prot · G90953 · 1985-12-31 00:00:00 — var socialdemokraterna rätt ointresseradeav att föra upp datafrågorna på ett politiskt plan. Fram till dess gälldedärför det som senare kommit att kallas ämbetsmännens datapolitik. 1979 årsdatapolitiska beslut ändrade på det. Detta innebar i korthet attdatautvecklingen skall stå under parlamentarisk kontroll och tillsyn - vi skalldärför ha en datapolitik. Viktigare beslut i datafrågor skall underställasriksdagen. Regeringen föreslår nu nya riktlinjer för datapolitiken.De skall tydligen ersätta principer, som inte ens nämns, var1979 socialdemokraternas talesman. Står han kvar vid beslutet ? Detskulle jag bra gärna vilja veta . Då var med på att införaparlamentarisk kontroll. Att beslutsunderiaget dessutom skulle vara begripligtnär det kom från regeringen till och från myndigheter till regeringansågs då också vara självklart. Det skulle även finnas en uppdelning på vilkafrågor som var politiska och vilka frågor som kunde betraktas som s, k,ingenjörsfrågor och som alltså kunde handläggas av tjänstemän på en lägre nivå. Jag går över till att helt kortfattatberöra några av reservationerna till finansutskottets båda betänkanden. På grund av den viktiga funktion som ett dataregister kanha för den enskilde, kan ett fel orsaka stora problem. Erfarenheten visar ocksåatt det ofta har varit svårt att få till stånd en rättelse. En sådan bör dockske snabbt. Varje dataregister hos myndigheter bör därför regleras av särskildlagstiftning, som bl. a. klargör myndighetens ansvar gentemot den enskildemedborgaren. Vi moderater har tillsammans med utvecklat detta ireservation nr 6, och i reservation nr 5 tar vi moderater upp frågan ommyndigheternas försäljning av uppgifter från personregister. Den statsrättsligagrunden för myndigheters kommersiella verksamhet, om det över huvud tagetföreligger någon sådan rätt, är oklar. Det enda som är helt klart är attmyndigheter i större eller mindre omfattning ägnar sig åt kommersiellverksamhet. Då det gäller personuppgifter sker sammanställningar ochförsäljning av sådana ofta efter begäran och då med hänvisning tilloffentlighetsprincipen. Den unika och viktiga offentlighetsprincipen harförvisso inte skapats för att möjliggöra massuttag ur register. Datatekniken har gett myndigheter och andra organisationerbetydande möjlighet att samla in och behandla information. Detta tillsammansmed den ökade möjligheten att sammanställa information har lett till attuppgifter som tidigare kunnat anses harmlösa var för sig nu kan ställas sammantill en för den enskilde medborgaren avslöjande helhet. I grunden är detta inteen konsekvens av datatekniken som sådan; många olika uppgifter om den enskildekan även manuellt insamlas och sammanställas. Datatekniken har däremot gett densom vill och har rätt att insamla och sammanställa information möjlighet attgöra detta i stor skala. Det behövs därför enligt oss moderater en klararereglering av vilken typ av uppgifter om den enskilde som en viss myndighet harrätt att begära. Myndigheter har inte automatiskt rätt till information om denenskilde. Den enskilde skall ha större bestämmanderätt över uppgifter om denegna personen. Kommunala eller statliga myndigheter skall därför inte själva fåavgöra vilka uppgifter man skall samla in. Vi moderater har framfört de idéernai reservation nr 10. Vi anför också, i reservation nr 11, att besvär vid talanmot datainspektionens beslut skall föras till regeringsrätten och inte tillregeringen. Vi anser det olämpligt att frågor om mänskliga fri- ochrättigheter, dit besvär över datalagen kan höra, blir föremål för granskning avregeringar med växlande politiska åsiktsinriktningar. Vad gällersårbarhet vill jag bara säga att vi har en gemensam borgerlig reservationdär vi från moderata samlingspartiets sida anser att sårbarhetsfrågorna ärutomordentligt viktiga och att regeringens förslag innebär en klar försvagningav den nödvändiga bevakningen av sårbarhetsfrågorna. Men det är inte bara på den direkt