prot · G90953 · 1985-12-31 00:00:00 — Fördjupatfolkstyre och förnyelse av den offentliga sektorn med hjälp av datateknik Datateknikenoch den personliga integriteten Dendatapolitiska ledningen och ansvaret för datapolitiken Regeringen har alltså ettomfattande grundmaterial som utgångspunkt för sin proposition och sinaståndpunkter. Bilagorna som fogats till propositionen illustrerar vad det rörsig om. Innehållet i bilagorna är dessutom - tycker jag - en spännande läsningför den som verkligen är intresserad av datapolitik. Regeringen har därefter,och utifrån grundmaterialet, strukturerat frågeställningarna inom de nämndanio områdena. På politiska grunder kan självfallet grundmaterialetifrågasättas. Har regeringen tagit fram material på relevanta områden eller inte det? Har regeringen gjort de rimliga politiska avvägningarna ellerinte? Om detta borde den politiska diskussionen här i kammaren ha stått. Det råder ingen tvekan om att datatekniken underöverblickbar tid kommer att förändra levnadsvillkoren för oss alla. Denförändrar exempelvis helt sysselsättningspolitiken. Men enframsynt arbetsmarknadspolitik kan skapa en mängd nya arbetstillfällen. Informationsutbudetökar explosionsartat och genom en felaktig politik kannaturligtvis ojämlikheter i fråga om tillgången på information och möjlighetenatt nyttja information skapa nya klassklyftor. Beroendet av stora multinationella företags tekniskakunnande och av tekniskt avancerade och politiskt medvetna stormakter kan kommaatt hota vårt lands oberoende. Möjligheterna att kartlägga enskilda individersförhållanden skulle kunna leda till ett "storebrorssamhälle" som iOrwells . Visst har vi anledning känna oss hotade! Men vi har nuockså fått till vårt förfogande ett tekniskt hjälpmedel som rätt hanterat kange mängder av nya jobb - jobb som är intressantare och mindre farliga än de somfinns - samt ett kunnande som för människor i olika regioner,länder och världsdelar närmare varandra och ger möjligheter till insikt ochtill förståelse; möjligheten att hävda våra ekonomiska och socialaintressen genom att snabbt utnyttja tekniken på de områden där vi traditionelltsett är bra, dvs. också till vår egen fördel; möjligheten att snabbt få fram nya kunskaper genom enforskning till gagn för samhälle och individ. Datorn är både ett hot och ett hopp. Det är vi sombestämmer hur det skall bli. Exemplen på att datatekniken ger oss oanademöjligheter att skapa ett nytt och rikare liv för många är omfattande. Här iriksdagen har en utställning om handikappredskap somverkligen fascinerar. Medmänniskor med svåra rörelsehandikapp, med syn- ochhörselhandikapp, kan måhända redan inom en överblickbar framtid ges en medandra nära nog jämställd position på arbetsmarknaden. kommersenare att kommentera denna aspekt. Med viss häpnad noterar vi i detta sammanhang folkpartietsoch moderata samlingspartiets kommentar i reservation nr 15 som fogats tillbetänkandet. Där sägs det: "Den uppmärksamhet som svensk industri visat ochvisar dessa områden antyder att intressanta marknader finns här." För egen del tycker jag nog att frågan är viktigare än attkrämarintressena skall sättas i centrum, när det gäller att hjälpa människorsom har det svårt. Så några kommentarer till de centrala datapolitiskafrågeställningarna, nämligen samköming av register, dvs. integritetsaspekten,sårbarhetsfrågan, datorn och sysselsättningen samt den politiska styrningen ochansvaret för datapolitiken. När det gäller integritetsfrågan arbetar, som har sagtsnågra gånger här , data- och offentlighetskommittén, DOK.Av den anledningen bör bli i stånd att taställning till konkreta förslag rörande hela problemställningenoffentlighet-sekretessintegritet. kommer senare attingående kommentera de problem och de ställningstaganden som då måste göras. Klart är att en absolut oinskränkt insyn i allamyndigheters verksamhet snart leder till att enskilda individers förhållandenblottläggs, dvs. att deras integritet kränks. Lika klart är att ett totaltskydd av alla