prot · G90954 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:54 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 10 § Fortsattes behandlingen av konstitutionsutskottetsbetänkande /86:13, skatteutskottets betänkande 1985/86:17, finansutskottetsbetänkande /86:7 och trafikutskottets betänkande 1985/86:7 (forts, frånprot. Ändrad mervärdeskatt (forts. AnL 121 () replik; tog i så kraftigt motreservationerna att man osökt kom att tänka på förstamajtalaren, som i kantenpå manuskriptet hade skrivit: Argumenteringen svag, höj rösten. Jag tycker att verkade betydligt mer säker påatt man hade gjort rätt än vad som var fallet inom utskottet. Utskottet sägernämligen i slutet av sin skrivning; "Utskottet vill inte utesluta att detkan föreligga ett behov av en övergripande översyn av mervärdeskatten. Det böremellertid enligt utskottet i första hand ankomma på regeringen att bedömabehovet av en sådan översyn samt pröva inriktningen och uppläggningen av etteventuellt nytt översynsarbete. Utskottet förutsätter att regeringen har sinuppmärksamhet riktad på frågan och avstyrker följaktligen motionen." var betydligt självsäkrare. Han tyckte attdet som majoriteten hade åstadkommit var det enda riktiga. Jag skulle därförvilja ställa några frågor till . Är säker på att det blir en fullständigskatterättvisa mellan t. ex. småföretag och större företag när man går in fördet här systemet? Jag är inte så övertygad om det. Det är därför som vi harundertecknat reservationen. Får man verkligen konkurrensneutralitet mellanolika företag? Jag har ytterligare några frågor. När man nu skall behövaanvända dispenser för att få någorlunda rättvisa, är det en väg som ärönskvärd, ? Kan man garantera att rättvisa kan skapas mellan olikadispenssökande, när man måste gå den här vägen? Hade det varit så fariigt attlugna sig litet grand och få översynen först? Prot.1985/86:54 AnL 122 () replik: och var litet irriterade på mig och mittinledningsanförande. De tyckte att jag, som de sade, tog i. Det som tydligen har väckt deras misshag var mitt, som jagsjälv tycker, ganska stillsamma försök att sätta denna proposition i sambandmed regeringens mycket framgångsrika strävan att förenkla det svenskaskattesystemet. Den inställning som och till dessa framgångar tycker jag litet grand påminner om den klassiskahistorien om räven och de stora, vackra, röda rönnbären. Samtliga tre borgerliga talare påstår att de i stort settställer upp för det som sägs i propositionen. Men ni har faktiskt en hel delinvändningar. Framförallt har ni inte mindre än fyra reservationer. Och det ärlitet konstigt med dem -det får ni ursäkta att jag säger. Så sent som , när tiden för motionersväckande med anledning av propositionen gick ut, hade ni nämligen inga somhelst invändningar - inte en enda. I varje fall fanns det inga partimotionereller kommittémotioner från de borgerliga partierna vid det tillfället. Det man då frågar sig och det som jag frågar er är; Hurkan denna mycket snabba metamorfos ha uppstått? Vad är det som har hänt som göratt ni på detta sätt vänder på en enda gång? Dessutom är det så att remissinstanserna är positiva inästan samtliga fall till det förslag som regeringen lägger fram. Tillyttermera visso ärdet så-det finner man om man läser utredningen - att det ärde berörda branschorganisationerna som har krävt de förslag som läggs fram ipropositionen. Försök att i nästa replik förklara varför ni är sånegativa och har så många reservationer. Jag tror att det var som tog uppproblemen med tjänsteimport och konkurrensneutraliteten därvidlag. Det finnsvissa problem på den punkten - det skall inte förnekas. Men de problemen finnsåtminstone delvis , även om det inte förbättrar saken. Men då skall mannotera att regeringen i sin proposition klart och tydligt säger ifrån att manär beredd att ingripa. Man talar också om hur man eventuellt skall ingripa, t.ex. med någon form av importbeskattning. AnL 123 () replik: Jag får göra till viljes genomatt berätta vad som gjort att vi blivit betänksamma. Det finns faktiskt motioner från samtliga tre borgerligapartier som vänder sig mot just det förhållandet att man missgynnar småskaligabostadsrättsföreningar. Det är också naturligt att vi blir betänksamma närkonkurrensvillkoren påverkas. Den uppvaktning som vi hade ifrån SBC var ganska klar ochtydlig då det gällde dessa problem. Man slog fast att förslaget missgynnar småskalig fastighetsförvaltning och att även bostadsrätt som upplåtelseform missgyn nas gentemot andra bostäder. Man klargjorde också att den ökade momsen kommer att slå igenom på hyrorna. 