statliga sidan vi harstora problem med den starkt decentraliserade verksamheten. Vad gällerteleområdet skulle man kunna dra paralleller med det gamla skråtvånget. I engemensam borgerlig reservation har de tre partierna framhållit att televerketsmonopol bör avvecklas och att i princip alla möjligheter bör öppnas förkonkurrens med teleutrustning. På det allmänna området inom den offentliga förvaltningenfungerar dessutom inte upphandlingsverksamheten särskilt effektivt. Man hinnerhelt enkelt inte med den tekniska utvecklingen. Staten borde i stället inriktasina resurser och krafter på att samordna insatserna för den administrativautvecklingen av statens verksamhet. Som vi ser det måste en rad olika åtgärdervidtas beträffande informationsteknologins och ADB-teknikens användning inomadministrationen i staten. Dessa uppgifter bör anförtros åt ett särskilt organ.Det kan i princip ske antingen genom att ett befintligt organ erhållerförändrade, vidgade och delvis nya arbetsuppgifter eller genom att ett nyttorgan skapas. Oavsett vilken av dessa metoder som väljs kommer det att påverkaarbetsuppgifterna för andra myndigheter och organisationer. Bristerna i den nuvarande ordningen har sådana orsaker ochär av sådan omfattning att det förefaller ogenomförbart att avhjälpa dem på etttillfredsställande sätt enbart genom smärre förändringar av något av debefintliga organen. En väg kan vara att bygga upp det nya organet kring vissapersonella resurser inom statskontoret, som i övrigt en allmäneffektivisering av den statliga rationaliseririgs- och revisionsverksamhetenåstadkoms genom att den tidigare väckta tanken om en sammanslagning av delar avstatskontoret och realiseras. Någon ökning av de totalastatiiga kostnaderna förutsätts därvid icke ske. Med det anförda yrkar jag bifall till samtligaav moderata företrädare undertecknade reservationer till finansutskottets bådabetänkanden. AnL 60MARGITTA (): Utvecklingen av datorer och datorbaseradteknik har gått oerhört snabbt. hade väl de flesta av oss intespeciellt mycket uppfattning om datamaskinen, som den då kallades. Kunskapenfanns hos en grupp specialister inom de olika matematiska vetenskaperna. På desenaste 20 åren har datorerna fått allt större kapacitet som de harblivit mindre och billigare, en utveckling som påverkar oss alla både i stortoch smått, både privat och offentligt. På några områden är utvecklingen lovande frånliberala utgångspunkter, och lovande'är också att man går från stora, centralasystem till decentraliserade, utvecklade på användarnas villkor. På andra områden är utvecklingen mer hotande mot deväsentliga liberala värdena. Då tänker jag på användningen av personnummer ipersonregister och på de tekniska möjligheterna att samköra olika register. på attsamhällets sårbarhet har ökat i och med de stora datasystemen. menar att vi måste ta till vara de möjlighetersom datatekniken ger att sprida makt och ansvar och att ge medborgarna serviceoch bättre information. Datateknik skall användas till att öka allmänhetens insoch inflytande över den politiska beslutsprocessen. För att vi skall nå dit..vs i vissa fall politiska beslut och ny lagstiftning. vill dockvarna för en övertro på möjligheterna att enbart via politiska beslut länka indatautvecklingen i önskvärda banor. Det är endast genom en bred utbildning,bred information om data till många människor, där de själva får ta ställning idatafrågor, som utvecklingen kan bli den vi önskar. I högre grad än nu måsteopinionsbildning ske och beslut fattas av enskilda människor. Detta berör exempelvis programvaruutvecklingen, där det ärav stor vikt att man tar fram användarvänliga program. Vi måste också varaförsiktiga med att bygga in alltför stora och alltför många beslut idatasystemen. Beslutsfattandet kommer då att bygga på för mycket reglementenoch paragrafer och för litet mänskligt sunt förnuft och mänskligt omdöme. på Arbetslivscentrum har gjort ett arbetei detta sammanhang och använt sig av termerna "social