prot · G909152 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi har i motioner och reservationer föreslagit störresatsningar på sektorn för utbildning till administrativa, ekonomiska ochsociala yrken samt till yrken inom kultur- och informationsområdet. Vi föreslårockså en särskild satsning på . I mitt anförande här omnämnde jag dendiskussion som förs på högskoleorterna och bland andra intresserade omsocialdemokraternas attityd till högskolefrågorna. Det spekuleras ju livligt omen omsvängning i den socialdemokratiska attityden. Den diskussionen har välfått ytterligare näring efter en stor artikel i omLO:s syn på högskolefrågorna. Det måste vara något fel på högskolan när mandrar sig för att skicka sina egna barn dit - så låter det nu enligt den härinitierade artikeln bland ledande LO-personer. Jag tycker att det snart är dagsatt se konkreta resultat av den omsvängning som det finns tecken på. Utöver de generella kvalitetspåslag som jag har nämnt, harvi tagit upp kvalitetsaspekter i ett par särskilda sammanhang. redan berört dem här. En av dem gäller den internationellaekonomutbildningen. Denna linje påminner mycket om den vanliga ekonomlinjen.Skillnaden är att det på den internationella linjen också ingår ganska mycketspråkundervisning. De studenter som har gått ut den linjen känner att de harotillräckliga kunskaper på de traditionella ekonomområdena. Det har lett tillatt man har förespråkat att utbildningen på den linjen skall förlängas. Vi troratt det skulle vara en värdefull kvalitetsförstärkning, och därför har vibiträtt den åsikten. Journalistutbildningen har utretts vid flera tillfällen.Jag är inte säker på att det på den här punkten behöver finnas någraåsiktsskillnader mellan och socialdemokraterna. Qm jag har förståttsaken rätt har också utbildningsminister starkt understrukitsitt eget intresse av att få bättre journalister här i landet. Primärt handlardet egentligen inte om utbildningens kvalitet utan om journalisternas kvalitet.Jag tror det skulle vara värdefullt med en journalistutbildning som byggde påatt de blivande journalisterna, innan de genomgick den utbildningen, hadeskaffat sig någon annan högskoleutbildning. Då skulle vi få journalister somhade grundliga fackkunskaper på olika områden och som därtill hade engrundläggande journalistutbildning. Vi har redan tidigare tagit ställning fördetta och därför fullföljt det i en reservation. Jag hoppas att den beredningav den här frågan som pågår i kommer att leda tillatt ocksä regeringen föreslår ett införande av denna typ av alternativjournalistutbildning. Deutbildningar som behandlas i betänkandena 23 och 24, dvs. 7 protokoll 1985/86:152 ar tillundervisningsyrken och vårdyrken, finns det i flera fall en ganska bekymmersambakgrund till, nämligen att det är svårt att rekrytera kvalificerade sökandetill dem. Det gäller flera vårdutbildningar, t. ex. sjuksköterskeutbildning. Iflera år har det också gällt förskollärarutbildning-en, även om det enligtuppgift under innevarande år tycks ha skett en viss ökning av antalet sökandedär. Jag skall inte ta upp diskussionen om hela bakgrunden tilldet här problemet, men den ligger naturligtvis i de finansieringsproblem somden offentliga sektorn har och det faktum att den offentliga sektorn har svårtatt betala konkurrenskraftiga löner, något som ju också illustreras av den nupågående arbetsmarknadskonflikten. Här ställs man inför en målkonflikt, när detär ett område som man i och för sig tycker är angeläget, t. ex. att förbättrasjukvården, men där man kan konstatera att det inte finns tillräckligt medsökande. Vilken slutsats skall man då dra som utbildningspolitiker? Vi har förvår del när det gäller förskollärarutbildningen valt att stödja den marginellaneddragning som regeringen har föreslagit, med hänvisning till det minskadeantalet sökande. I fråga om tandläkarlinjen är bakgrunden däremot litetannorlunda. Att arbetsmarknaden för tandläkare har blivit sämre beror framför alltpä minskad efterfrågan på tandvård. Det är en mycket omstridd