prot · G909149 · 1985-12-31 00:00:00 — 47, 50 och 69 i arbetsmarknadsutskottets betänkande. 148HANS i (vpk): 1 propositionen nämns sex län sornBergslagen sträcker sig över, men egentligen kunde man diskutera om inte ocksånågra kommuner i hör dit, eftersom även de är berörda av deproblem sorn är Bergslagens problem. Jag tänker pä och Eskilstuna.Jag skall dock avgränsa min diskussion till att gälla de sex regioner somnämns, och de är , , , och delar avGävleborg samt Norduppland. Jag tror att man kan säga att det finns å ena sidanregionala problem, beroende på att Bergslagslänen i sin helhet trängs tillbakai jämförelse med heta regioner som och de övrigauniversitetsområdena. Men det finns å andra sidan också inomregionala problem,som mest berör de allra minsta orterna, bruksorterna och enindustriorterna iBergslagen. De större tätorterna med mera utvecklat näringsliv,utbildningsmöjligheter osv. klarar sig något bättre. Denna beskrivning av den pågående utvecklingen kannaturligtvis inte tjäna som underlag för någon analys av vilka åtgärder som ärnödvändiga. men jagtyckeratt det är viktigt, om man vill ha någon grund för en politik för Prot. 1985/86:149 Bergslagen, att man lyfter blicken ett stycke över denkommunkamp sorn utbryter mellan kommuner i krisområdet,vilka bjuder över varandra för att få ny sysselsättning. Jag kan, bara som en parentes, nämna att t. o. m. pägemensamma möten där företrädare för Bergslagskommunerna försöker diskuterasina problem förekommer det att man bjuder över varandra och försöker att fåtransporter att gå andra vägar, att få en viss hamn utnyttjad i stället för enannan, osv. Arbetet med att lura varandra på jobb är alltså i full gång även päsådana möten. Vi har också i sett att man utnyttjarlokaliseringsstöd för att flytta jobb frän en kriskommun till en annan.Visserligen har man i efterhand stött på patrull och blivit dömd att betala tillbakapengar, men då är industrin redan flyttad och jobben förlorade. Det pågår mängasamvetslösa försök att utnyttja kommuner i kris, att spela ut dem mot varandraoch att dra största möjliga nytta av krisen som man lever i den. Det skulle vara intressant att göra en genomgång av hurmånga bubblor som blåsts upp och spruckit. Hur har inte kommunalaföreträdare uttalat att det skall bli nya jobb i samband med att företagarestartat en verksamhet med ett litet antal anställda. Företagaren kan i sådanafall utlova att det skall bli mångdubbelt flera, men när året är tillända är det i stället nedläggning på gång. Många kommunalrådsdrömmar har gått ikras under den här krisperioden. Vilka är då grundorsakerna till Bergslagskrisen? Orsakernastår ytterst att finna i den kapitalistiska ekonomins inneboende drivkrafter,där strävan till vinstmaximering utan social hänsyn, monopolisering,sammanslagningar, stordrift och effektiviseringar härskar. I nästa steg - den fassom vi nu i vår ekonomi börjar komma in i - kommer en ytterligarespecialisering och internationalisering av produktionen på övernationell basis.Om kläms i de stora internationella sammanhangen, kläms naturligtvis deutsatta regionerna i det utsatta ännu mera. Det ligger i sakens natur.Därför är Bergslagen ett problem. I Bergslagens historia finns det många exempel på kriseroch förändringar i samband med produktivkrafternas utveckling, som naturligtvisär helt nyttig och nödvändig. Vid mängder av gruvor har driften upphört, hyttorhar lagts ned till förmån för större och effektivare produktion och ny teknikhar, naturligtvis, ersatt äldre teknik. Men det finns också exempel påmotsatsen, då man ökat förädlingen av råvaran och tagit hem arbetstillfällenmed ökad sysselsättning som följd. När hamrarna byggdes upp efter vattendragensom löper från Bergslagens inre och ner mot exporthamnarna vid ochHjälmaren skapades många nya jobb, som togs frän det tidigare förädlingsledeti utlandet. Det finna anledning att se litet grand på den historiskautvecklingen för att finna lösningen på dagens problem. Det är sällan