prot · G90955 · 1985-12-31 00:00:00 — intill dessstatsrådet , som lagt fram denna bedrövliga proposition, fann förgott att avlägsna denna pä detta område sällsynt kunniga verkschef. Så snartdetta skett, och sedan rnot sin vilja tvingats att lämnaansvaret för den svenska sjukvården, och i motsvarande månförsvagats, fann statsrådet för gott att - på sätt som nämnts -raskt sjösätta en proposition som alltså ger regeringen, dvs. henne själv, rättatt i särskilda icke närmare definierade fall besluta om dispens från lagen medbestämmelser om vissa medel avsedda för injektion - dvs. den lag som skallskydda svenska folket från att besprutas med okontrollerade injektionspreparat. "Man märker avsikten och blir beklämd", för att parafrasera en gammaltysk diktare, vars sista ord sagts vara; ','!" (Mera ljus!) Härär det emellertid inte fråga om att sjunga "från mörkret stiga vi motljuset" utan tvärtom: Med proposition sänker vi ossfrån ljuset ned rnot mörkret; det ljusskygga tillstånd som inte kan tåla ensakkunnig genomlysning, inte den grundliga prövning sorn alla andra läkemedel ivårt land genom en av Prot.1985/86:55 stiftad lagar underkastade, men vilken här alltsågodtyckligt skall 18december 1985 kunna sättas ur spel. ' ' Och detta skriver alltså t.o.m.Daniel Tarschvs - som verkat vid ett Injektionav natur- , . , ' .. , universrtet,varsdevrs varrt: Att tänka tritt ar stort, att tanka ratt ar större - under påoch föreslår att anta! Jag har visserligen med tungt hjärta men medålderns rätt nu lämnat , men jag kan inte underlåtaatt för honom läsa ur brev 4:17: "Den sorn vet hur rnan handlarrätt, men inte gör det, han begår en synd." Och detta gäller då även alla andrasom är beredda att släppa , eller dern som rnå kommaefter henne, loss i de 1 200 injektionspreparatens djungel-medan all övrigsvensk sjukvård inalles endast har tillgång till 500. noga prövade injektionspreparat- och detta utan hörande av sakkunniga myndigheter. att de för Vidarkliniken avsedda medlen skall kunna importerasdirekt från tillverkarna, bland vilka lar befinna sig allehanda utländskaföretag, vilkas "sortiment" fyllt sakkunskapen med förfäran och Men vad gör det? Ty där sägs finnas - jag förmodar imotsats till landets övriga sjukhus - kunskaper inte blott orn den fysiskamänniskan utan också om den andliga. Vilken ohöljd ringaktning av all denmänniskokunskap, den psykologiska förståelse och det existentiella stöd sornhar otaliga företrädare inom vida kretsar inom dagens svenska sjukvård! Vilkenförmätenhet pa deras vägnar, sotn här begär att få undslippa den samhälleligainsyn som svensk medicin i övrigt självklart och utan konster underkastar sig!Och ; Vilket eländigt svaghetstecken! Företrädare för Vidarkliniken har i brev tillmig fordrat att jag skulle ta tillbaka min motion, vid hot att eljest, som rnanskriver, "vidtaga de åtgärder vi finner erforderliga". Jag har intetagit tillbaka min motion, men om något skulle hända mig efter detta anförande,så vet kammaren i varje fall var man kan börja söka upphovet. Det är för mig ett anständighetskrav att yrkaavslag på utskottets hemställan och bifall till doktor modigareservation. Heder åt den flickan! AnL 20 (); Vi vet att det är så att många människorefterfrågar alternativ medicin, och då är det viktigt att samhället far insynoch vidtar åtgärder för att garantera säkerheten. Det vi nu diskuterar är ettled i detta. Om villkoren för godkännande är alltför stränga, motverkar lagensitt eget syfte såväl humanitärt som säkerhetsmässigt, och då får rnan ocksåräkna med att den illegala verksamheten kan breda ut sig. Det krävs med andra ord att olika intressen som iblandkontrasterar mot varandra läggssamman i en helhetsbedömning. Omall utvecklingskulle vara beroende av att experter - och för all del också läkare - skullevara eniga, så skulle det inte hända så mycket. måste vi fatta politiskabeslut när vi har samrnanvagt helheten. Angående de 1 200 preparaten ärdet så att det är 50preparat som kommer i fråga. skall göra