kompetens" och"socialt omdöme" i samband med programutveckling. Hon har tagitexempel från vad som kunde hända och vad som i vissa fall hände när försäkringskassornadatoriserades och man försökte pressa in ett regelverk i datatermer. Då händedet att tjänstemännens sociala omdöme och sunda förnuft inte användes, utan manfick en fyrkantig beslutsprocess och fyrkantiga besked till människorna. Istället kan ju tjänstemännen genom sitt omdöme tillföra datasystemet olikakvaliteter. Datatekniken skall användas där dess egenskaper kommerfram bäst, t. ex. för att sammanställa stora informationsmängder. Men omdömenskall ges och beslut skall fattas av människor. anser att integritet i storutsträckning är en fråga om kunskap och därigenom även en fråga om makt. Vivill öka den enskilda människans makt att bestämma över sitt eget liv och överde uppgifter som lagras om henne. Vi vill minska andra människors makt attmanipulera henne. Låt mig ge några exempel på åtgärder som vi anser skulleöka skyddet för den enskildes integritet och minska andras möjligheter attmanipulera samt minska myndigheternas maktställning. Fördet första ärdet, som ser det, mycketviktigt att slå vakt om datainspektionens ställning. Datainspektionen bör äveni fortsättningen avgöra om samköming mellan olika register skall tillåtas.Likaså skall förhandsprövningen av stora register bestå. Detta bör självfalletalltid gälla då det är fråga om kontroll av människor. För det andra menar att antalet register somförs med personnumret som bas bör starkt begränsas. Folkbokförings- ochskatteregistren liksom arbetsgivarnas löneregister kan baseras på personnummerså länge dé korresponderar med varandra. Men för det stora flertalet övrigaregister bör användningen av personnummer vara förbjuden om intedatainspektionen ger särskilt tillstånd. Även om vivet att en minskning av användningen av personnummer inte Prot,1985/86:53 är allenasaliggörande för att begränsa samkörningar kommer det i praktiken att bidratill större återhållsamhet. För det tredje tror vi att en geografisk uppdelning avstora register skulle motverka att alltför många uppgifter samlas på ettställe. De tekniska skäl som tidigare fanns för stora centrala datasystemföreligger inte längre. Vi vet att samköming av register medpersonuppgifter kan skapa kunskap om de berörda människorna som ärutomordentligt detaljerad och som kan vara starkt integritetshotande.Samköming bör därför, som jag har sagt, tillämpas med stor försiktighet,I princip bör en uppgift som är insamlad för ett ändamål inte få användas förnågot annat, eftersom den då samlade bilden, som i sak kan vara korrekt, kan geen helt felaktig bild. Detta kallas ibland för nyckelhålseffekten. Man ser enisolerad del av verkligheten som ger ett helt annat intryck än helheten. Ett problem med anknytning till detta är att olikaregister kan röra sig med samma begrepp, men där den faktiska innebörden avbegreppet är helt olika. Vi kan ta begreppet inkomst som exempel. När vi deklarerarfinns det tre olika slags inkomstbegrepp - kontant bruttolön, taxerad inkomstsom underlag för beräkning av grundbeloppet och det nya begreppet som liggertill grund för beräkning av tilläggsbeloppet. Människor kan även finnas med iförsäkringskassans register, där årsinkomsten ofta är lika med 12,16 xmånadslönen. Människor kan även finnas med i barnomsorgsregistret, därinkomsten består av både lön och vissa bidrag. Om man då samkör dessa olikaregister kommer inkomsten att variera högst avsevärt för samma individ, ochalla uppgifter är korrekta. Svaret på frågan om vilken inkomst som är den rättaär alltså att det beror på omständigheterna. Offentlighetsprincipen ger varje medborgare iSverige rätt att ta del av statliga och kommunala handlingar. Fler och flerhandlingar finns nu endast tillgängliga på data. Specialkunskap krävs i vissafall för att kunna ta del av dem. anser att medborgarnas rätt till insyn enligtoffentlighetsprincipen inte får minska på grund av tekniska