prot · G90927 · 1985-12-31 00:00:00 — Medanledning därav har frågat mig vilka åtgärder regeringen har vidtagitmed anledning av SJ:s beslut att försämra studeranderabatten. Som jag tidigare nämnt här i kammaren, är SJ det endatrafikföretaget som får statsbidrag för att ge rabatter åt studerande ochpensionärer. Enligt järnvägspolitiska beslut förutsattes attdetta bidrag kunde minskas . Mot denna bakgrund anvisades, efter besluti stor poHtisk enighet, 90 milj. kr. På ElverJonssons fråga vill jag klargöra att det numera är SJ självt som bestämmersina taxor och rabatter. Jag förutsätter att SJ följer utvecklingen med de nyarabattreglerna och vidtar de eventuella åtgärder som kan behöva göras. För egendel är jag inte beredd att vidta några åtgärder, 107 (); Jag tackar vår nye kommunikationsminister försvaret på frågan. Jag har ställt den med anledning av att SJ, precis som ocksånämns i svaret, har försämrat studeranderabatten. På min fråga, om regeringenär beredd att vidta några åtgärder, svarar kommunikationsministern att man inteär beredd att göra detta. Med det svaret känner jag mig inte nöjd, därför att jaganser att det är viktigt att har anspråk på hur monopolföretaget sin verksamhet. Jag upplever att de studerande är en för stor och förviktig resandegrupp för att regeringen skall kunna hänvisa enbart till att nuär det SJ som bestämmer över rabatterna. Jag skulle vilja fråga om kommunikationsministern för egendel kan känna sig nöjd. har anslagit pengar och visserligen sagt kan överväga rabatter med andra tal än de nuvarande, men att minska"" var det alltså - det tog inte förrän man klipptetill med en rejäl försämring! Är verkligen kommunikationsministern nöjd med attSJ gör en drastisk förändring, trots att man har ett stort statsbidrag ochriksdagen har sagt att det är man kan tänka sig förändringar? Därför skulle jag vilja fråga kommunikationsministern: verkligen nöjd med att SJ har, som jag skulle vilja uttrycka det,tagit sig friheten att på drastiskt försämra för en av destora men också en av de köpsvagare trafikantgrupperna? Det skulle varaintressant för kammaren att få detta kompletterande besked. Prot, 1985/86:27 Om den tekniska provningen och kontrollen avteleapparater Överläggningen var härmed avslutad, 33§ Svar på frågorna 1985/86:166 och 186 om den tekniska provningen ochkontrollen av teleapparater Mot bakgrund av att regeringen tillsatt enutredning om provning och godkännande av teleutrustning har PerStenmarck frågat mig om jag delar uppfattningen att godkännandefunktionen börbrytas ut ur . i har frågat mig om regeringendelar uppfattningen att SEMKO bör överta den tekniska provningen ochkontrollen av teleapparater från . Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Regeringen kommer att ta ställning till formerna förprovning och godkännande av teleutrustning när utredningen är klar. För IngvarKarlsson i vill jag upplysningsvis nämna att det är så,att provningen kan ske såväl i laboratorier som i andra godkändalaboratorier. Prot,1985/86:27 Om den tekniska provningen och kontrollen avteleapparater 109PER STENMARCK (m); Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret, I telepropositionen föreslogs att enbarttelefonapparater med typgodkännande, s, k, T-märkning, skall få kopplas in idet allmänna telefonnätet. Detta är förmodligen en nödvändig åtgärd för attförhindra att telefonapparater med alltför låg kvalitet förorsakar störningarpå telenätet. Problemet är att undersökningen för godkännande utförsantingen inom särskilt kontor i eller inom ettannat laboratorium, vars kompetens godkänds av . Det är detta minfråga gäller: Skall ett företag, i detta fall , få delta som ettkonkurrensutsatt företag och godkänna inte bara sina egna utan ocksåkonkurrenternas telefonapparater? Av principiella skäl menade föredragande statsrådet ivåras att det fanns anledning se över handlingsordningen. Därför annonseradesatt en särskild utredningsman skulle tillkallas. Detta har skett, vilket ärbra. I ett pressmeddelande säger kommunikationsministern attmyndighetsutövningen skall vara kompetent och opartisk. Låt mig med detta sombakgrund få ställa följande fråga. Jag betvivlar inte att myndighetsutövningenredan i dag är kompetent, men är det kommunikationsministerns uppfattning attden nuvarande ordningen är den bästa garantin även för opartiskhet? 