132 För övrigt beträffande allt arbetesom med glädje talar om i fråga omden förenklade deklarationen; Det var någonting som vi själva satte i gång -det var en folkpartistisk budgetminister som skrev utredningsdirektiven. Vihar följt upp frågan hela vägen och röstat ja till reformen. Det går liksominte att anklaga oss och tala om storskojare som skor sig, som i sitt första inlägg. Det är inte detta som det handlar om, utan det handlar omatt vanligt, ärligt folk missgynnas av förslaget. De effekterna har vi velatundanröja. Märkvärdigare är det inte, . AnL 124 () replik; Jag ställde en fråga till iinledningsanförandet som har samband med en av våra reservationer. Jag frågadehonom om det var vettigt att införa en ny lagstiftning som i samma ögonblickkräver dispenser. Jag tänker då i första hand på det som tagitupp när det gäller bostadssidan och fördyringar i samband med att bokföringstjänsteroch kamerala tjänster blir skattepliktiga och på så sätt ökar hyran - i varjefall får vi en olikformig behandling i och med att alla inte skall få dispens. Som jag sade i replikskiftet före iniddagsuppehållet ärdet olyckligt att införa dispenser. Om man vill lindra beskattningen skall mananvända en annan metod. När det gäller reservationerna vill jag bara påpeka attdet finns moderata reservationer i samtliga fall. Jag förstår därför inte vadLars menade. För övrigt har vi i utskottet uppvaktats av människor,dels från datakonsultsidan, dels från fastighetsägarsidan, som är oroade förutvecklingen och risken för just konkurrenssnedvridning. När man skall hantera mervärdeskattelagen måste man ha tvåviktiga mål. Det ena är att man skall försöka undvika kumulativa effekter. Detandra, lika viktiga målet, är att man skall uppnå konkurrensneutralitet ochinte skapa en sådan konkurrenssnedvridning som man i detta fall gör medregeringens förslag. AnL 125 () replik; tyckte att vi reservanterreagerar som räven på rönnbären. Jag kan försäkra att det inte pånågot sätt är en sådan reaktion som han har mött från vår sida. Jag ställde två frågor till . Den ena var omhan verkligen tror att förslaget skapar konkurrensneutralitet mellan stora ochsmå företag. Jag fick inget svar på den frågan. Den andra var om att metoden med dispenser i sådana här ärenden är den metod som ärönskvärd och som vi skall använda framöver. Inte heller på den frågan fick jagnågot svar, men det kanske vi kan få . AnL 126LARS () replik; Jag skall börja med att direkt svara på frågor.Den första frågan gällde om dispenserna var önskvärda eller ej. Prot.1985/86:54 ' dispenserna i detta fall är nödvändiga, just från rättvise- ochrättssäkerhets- 17december 1985 synpunkt, dvs. från de synpunkter som ni själva har kritiseratförslaget. ~- j ' ! ! Dessutom sägerregeringen i sin proposition faktiskt att dispenserna Andradmervärdeskatt o o o r r r- r skallavvecklas och ersättas av lagfästning. Det skall ske när vi har fatt Det tycker jag är ett klokt och riktigt resonemang. De borgerliga har i detta ärende gjort en kovändning, omjag får använda det uttrycket. De har inte väckt några motioner, men ändåreserverar de sig på en mängd punkter. hänvisar reservanterna till enuppvaktning hos utskottet. Jag påstår att denna uppvaktning över huvud tagetinte tillförde något nytt i diskussionen. Den tillförde oss inte något som viinte visste redan förut. Det är nog inget tvivel om den saken. felciterade mig, medvetet eller