personuppgifter i alla sammanhang lätt mörklägger myndighetersverksamhet, och det skulle innebäraett allvarligt hot mot grundläggande värderingar, bl.a. röranderättssäkerheten. Den rätta avvägningen mellan full insyn och skydd av denenskildes integritet är en politisk fråga. får ta ställningtill detta utifrån det material och de ställningstaganden som data- ochoffentlighetskommittén gör. Redan nu kan konstateras att det långt ifrån enbart äroffentliga myndigheters verksamhet som kan träda den enskildes integritet för när.Den personliga integriteten kan också hotas av privata företag, organisationeroch enskilda. I propositionen heter det bl. a.: "Som ett exempelkan nämnas kreditupplysningsföretagen som har ingående information om i stortsett alla svenskar. Vidare kan nämnas reklamföretag som väljer utreklammottagare via dataregister. Det blir tekniskt möjligt att kartlägga ochregistrera olika individers 'konsumtionsprofil' för att steg för steg förfinaden riktade marknadsföringen. Får systemet utvecklas okontrollerat, skapastekniska möjligheter att bl. a. kartlägga när och var en individ tankar sinbil, vad han handlar på bensinstationen, vilket hotell han tar in på, vilkatelefonsamtal han ringer, när han tar ut pengar på bankomaten och vari staden det sker." Utskottet noterar att regeringen har för avsikt att följadenna utveckling med största uppmärksamhet. I reservation nr 6 har moderata samlingspartiet ochfolkpartiet valt att tona ned hotet från den enskilda sektorn vad beträffar denpersonliga integriteten. För dem är bankernas och kreditinstitutens möjligaagerande av mindre intresse när vi diskuterar integritetsfrågorna. I proposition 220 redovisar regeringen pågående arbete ochplanerade insatser för att skapa tryggare och bättre sysselsättning. Detta ärden första punkten i regeringens riktlinjer för datapolitiken. Som ett exempelav många nämner jag Utvecklingsprogrammet för ny teknik, arbetsmiljö ocharbetsorganisation hos arbetarskyddsstyrelsen. Detberäknas vara färdigt och det kommer att kosta totalt 55 milj. kr. Regeringen understryker vikten av att man kopplar sammanutvecklingen av tekniken med utvecklingen av arbetsorganisationen. Gör man intedet -hävdar regeringen - glider utvecklingen oss ur händerna. Som en kommentartill detta säger vpk att regeringen ger en glättad bild av utvecklingen.Folkpartiet har inte ens hittat fram till skrivningen i propositionen ochcentern nöjer sig med sin tvärsektoriella ansats om en annan disposition avproblematiken än regeringens. Det är synd, fru talman, att oppositionen inte ireservationerna haft tid eller lust att gå närmare och konkretare in idiskussionen för att ge sina synpunkter på det regeringen och myndigheternajust nu är i full färd med att förverkliga. Hade man gjort det, skulle man hakunnat påverka utvecklingen i detta tidiga skede. har man försuttitchansen - och det förlorar egentligen alla på. Det går att illustrera oppositionens ovilja till konkretareaktioner och ställningstaganden med många andra exempel. Jag nöjer mig medytterligare ett. I fråga om "förnyelsen av den offentliga sektorn medhjälp av datateknik" har föredragande statsrådet framhållitbetydelsen av en medveten teknikupphandling. "Genom upphandling kan vi därför få till stånd bättredatasystem, som också kan användas inom den privata sektorn och som dessutom kantänkas väcka intresse och efterfrågan utomlands." Har då oppositionen något att bidra med här? Förvisso -tillsammans med moderata samlingspartiet varnar i ett särskiltyttrande för teknikupphandling; "Teknikupphandling bör emellertid undvikaspå områden där den tekniska utvecklingen är så snabb, att de medteknikupphandling utvecklade produkterna är föråldrade redan när depresenteras." Javisst - men nog borde väl och moderatasamlingspartiet haft något mer att komma med än en rekommendation tillregeringen att söka undvika en dålig teknikupphandling eller enteknikupphandling som gjorts på orimliga premisser. Jag upprepar: Det är synd att oppositionen försuttit