som någotsom man tycker sig ha kommit på som något helt nytt verkligen också är det. Detbrukar finnas paralleller i den historiska utvecklingen. Vad som hänt , då den nya faseni stålkrisen brutit fram och drabbat Bergslagen så hårt, är att storfinansen med statens hjälp och ekonomiska bistånd har kunnat lägga ned produktion utan att 153 Prot.1985/86:149 skapa ersättningsarbetstillfällen. Stat och storfinans går junu enligt de nya ZZma.] 1986 ekonomisk-politiska strategiernahand i hand för att segra i den internatio- Reeoalnolitiken nella exporttävlan som harblivitregeringens ledande tema. En sådan politik, där bistånd och efterskänker lån i samband med att verksamheter läggs ner, harbeskrivits som insatser för Bergslagen, trots att den endast medförtcentraliseringar, ägarförändringar i den kapitalistiska maktkampen ochförlorade arbetstillfällen. Vad som också är nytt är att den offentliga sektorn integes möjlighet att utvecklas så som den borde för att kunna suga upp arbetskraftsom ställts utanför industrin. Det har den i stor utsträckning kunnat göratidigare, men är det högsta ekonomiska visdom att begränsa tillväxten i dengemensamma sektorn, trots att den har mängder av nyttiga funktioner som måsteutvecklas. Detta bör man komma ihåg när man diskuterar den gemensammasektorn. Just i Bergslagen är nämligen denna mindre utvecklad äni landet i övrigt. Om man som jämförelsetal targenomsnittet i landet, kan man konstatera att den gemensamma sektorn iBergslagslänen inte är lika stor som på andra håll. Både borgerliga och socialdemokratiska regeringar har,kanske mot bättre vetande, förklarat för allmogen att storfinansen skall tasitt ekonomiska och sociala ansvar, vilket den som bekant inte har gjort. Någratvingande medel från regeringens sida har inte använts, utan regeringen harundan för undan övergått till s. k. paketpolitik, dvs. att man i vackraomslagpapper presenterar ett relativt billigt innehåll, som inte allsmotsvarar de förväntningar som ställs i Bergslagen. Där finns faktiskt ett riktmått av förväntningar. Jag kan i sammanhanget inte låta bli att peka pä denenorma tilltro som fanns års val bland de socialdemokratiskavalarbetarna och bland de människor man mötte ute i valkampanjen. Då tänkteman, att om vi nu får en socialdemokratisk regering och dessutom fårlöntagarfonder, då skall det ordna sig, då skall det bli jobb i Bergslagen ochdå skall det bli andra bullar än borgarpolitiken. Sä var tongångarna - jagmötte det i debatterna. Ja, nu har vi en regering som stödjer sig påarbetarklassens röster, och har vi löntagarfonder. Enligt regeringen går detbättre än någonsin för landets ekonomi. Det är bara det att Bergslagsproblemenbestår och blir om möjligt ännu värre. Undan för undan kommer det besked om nya nedläggningar.Storfinansen tar fortfarande inte sitt ansvar, och regeringen ingriper inte.Tvärtom avser regeringen att lätta på valutaregleringen så att bolagen skallkunna få ännu större möjligheter än tidigare att använda sina samlade rikedomari investeringar utomlands i stället för att tvinga dem att investera iBergslagen och i stället för att använda fonderna så att det skulle kunna gejobb i Bergslagen. Både kommunisterna och Landsorganisationenhar lagt fram förslag om en investeringsstyrning för att man skall kunna utnyttja de enormt stora likviditeterna för att skapa jobb i Bergslagen. Men regeringen har tydligen inte kommit i närheten av sädana tankar. För regeringen är den ekonomiska politikens främsta uppgift att underlätta för kapitalet. 4 Vi har i motioner krävt program för varje län för att fä i gång sysselsättningen,skapa framtidstro och ge människor möjlighet att leva och bo i bruksorterna iBergslagen. Vi tror att man kan göra väldigt stora sociala ochsamhällsekonomiska vinster med en sådan politik. I stället för att tvinga äldrekvar i arbetslöshet och i stället för att ha en alltför stor kostym vad gällerden offentliga servicen och därmed tomma lägenheter och stigandekominu-nalekonomiska problem, sorn ungdomen tvingas flytta till deheta regionerna och bjuda över varandra för att få en bostad, vore det bättreatt verkligen satsa i Bergslagen och att styra investeringarna dit sa attmänniskor kan leva och utvecklas där och bygga på det sorn faktiskt finns. 