prot · G90948 · 1985-12-31 00:00:00 — Det här är en försöksverksamhet som syftar till utt fåfrurn ett underlag för att bedöma hur ett eventuellt överförande av ekonomisktoch administrativt ansvar för sjukresorna skall kunna föras över frånförsäkringskassorna till sjukvårdshuvudmännen. Det är för övrigt en fråga somdiskuterats . pågår det alltså försök på dessa tre orter.Dessutom syftar detta försök naturligtvis också till att pröva möjligheternaatt vidta åtgärder för att begränsa sjukresekostnaderna. Utskottsmajoriteten instämmer i departementschefensuppfattning när det gäller förslaget om utökning av dessa försök till attomfatta även sjukreseersättningar. Vi menar alltså att den försöksverksamhetsom pågår bör slutföras för att vi skall få en bättre grund att stå på innannya försök eventuellt startas. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan pådenna punkt. Dessutom behandlas ytterligare en motion som väckts ianslutning till propositionen. Det är motion 117 av Margö m. fl.,vari förslås att det inom ramen för detta frikommunförsök även skall genomförasen försöksverksamhet med slopande av patientavgifter, alltså nolltaxa inom denöppna hälso- och sjukvården. Enligt de överenskommelser som träffats medsjukvårdshuvudmännen får läkarbesöken kosta högst . och den sjukvårdandebehandlingen högst . Sjukvårdshuvudmännen har alltså enligt gällandebestämmelser möjlighet att pröva om de vill ha lägre eller helt slopadepatientavgifter. Därför avstyrker ett enigt utskott den motionen. Så några ord om två motioner från förra . Den enaav dessa motioner har föranlett en reservation från , och KarinIsraelsson har här argumenterat för den reservationen. Motionen skrevs av HagarNormark, och hon begärde att anhörigvårdare i sjukpenningshänseende bör kunnalikställas med fosterbarnsvårdare. Vi ansåg i utskottet att denna motion borderemissbehandlas för att vi skulle få ett bättre underlag för bedömningen, ochdärför har både och försäkringskasseförbundet yttrat sigöver motionen. Båda avstyrker den begäran som finns i motionen, mot bakgrund avatt frågan bör komma upp i ett vidare sammanhang. Utskottet har följt remissyttrandenas förslag och sägeratt den situation som är beskriven i motionen inte är unik för anhörigvårdare.Samma problem finns för andra grupper av försäkrade som har sysslor vid sidanav sitt ordinarie arbete. Därför menar vi, som både försäkringskasseförbundet ochriksförsäkringsverket har sagt, att frågan bör tas upp i ett vidare sammanhang.Vi avstyrker bifall till motionen, och jag yrkar bifall tillutskottsmajoritetens hemställan. Den sistamotionen har fått en för motioner ganska ovanligbehandling, må jag säga. Utskottet begär nämligen ett tillkännagivande tillregeringen från sida. 1motionen, som har inlämnats av Margö och Prot,1985/86:48 son, yrkasutt sexhjälpmedel förs upp på lista överbidragsberättigade hjälpmedel. Även den motionen har varit föremål förremissbehandling, och vi har fått in yttranden från ,, DHR och HCK, Samtliga remissyttranden tillstyrker att samhället bör tuett större ansvar för de här frågorna. menar att det ärangeläget att frågor om sexhjälpmedel för handikappade utreds och att man kanfå en produktutveckling och utbildning, inte minst mot bakgrund av att dehjälpmedel som finns inte är producerade för människor medfunktionsnedsättningar i armar och händer. konstateraremellertid att man inte har resurser för det arbete som bör utföras. anser också att en utredning bör ske, ochutskottet säger att vi delar den uppfattning som förs fram avremissinstanserna, att det är angeläget att frågan blir utredd. Därför avslutarvi med att säga att ärendet bör överlämnas till regeringen för bedömning av på vilketsätt en utredning lämpligen bör ske. Detta bör enligt utskottets mening gesregeringen till känna. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. AnL 72 (): Jag har egentligen inte så mycket nytt atttillägga när det gäller bemötande av folkpartireservationen.Hennes försvar för majoritetens ställningstagande var ju endast att man villavvakta den försöksverksamhet som pågår i , och . Jag vill då bara understryka attjag redan i inledningsanförandet sade att vi från folkpartihåll tycker att detär angeläget och önskvärt med flera modeller när det gäller försöksverksamhetmed att låta även resekostnader ingå i högkostnadsskyddet. Det är ju bara braatt vi har en så bred erfarenhet som möjligt när vi skall taslutlig ställning till resekostnader och högkostnadsskydd. AnL 73KARIN (): stöder utskottets yrkande omavslag på motion med hänvisning till att bådeFörsäkringskasseförbundet och har avstyrkt förslaget ochtycker att det skall prövas i ett vidare sammanhang. Det är till viss delriktigt. anser dock att det i och för sig är rimligt i sjukpenninghänseende likställer anhörigvårdare med fosterbarnvårdare.Jag tycker att likheten mellan dessa kategorier är sä uppenbar att man överhuvud taget inte bör blanda in de övriga i remissvaren nämnda grupper som tackvare tillfälliga arbeten vid sidan av det ordinarie skulle kunna tillförsäkrassamma rättigheter som fosterbarnvårdare har. Detta är enligt min meningen vårdfråga, och jag ser detdärför som mycket viktigt att den uppfattning som vi har i bygger pådetta. Om vi genom ett beslut fastslår att vi får bygga vårsjukvård och socialtjänst på primär-och anhörigvård, måste vi också i andrariksdugsbeslut ta konsekvenserna härav och se till att de som ställer upp somanhörigvårdare får sittbehov av försäkringsskydd tillgodosett. Det är därför som vi i centerpartietyrkar bifall till motion 703. AnL 74 (); Jag vill säga några ord med anledning uvKurin replik. Det är riktigt att anser attdet i och för sig skulle vara rimligt att jämställa anhörigvärdare ochfosterbarn vårdare. Dessutom säger man dock att metoden att delasjukpenninggrundande inkomst och göra rätten till sjukpenning delvis avhängigav inkomsten inte överensstämmer rned de grundläggande principer på vilkalagen är uppbyggd. Vidare framhåller att den aktuellabestämmelsen beträffande fosterbarnvårdare är ett rent undantag och att detenligt verkets mening är angeläget att noga överväga olika gränsdragningsfrågorinnan en utvidgning görs UV denna undantagsbestämmelse. Jag och majoriteten i övrigt i utskottet har tagit fastapå utt myndigheten pekur på att man inte är säker på vilka konsekvenser ensådan här ändring kan få när den vidtas enskilt. åberopade attdet skulle vara konsekvent att göra dettu. unser däremotatt vi inte kan överskåda konsekvenserna av en sådan här förändring, och därförbör frågan prövas i ett vidare sammanhang. AnL 75 (); Jag inser att vi har förlorat striden den härgången, men vi kommer tillbaka med våra krav också framöver. Det är synd attprinciperna skall vara så hårt fastlagda att man inte kan se att det finns ettsärskilt skäl för undantag i fall som i hög grad liknar dem för vilka undantagredan har gjorts, nämligen fosterbarnvårdarna, som behandlas särskilt i lagen. Jag tror att man kan lösa också den här frågan, om detfinns en vilja till det, men jag har märkt att den viljan saknas när beslut avdetta slag fattas. Man vill inte fullfölja dem genom att se till att entrygghet skapas också för dem som ställer upp för vårdinsatser inom hemmetsväggar. Det är bara att beklaga att så är fallet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter behandlingen avjustitieutskottets betänkande 6.) Kammaren övergår nu till att debatterasocialförsäkringsutskottets betänkande 4 om arbetsskadeförsäkringen m. m. AnL 77GULLAN (): betänkande 4behandlar ett antal motioner rörande arbetsskadeförsäkringen, som alltmerutvecklats till en skumfläck inom socialförsäkringen. Jag tvekar inte attanvända detta uttryck, eftersom jag själv har arbetat praktiskt medförsäkringen och noga följt utvecklingen på området. A rbeisskadeförsäk-ringen m. m. finns ca 39 000 ärenden i balans vid landets försäkringskassor.Balansernu under tredje kvurtulet ökude med 1 657 sjukdomsurenden och 1904 olycksfall, dvs. med ytterligare