omständigheter. Datatekniken öppnar möjlighet för var och en att få del avde offentliga dokumenten. Det innebär att det först i och med datateknikensgenombrott egentligen är möjligt att leva upp till offentlighetsprincipensanda. som det är önskvärt att använda datatekniken föratt öka medborgarnas insyn i olika myndigheters förehavanden måste också hänsyntas till den personliga integriteten. Det är alltså fråga om en balansgång: Detär nödvändigt att öka tillgängligheten för material som är offentligt ochsamtidigt skärpa sekretessreglerna för uppgifter som är av integritetskänslignatur. Det som är datateknikens styrka är samtidigtsamhällets svaga punkt. Snabbheten i insamlandet av information blir i orättahänder ett vapen. När rätt knapp trycks ned strömmar fakta in - fakta som dettidigare tagit dagar, veckor, kanske år att samla in. Detta har bl. a.sårbarhetsberedningen påtalat - dvs. den känslighet och ömtålighet samhällethar utvecklat som en följd av datoriseringen. Därför vill vi i att myndigheterna åläggs attupprätta en form av katastrofplaner, som utgår från känsligheten hosmyndigheternas datasys- Vivill också att sårbarhetsberedningen bibehålls som forum för diskussion ochsamarbete när det gäller samhällets sårbarhet på dataområdet. För att en fortsatt satsning på industriell utveckling ocheffektivisering av näringslivet skall lyckas, måste utbildning vara ettnyckelbegrepp. Det är utbildningsnivån hos befolkningen i genomsnitt som sättergränserna för vårt utnyttjande av "informationssamhällets"möjligheter. Det finns absolut ingen anledning att göra oss alla tilldataexperter, men vi borde alla få lära oss att använda några enkla dataredskap,dels för att få ökad förståelse för datorteknikens sätt att fungera, dels föratt själva ha praktisk nytta av t. ex. ordbehandlare eller enklakalkyleringsprogram. Det är också viktigt att utbildning och omskolning bliråterkommande inslag i arbetslivet. Det går inte längre att skaffa sig enyrkesinriktad grundutbildning och sedan leva på den under resten av livet -dels därför att kompetenskraven ökar, dels därför att många yrken med tidenkommer att bli helt förändrade. De flesta av oss kommer därför att bygga påvåra grundkunskaper i olika etapper. En del kommer t. o. m. att frivilligteller ofrivilligt helt byta yrkesinriktning. Osäkerheten har varit särskilt stor om hur kvinnornapåverkas av datoriseringen. Man har pekat på att det är speciellt kvinnojobbensom berörs- kontorsjobb som utförs av sekreterare, maskinskriverskor, kanslisterm. Många har känt oro för att jobben skall utarmas eller helt försvinna. Mensamtidigt innebär förändringen en rriöjlighet att utveckla den traditionellakvinnliga sekreterarrollen till ett kanske mer ansvarsfyllt jobb för både mänoch kvinnor. Och kanske är det rent av chefernas jobb som framöver kommer attförändras allra kraftigast. Detta hindrar inte att det på kort sikt behövs speciellautbildnings- och fortbildningsinsatser för de kvinnor som har de hotadejobben. Och speciella ansträngningar inom ungdomsskolan måste göras för attstyra flickorna till mer otraditionella yrkesval, styra dem så attde väljerjobb över hela yrkesfältet. De särskilda satsningar som har gjorts bl.a. iSkåne på sommarloven - datorstugor för flickor - har varit mycket framgångsrikaoch kommer säkert att spela en stor roll. Man har alltså haftdatorstugorna öppna med den uttalade meningen att de är öppna i första hand förflickorna. I motion 1493, yrkandena 1 och 2,framhöll vi att myndigheterna bör reagera när någon anmäler om en uppgift i ettregister är felaktig. Det är positivt att datainspektionen på regeringensuppdrag, i väntan på data- och offentlighetskommittén, har utfärdatrekommendationer att så skall man göra. Därmed anser vi att vårt yrkande i denmotionen tills vidare är tillgodosett. En annan glädjande sak är vad som skett med anledning avvår motion 25, yrkande 2, som gäller önskan att bygga upp ettstort slutenvårdsregister. Statsrådet har vid en frågestund iriksdagen, efter vissa turer med JK inblandad, talat om att förnärvarande inte upprättar något register. Därmed är tills vidare också detyrkandet tillgodosett. Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation 6 som gäller 1985/86:53 register och skadeståndspraxis,reservation 9 som gäller samköming av register, reservation 12som gäller utbildning, reservation 15 som gäller datateknik och handikapp,reservation 16 som gäller sårbarhetsfrågornas handläggning samt reservationerna17 och 18 som gäller telekommunikation, AnL 61OLOF (): Detta är en debatt med försening. Jag tror attalla djupt beklagar att regeringens förslag och anmälningar kom så sent undervårriksdagen att en behandling då blev omöjlig. För att anknyta till etttidigare anförande här, var med om förlossningen den här gången. Förslagen kom också i splittrad form, som har nämnts.Dessutom inga nya resurser, bortsett från 5 milj, kr, i tilläggsbudget I förteknikupphandling av basdatorer. Alltså egentligen i stort sett pengar av någonstorieksordning bara i samband med det nationella mikroelektronikprogrammet somkom , under den gångna valperioden. Det var ändå en av huvudkritikpunkternamot den proposition som vi lade fram från bl, a, att detvar för litet pengar. Jag kommer ihåg att hade ungefärsamma uppfattning. Här finns som sagt 5 milj, kr. En annan besvikelse är att den socialdemokratiskaregeringen inte mer lagt sig vinn om att följa upp den breda parlamentariskamajoritet som etablerades genom arbetet i datadelegationen under perioden1980-1982, med avslutande debatt om den proposition som vi då lade fram ochbeslut , Under de gångna tre åren har t, ex, datadelegationengivits en mer och mer undanskymd roll i arbetet för att forma en samordnaddatapolitik. Det har inneburit att vi kan avläsa en betydligt mersplittrad bild politiskt i datafrågorna än 1982, Denna splittring visar sigockså i en markerad återgång till mer och mer sektorpolitik. Ett exempel på detvar när regeringen lade fram ett informationsteknologiprogram för menutan den helhetssyn på datafrågorna som lagts fast beslut. När sedan gav regeringen bakläxa och bad om enkomplettering av de datatekniska förslagen och resurserna till det området, medförslag också om människa-maskin-frågorna och samhällskonsekvensfrågorna, valdeindustriministern att sätta en restriktion ekonomiskt som innebar att inga nyaresurser fick tillföras. Det kravet gjorde att ingenting egentligen händekonkret som följd av beslut. Jag skall återkomma till det när jagkommenterar näringsutskottets betänkande som ingår i den här gemensammaöverläggningen. Om jag skulle dra någon parallell - det är kanske litetelakt förstås - med förhållandena på andra håll i världen kan jag konstateraatt den här uppläggningen ganska väl stämmer med hur den brittiska regeringenhanterar den här sortens frågor. För är datapolitik enbart sektorpolitikoch industripolitik med någon anknytning till utbildning och ingenting mera.Där finns inga visioner om vilket samhälle man egentligen vill skapa. Intevisste jag att den svenska socialdemokratiska regeringen sökte sina ideal hosMrs, , Enligt våruppfattning krävs en samordnad datapolitik som är sektoröver- gripande.Därmed blir den också tvärpoHtisk, Det går inte att göra datapolitiken till envariant på industripolitik utan att skada dess innehåll. Det visar denerfarenhet som jag tidigare hänvisade till beträffande detinformationsteknologiska programmet, I vår reservation till finansutskottets betänkande 5angående riktlinjerna för den framtida datapolitiken säger vi: 1, Det ärnödvändigt att försöka tillämpa en helhetssyn på datafrågorna, dvs, att i ettsammanhang betrakta tekniken, dess användning och konsekvenserna av dennaanvändning för människor, organisationer och samhälle, 2, Många parter,grupper och enskilda måste ges möjlighet att påverka utvecklingen ochanvändningen av datatekniken. Det gäller naturligtvis genom politiska beslut,men det räcker inte. På grund av datateknikens generella karaktär