inspektion i de två 2" fabriker som kommer i fråga. När det gäller utvärderingen har jag hört rnig för, ochjag vet att man arbetar i departementet med målet att en medicinsk institutionskall vara intresserad och arbeta med det här och att projektet skall prövas aven etisk kommitté. AnL 21 (): Det kan naturligtvis synas litet onödigt attde tre läkare sorn finns i engagerar sig i denna fråga, och dessutomså att säga på samma sida, för reservationen. Men det är egentligen inte i minegenskap av läkare sorn jag tycker att jag vill säga någonting i den härdebatten, utan därför att jag en gång har varit medansvarig för lagen omnaturmedel för injektion. Jag våren av dem sorn var rned och utformade den isocialutskottet och förändrade en hel del i förhållande till detregeringsförslag som då förelåg. Har jag inte gjort någon annan insats i svenskpolitik, så har jag i alla fall gjort en egen lagparagraf, den som skyddar barnunder från att bli behandlade utan rnyndighetsinsyn i det enskildafallet. Vad sorn gör rnig förbryllad ar; Vad skall det här tjänatill - en dispensmöjlighet som skall gälla ? Den enda motivering jagkan hitta i utskottsbetänkandet är att det är för att alternativmedicinkommitténskall kunna följa en försöksverksamhet. Då vill jag fråga utskottets talesman;Varför kan man inte vänta på den nya lag som måste komma och träda ikraft till ? Eller är det så att inga dispensmöjliglieter skallfinnas i den nya lagen? Gör rnan här en lucka för attsläppa fram en grupp - jag förstår att den här lagen är anpassad till en endagrupp; den gäller inte alla - genom ett hål att slinka igenom, undan bl. a. deekonomiska förpliktelser sorn man annars skulle åläggas? Jag vill också fråga utskottets talesman; Gäller lagenalla? Kan i , som verkligen inte har varit föremål för någonstörre välvilja under de år sorn har gått sedan lagen om injektionsrnedel komtill -egentligen för hans skull - söka dispens och själv som tillverkare visaatt tillverkningsmetoderna är tillfredsställande, själv som tillverkare visaatt hans medel inte medför några hälsorisker? Sedan förstår jag inte heller varför dispensen plötsligtskall gälla Apoteksbolagets försäljningsmonopol. Jag vet att Apoteksbolagetinte är särskilt lyckligt över att få ta hand orn den här försäljningen, men omnran nu skall göra det, kan då de som tillverkar . Helixor och Iscadorockså begära dispens från Apoteksbolagets försäljningsmonopol? Gäller lagenlika för alla? Det står också att en sådan här försöksverksamhet kanutsträckas . En försöksverksamhet kan alltså få dispens i femår framåt. skall alltså tydligen sitta , förden skall ju följa försöksverksamheten. Motivet till rnin motion och till att jag över huvud tagetblandade mig i det här är att jag inte kan begripa vad det här halvåret skalltjäna till. Galler det mer en sofistikerad påtryckargrupp som har lättare föratt uttrycka sig och nå högt uppsatta makthavare än en ensam gammal rnan iSmåland rned sina anhängare som inte mött någon förståelse från det ena ellerandra hållet under dessa år? Det känns litet konstigt för mig att stå här i Prot.1985/86:55 kammare och tala för i , rnen jag görfaktiskt det . Injektion av natur medel Jag tycker ocksåatt det är egendomligt att regeringen skall kunna ge " dispens från kravenatt det skall vara invändningsfritt påvisat att medlet inte medför hälsoriskeroch att det skall vara påvisat att tillverkningen sker pa ett tillfredsställandesätt. Detta sägs visserligen inte. men skall inte behöva visadet. Sedan skall kunna ge dispens beträffande avgifterna förprövning. Vore det inte bättre kompetensrnässigt tvärtorn - att denvetenskapliga och läkernedelstekniska expertis som finns inom socialstyrelsenbeviljade dispens från kraven på den vetenskapliga sidan, medan regeringen,sorn sitter på pengarna i landet, beviljade dispens från avgifterna? Förslagetinnebär att rnan fördelar kompetensen i samhället på ett alldeles orimligtsätt. Jag satt och läste det här betänkandet i går, eftersom jagville begripa vad det egentligen