omedvetetvill jag låta vara osagt. Jag har i mitt inledningsanförande inte talat omnågra storskojare. Det går an att kontrollera detta isnabbprotokollet. Konkurrensvillkoren försämras, säger reservanterna. Desyftar då på det förhållandet att det möjligen kan bli dyrare för ickeskattskyldiga med den föreslagna momsbeläggningen av tjänster. Jag hänvisar då tillatt det redan nu finns momsbelagda tjänster och till att säljaren faktiskt fårdra av den ingående momsen. På det viset pressas priserna ned. Till detta kommer dispenserna, som i mycket storutsträckning kommer att gälla åtminstone på bostadsområdet, det har utskottettryckt mycket hårt på. Även om det skulle bli nackdelar med förslaget, är jagför min del alldeles övertygad om att fördelarna - enkelheten och det faktumatt vi undanröjer de kumulativa effekterna - kraftigt överväger. Förslaget kommer dessutom att innebära att vi får enbättre överensstämmelse med förhållandena i andra länder i , vice talmannen anmälde attKarl-Gösta och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker, AnL 127 i (m); I motion 1985/86:194 har jag i anslutningtill proposition 1985/86:24 ställt två yrkanden, det ena av generell och detandra av mera speciell karaktär. Eftersom enligt utredningstjänstens statistikendast av alla motioner bifalles och tidskriften har den triumfatoriska , var det måhändafåfängt att ens göra ett försök, men då det ena yrkandet hade riksskatteverketsvälsignelse och det andra endast innebar en uppslutning kring grundlagen kundeman kanske ändå hysa ett visst hopp. Men hej, vad man bedrog sig! Vad mitt mera speciella yrkande 2 beträffar följer det uppen framställning från forskare vid om att särtryck från arbetenpublicerade i utländska vetenskapliga tidskrifter skulle befrias frånmervärdeskatt. Detta förslag har i en skrivelse tillregeringen tillstyrkt. Enligt vad som framgått har , som vanligt,satt sig på tvären. är detså att doktorsavhandlingar, i varje fall medicinska sådana, numera iallt större utsträckning består av en sammanställning av vetenskap- 134 liga arbeten som accepterats förpublikation i allmänt erkända internationel- Att arbetena ansetts värda att publiceras i sådana sammanhangutgör indirekt ett bevis på att de bedömts ha den höga kvalitet som vi trotsallt eftersträvar. Själva avhandlingen består numera vanligen av en ramberättelsekring ett antal särtryck av de på detta sätt publicerade originalarbetena.Utbyte av särtryck mellan personer som arbetar inom samma områden är också ettvedertaget sätt att hålla kontakt mellan forskare i olika delar av världen. Dådet här rör sig om en verksamhet utan minsta kommersiellt intresse förefallerdet orimligt att forskarna skall belastas med extra utgifter i form avmervärdeskatt, som för dem inte är avdragbar i en senare hantering inom landetmen däremot, teoretiskt, vid "export" till utlandet. Om forskarnaskulle vilja irritera - för att inte använda ett inom gångbart,starkare uttryck - tullen, skulle de kunna begära restitution av mervärdeskattvarje gång de exporterar ett särtryck utomlands. Eftersom ärendet nu i alla fall ligger hos regeringeninnebär utskottsmajoritetens ställningstagande endast att man här inte villföregripa regeringens beslut genom att våga yppa en egen mening. Jag ärhärvidlag litet besviken på utskottets ordförande och på dess talesman här, somju båda är studerade karlar och som förmodligen har hört en annan studeradkarl, nämligen , av och till erinra om att vi, genomden nya författningen och dess genomslag i statskalendern, faktiskt numera ärden första statsmakten och regeringen vårt verkställande organ. moderata företrädare har tveklöst biträttdetta mitt andra motionsyrkande, och då redan yrkat bifalltill det kan jag bara tacka för vänligheten. Vad mitt första och mera generella yrkande beträffarhandlar det om vikten av att i lagar och andra författningar liksom vid derastillämpning iaktta ett korrekt bruk av begreppen "skatt" resp,"avgift". Min motion är därmed bara ett eko av