över 3 500 ärenden, trots att kassorna harprioriterat arbetsskadorna och ökat antalet handläggare inom denna sektor -till förfång för annan verksamhet. Balanserna växer, försäkringskassanspersonal knäar under en hopplös arbetsbörda och handläggningstiderna i kassansträcker sig , vid överklagning upp till fyra till . Och detta är ingenting som har kommit plötsligt! Kassornahur via signalerat . Antalet motioner i ärendethär i har varit stort . skall det i ärlighetens namnsägas att vissa personalförstärkningar hur gjorts, framför ullt vidförsäkringsrätterna. Men vad hjälper detta? Det är som att sila vatten med ettännu större såll. Ärendemängden växer i takt med de fackliga organisationernaskraftiga agerande rörande försäkringen. Vad har då regeringen gjort? Jo, regeringen har tillsatten utredning med snävaste möjliga direktiv! Föreslagna förändringar skulle intefå rnedföru vare sig kostnadsökningar eller försämring av försäkringsskyddetjämfört med nuläget - en omöjlig uppgift. Utredningen hade så sent sorn isomras på förslag att samordningen med sjukförsäkringen skulle utökas till sexmånader jämfört rned nuvarande tre, en åtgärd som skulle ha minskatärendebalanserna. Vid Försäkringskasseförbundets möte i sadeden dåvarande socialministern ifrån att något sådant förslag över huvud tagetinte fick presenteras. Därför är den föreliggande utredningen också något avett slag i ansiktet. Tala om strutspolitik! Regeringen vågar tydligen intekomma med ett radikalt förslag - ett förslag som inte minst deförsäkringskasseanställda ropar efter. Vad handlar då försäkringsskyddet om i en försäkring somnära nog urtur sig till skandal? Jo, utöver vad sjukförsäkringen ger. Detenda rätta vore naturligtvis att öka samordningstiden till ochsatsa resurserna där de skall sättas in: vid långvariga skadefall och vidlivräntebedömningen. Jag har velat säga detta som en bakgrund tillde ställningstaganden som i utskottet har gjort. Vi vill trotsallt ge regeringen en chans att föreslå rejäla åtgärder utöver de vaga förslagsom utredningen kommit med. a. av denna anledning har vi, liksomutskottsmajoriteten, avstyrkt vpk-motionen, men jag tillstår gärna att jag istora delar ställer mig bakom den kritik som i motionen riktas mot nuvarandehandläggning av arbetsskadeärendena. Jag vill i det här sammanhanget särskilt peka på en av deföreslagna åtgärderna i arbetsskadeutredningen, som skulle ha viss effekt,nämligen att kassorna åtminstone skall ta betalt för de s. k. serviceärendena,dvs. främst prövningen av hörselskadeärenden och asbestosärenden. Någonersättning från arbetsskadeförsäkringen utgår mycket sällan, knappast aldrig,från den allmänna försäkringen i dessa ärenden, men hela utredningsarbetet görsi dag av utan någon som helst ersättning. Och väl att märka:Arbetsmarknadens försäkringsbolag skull fortsättningsvis ge ersättning för Nya ärenden kommer att välla in över försäkringskassorna.Har AMF och trygghetsnämnden så gott orn pengar som dessa nya förslag tyder på,är det deras sak, men då bör de åtminstone göra utredningarna själva eller ivarje fall betala för utredningsarbetet, så att kassorna kan tillsätta personalför dessa pengar. Efter dessa sanningens ord från en som ärförtörnad över strutspolitik och över en försäkring som kännetecknas uv enutredningsapparat och ett byråkratiskt krångel sorn pä intet sätt svarar motförsäkringens innehåll, skall jug övergå till att tala om de reservationer sornm-ledumöternu i utskottet hur lämnat. I reservation nr 2, som handlar om försäkringsskyddet förvärnpliktiga, har utskottets m-ledamöter gått motionärerna ochSiri Häggmark till mötes. Remissinstanserna - , försvaretscivilförvaltning och trygghetsnämnden samt försvarsutskottet - har unsett uttde värnpliktiga har ett tillfredsställande försäkringsskydd . Det har dockbetonats att effektiviteten i tillämpningen av det nuvarande systemet börförbättras genom information och utbildning. framhåller ocksåatt en s.k. uktiv skadereglering bör tillämpas i