handlar om. Det var då jag bestämde mig föratt jag ändå måste säga något. Det här är i och för sig en liten fråga, men denär principiellt viktig. Det är en fråga om renlighet, en fråga om lagar somskall gälla lika för alla, en fråga om att inflytelserika påtryckargrupper inteskall kunna tillskansa sig förmåner som inte gäller för andra och sorn dessaandra så vitt jag förstår inte heller har möjlighet att söka. Jag vill givetvis yrka bifall till reservationen, och jagtycker att vi också skall driva det hela till votering och rösträkning, för attse hur många det finns som tycker att vi skall hålla fanan högt i sådana härfall och inte falla till föga för tillfälliga inneströmningar - detta sagt rnedden största respekt för att människor skall ha rätt att söka hjälp i alternativmedicin. Jag har stor erfarenhet av att ha sett verksamhet; jaghar sett vad en förmåga att inge förtroende och hopp hos människor kan betyda,oavsett om preparaten har någon verkan eller inte. De preparat som vi talar om här har den sortenskoncentration och utspädning att man - som det sades oss när vi isocialutskottet behandlade lagen om injektion av naturmedel - kan jämföra rnedatt koka kaffe på en kaffeböna och då använda den vattenmängd som finns iVättern. Verksamheten är alltså kanske inte så farlig, men jag tycker attprincipen och sättet att gå till väga är felaktiga. AnL 22 (): Det var egentligen i Värmdömycket känsloladdade inlägg här i talarstolen som fick mig att begära ordet. Det är rned en viss förvåning som man lyssnar till endebattör som gör anspråk på att vara företrädare för upplysning och saklighetoch sedan hör att hans inlägg i så hög grad präglas av utfall och invektiv motsina meningsmotståndare, ja, t. o, m. antydningar om att han skulle varautsatt för personligt hot frän dern. Jag tycker det är viktigt att vi för debatten i just detlugna och sakliga tonläge som t. ex. alldeles talade i. Det är inte så att vi med den aktuella lagen släpper lossen mängd okända och oprövade preparat för användning. De preparat sorn äraktuella för dispens är sädana som har använts i vår omvärld ochsorn det alltså finns gedigen erfarenhet av. Det är inte heller så att det ståren enig läkarkår mot ensamling dilettanter och amatörer. Som har framhållits här tidigare är alla somskall använda dessa preparat legitimerade läkare. Det föreligger alltsååsiktsskillnader i läkarkåren. Da är det naturligtvis befogat att man skaparmöjlighet också för minoriteten bland läkarna att arbeta under rimligaförhållanden. Verksamheten vid Vidarkliniken skall inte heller bedrivasutan rnyndighetsinsyn. och andra myndigheter har allamöjligheter till insyn i och kontroll över verksamheten. viktigaste frågeställning var vaddispensen tjänar till. Jag tycker att detta är ett utmärkt exempel på hur manlåter det sunda förnuftet, det praktiska förståndet, ta överhanden överparagrafrytteri. En klinik står färdig i . Det finns patienter som villbli vårdade vid kliniken, och det finns läkare som vill göra en vårdinsats. Jaghar själv haft tillfälle att se kliniken och besöka patienter där. Det gäller nu att inte onödigtvis fördröja verksamhetengenom att avvakta en formell process. Vi har kunskap nog för att veta att deaktuella preparaten kan användas utan fara för patienten. Da måste man ställasig frågan; Skall vi av formella och byråkratiska skäl undanhålla patienternadenna möjlighet till vård under en viss bestämd tid? Jag tycker att regeringen har all heder av att man harvelat finna en smidig lösning på det praktiska problemet att möjliggöra attverksamheten kommer i gång utan onödiga dröjsmål. Reaktionen på regeringens förslag till dispens har varitganska kraftig från visst läkarhåll. En hel del av inläggen i denna debatt,också utanför kammare, har präglats av starka övertoner. Möjligenkan detta vara ett uttryck för att det alltid finns ett slags etableradkonservatism som bromsar nya och annorlunda idéer. Det är bara den praktiska erfarenheten sorn visar vad nyaidéer är värda. Genom