fråga vilkaslutsatser man skall dra när det gäller kapaciteten för utbildning avtandläkare. Vi har för vår del försökt granska argumenten för och emot ganskaomsorgsfullt, och vi har kommit till övertygelsen att den dimensionering avtandläkarutbildningen som regeringen föreslår är något för stor,även om vi beklagar att den neddragning som har skett sä ensidigt hardrabbat . Den stridsfråga vi har när det gäller utbildning avsjukgymnaster är väl av det slaget som menar att vi egentligeninte borde behöva diskutera här i kammaren. Det är en ganska liten fråga -antalet platser som oenigheten berör är bara 20 - men den har en vissprincipiell bakgrund i det att vi för vår del inte har velat biträda ettavskaffande av det statliga huvudmannaskapet för sjukgymnastutbildningen. När man överför ett antal tjänster från statligthuvudmannaskap till landstingskommunalt, kan det möjligen tolkas som förstasteget mot en utveckling i den riktningen. Vi menar att ett sådantställningstagande inte är tillräckligt förberett. Därtill kommer den omständigheten att vi underbehandlingen av ärendet fick klart för oss att de landstingskommunala platsersom den här operationen förutsatte inte skulle tillkomma i praktiken. Detgjorde det ännu lättare för oss att yrka avslag på förslaget och föreslå attplatserna i stället bibehålls med statligt huvudmannaskap. Frågan om utbildningsarvoden kommer av allt att dömadelvis att lösas genom att majoriteten i utskottet enats om att av regeringenbegära ett konkret förslag i fråga om sådana arvoden för industri- ochhantverksyrken, och det tycker jagar värdefullt. Att avskaffautbildningsarvodena våren gång i tiden en sparidé som genomfördes, och tankenatt spara skattepengar var möjligen god, men redan när beslutet fattades fannsdet farhågor att det skulle leda till en nedgång i antalet studerande i de härutbildningarna. precis vadsom har skett, och det är nödvändigt att rätta till detta. Vi beklagar på sätt och vis att uppgörelsen i utskottetinte kom att omfatta också handels- och kontorsyrken samt vårdyrken. Även därär avskaffandet av utbildningsarvodena ett problem. Vi kan inte underlåta attnotera att det ur jåmställdhetssynpunkt är litet olyckligt att man prioriterarindustri- och hantverksyrken, eftersom de studerande på dessa utbildningslinjerhuvudsakligen är män. Andelen kvinnor är betydligt högre inom de andrautbildningarna. Men jag vill också påpeka att utskottet har en mycket tydligskrivning; man förväntarsigatt departementet , när frågan harutretts av studiestödsutredningen, skall återkomma med förslag som löser fråganom studiefinansieringen för dem som skall genomgå utbildning för handels- ochkontorsyrken samt vårdyrken. Någraytterligare frågor helt kort. När det gäller musikterapi kan jag väl för min personligadel säga att jag inte är övertygad om att musikterapi är något som kan ge godaresultat inom den psykiatriska vården. Det är emellertid en annan bakgrund tillatt vi inte velat följa propositionen på denna punkt, nämligen den merprincipiella, som anförde, att det är litet farligt om man intarden attityden till högskolor som vill experimentera, att så fort de föreslår enneddragning på ett håll för att kunna satsa på ett annat, säger regering ochriksdag ja till neddragningen men nej till satsningen. Detta är tydligen enverksamhet som man vid i vill satsa på, och då tyckervi att det är olyckligt att på detta sätt dra undan resurser. Av det skäletsäger vi nej till förslaget att flytta dessa resurser från . Utskottet har haft en omfattande diskussion i frågan om enidrottshögskola. Det är uppenbart att det i samband med högskolereformen 1977skedde något av ett misstag, då gymnastik- och inte fick deforskningsresurser som var avsikten. Dessa resurser kom i stället att läggas påannat håll. Vi tycker att det är olyckligt, och vi anser att det är bra attutbildningsutskottet har enat sig om att föreslå ett tillkännagivande attregeringen bör studera det problemet och försöka finna en lösning på det.Däremot är vi för vår del inte beredda att ta ställning till upprättandet av enny idrottshögskola; vi tror för vår del att de förbättringar som på dettaområde behövs kan ske vid gymnastik- och idrottsutbildningen inom ramen förlärarhögskolan i . Mot bakgrund av vad jag här anfört vill jagyrka bifall till de reservationer i dessa fyra betänkanden som harbiträtt. 