110 i (c); Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå frågan. Det var ett mycket magert svar. Jag kan komplettera det litet medatt läsa upp ett citat av vad kommunikationsministern sade i samband med att enutredare utsågs; "Det är viktigt att den dubbelroll som hari fråga om radiofrekvenser och teleutrustning nu blir närmare utredd eftersomden har ifrågasatts." Den dubbelroll kommunikationsministern talar om innebäratt dels är myndighet, dels är ett affärsdrivande verk och delsproducerar varor och egen utrustning. Det bör finnas en klarare ansvarsfördelning. Detta måstevi eftersträva, och jag förstår att det är därför man har utsett en utredare. Jag tycker det är viktigt att vi diskuterar denna fråga.Det gäller en enmansutredning, och utredaren bör ha vissa indikationer på vadman tycker ute i samhället. Kommunikationsministern säger i sitt svar att han villupplysa mig om att provning också kan ske på andra laboratorier. Det är jagmycket medveten om. Men det är så att godkännandekontor skallgodkänna det laboratoriet. Då har vi på nytt denna koppling, som är ganskaolustig. Jag skulle vilja frågakommunikationsministern om han kan upplysa om hur många sådana godkännanden somhar skett ifrån godkännandekontoret av enskilda laboratorier. Överläggningenvar härmed avslutad. 34 §Svar på fråga 1985/86:184 om återupptagande av persontrafiken påjärnvägssträckan har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att persontrafiken på järnvägssträckan . Frågan om den framtida persontrafiken på sträckanStälldalen-Kil har prövats enligt den handläggningsordning som riksdagenfastställt. I valet mellan tåg och buss har de båda berörda länstrafikbolagensagt sig inte vara beredda att ta på sig något kostnadsansvar för tågtrafik pålinjen och förklarat sig villiga att svara för ersättningstrafik genom enutbyggd busstrafik. Mot denna bakgrund gav regeringen SJtillstånd att lägga ned persontrafiken. I beslutet markerades att det möjligatrafikunderlaget på linjen även på är så begränsat att det intekan utgöra grund för en rationell interregional trafik med tillfredsställandeservicenivå. Trafiken har överflyttats till buss fr. o. m. . Svaret påKarl-Erik fråga är alltså nej. 112 (vpk); Jag tackar kommunikationsministern försvaret, men jag är faktiskt inte nöjd med det. Den här framtidsvisionen kan manju inte ge till människor i dessa kommuner. Jag har ställt den här frågan därför att Bergslagsbanantidigare var en trafikpulsåder mellan norr och väster. Det är märkligt attjärnvägstrafiken överförs till landsväg. Genom ett sådant förfaringssättförsämrar man för människorna och ökar riskerna för trafikolyckor. Det ärmärkligt att man i en del av dessa kommuner skall satsa på turism. Staten är dåmed och satsar pengar, direkt, genom stiftelser och genom lån. Samtidigtförsämrar man möjligheterna för människorna att komma till dessa kommuner medkollektiva kommunikationsmedel. Dessa kommuners möjligheter att få sinaanläggningar att gå ihop rent ekonomiskt försämras genom att möjligheten förmänniskor att ta sig dit försämras. Det är mycket olyckligt att man från statens sida är medoch försämrar för dessa kommuner, som även drabbas ur sysselsättningssynpunkt.Det vore därför bra ur sysselsättningssynpunkt, om man kunde återupptapersontrafiken på bansträckan . Om kommunikationsministern och jag tittar i tillfälligatidtabeller, ser vi att det inte finns något samband mellan tidtabeller somuppgjorts av SJ och de som uppgjorts av länsbolagen. Detta uteslutermöjligheten för människor att åka denna sträcka. Om man återupptog trafiken påbansträckan , skulle man åter kunna kalla SJ;s trafiknät för helafolkets järnväg. Överläggningen