prot · G90974 · 1985-12-31 00:00:00 — har massmedia skrivit om tre företagare i Hallandsom blev misstänkta för skattebedrägerier. Förundersökningen angående dessabrott pågick i sju är. Under den tiden gick deras företag i konkurs ochföretagets 80 anställda friställdes. Företagarna själva drabbades av personligatragedier såsom skilsmässor, depressioner, självmordsförsök och ekonomisk ruin. Åklagaren åtalade företagarna, I denefterföljande processen frikändes dessa. Eftersom företagarna ej blev fälldaför några brott har samhällets kontrollapparat skördat onödiga offer. De rent personliga tragedierna går förmodligen aldrig attreparera och dessutom har dessa människor svårt att ordna sin försörjning,eftersom de är ekonomiskt krossade, I det läget vore det naturligt att statenbetalade skadestånd för den skada som åsamkats företagarna. Men så är intefallet. Enligt skadeståndslagens regler krävs för att staten skallbli skadeståndsskyldig att någon befattningshavare - i detta fall åklagaren -förfarit felaktigt. Eftersom åklagare enligt regler skallinleda förundersökning så snart det på grund av angivelser eller av annat skälfinns anledning anta att brott som hör under allmänt åtal har förövats, kan manmed all sannolikhet dra den slutsatsen att åklagaren i det fall jag refereratinte handlagt ärendet så att skadeståndsskyldighef föreligger. Samhället har med sin kontrollapparaf krossat dessamänniskor, och trots att domstolen frikänt dem lämnas de av staten utanåterupprättelse. Den fråga man då måste ställa sig blir: Omfattas dessamänniskor av rättssäkerhet? Ingenting ursäktar skattebrott. Men ansvar och skuldåvilar också dem som skapat högskattesamhället och dess fiskala lagar för attjaga skattesmitare, I processer mot enskilda människor där samhället ej förmårvisa att brott verkligen föreligger bör staten ha en skyldighet att ersättadessa för förlorade försörjningsmöjligheter och lidande. Skattesystemet har blivit så komplext attmånga människor är oförmögna att beräkna eller kontrollera sin skatt.Skattebetalarna blir på så sätt utlämnade till skattemyndigheterna.Svårigheterna att förstå skattereglerna leder också lätt till att personerutan uppsåt bryter mot reglerna. Dessutom kan konstateras att uttolkarna av värskattelagstiftning också har svårigheter att förstå reglerna och skapa enhetligpraxis. Målen är många där taxeringsnämnd, länsrätt och kammarrättkommer till olika resultat. Men det är inte nog med att de kommer till olikaresultat, I vissa fall tolkas skattereglerna så, att de dessutom ger orimligaresultat. Ett avflera exempel på detta är i , Inför 80-expansionenville kommunen köpa mark av honom. Eftersom han drev rörelse medgrustäkt ochkrossanläggning ville han inte sälja sin mark. Under hot om expropriation varhan ändå tvungen att sälja marken. I samband med detta tog han kontakt med skatteavdelningenpå och frågade vad reavinstskatten skulle bli om han såldemarken på de premisser som var aktuella. Han fick då besked om att det inteskulle bli någon reavinstskaft. ålade honomingen reavinstskaft. En taxeringsintendent - i form av ett allmänt ombud -klagade till länsrätten. Länsrätten ålade då att betalareavinstskatt plus avgifter som sammanlagt översteg vad han erhållit iköpeskilling. Kammarrätten i sin tur undanröjde reavinstbeskattningen.Regeringsrätten återförvisade på olika grunder målet till länsrätten. Målet vandrar nu för genom instansordningarna.Länsrätten dömde ut en måttlig reavinstskatt. Kammarrätten, som förra gångeninte ålade någon reavinstskatt alls, utdömde reavinstskattplus avgifter fill en summa som översteg köpeskillingen. Regeringsrätten harännu ej tagit upp målet. Med andra ord; Läget är att denna person ,alltså , har hållit på och processat med staten om skatt. Densista domen ålägger honom att betala mer i skatt och avgifter än han har fatt iköpeskilling. Förutom att staten konfiskerat hela köpeskillingen harÅström på det belopp han processat om fått betala över 700 000kr. i förmögenhetsskatt och . i försvarar- och expertkostnader.Frågan är: Omfattas denna person av vår rättssäkerhet? När beslutade om