prot · G909163 · 1985-12-31 00:00:00 — Allt detta har fått till skänks, liksom de godaföljdverkningarna: inflationstakten hargått ner, bytesbalansen har blivitbättre, och vi harfått en litet högre tillväxttakt. Bara det sänkta oljeprisethar gett 15 miljarder netto det här året. Det är av vårbruttonationalprodukt - detta till skänks från oljeproducenterna. Men det är klart att det finns också en fara. Det är lättatt bli bländad och glömma det enkla faktum att tur med konjunkturerna gerandrum, men det löser inte de grundläggande problemen, För egentligen borde detha gått litet bättre för oss. Tillväxttakten i avtar i jämförelse medfjolårets. Det är bara av jämförbara länder som ligger sämre till. Ävenom inflationen har gått ner i kämpar vi bland de länder iindustrivärlden som har den högsta inflationstakten. På arbetsmarknaden är konflikter och avtalsröra ettåterkommande tecken varje vår. trodde vi alla att en lång svit av bedrövligaavtalsrörelser denna vår skulle brytas. Vi hör särskilt i de borgerliga partierna ofta taletom socialdemokraternas goda hand med de fackliga organisationerna. Det är, fru talman, en introvert myt som vi odlar inom de borgerliga partierna i självförklenande syfte. 74 Fru talman! Inom de fackligaorganisationerna låter det inte likadant. Verklighetenbär ju syn för sägen. Kaos, anarki i skolorna och sammanbrott är rubriker somlyst med fet stil på tidningarnas första sidor . I årtiondenhar våra löneökningar blivit högre än i våra viktigaste konkurrentländer. Medjämna mellanrum har vi devalverat oss ur värt höga kostnadsläge. Bådesocialdemokratiska och borgerliga regeringar har gjort det. För överskådligframtid är devalveringsvägen nu stängd. Då har hoppet i stället satts tillparternas berömda ansvarskänsla. Men hur ser det ut? Precis som vanligt: strandningar.blockader, strejker, lockouter och medlingar. När slutligen dammet lagt sig påstridsarenorna, blir resultatet avtal med högre lön än i konkurrentländerna.Allt medan denna enfaldens karusell snurrar i år , sitter vihär och bröstar oss och talar med stolthet om den svenska modellen. Vore detinte dags för oss alla att inse att den svenska modellen ärdöd. dödsom en sten på sjöbotten? Den dog med den offentliga sektorns ochskattetryckets snabba tillväxt. Vi kommer inte att väcka den till liv så längevi har den fria världens i särklass största offentliga sektor och högstaskattetryck. Vi kommer aldrig att få några bra avtalsuppgörelser i somger pengar i fickan åt jobbaren och tjänstemannen och som behåller vårkonkurrenskraft internationellt, om inte staten och kommunerna makar åt sig ochsänker skatterna. Det är vår sak här i att se till att det görs. Vi kommer heller aldrig, tror jag. att skapa förståelseför nödvändiga besparingar inom kommun, landsting och stat, om inte politikernaär beredda att även före valen säga vad som behövs. Jag erkänner gärna, frutalman, att jag förstår att många politiker inte gör det, för ibland verkar detpolitiska minnet kortare än något annat. Det kan te sig lämpligt att hanka sigöver valdagen innan de obehagliga beskeden kommer. Men fortsätter vi så, skaparvi aldrig förståelse på djupet för de besparingar som krävs för att sänkaskatter och få avtalsrörelserna i lugn och harmoni. Det är först den dag då vanliga människor har balans i sinekonomi som får balans i sin. Man måste kunna leva på sin lön. Det ärså naturligt och mänskligt att det är självklart. Skatterna får inte vara såhöga att de tvingar människor att bli beroende av bidrag för sin försörjning. Spelregler måste respekteras, även av oss politiker. Harman sagt att man skall trygga pensionerna, dä får man inte införa en pensionsskatt,inte ens om man kallar den för någonting helt annat, exempelvis realränteskatt.Har man lovat oförändrade skatter, då måste man hålla det löftet. Vi politikermåste visa medborgarna samma respekt som vi förväntar att medborgarna skallvisa oss och de beslut vi fattar. Vi sade allt detta i valrörelsen. Det var sant då, och detär lika sant . Men, fru talman, fjolårets val blev inte den framgång förvårt parti som vi hade hoppats. Jag törs ändå säga att våra idéer sällan haftett större inflytande över utvecklingen än vad de har . är jag inte såinbilsk att jag tror att vi har vunnit våra segrar i motståndarnas hjärtan, menvi nöjer oss med att vi har vunnit en del i deras hjärnor. Verkligheten har tvingat partier att ställa upp bakom kravsom de ägnat mycken tid åt att motarbeta. Detta kan vi konstatera på områdeefter område. Under valrörelsen drev socialdemokraterna en av de mest dyrbara Den ekonomiska politiken, in. Den ekonomiska politiken, m.m. propagandakampanjernanågonsin mot våra moderata förslag om besparingar på den kommunala sektorn. Nuhåller delar av de här besparingarna på att bli verkligehet. fast påsocialdemokratiskt initiativ. Man kan naturligtvis ha berättigande synpunkterpå moralen i det, men en anpassning till moderat politik är det, och rätt i sakär det också. Jag har under mina många resor, inte minst denna vår, fåttmånga bevis för att andra partier anammat våra idéer. I säljersocialdemokraterna ut verksamhet. I skall privataintressenter kanske få uppdrag att driva en vårdcentral. I har manlärt sig av i att fotvården blir minst lika bra och billigarenär den drivs i enskild regi. Jag kannämna hur många exempel som helst, stora och små. Jag möter ofta moderater, inte minst våra kommunalaföreträdare, som är oroliga och säger att andra stjäl våra kläder. Nej, sägerjag, det är inte kläder som stjäls, det är modet som sprider sig. sade man att liberalisering och avreglering avvalutapolitiken var omöjlig. skall den genomföras. var lag och ordning skällsord. har inånga tagitintryck. När den s. k. halvtidsfrigivningen genomfördes och ett stort antalinterner släpptes ut mitt i semestertid, . var vi moderaterensamma om vår kritik. avskaffas den reformen i partipolitisk enighet, ävenom systemet med generella strafftidsförkortningar tyvärr blir kvar. På samma sätt krävde vi tidigt en kriminalisering avnarkotikabruket, har vårt krav bredare stöd, men än är vi inte framme vidmajoritet i . Men det kommer. ironiserades det över kunskapsskolan. hyllas denav alla, Flum-epoken är borta, men mycket återstår att göra. Som moderater harvi lätt att förstå de skolungdomar som demonstrerade för attfå sina betyg. Och jag hoppas att det hördes ända in hit i kammaren, när deropade utanför arbetsgivarverket. Här finns det ännu partier som vill avskaffabetygen, även när läraren är i tjänst. klingade våra varningar för nedrustningen av Sverigesförsvar ohörda. Efter talrika gränskränkningar och många larmrapporter har nuäven andra partier börjat tala om högre anslag. Men viktig tid ochförsvarskraft har gått förlorad. trodde många på löntagarfonder. , närjag satt i löntagarfondsberedningen, sade partisekreterare atthans parti kunde ställa upp bakom principerna i LO:s löntagarfondsförslag. är det t. o. m. svårt att hitta en socialdemokrat som vill tala förfonderna. Det är inte stod helt ensamma ikritiken mot radio- och TV-monopolet. står på samma linje,och inom och bland socialdemokraterna förs en debatt om reklam i TV.Det är inget tvivel om att vi moderater tycker att både reklam och monopol ären mycket dålig lösning. Men jag vill också säga - med anledning av den debattsom varit - att det inte finns någon anledning att anklaga för att haanslutit sig till någon socialdemokratisk ståndpunkt i den här frågan. Centernhar länge förfäktat ungefär det som socialdemokraterna nu kommit fram till. och jagkonstaterar med tillfredsställelse att nu accepterar reklam i TV. Jag är inte så pessimistisk som att jag troratt nästa generations centerpartister kommer att acceptera också att monopoletförsvinner, utan jag tror att ser sitt uppdrag som en livsuppgiftoch kommer att vara med när denna generation accepterar också att monopoletbryts. När socialdemokraterna kommer dit är jag inte riktigt klar över. Och jagär inte lika optimistisk, , som jag skulle vilja vara i det fallet.Man kan alltså