vad det utskott somjag har äran att tillhöra, , tidigare uttalat, och detförefaller som om skatteutskottet menade att saken därmed redan vore urvärlden. Men kanske är det ändå inte så. Föga kunde jag ana, när jag skrev min beskedliga motion,att saken skulle få en överraskande aktualitet innan trycksvärtan torkat iskatteutskottets betänkande. Genom att högsta domstolen utan motivering vägratprövningstillstånd i ett mål där underrätterna ansett - såvitt jag förstår påtvivelaktiga grunder- mervärdeskatt vara en avgift och inte en skatt har treledamöter av högsta domstolen de facto underkänt den skillnad mellanskatter och avgifter som de rättslärda kommentatorerna av våra grundlagarStjernqvist/ resp, /Ragnemalm städse - och efter min meningkonstitutionellt riktigt - betonat. Denna överraskande och kanske omedvetnatillämpning av lagprövningsrätten har därmed ställt inför enoförutsedd och kanhända oönskad situation. Bland de legala korrektiv somsentida lagstiftare avhänt är emellertid rätten att ifrågasättaledamöter av högsta domstolen ett. Något yrkande kan jag därför inte ha. Vad jag här har anfört, herr talman, kan däremot kanskevara av intresse för den översyn av lagstiftningen som tycks vara att vänta. AnL 128HANS (): Jag skall inte nämnvärt förlänga den härdebatten, men jag känner det angeläget att ställa en fråga med anledning av detföreliggande förslaget. Förslaget om beskattning av bostadsförvaltning har skapatstor oro inom bostadskooperationen. Tjänster som samordnas inom t, ex, HSBskulle beskattas, vilket naturligtvis skulle innebära svåra konsekvenser. Endramatisk fördyring skulle ske. Samordning av bostadsförvaltning av t, ex, småbostadsrättsföreningar skulle straffas. Av betänkandet framgår att regeringenkan ge dispenser, så att inga negativa bostadssociala effekter uppstår. Jagvill därför fråga utskottets talesman ; Skall man tolka utskottetsskrivning så, att beskattning av förvaltningstjänster inom t, ex. HSB ochRiksbyggen skall undanröjas genom dispenser? AnL 129 (): Jag kan bara upprepa det som jag harsagt, nämligen att såväl regeringen som skatteutskottet har noterat de problemsom tar upp. Regeringen föreslår ju att dispensinstitutet skallförlängas och t. om. utvidgas en liten aning. Utskottetförtydligar för sin del det hela speciellt när det gäller bostäderna ochbostadsföretagen på så vis att man säger att när möjligheten till dispensutnyttjas skall det ske bl. a. för att undvika negativa bostadssociala konsekvenser.Det innebär, såvitt jag förstår, att man skall undvika t. ex. hyreshöjningar idetta sammanhang. Jag utgår ifrån att regeringen kommer att ta del av vadutskottet anfört och beakta det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om trafikutskottetsbetänkande 7.) Kammaren övergår nu till att debattera finansutskottetsbetänkande 7 om ändringar i allemanssparandet. AnL 131LARS (); En viktig mening återfinns i bådefinansutskottets majoritetstext och den borgerliga reservationen nr 1. Denlyder så här; "Utskottet har vid upprepade tillfällen uttryckt stor oroöver tillbakagången i hushållssparandet, som i längden inte går att förena meden sund samhällsekonomisk utveckling." Uttryckt på ett annat sätt kan läget beskrivas så att vihåller på med ett gigantiskt samhällsekonomiskt experiment i . Det finnsegentligen ingen erfarenhet av vad som händer, när ett lands invånare slutaratt ur sin personliga ekonomi sätta av resurser för morgondagen. Vi svenskarger inte längre något bidrag till den utbyggnad av näringslivet som är nödvändig,om landets ekonomi skall kunna återföras till balans och tillväxt. försummaratt göra nu märks inte , men det får återverkningar långt in iframtiden. Det totala sparandet i har fallit trendmässigtunder . Efter att länge ha legat över genomsnittet för ärdet nu nere på en nivå strax ovanför vad som krävs för att ersättakapitalförslitningen. Nettosparandet är avbruttonationalprodukten. som det totala sparandet sjunkit har det sketten kraftig omfördelning, som främst