reavinstbeskattningen var inteavsikten att människor som ej begått brott skulle vara tvungna att betala helasin köpeskilling till staten. Ändå dömer domstolarna på detta sätt. Lagstiftningen ger inte domstolarna den möjlighet de behöverför att åstadkomma något så när rimliga domar. Lojaliteten mot skattesystemet kan i längden upprätthållasendast om medborgarna upplever sig förnuftigt och rättvist behandlade. Fördetta krävs en balans i bedömningen av vad som är till fördel för medborgarnaoch vad som är till fördel för staten. Generella bedömningsnormer som enbartgynnar staten leder ofelbart till bristande lojalitet och bristande tilltrotill systemet. Det finns därför med vårt nuvarande skattesystemskomplexitet starka skäl för att införa en omvänd generalklausul. En sådan börförhindra att skattskyldiga av myndigheterna behandlas på ett sätt som inte kananses stå i överensstämmelse med intentionerna bakom en viss lagstiftning,exempelvis att ålägga personer en icke avsedd beskattning. Denna omvändageneralklausul skulle således bli en positiv lag för den enskilda individen. Rättssäkerhet måste innebära att myndigheterna ständigtarbetar med insikten att de är till för allmänheten och inte tvärtom. Statensambitioner att beivra brott och att kontrollera efterföljden av lagar kan intefå leda till att enskilda personer ställs utanför rättssäkerheten. Förfolkpartiet är det en självklarhet att samhället har ett medansvar för deenskilda individerna och att alla innefattas i ett aktivt stöd och får skydd dådet gäller rättssäkerheten. 31 (); Tre ungdomar, en flicka och två pojkar, åkerin till stan och går pä bio. Innan de far hem igen tar de enpromenad runt torget. De är nyktra och uppträder infe störande. En berusad mangår fram emot dem, och utan någon som helst anledning riktar han heltöverraskande ett knytnävsslag mot den ene ynglingen. Denne reser sig upp menblir nedslagen igen. Då rusar en av kamraterna till och frågar: Vadgör du? Mer hinner han inte säga förrän det smäller igen. Pä vingliga ben försvinnermannen. Kvar finns tvä blödande, sönderslagna pojkar och en förskrämd flicka.Det här inträffade i en stad i . Mamman till två av ungdomarnafrågar med all rätt: Vart är vi på väg? Skall våldet helt ta över? Det måstevara något fel pä samhället när våldet bara ökar. I en förort rånades en närbutik. Rånaren kom undan med . Det var det sextonde väpnade rånet i . Det är 16butiksägare eller anställda som ställs öga mot öga med beväpnade rånare. På ettär -- fördubblades rånen i . fick 450 skolbarn i föras tillakutmottagningen sedan de skadats allvarligt i skolan. Barnen använder grymmametoder med karateslag och livsfarliga sparkar riktade mot huvud och underliv.Våldet i skolorna ökar och går allt längre ner i åldrarna. Tendensen ärdensamma över hela landet. På Söder i knuffades en 80-årig kvinna omkulloch rånades på . Överfallet skedde mitt . Kvinnan fick bäcken-och handledsfrakturer. Det var bara några axplock av de senaste dagarnasbrottsnotiser, händelser som lett till fysiska och psykiska skador, medförträdsla, oro och förtvivlan. Mänga brottsoffer får men för livet. Brottsutvecklingen i vårt svenska samhälle är oroande.Sedan 1974 har exempelvis våldsbrotten ökat . Jämfört med början av1970-talet har bostadsinbrotten mer än fördubblats. Nästan hälften av brotten1985 har rapporterats i de tre storstadsområdena. Koncentrationen avbrottsligheten till dessa områden gäller i särskilt hög grad många av deallvarligare brotten såsom mord. dråpförsök, våldtäkt och rån. Hur ser då regeringen på denna ständigt ökandebrottslighet, som drabbar enskilda personer oerhört hårt? Även omjustitieministern också erkänner att antalet anmälda brott ökat, understrykerhan att några alarmerande förändringar inte ägt rum. En försiktig tolkning avministerns uttalande vad gäller brottsutvecklingen tyder på att regeringenaccepterar en viss årlig ökning även . kan inte acceptera ett sådant synsätt.Enligt vår uppfattning är en av samhällets absolut viktigaste uppgifter attförhindra brott. Samhällsinsatserna skall dimensioneras så att den negativatrenden kan brytas. När