1 är det slagsmål om bostäder som hyrs ut iandra och tredje hund till fantastiska priser. I , en av de mestutsatta orterna, river man hundratals lägenheter som står tomma därför att detinte finns något jobb på orten. Där har man levt med det härlägenhetsöverskottet , eftersom bostäderna var byggda påindustrins drömmar om hur utvecklingen skulle bli. Kommuner och enskilda tvingas till ekonomiskt vansinne.Storfinansen ökar sina vinster och skapar likviditeter sorn bränner i fickorrradärför att den inget hellre vill än investera utomlands. Vi har i olika motioner lagt fram förslag och program förBergslagen. Vi tycker att det behövs rejäla statliga industrisatsningar för attvända utvecklingen. Regionen är rik på energi och råvaror, och ettmånghundraårigt kunnande finns fortfarande kvar, trots att stålindustrinsanställda i stor utsträckning har körts pä porten. Nya energisatsningar kan vara väldigt fruktsamma i den härregionen. Vi har propagerat för naturgasledning genom regionen. Jag hörde attfolkpartisterna gjorde detsamma. Naturligtvis skulle sådana infrastrukturellasatsningar vara enormt värdefulla när det gäller att locka företag ochproduktion till regionen. Utbildningssatsningar, som nämnts av mänga talare, ärnaturligtvis oerhört viktiga. Men man får passa sig sä att universiteten inteblir avdelningar till storföretagen, utan att det finns ett bredare kursutbudoch att man kan studera något annat än det speciella företaget på ortenfaktiskt dikterar. Det finns en tendens till kursanpassning, vilket inte ärriktigt bra. De humanistiska ämnena kommer vid sidan i en sådan utveckling. Vi menar att Bergslagskommuner som drabbats mycket hårt avutvecklingen - de flesta av dem dras med stor arbetslöshet ochkomrnunalekonomiska problem - borde få ett riktat stöd för att klarasysselsättningen. Det måste bli styrningar till Bergslagen. Löntagarfondernaborde användas för att skapa jobb i stället för att spekulera på börsen med.Där delar jag den borgerliga kritiken av löntagarfonderna. Inte skapar de någrajobb i den här regionen. De måste ha en helt annan inriktning. Men jag menaratt fonderna skall utvecklas, inte avvecklas. Att avveckla fonderna skulle intege någonting. Det skulle bara göra att de pengar som går till fonderna stannadei företagen. Det är inte pengar företagen saknar för att skapa nya jobb. Detvore intressant att få besked i den här debatten i första hand av socialdemokraterna i andra hand. Vad tror det är som hindrarforetagen att ta sitt ansvar att investera i Bergslagen? Inte är det brist påpengar. sade att 700 miljoner dragits från Bergslagen . Regionalpolitiken, m. ni. Prot.1985/86:149 Vi vet att det ligger i likviditet iföretagen i landet. Det är inte avsaknaden avekonomiska medel som är problemet, eller hur? ., Socialdemokraterna kan man fråga:Vad är det som hindrar regeringen att Regionalpolitiken, * c- & föra enkonkret arbetsskapande investeringspolitik i Bergslagen? Varför törs man inteta i med storfinansen och säga att den får lov att investera i regionen? Mankunde säga att regeringen dikterar investeringar så att regionen kan utvecklasoch att regeringen inte tänker bevilja några utlandsinvesteringar så länge detinte investeras här hemma i första hand. Varför törs man inte ta strid medstorfinan.sen om utvecklingen av den här regionen utan tvingas falla undan,sopa igen spåren och försöka ordna till med diverse paket sorn skall släta överutvecklingen? Det är en helt tandlös och handfallen politik inför storfinansensom ni aldrig skulle våga gä ut till väljarna med om det gällde val . Detskulle ni kalla för sysselsättningspaket eller någonting annat. Det är en tröst för en kommunist att när vi nu väckt vårekonomiska