sinchans att konkret gå in i den datapolitiska debatten. Både från och sida har vid upprepadetillfällen breddutbildningens betydelse hävdats. Man har anat något av enkritik mot regeringens datapolitiska proposition. Jag skulle kunna hänvisa bådeOlof och till att läsa s. 69-84 i propositionen; därredovisas insatser. Jag citerar ett par rader på s.73; "De beslutade åtagandena inomgrundskolan och gymnasieskolan kan uppskattas till storleksordningen minst enhalv miljard kr." Jag förstår att har haft annat för sig ändatapolitik . Men jag tycker att det är märkligt attfolkpartiet, som har så pass många ledamöter numera, inte har kunnat läsaigenom vad som står i propositionen och konkretiserat sin kritik. En halvmiljard på tre är faktiskt en ganska rejäl insats, tycker jag. Det ärmärkligt att man i den situationen inte har kunnat konkretisera sin kritik merän man gjort i sina reservationer och debattinlägg. Jag vill hävda, fru talman, att regeringen har gettriksdagen ett bra utgångsmaterial. Oppositionen står närmast tafatt, tyckerjag, inför problemställningarna och de förslag som regeringen lägger fram. Jag gårvidare med fler konkreta frågeställningar som bör kommenteras. Regeringen föreslår att den s. k. sårbarhetskommitténsverksamhet läggs ned. Skälet är principiellt. En statlig kommitté skall inteunder handha s. k. myndighetsuppgifter. De synpunkter som framförs i reservation 16 tillbakavisas.Regeringens förslag innebär att sårbarhetsfrågorna får en mycket bättreställning i den politiska beslutsprocessen än . Statskontoret fåransvaret för att den civila statsförvaltningens problem bevakas kontinuerligt.1987 års försvarspolitiska beslut förväntas innebära konkreta förslag förtotalförsvarets del. Men mest väsentligt är förslaget att en grupp avregeringsledamöter - med ansvar för departement där datafrågorna är specielltviktiga - kontinuerligt följer dessa frågor. Gruppen kommer sannolikt att ledasav biträdande statsministern. På detta sätt kommer sårbarhetsproblem som rörsamhället i Prot,1985/86:53 Prot,1985/86:53 desshelhet att på snabbast möjliga sätt få sin lösning. Påståendena om motsatsen,som görs i reservation 16, tillbakavisas med bestämdhet. har den s, k, datadelegationen arbetat, I deningår representanter från de politiska partierna, arbetsmarknadens parter,kommunförbunden och annan expertis. Delegationens verksamhet upphör enligtpropositionen fr, o, m, , Dess arbetsuppgifter förs tillden statsrådsgrupp som jag nämnde. Förändringen är välmotiverad. Konstitutionellt sett vardelegationen något artfrämmande i vårt politiska liv. Normalt är det regeringensom är "arbetsutskott". Den politiska debatten förs dåöppet här i kammaren. Så blir det nu fortsättningsvis även för datafrågorna. Utskottsmajoriteten biträder förslaget - en reservationhar lämnats från . Det får anses som självklart attstatsrådsgruppen då också håller kontakt med de intressenter som har varitrepresenterade i datadelegationen och till återför synpunkter somregeringen anser vara värda detta. Understrykande det fina arbete som delegationen har ståttför under hela sin tillvaro tillstyrker majoriteten förslaget attdatadelegationen läggs ned. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall tillutskottsmajoritetens hemställan i finansutskottets betänkande nr 5 i alladelar. AnL 64RUNE () replik: sade att finansutskottet inte varlika enigt vad gäller propositionerna som när man beställde ett datapolitisktprogram av regeringen. Är det så konstigt, , med hänsyn till detresultat som den socialdemokratiska regeringen har lagt fram? I datafrågornahar faktiskt de borgerliga partierna varit på offensiven. Socialdemokraternadäremot har varit på defensiven. Det är de som är tafatta, inte de borgerligapartierna. Datalagen drevs fram av de borgerliga partierna. CPRfälldes av dem 1973, och propositionen 1979 med åtföljande beslut innebär attvi fick parlamentarisk insyn och kontroll. Jag frågade om hankvarstod vid sin uppfattning från debatten 1979. Jag har inte