var härmed avslutad. Prot, 1985/86:27 Om återupptagande av persontrafiken på järnvägssträckan Prot,1985/86:27 35 § Svar på fråga 1985/86:180 om samhällets barntillsyn har frågat om jag avseratt vidta några åtgärder i syfte att göra samhällets barntillsyn så flexibelatt alla kategorier småbarnsföräldrar kommer att kunna utnyttja omsorgen isamma utsträckning. I propositionen (1984/85:209) om Förskola för alla barn,som just nu behandlas i socialutskottet, tas den principiella frågan om rättenför alla barn att delta i barnomsorg upp. Där understryks att för debarn vilkas föräldrar förvärvsarbetar eller studerar bör rätten omfatta den tiddå behov av omsorg föreligger. I propositionen understryks vidare att det är enviktig uppgift för kommunen att särskilt beakta behovet av omsorg på tider somfaller utanför den ordinarie öppethållandetiden för den kommunala barnomsorgen. Den viktigaste åtgärden just nu är därför, enligt minmening, att ställer sig bakom de principer som redovisas i nämndaproposition och att kommunerna därefter fullföljer barnomsorgsutbyggnaden ienlighet med dessa principer. 114 (); Först ber jag att få tacka statsrådet försvaret. Även jag är medveten om att man kommer att lägga fram en proposition ivilken det sägs att kommunerna skall försöka ordna med flexibel barnomsorg. Menvi talar om valfrihet inom barnomsorgen. Kommunerna skall kunna bedrivabarnomsorg i olika former. Skall vi se barnomsorgen som en viktig del av detfortsatta välfärdsbygget, måste barnomsorgen bli mer flexibel och anpassas tillde verkliga behoven, så att även LO-kollektivets barn har en större möjlighetatt ta del av densamma. visade i enlevnadsnivåundersökning att /SR-kollektivets barn hade dubbelt så storachanser att få plats på daghem som LO-kollektivets. senast har man i gjort en undersökning sompekar på att av LO-barnen har daghemsplats. Procenttalet förSACO/SR-anslutnas barn är däremot 31. År gör man beträffande olika LO-sektionerundersökningar som i stort visar på de här orättvisorna. Detta pekar på attmånga kommuner inte rättar till de här missförhållandena. Det finns grupper som anser att vårdnadsbidrag voreett alternativ. Men skall man klara försörjningen i LO-hushållet måste bådaföräldrarna förvärvsarbeta, därför är vårdnadsbidrag inte något för LO;smedlemmar. Undersökningar visar också att LO-grupperna hör till delägst betalda. Skall de därtill också behöva missgynnas när det gällerkommunens barnomsorg? Den här utvecklingen känner jag stor oro inför, och denmåste rättas till så fort som möjligt. Anledningen borde vara välkänd vid det här laget -barnomsorgens öppettider är inte anpassade till LO-medlemmarnas arbetstider iden utsträckning de borde vara. Som exempel vill jag ta upp ett arbetsområde därutvecklingen gör att arbetstiderna förändras från dagarbetstid tilldygnet-runt-arbetstid och som berör många unga kvinnor med små barn. Det är densociala . 115 TALMANNEN: Taletiden är nu slut. Om användningen av svenska vapen m. m. inom Iranskrigsmakt Just de problem som pekarpå när det gäller barn till LO-medlemmar har legat bakom de principer som försfram i den barnomsorgsproposition som behandlas i . Det ärnaturligtvis regeringens förhoppning att de samlade åtgärder som återfinns iden propositionen skall leda till en förändring av dessa förhållanden i ensådan riktning att LO-medlemmarnas barn i lika stor utsträckning som andrasskall komma i åtnjutande av den kommunala barnomsorgen. Jag vill också peka på att det pågår viktiga försök medandra öppethållandetider än de ordinarie, framför allt nattdaghem, i ett antalkommuner, åtminstone tre, T. ex, i finns det mycket intressanta resultatatt redovisa, 117 (); Jag tackarstatsrådet för detta. Jag vill fortsätta diskussionen och tala om att jag hararbetat som vårdbiträde. När man nu bygger ut den sociala , kan jagintyga att det blir stora problem ute i kommunerna, när man förändrar verksamheten,så att personalen får arbeta dygnet runt. Kommunerna själva beslutar, herrtalman, om fördelningen mellan barnomsorgens olika verksamhetsområden, och debeslutar även om t, ex, öppethållandetider. Men jag vill fråga om man inte kanstyra inriktningen mot en flexibel barnomsorg genom att ge mer eller mindrebidrag till de olika verksamhetsområdena. Det är nämligen klart att någon formav krav måste ställas på kommunerna för att man skall få till stånd enförändring, så att alla barn har möjlighet att få en bra barnomsorg. Överläggningen var härmed avslutad. 