inte anklaga för någon anpassning - det tycker jag iärlighetens namn skall sägas. Vi moderater stod ensamma i kritiken motbostadsanvisnings-lagen, signerad . Vi stod ensamma ikritiken mot generalklausulen mot skatteflykt och mot blockbetygen. Vi stodensamma för kravet på förbud mot kollektivanslutning, för ägarlägenheter.ibland också för indexreglering av skatteskalorna. kan jag säga att vårlinje i de här frågorna och många andra får stöd av ett eller flera andrapartier. Det visar betydelsen av en konstruktiv oppositionspolitiksom är långsiktig och konsekvent, som ger samma besked före ett val som efteroch som vågar bortse från debattens modeväxlingar. En sådan politik gerresultat - även om den inte förfogar över den politiska makten och även om deninte alltid ger omedelbara vinster i val eller utslag i opinionsundersökningar. har allt det som kan sammanfattas underrubriken "man skall kunna leva på sin lön" blivit ett debattämne somträngt djupt in i socialdemokratins egna led. Vi har inte sett mycket ipraktisk handling , men även socialdemokrater medger emellanåt att lönens andelav inkomsten måste bli större. Och , när jag tillträdde mittjobb, var all diskussion om enskilda alternativ närmast tabubelagd inom storadelar av den offentliga sektorn, förs den debatten i varenda kommun. försiktiga steg börjar nytänkandet spira, och betongklumparna vittrarsönder. Jag tror inte, fru talman, att något av detta hade hänt ominte verkligheten hade tvingat fram det genom krassa ekonomiska realiteter ochom det inte funnits ett starkt och framgångs rikt parti som drivit denpolitiken. Vi kan vara glada över vad vi uppnått, men mycket återstårnaturligtvis . Det är en sak att skickligt läsa tendenser imätningar och anpassa politik och budskap efter det. Men det är en helt annansak att kunna möta utmaningar med den styrka som följer av en genuin inreövertygelse. Framtiden kommer att kräva en annan politik än dagens. nyutkommen framtidsrapport sammanfattar man: kommer människor attbli viktigare än maskiner. Det nya kapitalet består av nätverk, kunskaper ochpersonliga egenskaper. De socialdemokratiska idéerna, som sprungit fram urindustrialismens genombrott, representerar en epok som närmare sig slutet:den industriella massproduktionens - de stora planerna, administrerade avstora myndigheter, stora organisationer, stora fonder och stora företag. Vadsom gällt har varit stordrift, centralisering och enhetlighet på alla områden:bostadsbyggande, näringspolitik, barnomsorg, sjukvård och kapitalbildning. Den ekonomiska politiken, m.m. Den ekonomiska politiken, m. m. Honnörsordetframför andra har varit ""kollektivt"", skällsordet framförandra ""enskilt"', kominer andra idéer att dominera. Människorkommer inte att nöja sig med att bli föremål för åtgärder- de vill självabestämma över sin vardag. Familjens betydelse kommer ånyo att komma i centrum.Om det är någonting som glädjer mig som partiordförande är det att vi såmålmedvetet drivit den debatten, ibland med stöd, ibland ensamma. Den amerikanske forskaren har under lång tidstuderat familjelivet, skilsmässorna och ensamheten i , Han har sökt sesvaret på en fråga som vi ofta tabubelägger: Varför är familjerna så svaga, ochvarför är skilsmässorna så många och ensamheten så stor i ett av världens mestvälmående länder? Vart tog de vägen - hemmafruarna, morföräldrarna,syskonskarorna, granntanterna? Och vad fick vi i stället? Det är ett kärvt svarhan ger: ""har ett av de svagaste socialaskyddsnäten i världen. Svenskarna är besatta av tanken på sitt oberoende. 