tar sig uttryck i ett sparandeunderskottinom den offentliga sektorn och en ökning av företagssparandet. Även hushållenssparande har sjunkit kraftigt. Under senare delen av 1970-taletuppgick sparkvoten till - en internationellt sett mycket låg nivå. Efter1981 har hushållssparandet ändå fallit ytterligare i . Det är nu nerevid noll eller under noll. Vid en internationell jämförelse framstår det somhelt unikt. Hushållssparandet i de länder som är näst sämst ligger kring . Iandra krisländer, såsom och , ligger faktiskt hushållssparandetpå , vilket gör det lättare för dessa länder att bemästra stora underskotti budget och bytesbalans. Det är en händelse som ser ut som en tanke att vi just idessa dagar här i har mottagit nobelpristagare i ekonomi, professorFranco Modig-liani, som belönats för bl. a. sina teorier om människorssparande. Modigli-ani lär ha framfört till finansminister att Sverigesnegativa sparkvot är ett stort bekymmer, vars orsaker ligger i en svag tillväxtoch en negativ avkastning. Jag citerar vad säger i ;"Lösningen ligger i dessa båda faktorer. Det finns för svaga incitamentför att spara i vedertagna former. I stället köper folk guld, tavlor och andraimproduktiva saker." Sparandet i ett samhälle är viktigt förinvesteringarna, påpekade . Därför måste man göra det lönsamt. Han sade:"skatten på sparandet. Det finns tre faktorer som hotar uppbyggnadenav förmögenheter; hög inkomstskatt, förmögenhetsskatt och inflation. "Hans råd till finansministern var därför att stimulera tillväxten och att sänkaskatten på sparande och förmögenheter. Det är kanske på sin plats att tillägga att denneModigliani, som alltså fått årets , inte är någon ondsintoch hårdhjärtad monetarist utan fortfarande bekänner han sig till Keynes läror. efter den för finansutskottetsmajoritet och minoritet gemensamma meningen börjar man på den socialistiskasidan räkna upp alla de förbättringar som har skett när detgäller sparandet. Det stämmer att sparandets villkor har blivit mer gynnsamma.Framför allt är nu realräntan kraftigt positiv. Men - som jag framhöll i eninterpellationsdebatt med den nyblivne sparministern . Johanssonhäromdagen-det är faktiskt ingen tröst. Det är istället ett tecken på att lägetär mycket allvarligare än det kan förefalla! Trots goda förutsättningar förblirhushållssparandet lågt, för att inte säga negativt. Förklaringen är naturligtvis att hushållen är hårt trängdasom en följd av den socialdemokratiska högskattepolitiken. Som jag påpekade imin interpellation har reallönerna sjunkit kraftigt under senare år.Resultatet kan avläsas dels i ett snabbt ökande antal socialbidragstagare, delsi den Detta problem kan inte lösas enbart med särskilda sparstimulanser.Det bästa sättet att få upp sparandet är att föra en ekonomisk politik som ökarhushållens disponibla inkomster och höjer realavkastningen efter skatt påsparmedel. En kraftig minskning av inflationstakten, kombinerad medmarginalskatter på högst för huvuddelen av alla yrkesarbetande, är delviktigaste inslaget i en sådan politik. Sparandets beroende av den allmänna ekonomiska politikenunderstryks med kraft i reservation 1. Jag är glad över att samtliga borgerligaledamöter i utskottet har kunnat samlas kring ett så generellt ekonomisktprogram för att främja det personliga sparandet som där kommer till uttryck. Där sägs också att den rådande krisen förhushållssparandet är så djupgående att det dessutom, utöver den här kloka,allmänna ekonomiska politiken, krävs särskilda stimulansåtgärder, framför alltför att öka det personliga sparandet i bostäder och aktier. Det av regeringen så omhuldade allemanssparandet har mestinneburit placeringar i statsskulden. Allemansfonderna har endast fått enmindre och krympande del av insättningarna. Hushållens satsningar på direktägda aktier och på ägda bostäder är som bekant också på väg nedåt. Som vi reservanter framhåller, innebär det skattemässigagynnandet av sparande i statsskulden en diskriminering av allt annat sparande.Vi efterlyser