fått något svarpå den frågan. Jag upprepar den; Står kvar eller har han lämnat sinuppfattning? Sedan tog också upp frågan om att vissadatacentraler skulle privatiseras, som vi har framfört i en reservation. Medtanke på den kostnad som staten lägger ned på dataverksamheten - det rör sig omi runda tal , och ungefär 3 500 människor är sysselsatta -vore det rimligt att anta att några av alla statens företag på detta område,som jag inte skall räkna upp, inte borde finnas under statlig kontroll. Vad vimoderater vill är att man ser över statens samlade dataverksamhet och gör sigav med det som staten inte har direkt anledning att driva i egen regi. Vitycker att det är en rimlig begäran i det här sammanhanget. Vad sedan gäller integritetsfrågorna har vi moderatertryckt mycket starkt på dem här . Det har vi gjort av många skäl. Vitycker att de är utomordentligt viktiga och att vissa principer därför börgrundlagsfästas. Enligt socialdemokraterna är ju allt som inte är förbjudettillåtet. Vi tycker att man måste förstärka skyddet av den personligaintegriteten genom att, som jag har sagt tidigare i debatten, införa olikaregisterlagar. fungerar,som den är utformad, inte tillfredsställande om det inte finns ett stöd tillden i form av olika registeriagar, och sådana har vi alltså inte i tillräckligomfattning. Datalagen måste vara normativ, och skall inte fungera som enramlag. Annars vet vi inte var gränsen går. Jag skulle med vilja ta upp en annan fråga, somtyvärr inte har berörts . Det gäller det internationella området.Där fungerar inte den parlamentariska insynen över huvud taget. Det finns ingensom helst, eller i varje fall utomordentligt liten, kontroll på dataflödet övergränserna. Där bestämmer en grupp högre tjänstemän. När får vi enparlamentarisk kontroll över detta? Vad har att säga i denna fråga? AnL 65 () replik; Det var en gruvlig salva mot , ArneGadd! Jag får väl börja med att förklara det särskilda yttrandet när det gällerriktlinjerna. Ungefär som dessa behandlades i finansutskottetställde jag här i kammaren en fråga till utbildningsministern om utbildningenvid de tekniska högskolorna. Det står i riktlinjerna att man skall verka föratt datautbildning i grundskola, gymnasieskola och högskola får sådanomfattning och inriktning att den motsvarar de förväntade behoven. Jag vissteatt det finns ett förväntat behov av 3 500 civilingenjörer samt vidare att manhar en urgammal utrustning och även en pedagogik som behöver förnyelse. I Lundsaknas lärare till ungefär hälften av tjänsterna. Vad jag menar med att säga att riktlinjerna är till intetförpliktande är alltså att socialdemokraterna gör skillnad mellan att uttala devackra orden och att i praktisk handling visa vad man egentligen vill. Praktiskhandling i detta fall är att ge stöd till den tekniska utbildningen. Av övriga synpunkter på agerandeskulle jag vilja ta upp vad han sade om reservation 6. Vi menar där att manskall följa den datalag som finns. I datalagen står att man har rätt tillskadestånd om man personligen lider skada av att uppgifter i olika register ärfelaktiga. Vi vill att rätten till skadestånd skall komma till användning ochatt man tillämpar en striktare praxis än som görs. säger med anledning av reservation 15 omdatateknik och de handikappade att vi inte skall ha någon krämarmentalitet.Nej, det tycker faktiskt inte jag heller. Vad jag menar i reservationen är attvi skall ta till vara kunskaperna från den utveckling som sker i närdet gäller hjälpmedel för handikappade - är kanske ett föregångsland iEuropa. Dessa kunskaper skall komma till användning, eftersom vårt landsamtidigt är en nation som är helt beroende av export och utrikeshandel. Om vitar till vara kunskaper från ett område där vi är föregångare, , kandet väl ändå inte vara fråga om krämarmentalitet! Slutligen hade synpunkter på vad vi hade sagtbeträffande breddutbildningen. /83 blev ämnet dataläraobligatoriskt på högstadium. Enligt en rapport somdatadelegationen har tagit initiativet till har undervisningen