76LARZ (): En hel del av reservationerna i dessabetänkanden är gemensamma. Eftersom de har kommenterats mer utförligt av deföregående talarna, kommer jag att gå relativt snabbt fram i det avseendet. Betänkande 22 handlar ganska mycket om kvalitetsfrågor. Vihar i ett antal reservationer pekat på behovet av kvalitets- ochresursförstärkningar. Vi säger t. ex. att man bör anslå mer pengar till enkvalitetsförstärkning när det gäller ekonom- och juristutbildningen. Vi tyckeratt det är rimligt att förlänga den internationella ekonomutbildningen, så attockså den kommer att omfatta 160 poäng. Det blir i så fall enkvalitetsförstärkning som motsvarar vad viredan åstadkommit för den allmänna ekonomlinjen. Vi anser också att det ärrimligt att förlänga den kommunala ADB-linjen till 80 poäng. Också det innebären kvalitetsförstärkning. Betänkande 23 handlar i sin tur huvudsakligen omdimensioneringsfrågor. Vi har där föreslagit ett återupptagande avtandläkarutbildningen i . Vi gör det emellertid inom ramen för enoförändrad dimensionering, på så sätt att vi föreslår att 20 platser tas frånGöteborg och 40 platser från för att på det sättet kunna anta 60elever i /87. Vidare säger vi nej till regeringens förslag om att minskaantalet platser på sjukgymnastutbildningen, eftersom vi vet att det finns ettstort behov av utbildade sjukgymnaster. Över huvud taget är vi tveksamma tillförslagen om att dra ned omfattningen av de kommunala yrkeslinjerna - i det härbetänkandet handlar det också om påbyggnadsutbildningen för äldre sjuksköterskor-, eftersom vi vet att det finns eftersatta behov. Detta leder oss i sin turfram till ett annat synsätt än det regeringen redovisar i budgetpropositionen.1 den utgår regeringen ifrån att man, när det inte finns tillräckligt antalsökande till utbildningsplatserna, helt enkelt minskar antalet utbildningsplatserutan att se efter om det finns behov av fler utbildade människor. Vi menar attden naturliga vägen i stället borde vara - i det fall man harrekryteringssvårigheter - att stimulera rekryteringen så att man kan fyllatillgängliga utbildningsplatser och på det sättet bättre motsvara det behov somfinns i samhället. Vi tycker också att det nu kan vara dags att omprövanedläggningen av förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna i ochUppsala. Om regeringen menar allvar med sina planer på att bygga ut barnomsorgen,vilket har förespeglats, så finns det skäl för regeringen att återkomma i dettaärende. Vi antar att så också kommer att bli fallet. Vi är också mycket tveksamma till regeringens förslag omatt minska intagningen på ämneslärarlinjen. Det här hänger samman med vårtannorlunda synsätt beträffande kvalitetsfrågorna i skolan, där vi menar att omskolan fär behålla de resurser som frigörs genom den allt hastigaretilltagande elevminskningen, så kommer det att gå åt fler lärare än vadutskottsmajoriteten anser. I reservation 11 har det dykt upp en ny fråga som tidigarekommenterades litet grand av , och den frågan gäller möjlighetentill högskoleutbildning för fysisk fostran och idrott, en form av idrottenshögskola. Om rnan vill bli idrottslärare och tjänstgöra i skolan, är utbildningsvägengiven. GIH i och ger den utbildning sorn ger formellkompetens. har utbildningen utvecklats. a. kommer den nuatt vara treårig från att tidigare ha varit tvåårig. Vidare kan den ingå i entvåämneskombination. Vid GIH i finns även en speciellidrottslärarlinje inriktad mot anställning inom idrottsrörelsen. Vid sidan avutbildningen vid GIH finns på några högskolor lokala linjer omfattande 60 till100 poäng, vilket ger fördjupad insikt i delar av det som ryms inom begreppetidrott. Vid högskolorna i och är inriktningen