det gäller våldsbrott kan vi konstatera att väldet pågator och andra allmänna platser har bäde ökat och förråats. Människor har räftatt kräva insatser för att bryta utvecklingen och att kräva ett samhälle därmänniskor kan vistas på allmän plats utan att känna rädsla för överfall ellerrån. Samhällets våldsbekämpande arbete är beroende av insatserfrån såväl polisen som domstolar och allmänhet. Vi måste med kraft markera att våldshandlingarinte kan accepteras. Straffen för våldsbrott skall vara avpassade så att deavskräcker. Det förslag som fängelsestraffkommitténs majoritet nyligenpresenterade är i det här sammanhanget, som vi ser det, helt oacceptabelt. Vikan inte medverka till att samhällets sanktioner på våldsbrott mildras till dengrad att vissa våldsbrott niirmast ursäktas. Misshandel, vare sigden rubriceras som grov eller ej, är ett allvarligt övergrepp mot denmisshandlades personliga integritet. Våldsinslaget som sådant snarare änresultatet av våldet i varje enskilt fall skall leda till ett kännbart straff. Tillgreppsbrotten riktar sig i ökad omfattning direkt motenskilda människor. De som förlorar ägodelar och tillhörigheter genomlägenhetsinbrott drabbas inte bara av en ekonomisk förlust. Ofta är ägodelarnaoersättliga för den bestulne. Därtill kommer känslan av att privatlivet kränks.Särskilt tydligt framstår det när inbrottet kombineras med skadegörelse. För de flesta människor som utsätts för lägenhetsinbrottleder tillgreppet till ekonomiska förluster för bostadsinnehavaren. Samhällethar en moralisk skyldighet att i rimlig omfattning ersätta skada som uppkommerför enskilda. När en människa, trots vidtagna normala försiktighetsmått,utsätts för skada som inte ersätts av försäkring, bör samhället kunna träda ini ökad omfattning. Brottsskadelagens nuvarande utformning och tillämpning böromprövas. Syftet med omprövningen skall vara att vidga möjligheterna fillskälig ersättning för enskilda skadelidande. Våldsoffer behöver stöd och hjälp på ett helt annat sättän . Människor drabbas olika hårt. De kan försättas i chocktillstånd.Många offer får långsiktiga psykiska men av övergreppen. För en del leder dettill en rädsla för att aktivt delta i vardagslivet eller fill en ständig misstänksamhetmot okända. Varje person som är ett offer för våldshandlingar har en absoluträtt att få skydd, hjälp och stöd. Polisen och sjukvården är de myndigheter som naturligtkommer i kontakt med våldsoffer. Ansvaret för att riktiga hjälpinsatser skallkomma till stånd måste åvila dem. Polisen behöver kunskaper om vilkavårdmöjligheter som står till buds för offren, somsjukvårdshuvudmännen måste uppmärksammas pä det vårdbehov som våldsoffer har.Utbildning i omhändertagande av våldsoffer skall vara en del av dengrundläggande polisutbildningen. I en motion frän har vi föreslagit att viskulle starta en kampanj, en verklig folkkampanj, för ett våldsfritt ochmänniskovärdigt samhälle. På så sätt skulle vi kunna lyfta fram frågan i ljusetoch få till stånd en attitydförändring, så att människor tar avstånd frånvåldet varhelst det uppträder. Vi behöver en landsomfattande kampanj i vilkensåväl stafliga organ, landsting och kommuner som fackliga och ideellaorganisafioner samverkar. Den bör komma till stånd . Antalet utbildningsplatser på har minskatkraftigt sedan den socialdemokratiska regeringens tillträde 1982. Den /87 föreslagna intagningen om 150 aspiranfer motsvarar inte enstillnärmelsevis den årliga avgången. Personalsituationen inom polisorganisationenkommer att förvärras , även om polisutbildningenkraftigt byggs ut framöver. Från sida har vi föreslagit en Prot.1985/86:74 ökning av antalet platser fill totalt 300 för nästa budgetår. 