motion om indragningar av likviditeter som skall kunna styras föratt utveckla regionen, så presenterar LO ett liknande förslag. Det känns braatt delar av arbetarrörelsen är inne på samma tankar. Om man får tro detidningsreferat som gjorts frän en presskonferens i , som också är enkriskomnuin, säger att företagen vadar till axlar i pengarna somdet är att använda för investeringar i Bergslagen. Man nämner ocksälikviditetsindragningar som en möjlighet. Det är en mycket bra politik. Denfinns representerad i vpk-motioner, som behandlas här. Därför finns det allanledning att stödja den politiken. Jag har inte berört de borgerliga partiernaspolitik särskilt mycket. De hade chansen att visa vad de vill med Bergslagenunder den tid då de hade regeringsmakten. Då hade vi ett förstadium till denhär krisen. Då var det handelsstålsindustrin som var på tapeten. är detspecialstålet som haft det värst . Kriserna går liksom i förädlingskedjanframåt. Nästa gäng är det naturligtvis verkstadsindustrin som drabbas. Att jag inte begär någonting från de borgerliga partiernaberor på att deras politik är så förvillande lik den socialdemokratiska. Detfinns egentligen ingen artskillnad. Möjligen en gradskillnad kan man analyserafram med ett mycket fint såll. Annars är det i princip samma politik. 1 denekonomiska politiken faller åtminstone mittenpartierna regeringen omhalsen och tycker att nu har regeringen äntligen gjort precis så som de vill.Jag tror inte det är så mycket att vänta av de borgerliga partierna. Jag måsteändå säga att det finns en del förslag från borgerliga riksdagsledamöter som ärvärda att beaktas. Det är ganska bra förslag faktiskt om de genomfördes. De förslagenfinns medtagna i kommunistiska reservationer. Så ni borgare som har motionerathar chansen att stödja era förslag genom att stödja kommunistiskareservationer på några punkter. Ni kan se att det finns ett och annat yrkandeom bifall till sådant som ni alldeles talat för. Sedanskall jag säga något om motioner som speciellt handlar om mitt eget Där har jag ställt några yrkanden som gäller Hallstahammarskommuns inplacering i stödområde. Jag har ställt även anser regeringen att behovet är tillgodosett genom att 156 rnan temporärt placerat in kommuneni stödområde C. Jag tycker inte det. Man skallplacera in eller inte placera in. Temporärt, vad är det för någonting? Manmåste ju ändå omvärdera utvecklingen undan för undan. Skulle den ekonomiskautvecklingen och utvecklingen i näringslivet vända och kommunerna få detbättre, skall de naturligtvis plockas ur stödområdet. Skulle de däremot få detsämre måste de flyttas upp. Det finns alltså ingen anledning att ta till någratemporära lösningar. Det är viktigt att alla kommuner behandlas så likartat sommöjligt. Detsamma gäller motionsförslag från socialdemokrater ornatt flytta , och till stödområde B, Vi harfunnit anledning att stödja alla dessa förslag, så de finns med i reservationersom vi kommer att rösta för, och jag hoppas att de som har motionerat också gördet. I övrigt vill jag hänvisa till våra reservationer 40, 45,54 och 55. Jag yrkar bifall till dem. Jag tycker inte att det svar somutskottet har givit angående utvecklingen i Bergslagen med hänvisning tillpaketen och den allmänna ekonomiska utvecklingen är tillräckligt för att få enändring till stånd. Regionalpolitiken, m. m. 149GUSTAV (): Bergslagen har drabbats hårt avstrukturkriser under 1970-och 1980-talen. Det är främst inom våra basnäringar gruv-och stålindustrin samt skogen. Problemen berör mer än 20 mellansvenska kommuner i ettbrett bälte från östra till Norduppland. Sex olika län är involveradei denna omdaningsprocess. Befolkningen i de berörda kommunerna minskade underåren 1976-1985 med 25 000 personer, vilket motsvarar . Under tiden1976-1983 minskade arbetstillfällena inom industrin med över 18 000, en nedgångmed . Arbetslösheten är också högre än riksgenomsnittet. Utöver detta vet vi att flera av de stora företagen iBergslagen planerar ytterligare