36§ Svar på fråga 1985/86:179 om användningen av svenska vapen m. m. inom Iranskrigsmakt har frågat mig vilkenkännedom regeringen har om användningen av svenska vapen och svenskammunition, svenska sprängämnen och svensk materiel i övrigt inom Iranskrigsmakt. Sedan slutet av har inte några tillstånd förexport av krigsmateriel till beviljats. ,under förra delen av , gav regeringen tillstånd till Prot,1985/86:27 Om användningen av svenska vapen m. m. inom Iranskrigsmakt exporthuvudsakligen av krut och sprängämnen till , gavregeringen tillstånd till utförsel av marinluftvärn. För dencivila exporten till finns inga restriktioner. De misstankar som framförts om att svensk krigsmaterielsmugglats till är föremål för polisutredning och förundersökning somfortfarande pågår. Som jag vid ett stort antal tidigare tillfällen framhållitbl. a. här i kammaren vore det utomordentligt allvarligt om dessa misstankarblev bekräftade. 119OSWALD (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Jag håller gärna med om det sista, att det är utomordentligt allvarligt,och tyvärr är väl dessa förhållanden redan mer eller mindre bekräftade, så attdet kan vi kanske lämna därhän. Det intressanta är om regeringen känner till det allrasenaste som varit föremål för debatt i tidningar och på annat håll den sistatiden om att Robot 70 har dykt upp i - oavsett vilken väg den nu hartagits dit och oavsett vilka utredningar som pågår. Det viktiga i min fråga är:Har regeringen någon bekräftelse på att Robot 70 finns i krigsmakt?Huruvida den har kommit dit via eller på annat sätt förstår jag attstatsrådet inte är benägen att svara på . Låt mig sedan återvända något till historien och de övrigamaterielen, framför allt ammunition och sprängämne. Vi vet att bidrogtill uppförandet av en kemisk-teknisk fabrik i utanför redan på1970-talet genom beslut i den socialdemokratiska regeringen. Vi vet att arbetetlåg nere under revolutionsåren men att verksamheten sedanåterupptogs. Pågår det svensk verksamhet och finns det svenskpersonal vid anläggningen för kemisk-teknisk framställning, dvs. sprängämnes-och ammunitionsframställning, i ? När det gäller den första frågan om Robot 70är detta föremål för polisutredning. Som jag sade finns det misstankar omsmuggling som har lämnats till polisen, och dessa utreds nu av polisen.Bekräftelse eller motsatsen kan ges till regering och riksdag när polisen försin del är färdig med sin utredning, som fortfarande pågår. Underutredningstiden har som bekant regeringen - med hänsyn till att utredningstidenblir lång- vidtagit en rad åtgärder för att allmänt stärka kontrollen när detgäller krigsmateriel. Det är en speciell form av kontroll. När det gäller den andra frågan är det så att någottillstånd för utförsel av krigsmateriel till inte har givits sedan 1978.De övriga aktiviteter som pågår i och där svenskar kan vara involveradegäller alltså sådan materiel som inte har klassificerats som krigsmateriel avkrigsmaterielinspektören. 