möjligaste mån. Vi reservanter i utskottet anser dock attförsäkringsskyddet för de värnpliktiga bör bli föremål för en översyn. Inte minstmot bakgrund uv utt de värnpliktiga är unga och ofta saknar kunskap omurbetsmiljölugar och personskadereglering, är detta önskvärt. Eftersomsamhället kräver av de unga att de skall göra sin plikt för sitt land, är detnödvändigt att vi också ger dem ett fullgott försäkringsskydd, attförsäkringssystemet är lättbegripligt och att skadereglerande myndighetertillämpar principen om en aktiv skadereglering. Under utskottets behandling avdetta ärende har jag själv noga granskat handläggningen av ärenden rörandevärnpliktigas försäkringsskydd, detta mot bakgrund av att jag själv i flera århandlagt ärenden rörande lagen om statligt personskadeskydd. Vad jag tidigare kritiskt uttalat omarbetsskadehandläggningen över huvud taget gäller naturligtvis fullt ut även"militärskudeärendena". Därtill kommer att inte mindre än treinstanser, , försvarets civilförvaltning och trygghetsnämnden,är inkopplade i ärendebehandlingen enligt ett ganska krångligt systern.Försäkringskassun utreder ärendena enligt lagen om statligt personskadeskydd,dvs. grundskyddet, och försvarets civilförvaltning utreder trafikskadeärendenoch ärenden där värnpliktiga själva riktar skadeståndskrav. Trygghetsnärnndenslutligen utreder möjligheterna till ersättning för s. k. ideell skada, dvs.ersättning för "sveda och värk, lyte och rnen och allmännaolägenheter", som det heter. Med något kritisk blick finner man snart, att devärnpliktigas försäkringsskydd bör ses över. dels i vad gäller möjlighetentill rationalisering, dels i vad gäller en förbättring av försäkringsskyddet.Det är dessa två alternativ som angetts i reservationen. Alternativ 1 innebären utredande instans mindre, dvs.försvurets civilförvaltning ges i uppdrag att i stället för trygghetsnämndenutreda och besluta även orn ersättning enligt lagen om statlig ersättning vidideell skuda. Denna åtgärd bör förenkla och förhoppningsvis förkortahandläggningstiden. Det blir också lättare för den värnpliktige att veta vartvederbörande skall vända sig. A rbetsskadeförsäk-ringen m. m. Alternativ 2 innebär att man även ser över försäkringensinnehåll. Även här beslutar försvarets civilförvaltning om ersättning vidideell skada. Skillnaden är att ersättningen skall utgå enligt bestämmelserna i5 kap. skadeståndslagen. Enligt nu gällande regler rörande ideell skada kaninte ersättning utgå för kostnader och inkomstförluster, vilket skulle blifallet vid den nya bedömningen. Principen att den skadade skall försättas isamma situation som om skadan inte inträffat skulle uppfyllas, om man utgickfrån skadeståndsrättsliga principer. Under utskottsbehandlingen av ärendet har berördamyndigheter haft vissa kontakter med varandra och med utskottet i anledning avde i reservationen anförda synpunkterna. Det var synd att något nytänkandeeller någon kritik inte framkom i remissyttrandena. lär dessa synpunkter bliframförda till departementet direkt genom kontakter från myndigheterna liksomgenom vår reservation. Det är verkligen min förhoppning att något kommer atthända i ärendet. Vi moderater i utskottet anser således utt devärnpliktigas försäkringsskydd bör ses över i enlighet med motionärernasförslag, och jag yrkar bifall till reservation nr 2. När det gäller arbetsskadeförsäkringen kan generelltsägas, att det är en lag som i första hand tillskapats för löntagare. Det finnsrader av exempel som visar hur dåligt arbetsskadeförsäkringen kompenseraregenföretugure. som på grund av arbetssjukdom eller skada går miste omarbetsinkomst, sorn de skulle ha haft om skada ej inträffat. Motion nr 1712 av och ,, redogör för hur ökade utgifter i en rörelse till följd avarbetsskada inte får någon betydelse vid bedömningen av rätt tillarbetsskadelivränta, om inte utgiften leder till minskad nettoinkomst för denskadade med minst en femtondel. kommer att tala för denreservationen, som är gemensam för de tre borgerliga