50 (); Det var meningen att ordföranden i densocialdemokratiska nykterhetsgruppen, , skulle ha deltagit i denhär debatten, men eftersom han inte är här skall jag säga några ord. Tillsammans med några riksdagskamrater har jag varit påSvenska läkaresällskapets fortbildningskurs i i alkoholfrågor - NilsCarlshamre och jag var faktiskt där , . Där utgavs en boksom heter Problemet alkohol. Den är faktiskt en väldig kunskapskälla, som manbör ta del av om man sysslar med sådana problem. Det är alldeles klart att läkarna är ängsliga förutvecklingen. Jag tror att seminariet mer än någonting annat underströk att alkoholproblemet faktiskt 41 är etthälsovårdsproblem och att det framför allt gäller att vidta förebyggandeåtgärder, så att alkoholskadorna minskas. Det är ju fråga om stora medicinskakostnader. Jag var mycket nyfiken på vad lektorn vidföretagsekonomiska institutionen här i , , skulle sägaom de samhälleliga kostnaderna. Han har hållit på med denna forskning ganskalänge. Till oss sade han att det är fråga om kostnader mellan 70 och 80miljarder . Det är alltså väldiga kostnader alkoholbruket,alkoholmissbruket, ja, alkoholkonsumtionen över huvud taget, förorsakar. Tilldetta skall man naturligtvis lägga vad det kostar den enskilde och hur svårtdet är för de människor som råkar ut för alkoholism. Jag har också begärt ordet för att säga någonting omprispolitiken. Forskningen är entydig på den punkten att alkoholpriset är ettviktigt instrument för att bringa ned kostnaderna - eller rättare sagt, herrtalman, prisrelationen till andra konsumtionsvaror. Skall man lägga litet grumsi bägaren i fråga om den minskning som skett - som vialla hälsar med tillfredsställelse - så tror jag faktiskt också att den sänkningav levnadsstandarden som skedde påverkade denna nedgång. Detvar alltså inte bara den medvetna alkoholpolitiken som fördes som gav resultatutan också den omedvetna. Min konklusion är att om vi framöver kan behålla ochöka levnadsstandarden så blir prisinstrumentet ännu viktigare att använda. Manmåste föra en ganska tuff alkoholpolitik för att klara det delmål som riksdagenhar fastställt och som socialministern påminde om i sitt interpellationssvar. Priset och beskattningen medför emellertid ett problem isig, genom inverkan på konsumentprisindex. Jag tror ändå, socialministern, attregeringen på allvar måste pröva om man kan lägga dem utanför index. Omresultatet är att vi inte kan komma fram på den här vägen på grund av att det utlöserreaktioner när det gäller löneförhandlingarna och att detta så att säga liggeri vägen för en aktiv alkoholpolitik, får man faktiskt försöka komma runt detproblemet. Jag tror man skulle kunna göra det, eftersom det trots allt är enumbärlig vara. Socialministern betonade också andra saker i sittinterpellationssvar, och jag är beredd att med grova streck stryka under dem, ilikhet med vad gjorde. Till slut vill jag bara säga att det har väckts åtskilligamotioner om alkoholpolitik - nu övergår jag till att vara vice ordförande isocialutskottet. Utskottet har just beslutat att behandla dem underhösten, . Då skall vi verkligen ta den här frågan pädjupaste allvar och lägga ned stort arbete på det betänkande som då skallkomma. Vi kommer alltså tillbaka, herr talman, till alkoholpolitiken fram påhösten. Till slut en liten fråga eller uppmaning till folkpartiet.Jag tror att det vore bra om vi kunde vara överens om delmålet och inteannonsera om en sänkning under . Vi bör allihop sluta upp kringmålet eller fram , 51NILS CARLSHAMRE (m); Prot. Det är inte mycket av det som sagts idebatten som jag inte kunde ha sagt själv - enigheten ärnästan bedövande. Men jag är ändå litet oroad över den alkoholpolitiskadebatten i just . Även jag deltog i de i . Detmest slående var den nästan totala enigheten kring en endaalkoholpolitisk princip, den s. k. totalkonsumtionsteorin - det går väl om vifår ner totalkonsumtionen, men det går illa om den stiger. Självfallet häller även jag med om att detta är ett långtstycke på vägen, men jag är som jag sade litet oroad. För tio sedanvar enigheten nästan lika totat i landet om den s. k. symptomteorin. Då beroddealkoholism på nästan vad som helst utom på alkohol. När jag vid något tillfällesade i att det trots allt egentligen finns en enda orsak tillalkoholism och att den orsaken är alkohol, var det nästan som att svära ikyrkan. Så fick man inte tycka, utan allt berodde på allsköns omständigheter isamhället: svårigheter, missanpassning och allt annat. Det rådde en väldig enighet om detta, är det nästaningen som torgför den principen, I stället har man samlats omtotalkonsumtionsidén, att det är totalkonsumtionen i landet som är heltavgörande. Självfallet är totalkonsumtionen viktig, men är den verkligen såavgörande? Det är helt klart att man kan se en samvariation mellanskador och totalkonsumtion, framför allt när totalkonsumtionen stiger. Därförär det oroande om kurvan nu vänder uppåt igen och särskilt gör det blandungdomen. Men jag är inte övertygad om att samvariationen är lika klar i ennedåtgående trend. Jag tror - men jag är medveten om att detta är enamatörmässig bedömning - att vi börjar skönja att när det gäller det man kankalla medicinska skador i strikt bemärkelse, då håller teorin. De alkoholbetingadesjukdomarna tycks faktiskt avta resp, tillväxa i stort sett i takt medtotalkonsumtionen, I något fall när det gäller levercirros är sambandet såelegant att man nästan undrar om det kan vara sant - så fullständigt korrekt äröverensstämmelsen. Men när det gäller de sociala skadorna känner jag mig intelika övertygad. Den totala utslagningen i samhället är inte mindre än denvar före den aktningsvärda hedgången i totalkonsumtionen - den är snararevärre. De helt utslagna, de bostadslösa, de som är helt utanför, de är intefärre utan fler. Och de finns på platser där de inte ens hade anats för tio årsedan. Detta var en gång i allt väsentligt en storstadsföreteelse, finnsden över hela landet. Det vore inte konstigt om de sociala skadorna är svårareatt påverka med totalkonsumtionen. Man skulle kunna tänka sig att de mycket måttliga konsumenterna ökade sin konsumtion en aning. Om de som dricker ett par glas vin plötsligt skulle dricka ett par glas vin två gånger imånaden i stället, skulle detta knappast ha någon alkoholpolitisk, knappast någon medicinsk, absolut ingen social innebörd.