krävsnaturligtvis att användarna får vara med och bestämma. Här har inte minst defackliga organisationerna stora uppgifter att fylla för att stödja sinamedlemmar ute i arbetslivet. Det handlar om ett nödvändigt samspel mellan denpolitiska och den fackliga sfären i samhället, 3, Det är vidareangeläget att vi eftersträvar att aktuella problem löses i samverkan mellanberörda grupper, parter och enskilda. Om vi inte gör det blir det ännu mer såatt den tekniska utvecklingen i kombination med ekonomiska drivkrafter angerhur tekniken - på gott och ont - kommer att användas. Då ligger, som det oftahar varit , väldigt mycket makt och inflytande i producenternas händer, skrivning säger manatt den tekniska utveckling som har ägt rum och "de förändringar som skettmed anledning härav" kräver nya riktlinjer för datapolitiken. På vilketsätt anser att den tekniska utvecklingen i sig påverkar deövergripande riktlinjer som vi var överens om 1982? Det framgår inte av majoritetensskrivning. Eller är det stötande att vi klart säger ifrån att det ärett gemensamt intresse för samhälle, företag och myndigheter samt för fackligaorganisationer att en bred utbildning - alltså riktad till allmänheten -genomförs? Intresset från regeringens sida att fullfölja den breddutbildningsom vi inledde 1982, bl, a, via folkbildningens organisationer, har ju intevarit särskilt imponerande. som ordförande i datadelegationen fram tilloktober 1982 försökte jag uppnå en hundraprocentig uppslutning kring dennahörnsten i datapolitiken. Ett avståndstagande från breddutbildningen innebäratt det även i fortsättningen är experterna som i stort sett ensamma skallpåverka teknikutvecklingen och teknikanvändningen, sade jag bl, a, i debatten iriksdagen 1982, Jag betonade också det värde som ligger i att en bred opinionställer upp på allas vår rätt, även som lekmän, att värdera teknik efter dessanvändning och konsekvenser. Men för att den demokratiska processen skall hanågon chans krävs en hög kunskapsnivå hos många människor, en klarallmänorientering som sätter in utvecklingen på informations- och dataområdeti ett större sammanhang. Låt mig då något kommentera regeringens förslag att lägganer datadelegationen. Från början inrättades delegationen för att bevakautvecklingen, främja kunskapsutvecklingen på dataområdet och föreslå åtgärderför att garantera en positiv utveckling av datoranvändningen i samhället under Prot, 1985/86:53 demokratiskstyrning och kontroll. Det senare uttrycket tror jag är direkt hämtat ur ensocialdemokratisk motion , Det här med kunskapsutvecklingen gäller förstås helasamhället, men det handlar också om en samlad kunskapsbank som vi politiker harnytta av. Jag har noterat att bl, a, civilministern harsuckat en aning över hur besvärligt det är för oss politiker att hänga med pådetta område. Jag har sett det som en ganska självklar uppgift fördatadelegationen att medverka till att man någorlunda hyggligt kanfölja med via den information som samlats av de skickliga medarbetarna ikansliet. Jag tror för min del att de olika representanter som varitmed i datadelegationen har uppskattat uppgiften. Jag gjordedet i hög grad. Det här handlar naturligtvis också om att ge oppositionenoch regeringen någorlunda jämbördiga möjligheter att följa med. Det behövs ävenett inflytande av det slag som funnits i datadelegationen för att ge stimulansoch drivkraft åt arbetet. skall dataverksamheten samordnas på statsrådsplani . Dessutom föreslås en referensgrupp. Man skall kanske inteutfärda betyg med tvärsäkerhet i förväg, men jag har en känsla av att detkommer att bli en besvärlig lösning. Jag avundas inte , somdessutom har en mängd andra uppgifter på sitt bord. Det hade varit bättre attlåta datadelegationen finnas kvar, men det hade naturligtvis förutsatt attdelegationen också hade fått meningsfulla uppgifter. Jag menar att det tyvärrblivit mindre och mindre av detta . i finansutskottet har man gettdatadelegationen en klapp på axeln för väl utfört arbete.