121 (vpk); Vi är överens om Robot 70. Från vårt partiser vi mycket positivt på att det har införts ökad kontroll, och vi kommerkanske inte längre i den debatten . När det gäller min andra fråga har vi här en av de vanligatolkningstvisterna om krigsmateriel. Jag tolkar statsrådets svar här så att detfortfarande finns, svensk expertis vid fabriken i och att det alltsåfortfarande tillverkas sprängämnen där. Sprängämnen är som vi alla vet enmycket viktig del i krigsmateriel. Om man sedan säger att det är civiltillverkning vet vi från vårt eget land att vi tillverkar dynamit, nitrolit ochannat i våra sprängämnesfabriker, framför allt i och att de ärintegrerade i vår krigsmaterielpro-duktion. används alltså svensk expertis i trotsatt kriget med pågår. Om användningen av svenska vapen m. m. inom Iranskrigsmakt Den enda tillåtna verksamhet som kan bedrivasär sådan som gäller materiel som icke klassificerats som krigsmateriel. När detgäller kemiska fabriker finns det beslut från krigsmaterielinspektören omvilken typ av kemiska grundämnen som har både civil och militär användning ochdärför inte är krigsmateriel och vilka som har främst militär användning ochdärmed klassificeras som krigsmateriel. Det pågår fortfarande arbeten för uppförandet av en fabrikför sådana ämnen som icke är krigsmateriel, och dessa arbeten är inte slutfördaän. 123 (vpk): Diskussionen blir något absurd som alltid idessa sammanhang. Sprängämnen är naturligtvis användbara i alla möjliga civilaoch nyttiga verksamheter, såsom vägbyggen, tunneldrivningar osv. Men de ärockså användbara som den viktigaste komponenten i granater, minor och annanmilitär sprängämnesmateriel, alltså ammunition, som är det adekvata begreppet. Det är alltså bara att konstatera att bidrar medsådant i . Överläggningen var härmed avslutad. 37 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:54till kulturutskottet 38 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:103och 104 till näringsutskottet 1985/86:105 och 106 till socialutskottet 39 § Anmäldesoch bordlades Proposition 1985/86:64 Godkännande av ändringari och det nordiska avtalet om kulturellt samarbete 7 protokoll 1985/86:26-30 Prot.1985/86:27 40 § Anmäldes och bordlades T r~ 1985/86:11 Fullmäktiges i förslag om ändring isekretesslagen e e an eom in er- (iggg-ioo) m. m. pellationer ' 41 § Anmäldes och bordlades 1985/86:108av m.fl. Försöksverksamhetinom hälso- och sjukvårdens område (prop. 1985/86:42) 42 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1985/86:48av () till socialministern om åtgärder för att minska antaletsocialbidragstagare: Antalet hushåll som ficksocialbidrag började öka igen efter en minskning var ökningen så kraftig att antalet bidragstagare 1984översteg nivå. Det totala utgivna socialbidraget har ökat ännusnabbare, dvs. det genomsnittliga socialbidraget per bidragsmottagare varbetydligt större 1984 än 1981. Trots dessa snabba ökningar är det inte främstur finansiell synvinkel som de ökade socialbidragskostnaderna utgör ett problem-socialbidragskostnaderna är fortfarande en mycket liten del av samhälletstotala kostnader inom den sociala sektorn. Dessutom är det sannolikt så, att deökade kostnaderna för socialbidragen del vis - men bara delvis - är en föl jdav att stat och kommuner sett sig nödsakade att hålla tillbaka eller skära nedangelägna satsningar på andra områden, exempelvis på bostadsbidragen,ungdomsarbetslösheten, arbetslösheten rent allmänt och barnomsorgen. Det ökade antalet socialhjälpstagare tyder på attskillnaderna i levnadsstandard inom landet har ökat. De grupper som är svagapå arbetsmarknaden har inte förmått hävda sina intressen. Det gäller dem sominte kunnat få fast fot på arbetsmarknaden. I vissa fall rör det sig också omdem som arbetar inom låglöneyrken. De har lyckats dåligt med att hävda sig iavtalsrörelserna, och har inte fått någon större glädje avmarginalskattereformerna . Grundtanken måste vara den, att socialbidrag skalltillgripas när människor råkar i akuta ekonomiska svårigheter. Men då det ärfråga om långvariga behov av inkomster utöver arbetsförtjänsten, är detgenerella socialpolitiska medel som skall komma till användning. Det finns utan tvivel många bidragande orsaker tillökningen av antalet hushåll som får socialbidrag. Det är i storstadsområdenasom ökningen är störst och snabbast. Det är också tydligt att i fråga omhushållstyp är det gruppenensamstående som ökar mest. Regeringen har tillsatt en "analysgrupp" medanknytning till olika departement för att närmare utreda frågan. Den haremellertid sådan betydelse att en mer omfattande och bredare sammansatt statligutredning behövs. Men det kan inte vara rimligt att låta nuvarande utvecklingfortsätta , medan frågan utreds. Det bör gå att finnaverksamma åtgärder, som kan sättas in snabbt, för att lösa åtminstone en del avde problem som tar sig uttryck i en ökning av socialbidragen. Mot dennabakgrund ber jag att få ställa följande frågor: Är regeringen beredd att tillsätta en låginkomstutredning?