neddragningar, både inom stålindustrin och iskogssektorn. har därför Bergslagen tillhört ettprioriterat område när det gäller olika samhällsinsatser i form av industri-,regional- och arbetsmarknadspolitik men även inom andra politikområden. I två olika omgångar har Bergslagsprogram frarntagits. Detförsta presenterades i samband med besluten om stålindustrins rostfria sektor.Det andra har lagts fram i samband med tilläggsbudgeten i proposition1985/86:125. Strategin för att vända utvecklingen i Bergslagen kansammanfattas i sex huvudpunkter: Industripolitiskaåtgärder för att irtveckla basindustrierna. Resurser för nysysselsättning. Åtgärder föratt förstärka utbildning och teknisk utveckling. Långsiktigtidé- och uppbyggnadsarbete för förnyelse av näringslivet. En förbättringav infrastrukturen. ,rekonstruktionen av /Kilsta och är viktiga insatser förbasindustrin. Bergslagskommunernahar inplacerats i stödområden vilket har förbättrat Prot.1985/86:149 deras konkurrenskraft. Länsanslagen har höjts för att stödja olikautveck- lingsprojekt, främst inomnäringslivet. Regionalpolitiken, m. m. Utvecklingsfonderna disponerar cirka en halv miljardkronor för insatser i mindre företag, och ca 250 milj. kr. är tillgängliga förnya insatser. I samband med rekonstruktionerna av specialstålsföretagenavsatte de privata ägarna bl. a. riskkapital i ny industriell verksamhet - tillBruksinvest 100 milj. kr och till 25 milj. kr. I syfte att arbeta med det långsiktiga idé- och uppbyggnadsarbetettillsattes Bergslagsdelegationen, som tillsammans med SIND och STU har tilluppgift att utveckla industrin m.m. i Bergslagen. Bergslagsdelegationenhar koncentrerat sin verksamhet på tre områden: Näringslivsfrämjandeåtgärder, t. ex. tekniska utvecklingscentra, utbildning, transporter ochenergi. Utveckling avbefintliga företag, t. ex. produktivitets- och exportfrämjande åtgärder,transporter och energi. Nyetableringar, t. ex. omlokalisering, starta-eget-utbildning och liknande. Jag har bara med någraexempel velat redovisa några åtgärder som vidtagits och som markant har höjtaktiviteten i utvecklings-och rekonstruktionsarbetet i Bergslagen. Inte desto mindre är fortsatta kraftfulla åtgärdernödvändiga. Utskottet konstaterar att problemen i regionen har ackumuleratsunder en läng följd av år. Regeringen föreslår därför ett nytt treårigtåtgärdsprogram till en sammanlagd kostnad av 425 milj. kr. Det innebär ikorthet följande. Bergslagsdelegationen får förstärkta kansliresursermotsvarande tre heltidstjänster och förstärkta projekt-och genornförandemedelmed 53 milj. kr. Till företagsutveckling anvisas 68 milj. kr. Medlen skallanvändas till företagsuppsökande insatser, utvecklingskapital ochindustrilokaler. Forskning och utveckling samt utbildning får 84 milj. kr.Avsikten är att ta fram ett materialforskningsprogram, utveckla teknikcentrasamt satsa på gymnasie- och högskoleutbildning, framför allt på det tekniskaoch ekonomiska området. Insatserna syftar till att öka teknikspridningen över helaBergslagen. Medel skall också gå till högskoleregion för att isamarbete med samt högskolorna i , ochBorlänge skapa projektet . Samarbete skall ävenske med högskolan i och högskoleregion. Utskottet ser detta som en resursmobilisering och en bredsamverkan inom de aktuella ämnesområdena. Det gäller framför allt inommaterialkunskapsområdet, där har hög kompetens och därBergslagen sedan långt tillbaka har ett stort materialkunnande. Detta samarbetemellan forskning, utbildning och näringsliv bör kunna bli mycket framgångsrikt.Ett av Bergslagens stora problem är ju att man har för litet forsknings-,utvecklings- och utbildningsmöjligheter. Därför är dessa insatser viktiga. Regeringens åtgärdsprogram innefattar också ytterligareinsatser på det 158 arbetsmarknadspolitiska området med65 milj. kr. ningeninriktas mot teknik. De sysselsättningsskapande åtgärderna avser att ge stöd ätarbetslösa och medverka till utveckling av nya produkter ochverksamheter. Ca 1 200 personer