partierna, men jag ber attredan nu få yrka bifall även till reservation nr 3. Det är min förhoppning, att de mycketkritiska synpunkter jag anfört rörande arbetsskadeförsäkringen och dessadministration skall bli ett observandum inför regeringens och riksdagensfortsatta behandling av ärendet. Jag vet att arbetsskadeutredningen skall ut påremiss och att man från departementets sida anser att det skall bli en s. k.bred remiss för inhämtande av så många synpunkter som möjligt. Det är dock minförhoppning, att remisstiden inte får bli alltför lång och att regeringen ocksåvidtar vissa åtgärder redan i samband med budgetpropositionen. När jag nu , herr talman, yrkar bifall till utskottetsbetänkande utöver våra reservationer är det med uppmaningen; Gör något nu förnu brinner det i knutarna! AnL 78KARIN (); Jag tänker i mitt anförande beröra deförhållanden som tagits upp i två centermotioner från allmänna motionstiden.Det gäller i första hand en motion som behandlar arbetsskadelivränta. Motionenbeskriver ett enskilt fall, men det är av stor principiell betydelse föregenföretagare. Vid en skada skall en bedömning göras av den ekonomiska förlustsom drabbar den enskilde.I vissa fall kan familjemedlemmar rycka in, och genom att de avstår från annanarbetsinkomst kan företaget i fråga drivas vidare, trots att skadan harinträffat. Alternativet hade varit att gå ifrån företaget, då ersättningen intepå långa vägar räcker till för de extra kostnader som uppstått genom skadan.Det kan gälla kostnader för lejd arbetskraft, extra utrustning och liknande. Att man när sådant inträffar blir besviken över uteblivenersättning är givet, särskilt då man anser att bedömningen inte skett så uttalla konsekvenser tagits med. Jag är väl medveten om de gränsdragningsproblemsom kan finnas, men även ökade kostnader och andras arbetsinsatser måstevärderas till förmån för den sökande. Vi anser att detta är ett så pass stortproblem för dem som drabbas att kravet på en översyn är klart motiverat. Därföryrkar jag bifall till reservation 3. När det gäller äldre livräntor kan man verkligen tala omålder. Här finns en grupp män som skadades 1939-1945.Cirka tusentalet personer drabbades då av olika former av skador som sedanunder hela deras livstid har orsakat ökade kostnader genom den invaliditet somskadan gett. Låt mig helt kort beskriva ett av dessa fall. drabbades en man av en infektion under entransport av tyska soldater genom vårt land. Efter ett och ett halvt årsbehandling av den benröta som uppstod i foten kunde han gå utan stöd. Dettahände alltså 1941. tillerkändes han en livränta på . Någon hänsyn till den civilaarbetsinkomsten togs inte när livräntans storlek fastställdes enligt en lagfrån 1927. uppgår, genom den värdesäkring som beslutades 1967och genomfördes , livräntan till . Arbetsförmågan beräknasvara nedsatt . ändras beslutet, och man bedömer attarbetsförmågan är nedsatt . .Medtilltagande ålder, då skadan känns av alltmer, försöker denne man, liksom deövriga som skadats, att få en värdigare behandling än de anser att de har fåttunder alla de år som gått. Enligt pensionskommitténs betänkande 1977:46 Pensionsfrågorborde även dessa äldre livräntor kunna bli föremål för en uppräkning. Men dettahar inte lett till ändrad lagstiftning, och de män det gäller har snart nått enså mogen ålder att de inte hinner uppleva en sådan uppräkning. Detta är underlaget till den motion som väckts av UllaEkelund och och som vi centerpartister isocialförsäkringsutskottet yrkat bifall till. Tyvärr har utskottet inte funnit anledning att nuåstadkomma någon förbättring för denna grupp män. Det är bara att beklaga attså blivit fallet. Jag vill med detta, herr talman, yrka bifall även tillreservation 4 som är fogad till socialförsäkringsutskottets betänkande 4, Jag kan också instämma i den kritik som sålivfullt framförde beträffande behandlingen och handläggningen avarbetsskadorna. Det är ett stort problem, och vi har all anledning attåterkomma till det när utredningen