ännu, ,bara nått en väldigt blygsam omfattning. Det är därför vi i en reservation harsynpunkter på breddutbildningen. AnL 66OLOF () replik; Jag tror att det är viktigt att över varför det är så många reservationer den här gången och varfördet var färre när vi diskuterade datapolitiken 1982. Det har, tror jag, attgöra med bl. a. på vilket sätt man ntedverkar från olika partiers sida. Dettabehöver inte innebära att man stryper någon offentlig debatt - på det sättetanvändes aldrig datadelegationen. Det var en öppen debatt där, och det var enöppen debatt också här, när det material framlades som grundades pådelegationens arbete. Sedan noterar jag helt kort att vi har olika värderingarnär det gäller tvärsektoriellt tänkande och seklortänkande. Det går inte attkomma ifrån att datautveckling - elektronikutveckling - är generell till sinkaraktär. Den har en enorm flexibiliet, som var inne på. Den gårinte att stänga in i några sektorer. När det gäller detta med hot och hopp och att vi självabestämmer hur det skall bli. så tycker jag att det lät litet sangviniskt, föratt uttrycka det med en underdrift. Vi är mycket beroende av deninternationella utvecklingen. Därför är det bra - det vill jag direkt säga -att regeringen har tagit upp detta med teknikupphandlingen mera aktivt äntidigare. Men jag kan inte låta bli att erinra om att det faktiskt var vad vigjorde också 1982. Då framlades ett flerårsprogram för teknikupphandling, somdet sedan inte blev någonting av. Det anvisades pengar, vars utnyttjande sedansträcktes ut . Vi hade alltså ett ordentligt förslag när detgäller teknikupphandlingen . Dessutorrt inbjöd vi de fackligaorganisationerna att rrtedverka i den utvecklingen, eftersom den i hög gradpåverkar användarnas situation-t. ex. när man skall ta fram nya bildskärmar.Men det är i alla fall bra att regeringen har tagit upp detta . När det gäller skolsystemet förstår jag inte riktigtvarför behöver tala vid sidan av vad jag har sagt. Breddutbildningengäller hela allmänheten. De 500 miljonerna, som jag också mycket väl kännertill, trots allt, gäller skolsystemet, och det är någonting helt annat.Breddutbildningen har vi inte sett mycket av - den som vi inledde 1982, som vianvisade pengar till och som vi hade hoppats att den nya regeringen ocksåskulle vara intresserad av. Men det var man tyvärr inte. Varför är breddutbildningen så viktig? Det handlar bl. a.om att försöka undvika att skapa klyftor mellan olika generationer. Det gör maninte genom att satsa bara på skolsystemet, i ungdontsskolan - grundutbildningenoch gymnasieskolan. AnL 67JÖRN (vpk) replik; klagar här över att oppositionenharen spydig och övermaga ton. Jag hoppas att han inte inkluderar vpk i denattityden. Det har verkligen inte varit vår mening - och jag tror inte helleratt det framgår av våra reservationer - att vara spydiga och övermaga. Därtillär saken för allvarlig. Vad vi däremot försöker säga är att den härpropositionen bara är en ansats, en i vissa avseenden mycket ofullständigansats. Jag har pekat på, som en huvudfråga, de långsiktigaverkningarna på arbetets ställning och på sysselsättningsbasen i samhället.Därvidlag har man ett oerhört ntassivt material, sorn bl, a, finns presenteratpå ett ganska fullständigtsätt i stora rapport om mikroelektronik och samhälle. Det visarganska entydigt att sysselsättningsproblemen blir enorma, mycket större än vadman har väntat sig. Tesen om att den nya tekniken skulle skapa såmånga nya arbetstillfällen håller uppenbarligen inte - det finns inget stöd förden. Hela denna fråga diskuteras ju också på ett mycketannorlunda och livligare sätt i de stora landsorganisationerna i , t.ex. inom den västtyska landsorganisationen. Där har man också en rnerteknikkritisk och mer pessimistisk hållning när det gäller problemensstorleksordning. Och är problemen av den storleksordning som antyds i detmaterial som jag nu nämnt, så räcker det ju inte med arbetsrnarknadspolitiskaansatser av den kortsiktiga och låt mig säga mera improvisatoriska