pedagogik och iGävle friskvård. På folkhögskolenivå erbjuds kortare och längreutbildningar som är idrottsrelaterade. Bosöns folkhögskola är den viktigaste,och efter hand har åtskilligaelever genomgått den längre utbildningen. Även om den inte direkt är avsedd somen yrkesutbildning, ger den arbete inom idrotten och fritidssektorn. Andrafolkhögskolor ger liknande kurser, om än något mer specialiserade. Exempel pådetta är folkhögskolan i , gymnastik, Stensund, frisksport, samtHålland och inom friskvården. Om man gör en jämförelse med våra nordiska grannländerskall man finna ett helt annat synsätt. I och har under desenaste 20 åren utbildningen i idrott omstrukturerats. I valde man attetablera en självständig högskola med kompetens att erbjuda alla inriktningaroch nivåer av utbildning, inkl. doktorsexamen i idrott. I teorefiska liksom ipraktiska fack finns professurer. I valde man att inrätta en fakultetför idrott och hälsa vid det nystartade i . Iuppläggningen i övrigt finns flera likheter med i bådevad gäller de utbildningsvägar som erbjuds och de examina som kan tas. IDanmark finns utbildning i idrott både vid och universitet.Tittar man sedan ut i övriga och på , kan man konstatera attde ligger hästlängder före oss. Vi kan alltså konstatera att de utbildningar somRiksidrottsförbundet och framför allt specialförbunden ger är bra både när detgäller kvalitet och när det gäller omfattning. Speciellt om folkhögskolornasverksamhet inräknas, fylls behoven av frivilliga ledare inom idrotten.Utbildningen vid GIH i och fyller behovet av lärare i idrott iskolsystemet. De speciella idrottslärariinjerna vid GIH i ger en basatt arbeta inom idrotten som utbildningskonsulent och som administratör inomidrotts- och fritidssektorn. Däremot saknas möjligheterna till uppföljning avidrottsutövare såväl psykiskt som fysiskt och medicinskt. Den tillämpade forskningeninom idrottsområdet är begränsad. Struktureringen av befintliga resurser föridrottsforskning underlättar inte för tvärvetenskapliga projekt. Och inteminst: utbildning av instruktörer och tränare på kvalificerad nivå saknas helti . Mot denna bakgrund anser vi att det hade varit rimligt attregeringen på ett förutsättningslöst sätt hade prövat vad som skulle kunna varaen rationell högskoleorganisation inom detta område, men där blev vi tyvärrensamma. När det slutligen gäller journalistutbildningen kan jag istora delar instämma i det som sade. Jag begränsar mig därför idetta anförande till att yrka bifall till samtliga centerreservationer. 77 BOHAMMAR (vpk): Såväl som vid en del av de intressanta frågor som tas upp i diskussionen om vårnya högskolas framtid. Vi kanske inte har tillfälle eller tid att nu närmare gåin på detta. Om mitt minne inte helt slår fel var det dock ändå så, herrtalman, att såväl som hade en del av ansvaret förutbildningsväsendet i vårt land . Det låter inte allfid sånär dessa partiers representanter är uppe och diskuterar de här frågorna. Jag skall begränsa mig till några fåbemärkningar till de betänkanden från utbildningsutskottet som vi härbehandlar. Jag tycker det är bra att utbildningsutskottet positivthar behandlat vpk:s förslag att utbildningsarvode skall återinföras förblivande lärare inom industri- och hantverksyrken. Utskottet gör nu etttillkännagivande till regeringen, som är så otvetydigt att det inte kan stålänge på innan förslag kommer från regeringen om ett återinförande avutbildningsarvodet. Blivande vårdlärare och lärare för handels- och kontorsyrkenstår också på tur. Med risk för att irritera de borgerligapartierna vill jag påpeka att skrivningarna i betänkandet är ännu en positivkonsekvens av den uppgörelse om den högre utbildningen som ingåtts i utskottetmellan socialdemokraterna och vpk. Budgetpropositionen innebär en påtaglignedskärning av planeringsramarna för vårdyrkesutbildningen. Vi i vpk kan inteacceptera denna nedskärning. Utskottet säger ju också helt riktigt att det föreliggerbehov av att utexaminera fler. Men det är svårt att få tillräckligt medstuderande, och