att anta den nu föreslagna dispenslagstiftningenåstadkommer man ett underlag för att vi skall få dessa praktiska erfarenheter.Det, om något, måste skapa mera ljus av,det slag som , åtminstonei någon del av sitt anförande, efterlyste. Prot, 1985/86:55 AnL 23 (); Det var med anledningav anförande som jag ville säga några ord, men jag kannästan nöja rnig med att instämma i vad har framfört. Jagvill dock tillägga att det från början är sagt att dispensregeln skall användasrestriktivt. Självfallet fär varje ansökan behandlas efter sin kvalitet och medhänsyn tagen till alla de säkerhetsaspekter som vi här har talat om. AnL 24ANITA BRÅKENHIELM (m); Jag vill fortfarande veta om dispensregelnskall finnas kvar även efter och alltså tas in i den nya lagen.Om så inte är fallet, blir det mycket bråttom för alla dem sorn inte har haftunderhandskontakter med kommittén och departementet, eller vilka det nu är sornkontakterna har tagits med, och som därför inte har kunnat förbereda sinaansökningar. Jag villäven veta om det är möjligt för andra än den klinik som är Prot,1985/86:55 Försöksverksamhet inom hälso- och sjukvården aktuellatt ansöka om dispens också när det gäller undantaget från detaljhandelsmonopolet. Jag vill också fortfarande veta varför man inte kundevänta och skriva in dispensregeln i den nya lagen. Det hade i ochför sig varit fullständigt vansinnigt att göra detta, eftersom man naturligtvisi stället skulle ha utformat en ny lag som inte krävde att socialstyrelsenblandades in med någon kontroll, Ärdet kanske det somalternativmedicinkommittén avseratt göra? I så fall är detta ett logiskt sättatt handla på,Men om man tänker införa en ny lag där det inte finns någradispensmöjligheter och enligt vilken återigen skall inträda ochha ett kontrollansvar, då är det här förslaget ännu mer hårresande, I så fallskapar man under väntetid ett kryphål som bara en enda klinik, enenda verksamhet, har möjlighet att utnyttja. Det ärdessa frågor jag vill ha svar på. AnL 25 (); , vars betänkandenu är ute på remiss, är enigt i fråga om att lagen skall permanentas. föreslår en del smärre förändringar, däribland den dispensregel somvi diskuterar. Det ankommer sedan på regeringen att skriva en proposition iämnet, och en sådan kan vi förvänta oss . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om socialutskottetsbetänkande 8.) AnL 26 TALMANNEN; Karhmaren övergår nu till att debattera socialutskottetsbetänkande 8 om försöksverksamhet inom hälso- och sjukvårdens område. Försöksverksamhetinom hälso- och sjukvården AnL 27GÖTE (): Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 2 och 3, som är fogade till betänkandet nr 8 frånsocialutskottet. Försöksverksamheten inom hälso- och sjukvården avser iförsta hand primärvården. Från moderat sida tycker vi att det är bra om man kanmjuka upp de nuvarande riktlinjerna och få en försöksverksamhet till stånd. Vihar länge arbetat för detta. Men vi tycker att det är mycket märkligtatt verksamheten skall behöva begränsas på ett sådant sätt som föreslås ipropositionen och som utskottsmajoriteten ställer sig bakom. Enligt vår mening skulle försöksverksamheten vara avbetydligt större värde om alla kommuner kunde delta i försöket. När det gällerfrågor som tangerar den primärkommunala hälso- och sjukvård som landstingenhandhar kan nämligen den primärkommunala verksamheten bedrivas på olika sättberoende på vilken kommun det gäller och beroende på vilken fråga det är som äraktuell. Vi menar att vi inte får ut det positiva i försöksverksamheten orn vibegränsar den enbart till försökskommunerna. Det finns därför, som vi serdet, ingen som helst anledning att göra en sådan begränsning, utan varje kommunbör ges möjlighet att bedriva försöksverksamheten som sådan. Jag tycker vidare att utskottsmajoriteten i det härbetänkandet faktiskt har gjort ett avsteg från de huvudprinciper förförsöksverksamhet av detta slag som utskottet har uttalat. Jag citerarfrån utskottsbetänkandet på s. 4, där det står följande: "Utskottet