förhoppningsvis snart kommer med ettbetänkande som skall behandlas. Arbetsskadeförsäkringen m. in. AnL 79KARL-ERIK (vpk); Jag tackar för hennessympatiska inställning till vår motion. Det skulle inte skada om hon ocksåröstade på vår reservation. I motion 2258 tar vi upp den långa handläggningstiden iarbetsskadeärenden. Av urbetsskadeutredningens betänkande framgår attärendebelastningen och handläggningstiden i arbetsskadeärenden är heltoacceptabla, inte minst vid . Utredningen har visserligen lagtfram förslag till olika åtgärder för att minska ärendebalansen. Men med hänsyntill den tid sorn det erfarenhetsmässigt tar innan ett utredningsförslag kanleda till förändringar måste åtgärder vidtas för att ge försäkringskassornaresurser och direktiv så att beslut i ärenden om arbetsskador normalt kunfuttas från anmälningsdagen. Utredningen har lämnat förslag till åtgärder för utt bl.a. komma till rätta med ärendebalansen och väntetiderna vidförsäkringskassorna. Samarbetet mellan försäkringskassorna, företagshälsovårdenoch företagens skyddsorganisationer skall förstärkas. Det är bra, men deträcker inte för man har inte nämnt något tidsperspektiv. Många beslut måste avvakta prejudicerande utslag i deregionala försäkringsrätterna och försäkringsöverdomstolen, som är högstainstans i ärenden om socialförsäkringar, vilket ytterligare försenar ärendena.Förseningarna innebär för många cancersjuka och andru svårt sjuka arbetare attersättningen uldrig betalas ut . Oklarhet i ersättningsfrågorhar visat att praxis varierar kraftigt mellan olika försäkringskassor, vilketleder till stora orättvisor för de många drabbade. Om regeringen och myndigheterna såg de arbetandes hälsaoch rättigheter som en förstahandsfråga hade de uppkomna förseningarna aldrigfått uppstå. Åtgärder har sent omsider vidtagits, men problemet kvarstår. Deersättningsberättigade har rätt att kräva besked frånanmälningsdagen. Med dettavill jag yrka bifall till reservation 1. AnL 80BÖRJE (); I socialförsäkringsutskottets betänkande nr4behandlas ett antal motioner på arbetsskadeområdet. Oppositionen har iutskottet funnit anledning utt avge fyra reservationer, och de föregåendetalarna har i sina inlägg berört dessa. Till och vill jag sägaatt handläggningen av ersättningsärenden enligt lugen hur visut sig blibetydligt mer resurskrävande än vad man i början räknade med. Antalet inkomnaarbetsskadeärenden har ökat högst avsevärt . Försäkringensgenerella skadebegrepp har medfört ett omfattande utredningsarbete hoskassorna. Dessa faktorer järnte en i inledningsskedet långsam praxisutvecklingsarnt många omprövningar har lett till svåru urbetsförhållunden förförsäkringskassornu och domstolarna. Följden har, som nämnde,blivit mycket långa vantetider för de försäkrade. Kravet på rättssäkerhet och service innebär att enförsäkrad inte skall behöva vänta orimligt länge på ett beslut frånförsäkringskassan. ullmännumeningen är väl att väntetiden normalt inte bör varu längre än sex månaderefter samordningstidens slut, Alla krafter är nu inriktade på att begränsaärendebalansernu. Det är ett stort urbete, och alla tar det på djupt allvar. och försäkringskassorna har redanvidtagit ett flertal åtgärder i rationaliserande syfte och därutöver överförtresurser till arbetsskadehandläggningen från övriga försäkringsområden för attså långt som möjligt komma till rätta med balanserna. Försäkringskassorna haralltså ökat antalet avslutade ärenden högst avsevärt, från 18 1983 till22 1984-en ökning med , Aktuellt siffermaterial tyder pä enfortsatt kraftig ökning av antalet avslutade ärenden , Man ansträngersig verkligen ute i försäkringskassorna för att hinna ifatt. Till bilden hör att arbetsskadeutredningen, som Karl-ErikPersson också berörde, tillsattes på uppdrag av regeringen, bl. a. pågrund av de långa väntetiderna. Utredningen har lämnat ett betänkande,där den föreslår ytterligare åtgärder för att man bl.a. skall komma till rättamed ärendebalanser och väntetider i försäkringskassorna.