Är regeringen beredd att snabbt lägga fram förslag för att minska behovet ochhejda ökningen av socialbidrag? 1985/86:49av () till socialministern om åtgärder för att minska antaletsocialbidragstagare: Antalet socialbidragstagare har ökatkraftigt efter en minskning . uppgick antalet bidragstagare till 525 000. Undersamma tid har antalet hushåll som behövt bidrag ökat från178 000 till 281 000 eller . beräknas antalet bidragstagare tillca 550 000. Socialbidragen är inte jämnt fördelade över hela landet.Hårdast drabbade är kommunerna i storstadsområdena. I och var1984 av befolkningen socialbidragstagare. I vissa bostadsområden iStockholm och har av invånarna socialbidrag. Ur samhällsekonomisksynpunkt utgör socialbidragskostnaderna inget problem. De utgör bara någonpromille av bruttonationalprodukten. beräknas de öka till 3,3 miljarderkronor från 2,75 . För enskilda kommuner med en hög andelsocialbidragstagare har dock kostnaderna blivit betydande. Det finnsi dag ingen uttömmande analys om orsakerna till att antalet socialbidrag nuinte blir mindre i takt med de bättre tiderna och den förbättrade situationenpå arbetsmarknaden. Det ökade antalet socialbidragstagare tyder på attskillnaderna i levnadsstandard inom landet har ökat. Det har växt fram en nyfattigdom. De grupper som är svaga på arbetsmarknaden har inte förmått hävdasina intressen. Det gäller ungdomar, som inte har fått en fast fot påarbetsmarknaden, och det gäller deltidsarbetande och arbetande inomlåglöneyrkena. Allt fler tvingas söka socialbidrag, inte för att de saknararbete utan därför att deras inkomst helt enkelt inte har räckt till. Det kanockså antas att de ökade socialbidragskostnaderna är en följd av otillräckliguppräkning av bostadsbidrag, arbetslöshetsersättning och andra mer generellasocialpolitiska insatser. Regeringen har tillsatt en analysgrupp med uppgift attsöka reda ut orsakerna till utvecklingen. Det är angeläget att man härefter gårvidare med en bredare kartläggning av bristerna i välfärdssystemet. I avvaktanpå resultatet av det utredningsarbetet är det emellertid angeläget att åtgärderredan nu sätts in för att hejda och minska utvecklingen av antaletsocialbidragstagare. Prot.1985/86:27 Mot denna bakgrund ber jag att fåställa följande frågor till socialminis- 14november 1985 tern; Meddelande om frågor Ärregeringen beredd att göra en mer genomgripande kartläggning av bristerna ivälfärdssystemet? Är regeringen beredd att snabbt lägga fram förslag för attminska behovet av socialbidrag? 43 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1985/86:190 av () till utrikesministernom åtgärder för att hjälpa folk: hade heltnyligen ett solidaritetsmöte i , varvid regeringens företrädareuttalade att som ett litet land har särskild anledning att reagera närandra små nationers öde stär på spel. har också FN-ambassadörenFerm uttalat sig i frågan i FN enligt massmedia. Jag ber utrikesministern lämna en kort redogörelse förregeringens handläggning av Afghanistanfrågan och ställer följande fråga: Vilka konkreta åtgärder ämnarregeringen närmast vidta för att hjälpa folk? 1985/86:191 av i (m) tilljustitieministern om omplaceringen av polismän i : Fr.o.m. kommer15 poliser i , , att omplaceras i syfte att förkorta delånga väntetiderna för asylsökande flyktingar som awaktar besked om de färuppehållstillstånd i eller ej. Enligt snabbprotokollet från riksdagsdebatten den 7november 1985 säger statsrådet att ovan nämnda beslut lokaltfattats av . "Han vill inte kalla justitieministerns framställantill polisdistrikten en order.