det löser man självfallet inte enbart genom att vidgaplaneringsramarna. Skall vi inte riskera att få ett sammanbrottinom vårdsektorn, tror jag i alla fall det krävs en uppvärdering av vårdyrkena,inte minst lönemässigt. Sjuksköterskornas usla arbets- och löneförhållandenuppmuntrar t. ex. inte precis till kostsam vidareutbildning. Därför måste ocksådet studiesociala systemet radikalt förbättras. Från vpk;s sida förordar vi också att allvårdyrkesutbildning inom högskolan skall ha statligt huvudmannaskap, vilketfaktiskt inte är någon renodlat teknisk fråga. har juockså tidigare framhållit att starka principiella skäl talar för statligthuvudmannaskap för de landstingskommunala eller kommunala medellångavårdyrkesutbildningarna. Det gör det lättare att få all utbildning likvärdig.Det skulle också kunna garantera god forskningsanknytning, och det garanterarockså på ett bättre sätt de studerandes inflytande. Alla dessa godaprincipiella skäl kan inte bara viftas bort med sedvanliga hänvisningar tillstatsfinanserna. Huruvida vi betalar dessa utbildningar via statsskatten ellervia kommunalskatten kan ju ändå inte vara avgörande. I betänkande nr 23 behandlas också tandläkarutbildningen.Vpk har tidigare motsatt sig nedläggningen av tandläkarutbildningen i . Deprognoser som gjorts om ett minskat behov av utbildning av tandläkare är myckettvivelaktiga. Utskottet konstaterar också att prognoser och fram-skrivningar ärbehäftade med stor osäkerhet, och UHÄ har påpekat att avgången urtandläkarkåren på grund av pensioneringar kommer att leda till behov avkraftiga dimensioneringsökningar . säger att vi utbildar tandläkare förarbetslöshet. Detta är ett argument som vi ständigt har fått höra fråntandläkarskråets sida, och jag misstänker att det har samband med tandläkarnaslönefrågor och löneförmåner. Vi i vpk tror att det kommer att blinödvändigt att på nytt ta upp tandläkarutbildningen i . Men det gör manverkligen inte över , om man slagit sönder organisationen i vid i måste därför ges garantier förframtiden. bör därför gelångsiktiga garantier för att forskningsorganisationen vid Malmöfakultetenbevaras. så att denkvalitetsmässigt kan behållas på nuvarande höga nivå. Det fattas närmare 300 000 daghemsplatser förförskolebarnen i förhållande till ett läge, där varje barn kan garanteras enplats inom barnomsorgen. I stället för krafttag för att bygga bort bristen fårvi nu bevittna hur det skärs ned på barnomsorgen på många håll i landet och hurkvaliteten försämras. Vi läser i pressen nästan om strejker ochprotestaktioner från såväl daghemspersonal som föräldrar. För att klara ennödvändig utbyggnad måste vi se till att det utbildas personal inombarnomsorgen. Men inte heller här sker en utbyggnad. I stället reducerasantalet nybörjarplatser på förskollärarlinjen. Precis som inom vårdsektornhänvisar utskottsmajoriteten till rekryteringssvårigheter. Här krävs motme-delav samma slag som inom vårdsektorn. Då det gäller utbildningen anser vi i vpk att man skallavskaffa nuvarande ordning med två personalkategorier för arbete i barngrupp.Vi är således anhängare av en enhetlig utbildning för barnomsorgspersonalen. Jag yrkar bifall till reservationerna nr 4, 7och 8 vid utbildningsutskottets betänkande nr 23. Jag yrkar vidare bifall tillreservationerna 2 och 3 vid betänkandet nr 24. Vad gäller vpk-reservationen i betänkande nr 25 hänvisarjag till ett anförande som kommer att hållas under morgondagen av PaulLestander. Kammaren beslöt att förhandlingarnaskulle fortsättas vid morgondagens sammanträde. 