natur sotnhittills har varit gängse i . Det fordras insatser av en helt annanstorleksordning, med en helt annan grad av långsiktighet. Vi ser också hur det ute i arbetslivet dag för dag pågåren strid om makten över den nya teknologins tillämpning. Arbetsgivarna kan gångpå gång liksom splittra upp folk, de kan ta arbetsplats för arbetsplats. Deskär, som det populärt heter, de anställda i tunna skivor. Det finns nämligenännu inte en samlad facklig strategi, och den politiska delen avarbetarrörelsen ställer inte heller upp så starkt sorn hade varit nödvändigtför att garantera en rejäl framgång när det gäller denna viktiga maktfråga. Vad vi skulle vilja se är alltså en fördjupning ochkonkretisering av den typ av politiska program som propositionen representerar.Sådant behövs i den avgörande maktstriden, och vi menar att kampen om maktenöver den nya teknologin blir en maktstrid som i styrka kommer att betydligtöverträffa kampen om ATP och om löntagarfonder. Frågan är alltså; Tar socialdemokraterna den striden,eller retirerar de inför den kapitalistiska teknologiprocessens tunga ochskenbara nödvändighet? Ni vet att tar ni den striden så har ni oss med er.Frågan arom ni tar den. AnL 68ARNE GADD (s) replik; tog upp frågan ombreddutbildning, och den är naturligtvis oerhört central. Det kan bara nämnasatt den försöksverksamhet, om man nu får kalla det så. som är på gång harhittilldags 8 000 löntagare tagit del i. Kostnaderna för verksamheten belöpersig på helårsbasis till 50 milj. kr. Glädjande i sammanhanget är att av dern som hardeltagit är korttidsutbildade och är kvinnor. Så visst är det insatser pågång i det här sammanhanget. Jag tycker att det är en osedvanligt god start föratt nå målen för en sådan här utbildning. Sedan tycker jag att det finns skäl att göra den lilladistinktionen mellan datadelegationen och att nog måste väl en debatthär i , baserad på en regeringsproposition, vara mycket öppnare ändatadelegationens verksamhet. Så där argumenterar väl överlitet grand i alla fall. tar upp frågan uren vidare synvinkel. Det ärmycket möjligt att det kommer att bli en politisk strid. Skulle det bli så. ärdet alldeles uppenbart att socialdemokratin inte kommer att väja för denstriden, och det är då braatt veta att vpk stöder oss. Men regeringens proposition är ett försök att struktureraproblemen, så att vi skulle kunna ha en plattform där det råder full enighet.Vi kan inte låta bli att uttrycka en viss besvikelse över att åtminstonehögeroppositionen inte har tagit mer konkret på uppgiften än den har gjort . har nämnt någonting om vad hon har hört ien kammardebatt. Det tycker jag är bra i och för sig, men kvar står att detfaktiskt hade kunnat bli mycket mera konkreta folkpartiinsatser i debatten, omman bara hade utgått ifrån de uppgifter som regeringen lämnat i bilagorna tillden datapolitiska propositionen som gäller utbildningsproblematiken - frångrundskolan över gymnasieskolan och den grundläggande högskoleutbildningen övertill forskarutbildningen-och de insatser som görs där och de problem som dykerupp i det sammanhanget. Så nog hade kunnat göra mycket merakonkreta arbetsinsatser, om man bara haft tid och intresse att läsa denproposition som vi nu diskuterar. AnL 69 () replik: Regeringen har inte gjort de politiskaöverväganden som den borde göra. Arbetet är enligt rnin uppfattning inte tillalla delar fullgånget, och det tycker jag är mycket beklagligt. Vi moderateranser att datafrågorna är alltför viktiga för att man skall kunna låta demhandläggas utanför . Vi måste alltså ha det slutgiltiga ansvaret förvad som sker, och vi moderater har fört fram några krav där vi slår fast vad vimenar med en god datapolitik. Det är för det första att det ökade användandet av datoreroch dataregister kräver förstärkt skydd av den enskildes integritet. För detandra måste offentlighetsprincipen hållas levande även i då en stor delav offentliga uppgifter registreras på data. Fördet tredje måste sårbarheten iolika register och olika system beaktas.