7 februari1986 anser att denframtida inriktningen på det rättsvärdande arbetetmåste utgå ifrån att alla människor skall garanteras rättssäkerhet ochtrygghet. Samhällets uppgift är att tydligt visa att övergrepp mot människorinte tolereras, det gäller såväl övergrepp riktade mot människors liv och hälsasom övergrepp riktade mot enskildas egendom. Brottsbekämpandet har varit riktatmot vissa brottstyper, medan insatser för att bekämpa den traditionellabrottsligheten har fått stå tillbaka. Självklart skall arbetet för att bekämpa t. ex. ekonomiskbrottslighet och narkotikabrottslighet fortsätta. Men det får inte innebära attinsatserna för att bekämpa våldsbrottslighet och traditionell brottslighet blireftersatta. Om inte samhället tydligt visar att alla övergrepp mot enskildapersoner kommer att beivras, kan det leda till att allmänhetens tilltro tillrättssystemet skadas. För en enskild person är det lika angeläget att polisenoch domstolarna har möjligheter att bekämpa lägenhetsinbrott och andratillgreppsbrott som att samhället kan skyddas för en allvarlig brottsligverksamhet. När människor känner att de kan påräkna samhällets skyddär de beredda att själva delta i det rättsvårdande arbetet. Enligtcenterpartiefs uppfattning råder ett direkt samband mellan människors vilja attmedverka i brottsbekämpning och deras tilltro till rättssystemets möjligheteratt garantera säkerhet och trygghet. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Anmäldes och bordlades Proposition 1985/86:87 Ändring av riksgränsenmellan och vid forsen Vähänärä i älv. 6 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1985/86:363 av () tilljordbruksministern om finansieringen av kostnaderna för spannmålsöverskottet: I det jordbrukspolitiska beslutetfrån beslutade att målsättningen skulle vara att bibehålla ungefär nuvarande åkerareal. Detta sade man motiverade att staten iklädde sig ett övergripande ansvar för finansieringen av kostnaderna för spannmålsöverskottet. Ansvaret borde enligt propositionen främst ta sikte på att neutralisera låga världsmarknads priser. . Trots dessa klara uttalanden har regeringen nu vägrat att ta upp förhandlingarmed jordbrukarna om hur underskottet i regleringskassan för Jordbrukarna uppfattar med rätta detta som att regeringen svikerdem och att regeringen struntar i av fattade beslut. Regeringen borde ompröva sin ställning i denna fråga ochta upp förhandlingar med representanter för jordbrukarna om hur underskottet ispannmälskassan skall finansieras. Jaghemställer att få ställa följande fråga till jordbruksministern; Varför följer inte jordbruksministern det av riksdagenfattade beslutet? 1985/86:364 av () till bostadsministern omett alternafiv till det planerade koleldade kraftvärmeverket i Vårtan: villbygga ett koleldat kraftvärmeverk på 400 MW som skall placeras i Vårtan och somskall använda ASEA:s' PFBC-feknik. haravstyrkt lokaliseringen till Värtan. Det kan finnas skäl för att få till stånd endemonstrationsanläggning för ASEA;s PFBC-teknik, men det kan starktifrågasättas om det för detta behövs en anläggning på 400 MW. Det är dessutomtveksamt om tekniken är så "mogen" att den med rimlig risk kananvändas i en så stor anläggning. Regeringenskall pröva lokaliseringen. Medanledning av vad ovan anförts vill jag fråga bostadsministern: Vilka ätgärder kommer regeringen att vidta för att fä till stånd enlämpligare storlek och lokalisering av en demonstrafionsanläggning för ASEA;s PFBC-teknikän den som föreslås av ? 1985/86:365av () till justitieministern om ändringar i namnlagen: namnlag ger betydligtstörre valfrihet än tidigare lag för den enskilde att bestämma vilket namn haneller hon vill bära. I syfte att verka för namnstabilitet infördes dock vissabegränsningar i rätten att byta namn eller anta nya namn. Dessa begränsningarhar i speciella fall visat sig medföra vissa problem. Det gäller dels för makarsom har ingått äktenskap före den nya lagens ikraftträdande och som önskar antahustruns namn som ogift som gemensamt efternamn, dels behovet av att utöver ettnytt förnamn - som lagen tillåter - kunna ge utländska adoptivbarn ytterligarenya förnamn. I anledning av motioner som tog upp främst dessa problembeslöt (LU 1984/85:3) att "förorda att regeringen ilämpligt sammanhang överväger om vissa begränsade ändringar bör göras i namnlagen". Jag villdärför fråga justitieministern: När kan förslag om vissa smärreändringar i namnlagen i anledning av riksdagsbeslutet väntas bli framlagt? 5 protokoll 1985/86:74- 77 Prot.1985/86:74 7 § Kammaren åtskildes .