10 § Anmäldes och bordlades 1985/86:175Nyhetsförmedling till begåvningshandikappade 11 § Anmäldes och bordlades betänkanden1985/86:35 Förnyad behandling av anslag för /87 till statens arbetsgivarverk (prop. 1985/86:100 delvis) 1985/86:37 Anslagtill oförutsedda utgifter för /87 (prop. 1985/86:100delvis) 1985/86:38 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1985/86:32Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1985/86:31Vissa för forskning och forskarutbildning gemensamma frågor 1985/86:100 delvis) 1985/86:32 Anslag tillhumanistiska fakulteterna m.m. (prop. Prot.1985/86:152 1985/86:33 Anslag till forskningsrådsnämnden, m.m. (prop.1985/86:100 27 maj1986 delvis) ., ,,, ' ~ 1985/86:34 Anslag tillinvesteringar m.m. (prop. 1985/86:100 delvis) 1985/86:22Vissa förslagom telekommunikationer (prop. 1985/86:125 delvis) 1985/86:28Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1985/86:25 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden 1985/86:22Lag om näringsförbud, m.m. (prop. 1985/86:126) 1985/86:23Statlig reglering gentemot näringslivet (prop. 1985/86:142) 1985/86:24Statliga företag (prop. 1985/86:100 delvis) 1985/86:25Vissa kärnbränslefrågor m.m. (prop. 1985/86:100 delvis och 1985/86:132) 1985/86:31 Ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713), m.m. (prop. 1985/86:162)1985/86:33 Allmänna pensionsfonden (skr. 1985/86:164) 1985/86:34 Varvsindustrin(prop. 1985/86:120 och 1985/86:125 delvis) 1985/86:35 Vissa anslag m. m. påtilläggsbudget III inom industridepartementets område (prop. 1985/86:125delvis) 1985/86:36 Vissa oljebolagsfrågor (prop. 1985/86:139) 1985/86:37Åtgärder med anledning av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl /86:38 Uppskov medbehandlingen av vissa ärenden 1985/86:14 ansvarsområde m.m. (prop. 86:138) 1985/86:18 Sysselsättningsåtgärder i (prop. 12 § Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1985/86:597av () till jordbruksministern om förbud mot vissakemikalietester: LD-50-tester av kemikalier ochpreparat har länge kritiserats, dels för att de anses ovetenskapliga och därförger osäkra resultat, dels av etiska skäl, då de är mycket plågsamma och kräverett stort antal försöksdjur. Den svenska kemikalieinspektionen i samarbete med harnyligen anordnat ett seminarium om kemikalietester med 140 deltagare från 16 länder.Seminariedeltagarna var enligt pressreferat helt överens om att man Prot.1985/86:152 nu kansluta använda LD-50-testet i nuvarande form. Motbakgrund härav vill jag fråga jordbruksministern: ,. ., , '. * j 6 6 j Meddelande om frågor När kan LD-50-tester helt förbjudas i ? 1985/86:598 av (vpk) tillutrikesministern om stöd åt den politiska oppositionen i : Vad kan och vill den svenskaregeringen göra för att stödja oppositionen mot militärjunta i ? 1985/86:599 av (vpk) till statsrådetMats om planerna på viss vapenexport till : Enligt olika uppslagsböckerhar beställt åtta stycken snabba attackfartyg från det västtyskavarvet . Enligt flera olika uppgifter skall fartygen bestyckas medBoforskanoner. Fartygstypen är ny för , och det finns alltsåinga borgerliga kanonleveranser att "fullfölja". Kommer regeringen att beviljaexport av Boforskanoner till , avsedda för de västtyskaattackfartygen, trots att dessa fartyg inte berörts av de borgerligaregeringarnas utförseltillstånd? 1985/86:600 av (vpk) tillförsvarsministern om upprättelse åt vissa under interneradepersoner; Under andra världskrigetinternerades flera hundra människor i särskilt upprättade militära läger, s. k.arbetskompanier. har det gått så att dessa människor borde fåupprättelse och offentligen kunna konstatera att det rörde sig om politiskåsiktsförföljelse av människor som enbart utnyttjat sin demokratiska rätt att uttryckasin mening. Är försvarsministern nu beredd attmedverka till att de som satt i arbetskompanierna får upprättelse? 1985/86:601 av () till statsrådet om vapenexporten till : Statsrådet har imassmedia motiverat regeringens uppfattning att fortsatt vapenexport tillIndonesien är möjlig bl. a. med att förekommande strider på skulleske i bergs- och djungelområden och fartyg bestyckade med Boforskanoner därförinte kan komma till användning. Befrielserörelsen utrikespolitiskatalesman har vid sitt aktuella besök i angett attdet tvärtom förekommer strider vid kusten och att de indonesiska styrkornadärvid använder sig av fartyg för beskjutning. Hur påverkar dessa uppgifter omförekomsten av artilleribeskjutning från fartyg i striderna på regeringens syn på vapenexporten till ?