1själva verket är de djupt beroende -av staten och det offentliga. Och ensidigaberoenden för sällan något gott med sig,"' Det är det som vi moderater säger när vi driver tesen attstatens skyddsnät skall vara starkt, men inte på andras bekostnad. Vad denneamerikanske forskare säger är det som utvecklat ochfått så mycket ovett för. Det skyddsnät som består av starka familjer, avfrivilliga insatser, vänner, släkt, föreningslivet och inte minst religionenkan och får aldrig övertas av samhället - eller stat och kommun. Vi komineraldrig att kunna lagstifta fram medkänsla. Den trygghet som starka familjer kan ge blir än viktigare.Jag vet att det finns mänga familjer där det förekommer våld. misshandel ochincest mot barn. Men det är ändå undantag. I det överväldigande antalet fallfinns det ingen tryggare start för ett litet barn än i hemmet hos sin far ochsin mor-och det måste vi satsa på i . Under alla mina resor och under alla de ar då jag sysslatmed socialpolitik här jag funnit exemplen mångfaldigas: De som råkar illa ut ifråga om knark, sprit, prostitution osv, är oftast barn som varit med om någon uppslitande skilsmässa av ett eller annat slag. Därför växer sig den uppfattningen allt starkare hos migatt unga som bildar familj skall både få ta ansvar för sin familj och gesmöjligheter att ta detta ansvar. De skall kunna leva på sin lön. inte bara föratt vara oberoende utan också därför att den som är stark och kan ta hand omsig själv kan hjälpa andra så mycket lättare. Jag tror att den unga generationen vill ta eget ansvar,men den begär också vårt förtroende. Den kommer inte att nöja mig med attberedas plats i en eller annan offentlig institution. De unga vill ha rätt ochekonomisk möjlighet att finna just den lösning som passar dem. derasvärderingar och deras intressen. Det är inte kapital, fru talman, som blir den avgörandefaktorn , utan det är idéer, fantasi, nvtänkaiide och skapande. Dåduger inte-fonder och regeringspaket, utan då krävs det annat. Ansträngningaroch nytänkande måste löna sig. För framtiden gäller kvalitet, kunskap, ansvar,initiativ och mån af al d. Vad har då världen att bjuda? - för att nämna några stora länder - och ivara grannländer , och är det icke-socialistisk majoriteti parlamenten. I östern vänds blickarna mot väst; är det bästa exemplet, Itredje världen har de länder som satsade på socialismen blivit avskräckandeexempel. I nästan hela vår omvärld är det borgerlig majoritet - ochhär i var vi fyra mandat därifrån i det senaste valet. Jag säg att deti en undersökning, om än signerad av socialdemokraterna, sades att det varrädslan för ""högerspöket"' som hade räddat kvarsocialdemokraterna vid makten. Jag tror att det är rätt. I ett slags omväntkosackval lyckades socialdemokraterna skrämma för det vi moderater står för.Men det går bara en gång, I den nya tiden med nya idéer och modern teknik kommeralla, och särskilt ungdomen, att bli allt bättre informerade. Resor, litteraturoch massmedia breddar vår kunskap och försvårar den skräckpropaganda som våramotståndare sprider. Följaktligen för också socialdemokraterna en likaintensiv som hopplös kamp mot frihet i etern. Vi får se hur socialdemokraterna kan möta framtidens kravi , Säkert kommer många kloka beslut att fattas. Men det blir enmotvillig anpassning. Man kominer i det längsta att motverka kraven påvalfrihet, mångfald och decentralisering. Man kommer att möta de nyaströmningarna med språklig nydaning. Men en politik som förs mot hjärtatsövertygelse kommer aldrig att bli särskilt framgångsrik. Det må kanske vara förmätet men ändå tillåtet för mig. frutalman, att säga att det mesta nu pekar hän mot att vi behöveren politik som i mångt stämmer med den linje som vårt parti har drivit under enlång följd av år. Det åren politik som betonar vikten av en starksamhällsekonomi, en stat som är stark men begränsad och frihet men också ansvarför vanliga människor och familjer. Det är en politik för tillväxt och allt somdriver tillväxt: frihet, mångfald och möjligheter. Denna politik visar attvälfärd inte bara kan fördelas, den måste skapas. Det är en politik som skallkombinera allt detta, med den fina konservativa arbetsmetoden som innebär attvi skall vårda och förvalta det vi ärvt och helst lämna ifrån oss det i ettbättre skick till nästa generation. Det gäller vår miljö och allt det andra somskapar samhörighet med tidigare generationer. Det gäller viktiga värden som lagoch ordning, ansvar, sparsamhet och normer. Jag tror också, fru talman, attframtidens utmaningar kräver politiker med den ödmjuka inställningen att vifaktiskt inte är klokare än våra väljare. De som begär väljarnas förtroendemåste själva känna förtroende för sina valmän och ge dem rätten att fatta mångabeslut som de annars kommer att se till att ta ändå. Den ekonomiska politiken, m. in. I detta anförande instämde . Per Stenmarck, . Den ekonomiska politiken, m. m. , , , , , , , , , , , , , , ,, , och (alla m). 