större neutralitet från statsmakternas sida mellan olika sparformer:på bank, i bostäder och aktier och även för den delen i statsskulden. Regeringens förslag har det begränsade syftet att suga uppde sparmedel som frigörs från olika bundna konton . Detskall ske genom att villkoren för insättningar i allemanssparandet görs någotmer generösa . Men förslaget, som i hög grad bärimprovisationens prägel, klarar inte ens att tillgodose detta begränsade syfte.En ökning av sparbeloppet med . räcker inte långt för att ta hand om demedel som frigörs från t. ex. skattefondssparandet. Den som 1980 satte inmaximalt tillåtna . i en aktiesparfond kan räkna med att få ut , dvs. fem gånger så mycket som det nuöppnas extra utrymme för inom allemanssparandet. Trots vad som sägs i propositionens inledning är alltsåsyftet egentligen inte att stimulera hushållssparandet utan att kvarhålla endel av de medel som redan är sparade i olika skattegynnade former. Utskottetsborgerliga ledamöter säger i reservation 2 att det målet egentligen nås bättregenom att man skapar möjligheter för människor att behålla sina sparmedel inomskattesparandet. Det kan ske genom att avkastningen och värdestegringen påmedel inom denna sparform får erhålla fortsatt skattebefrielse även efter denfemåriga bindningstidens utgång. Aktiesparfonderna bör dessutom befrias frånskattskyldighet för realisationsvinster i enlighet med vad som nyligengenomförts för allemansfonderna. Detta skapar konkurrensneutralitet mellanskattesparande i bank, skattefondssparande, allemansfondssparande ochallemanssparande i riksgälden. Utskottsmajoritetens invändning på denna punktär kort och gott befängd. Till de större frågor som har samband med detdåliga hushållssparandet och vad som skall göras däråt blir det anledning attåterkomma i samband med den allmänna motionstiden . därpå yrkar jag bifall till reservationerna 1, 2 och3 till finansutskottets Prot. 1985/86:54 betänkande nr 7. AnL 132 (); Ett kinesiskt ordspråk säger, att "ävenen lång resa börjar med ett första steg". Sett ur den synvinkeln finns detall anledning att välkomna regeringens proposition om att . extra skallfå avsättas till allemanssparandet . Men en resabestår ju inte bara av ett första steg - och sparandet i har i dagnästan upphört. Det finns t. o. m. risk för att det blir negativt. Många systematiskt upplagda steg skulle alltså ha behövtsfrån regeringens sida om man verkligen ville få fart på sparandet i landetigen. får vi nöja oss med ett enda, och vår uppskattning av detta enda minskasen hel del genom att vi misstänker att steget inte bara - eller enshuvudsakligen - har tagits av omsorg om spararna. Tvånget att finansierastatsskulden har säkert också spelat en stor roll. I första hand måste man självfallet efterlysa varförregeringen inte valt att låta skattesparkontona vara kvar med bibehållenskattebefrielse av räntan. Då hade man sannolikt fått behålla stora delar avdenna inlåning i bankerna, och en massa transaktioner skulle ha undvikits.Detta har varit viktigaste yrkande i vår motion i anslutning tillpropositionen. I andra hand anser vi, att man på en gång bort lösaskattespararnas problem även vid kommande årsskiften - samma eller störrebelopp som frigörs kommer ju att frigöras vid ytterligare flera årsskiftenframåt i tiden. Argumentet att "regeringen måste ha handlingsfrihet förframtiden" låter ju bestickande som ett argument för att ta ett beslut itaget. Men de stackars spararna då? Behöver inte de kunskap om framtidabestämmelser för att kunna hantera sin ekonomi på ett rationellt sätt?Regeringen köper sin handlingsfrihet till priset av ovisshet hos alla dem somlojalt skattesparat . De här bägge önskemålen från sida måste sesmot den ytterst allvarliga bakgrund som utgörs av det faktum att det svenskahushållssparandet upphört . Vi är dessutom ensamma om detfenomenet bland världens industriländer! Statistiken över olika länderssparande är en smula olika, eftersom olika beräkningsmetoder används i olikaländer.