beräknas få utbildning genom de extrainsatserna. Slutligen satsas 155 milj. kr. pä att förbättrainfrastrukturen i form av utbyggt vägnät och förbättring av järnvägstrafiken. När det gäller reservationerna berör 13stycken Bergslagsavsnittet. Jag övergår nu till att behandla dem. talar i sina motioner och reservationer somvanligt om en tillväxtorienterad politik när det gäller regionalpolitiken.Släpp marknadskrafterna fria sä ordnar det sig, menar man tydligen. Erfarenheten har emellertid visat att detta inte löser deregionala obalanserna. Skälen till att vi utvecklade en aktiv regionalpolitik ibörjan av var just att de fria marknadskrafterna skapade storaobalanser. har vi på nytt fått uppleva detta i form av ökadeobalanser under en högkonjunktur när de fria marknadskrafterna får expandera. Det finns således inget som talar för att ökad frihet förmarknadskrafterna skulle minska obalanserna. Det är precis tvärtom. Deregionala obalanserna ökar utan en aktiv regionalpolitik. Dessutom förordarmoderaterna en kraftig minskning av den offentliga sektorn och ökadprivatisering, vilket skulle ytterligare förvärra den regionala obalansen. När det gäller de konkreta förslagen i Bergslagsavsnittetavstyrker man ökade insatser till Bergslagsdelegationen. Det hela bör enligtmoderaterna på länsnivå. Industrilokaler bör uppföras och drivas iprivat regi. Förslaget till anslag till forskning, utveckling och utbildningavstyrks med motiveringen att underlaget är för knapphändigt och att regeringenbör komma tillbaka med ett nytt förslag. Vad skall man säga om dessa reservationer? Den politiskamålsättningen är klar. vill inte att samhället skall göra någrastörre insatser. Marknadskrafterna skall klara svårigheterna. Men erfarenhetensäger oss att människorna i Bergslagen kommer att fara illa om vi arbetar pådet sättet. Många människor har redan nu svårt att klara jobb och försörjning,och med förslag till lösningar får de det än värre. Avlövar man Bergslagsdelegationen, förlorar visamordningen mellan länen. Länsgränserna kan som bekant ibland vara hindrandeför rationella lösningar. vill inte heller ge anslag till forskning,utveckling och utbildning. Skälet sägs vara, som jag anförde, attförslaget är för knapphändigt. Vad blir resultatet av dessa åtgärder? Jo, baraen fördröjning och en försvagning av samhällets insatser. Centerpartietsreservationer går i en helt annan riktning. hävdar att insatserna ärotillräckliga och ställer krav på bättre samordning av insatserna och på skall bryta koncentrationsutvecklingen, utveckla småskaliga lösningar ochsänka socialavgifterna för småföretagare. Till detta har jag två kommentarer. För detförsta: Ambitionen är det inget fel på, men jag frågar mig varför integenomförde dessa förslag när man själv hade ansvaret för regionalpolitiken idet här landet. För det andra: tycks ha en rent motsatt uppfattningav hur Regionalpolitiken, m. m. Regionalpolitiken, m. m. regionalpolitiken skall skötas. Det är kanske förklaringentill att det inte blev sä mycket av regionalpolitiska insatser underden borgerliga regeringsperioden. Det kan således konstateras att borgerligheten inte harnågot samlat alternativ till socialdemokraternas regionalpolitik. Jag tror att företrädare är pä det klara meddetta, eftersom de i slutet av reservation nr 43 ändå tillstyrker grunddragen iden nu föreliggande propositionen. När det gäller forsknings-, utvecklings- ochutbildningsdelen hävdar i sin reservation att anslagssumman sorn helhetskall gä till de små högskolorna i regionen och att skallbidraga utan att fä några medel. Om vi skall misslyckas med en satsning på , skall vi förfara så som förordar i sin reservation.Uppsala universitet förfogar över mycket avancerade kunskaper när det gällermaterialforskning. Man behöver bara nämna professor , sorn för någraår sedan fick just för forskningsinsatser som har nära anknytningtill materialkunskap. Dessa och andra kunskaper är viktiga för utvecklingen avindustrin i Bergslagen.