44 (): Eftersom detta av allt att döma är sistadebatt, i varje fall i hans nuvarande roll här i , vill jag gärnapassa på att redan från början uttrycka min uppskattning över de insatser somUlf Adelsohn har gjort här i kammaren, Hans inlägg har, som vi alla vet, oftapräglats av spontanitet och humor och inte så sällan av stort engagemang. Vikommer alla att sakna honom i våra debatter. Vi har, som var inne på i sittanförande, bakom oss en vår som är en av de mest omskakande som svenskar i mingeneration har upplevt. Mordet på statsminister och kärnkraftsolyckani Tjernobyl har berört oss alla djupt. Vi har blivit påminda om vår sårbarhetoch om de kända och okända hot som finns mot våra liv. Mord på ledande statsmän och miljökatastrofer harförekommit på andra håll i världen. Också då har vi upprörts, men när detta nudrabbar oss direkt och påverkar vår egen tillvaro rör det på ett annat sätt vidvårt innersta. Regeringen och inte minst personligen harmött dessa svåra situationer med ett kraftfullt lugn. För det har de fåtterkännanden av hela svenska folket. Jag vill gärna för min egen och förfolkpartiets riksdagsgrupps del instämma i dessa erkännanden. Vårens händelser har påverkat vårt perspektiv på tillvaron.De har manat till eftertanke. De har påmint oss om vad som är viktigt och vadsom är mindre viktigt och om vad som förenar alla oss som lever i en demokrati. Det känns angeläget att konstatera att vi står eniga iförsvaret för vissa grundläggande värden. Det handlar om freden och om detfredliga sätt att umgås som är demokratins arbetsmetod. Det handlar om skyddetav vår natur mot skövling och gifter. Den starka känsla för naturen som delas av deallra flesta människor i leder oss ändå inte alltid till sammapraktiska slutsatser. Verkligheten är komplicerad och rymmer mer än ett hot motmiljön. kräver nu en del efterTjernobyl, av omtanke om miljön och om människors hälsa. Men det är också avmiljöskäl som andra tvekar och anser sig först behöva veta mer omkonsekvenserna. Hur påverkas miljön om vi åter ökar eldningen av olja ikondensverk som inte motsvarar de stränga krav på rökgasrening som vi i dagmåste ställa? Om och kördes för fullt . skullesvavelregnet över öka med ungefär lika mycket som den mängd som kommerhit från , Det brittiska svavlet oroar oss. Då kan vi heller intevifta bort det hot som en lika stor nedsmutsning från svenska oljeverk skulleinnebära. En stor del av dessa utsläpp skulle dessutom koncentreras tillområden som redan är svårt belastade. Jag läste att i ett stort område kringStenungsund är hälften av alla granar så starkt förgiftade att av barrensaknas, och var sjunde gran är så illadäran att den betecknas som döende. Ett fullt utnyttjande av oljekondensverketdar skulle döda ännu fler av granar. I den prövning som kommer att ske inom Energirådetmåste kärnkraftens risker vägas mot andra miljöhot och dess verkningar påmänniskors hälsa. Det är ingen lätt avvägning att göra, inte för någon av oss.Just därför kräver den eftertanke och öppenhet för olika handlingsalternativ. Efter kärnkraftsolyekan i drog vi i tvåslutsatser om energipolitiken. Den ena var att kärnkraften skall avvecklas. Ettavgörande skäl för att, trots riskerna, utnyttja kärnkraften under enövergångstid var att vi skulle få tid att utveckla teknik, både för att på ettsäkrare och mindre miljöförstörande sätt producera energi och för att minskaanvändningen av energi. Den andra slutsatsen vi drog var att kärnkraftverken,så länge de finns kvar i , måste göras så säkra som det