har vid flera tillfällen tidigarebehandlat frågan om huvudmannaskapet för primärvården. Utskottet har därvidunderstrukit betydelsen av samverkan mellan kommuner och landstingskommuner. Ibetänkande SoU 1984/85:28 framhöll utskottet att det behov som föreligger avsamverkan och samordning mellan primärvården och primärkommunala organ bordekunna tillgodoses genom olika samverkansavtal och modeller." LItskottsmajoritetens tidigare uttalande avser givetvisalla prirnärkommu-ner och alla landstingskommuner. Men säger utskottetplötsligt - jag citerar från s. 5; "Utskottet anser därför i likhet med propositionenatt försöksverksamheten tills vidare bör begränsas till de kommuner somomfattas av frikommunförsöket." Utskottet backar således betänkligt när det gäller denprincipiella inställningen till försöksverksamheten sorn sådan. Det är enmycket beklaglig försiktighet som utskottsmajoriteten står för. Jag vill än engång understryka att jag tror att begränsningen kommer att inverka menligt påförsöksverksamheten. Från moderat sida har vi också velat understryka att det isamband med beslutet om försöksverksamheten finns anledning för attklart poängtera nödvändigheten av enskilda alternativ inom sjukvården. Även påden punkten skriver utskottsmajoriteten litet välvilligt. Man hänvisar tilltidigare uttalanden, och man hänvisar till departementschefen, sorn också anseratt som komplement kan den alternativa privata vården vara bra. Jag beklagaratt vi moderater är ensamma om den reservation dar vi kräver att i sambandriied denna försöksverksamhet också alternativen skall aktualiseras på ettalldeles speciellt sätt. Vi kräver detta helt enkelt därför att vi vet att detråder en mycket stor njugghet både från riksdagsmajoriteten och från vissamajoriteter i kommuner och landsting när det gäller initiativ och ökademöjligheter för privata alternativ inom hälso- och sjukvården. Det är mycketbeklagligt att utskottet uttalar att det ankommer på kommunerna att avgörahuruvida det skall vara privata alternativ och i vilken omfattning. Enligtmoderat uppfattning ankommer det i första hand på patienterna att avgöra vilkenvård de vill ha. Det är kommunernas och landstingskommunernas skyldighet atttillhandahålla vård och se till att vården kommer patienten till godo utifrånde önskemål som patienten har. Tyvärr är vi moderater ensamma om att klartpoängtera detta i reservation 3 till utskottets betänkande. Det hade varitpositivt att just i samband med denna försöksverksamhet kunna vidga försökentill att omfatta privata alternativ inom äldreomsorgen, som behöversjukvårdsanknytning, för att ta ett enda exempel. Jag försäkrar kammarensledamöter att från moderat sida kornmer vi att Prot,1985/86:55 Försöksverksamhet inom hälso- och sjukvården Prot, 1985/86:55 fortsätta att slåss för patienternas valfrihet, oaktat orn det gäller begränsade försök eller försök som omfattar hela landet. Med detta, herr talman, ber jag än en gång att fa yrka bifall till de moderata reservationerna. Försöksverksamhet inom hälso- och sjukvården AnL 28RUNE (); Den proposition och det utskottsbetänkandesom vi nu behandlar öppnar möjligheter för försöksverksamhet på hälso- ochsjukvårdens område i de kommuner sorn ingår i det s. k. frikornmunsförsöket.En landstingskornmun och en kommun kan träffa avtal orn att kommunen på försökfår bedriva priniärvårdsverksamhet. Landstingskommunen har huvudmannaskapet,vilket är en garanti för att sjukvården blir enhetlig. 