över huvud tagetär möjligt. Jag vill understryka att dessa slutsatser i vad på folkpartietankommer ligger fast också . En lärdom av Tjernobyl kan vi dra redan nu: Vår säkerhetpåverkas inte bara av vilka beslut vi själva fattar utan också av vad man gör iandra länder. Så länge t. ex. fortsätter att använda kärnkraftligger det inte bara i deras utan också i vårt intresse att deras kärnkraftverkär så säkra som möjligt. Det råder knappast något tvivel om att vi i harkommit längre när det gäller säkerheten i kärnkraftverken än vad man har gjorti , Vi har utvecklat ett säkerhetstänkande och ett kunnande påsäkerhetsområdet som kanske ligger främst i världen. En viktig anledning tilldet är de skärpta säkerhetskrav som drevs fram av de borgerliga regeringarnafrån och framåt. Inte minst för vår egen skull är det angeläget att vi tartill vara varje möjlighet att ställa detta kunnande till andra ländersförfogande. Det är för mig ofattbart hur någon kan ta på sitt samvete attmotsätta sig denna tanke. Får jag, fru talman, fråga : Är regeringenberedd att pröva alla möjligheter att överföra svenskt kunnande omkärnkraftssäkerhet till andra länder? Jag har framhållit att det mellan dedemokratiska partierna råder en bred enighet kring vissa grundläggande värden.Inom ramen för den värdegemenskapen kan vi ändå ha mycket olika uppfattningarom hur samhället bör formas. De flesta inser betydelsen av ökad ekonomisktillväxt. Det är bara om den kaka vi alla skall dela på blir större som demånga löntagarna kan få höjda reallöner och som vi kan få råd att undanröjamycket av den ofärd som fortfarande finns kvar mitt i välfärden. Däremot finns det olika uppfattningar om hur vi skallkunna få kakan att växa snabbare. Socialdemokraterna litar fortfarande i storutsträckning till statliga insatser. Vi har medverkat till att höja vinstnivåni näringslivet, konstaterade på Livsmedelsarbetareförbundetskongress , men det har inte varit någon villkorslös medverkan, "Vi", fortsatte han, "har sett till att del av vinsterna verkligen används på rätt sätt. Sammanlagt har 37miljarder kronor dragits in i förnyelsefonder, investeringsfonder,löntagarfonder - eller direkt till statskassan," Ändå räcker inte detta,slog han fast. Den ekonomiska politiken, m. m. 6 protokoll 1985/86:163-164 Den ekonoiniska politiken, m. m. Det tycks vara uppfattning att detvisserligen behövs vinster i näringslivet men att det bara är om staten griperin och dirigerar användningen av dem som de används på rätt sätt. uppfattning är en annan. Vi är övertygade omatt de kunskaper och den skaparförmåga som behövs för att öka tillväxten finnsute hos enskilda människor och i enskilda företag. De vet mer om vad som är"rätt sätt" att använda vinsterna än vad regeringen vet. Nej, fru talman, skall vi kunna öka tillväxten, krävs heltandra åtgärder än fler fonder, högre skatter eller överläggningar mellanregeringen och näringslivet. Då krävs bl, a. att marginalskatterna sänks, attlöntagarfonderna försvinner och att småföretagare slipper betala skatt på denförmögenhet som består av fabriksbyggnader och maskiner. I talet på Livs redovisade statsministernockså en uppfattning om vad rättvisa är, som inte är acceptabel från våraliberala utgångspunkter, "Graden av utjämning" i ett samhälle, sägerhan. "visar på sinnet för rättvisa", 1 förlängningen skulle detinnebära att en total utjämning är den yttersta rättvisan. Vi delar inte den värderingen. Rättvisa handlar i ettliberalt samhälle om att ge människor likvärdiga chanser och om människorsmöjligheter att utnyttja de chanserna. Rättvisa är också att den som arbetarhårdare, förkovrar sig, skaffar sig längre utbildning och tar personliga riskerskall känna att det lönar sig. Låt mig ta ett konkret exempel: en undersköterska somöverväger att fortbilda sig till sjuksköterska. Säg att det tar fem termineroch att hon drar på sig en studieskuld på . När hon ärklar och börjar arbeta som sjuksköterska, räcker ofta inte löneökningen enstill amorteringarna på studielånet.