1 propositionen sägs -och det stöds av utskottsmajoriteten - att en förutsättning är att regeringengodkänner det avtal som är träffat mellan landstingskommunen och kommunen.Från sida anser vi att detta är en onödig åtgärd och litet avcentralstyrning. Det gäller ju frivårdskornmunerna. och vi menar att i enförsöksverksamhet skall resp. kommun och landstingskommun kunna klara av dettautan att först få ett ja frän regeringen. I propositionen hänvisar man till - även pa den punktenansluter sig utskottsmajoriteten till propositionens förslag - ornsorgslagenför psykiskt utvecklingsstörda, där det stär att det har öppnats möjligheterför landstingen att träffa avtal med kommuner orn att dessa skall ta hand omvissa omsorger. Detta gäller emellertid generellt för kommunerna och förlandstingen. Jag menar därför att denna motivering inte är hållbar, eftersomdet är frikommunerna vi nu diskuterar. Vi har i en motion, som vi följt upp ireservation 1, hävdat att det är en onödig åtgärd att avtalet skall överlämnastill och godkännas av regeringen. Detta har vi motiverat i reservationerna 1och 4, som representanter i utskottet står för. Jag ber att få yrka bifall till dessa två reservationer. AnL 29 (); Detta betänkande handlar, som tidigare talarehar sagt, om en proposition från regeringen sorn gäller försöksverksamhet inornhälso-och sjukvård. Utskottet har med anledning av denna proposition skrivitett betänkande. Det är ett kort betänkande, och jag skall därför inte blilångrandig denna speciella dag. talare har redogjort för propositionens innehåll.Den gäller ett lagförslag sorn öppnar möjlighet för försöksverksamhet i dekommuner som ingår i frikornmunsförsöket. Kommunen och skall kunnaträffa avtal om att kommunen på försök får bedriva primärvård. Huvudmannaskapetskall ligga kvar på , och regeringen skall godkänna avtalet.Utskottsmajoriteten har tillstyrkt propositionen på samtliga punkter. Jag skall kortfattat beröra de reservationer som tidigaretalare har tagit upp. 1reservation 1 från kräver rnan att försöksverksamhet skall få bedrivasutan att regeringen godkänner avtalet. emellertiduppfattningen att den här föreskriften snarare är ett stöd för de 26 avtalsslutande parterna än ettuttryck för någon form av centralisering, som det står ireservationen. Inte minst ur patientens synpunkt ar det viktigt att det inteuppkommer några nya oklarheter när det gäller vem som har ansvar och skyldighetför hälso- och sjukvården. I reservation 2, sorn är en moderat reservation, tar manupp frågan orn att försöksverksamhet skall kunna bedrivas även i andra kommunerän i dem som ingår i frikommunsförsöket, Utskottsmajoriteten menar att detligger i sakens natur att en försöksverksamhet har en begränsad omfattning.Försöksverksamheten skall kunna utvärderas. Avsikten med utvärderingen är attden skall kunna ge underlag för en bedömning om huruvida försöksverksamhetenbör utvidgas till fler kommuner än dem som ingår i det ursprungliga försöket. påstår att utskottsmajoriteten ärinkonsekvent. Men det har ar ju inte det enda uttrycket för samarbete ochsamverkan mellan kommuner och landsting som förekommer i landet. Det finnsmånga andra former av samverkan och samarbete. Det pågår sådan verksamhet påmånga håll i landet. Jag kan därför inte inse att detta skulle innebära någoninkonsekvens från utskottsmajoritetens sida. Slutligen skall jag kommentera reservation 3 om ökadanvändning av enskilda vårdalternativ. I utskottsbetänkandet konstaterar vi attnär detta avtal mellan kommunen och har upprättats är det, som GöteJonsson sade, upp till kommunen att avgöra i vilken utsträckning det ärlämpligt att utnyttja enskilda vårdalternativ. Denna hållning står i överensstämmelsemed den principiella inställning som utskottet harredovisat när det gäller relationerna mellan offentlig och privat hälso- ochsjukvård. Den inställningen ger man uttryck för i utskottsbetänkandet medhänvisning till tidigare ställningstaganden och med hänvisning till regeringensproposition om hälso- och sjukvård. Den inställning som utskottet har haftsedan lång tid tillbaka är således bekant. Med det anförda yrkar jag bifall till hemställan iutskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. Prot,1985/86:55 Försöksverksamhet inom hälso-och sjukvården AnL 30 () replik: Jag tycker personligen inte att det ligger isakens natur att en försöksverksamhet skall vara begränsad så till vida att denskall galla enbart vissa kommuner. Det är ju inte alls säkert att det baståresultatet av en försöksverksamhet kan uppnås just inom dessa kommuner.