prot · G9097 · 1985-12-31 00:00:00 — Mendet oroar inte regeringen och energiministern. De har redan drivit igenom enutökning av det svenska kärnkraftsprogrammet från elva till tolv reaktorer,gett tillstånd till effekthöjningar vid 1982 och äruppenbarligen beredda att ge tillstånd till motsvarande höjningar vid Forsmarkoch - vid det sistnämnda verket trots protester från vårt grannlandDanmark. Såfortgår bedrägeriet med kärnkraftens inlemmande i det svenska energisystemetför all framtid, trots ett uttalat nej till kärnkraften i folkomröstningen ochriksdagsbeslutet om avveckling . Och har turen kommit tillUppsala. kan bli en av de "lämpliga" platser där högaktivtavfall skall förvaras. Men i stället för att borra för avskattebetalarnas pengar efter något som man inte vet om det kan användas borderesurserna inriktas på snabb och resolut forskning efter den "metod"som lagen talar om. Jag vill ställa följandefrågor till energiministern: Finns det någon metod förförvaring av radioaktivt avfall som uppfyller fordringarna i lagen omkärnsäkerhet 7 § punkt 1? Är det klarlagt omförvaring i berg eller någon annan nivå uppfyller fordringarna isamma lagparagraf punkt 2? Hur mycket pengar harhittills förslösats av SKB på borrningar liknande den som planeras iUppsala? Har regeringen och/ellerenergiministern någon uppfattning om vilken forskning och vilkaundersökningar som bör prioriteras när det gäller förvaringen avkärnkraftsavfall? Är energiministern bereddatt medverka till att borrningar liknande stoppasom pengarna kan användas på ett bättre sätt? 1985/86:23 av () till statsrådet om ökat antal vårdplatser förmissbrukare: 123 § socialtjänstlagen anges: "Behovet av vård eller boende inom varje landstingskommun skall tillgodoses avlandstingskommunen och kommunerna i området." Det har uppstått enalarmerande bristsituation i vad gäller tillgång på platser vid behandlingshem.Detta är mycket allvarligt och gäller såväl för vård utan samtycke, enligt LVM,som vid frivillig vård. Missbrukaremåste kunna beredas vård, och det är helt nödvändigt att behovet av vårdplatsertillgodoses. Brist på vårdresurser kan få katastrofala konsekvenserför enskilda missbrukare, och "Lagen om vård av missbrukare" sättsur spel, om länsrättens beslut inte kan fullföljas genom en adekvat vård. Jagvill med anledning av detta fråga statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådetvidtaga i syfte att häva den svåra bristen på vårdplatser inom missbruksvården? 1985/86:24 av Margö (vpk) till socialministernom ökat antal elevassistenter i särskolan: bristeruppenbarligen i sitt ansvar för barn som genom omsorgslagen tillhör särskolan.Fyra skolpliktiga barn i har ej kunnat beredas plats i särskolapå grund av att medel för nödvändiga elevassistenter ej beviljats. De är därmedutestängda från den undervisning de enligt omsorgslagen har rätt till. Detfinns även stora brister för redan placerade elever. En del elever tvingas tillatt gå i skolan färre timmar än vad de egentligen skall. I en skola skerundervisningen i ett litet rum som ursprungligen är avsett som väntrum förtaxi. Generellt är personalresurserna och hjälpmedlen otillräckliga. Elevernafår ej berättigad undervisning, största delen av lärarnas tid går åt tillmatträning, blöjbyte, toaletträning, duschning, lyftning och påklädning avbarnen. är väl medvetet om dessa brister, men hänvisartill otillräckliga resurser. Enligt nuvarande bestämmelser omfattas behov av personlighjälp av omsorgslagens omvårdnadsansvar. Förhållandena i särskolan iTyresö-Haninge aktualiserar frågan hur tvingande för huvudmannen dessa bestämmelserär. I regeringens proposition 1985/86:10 med förslag till nyskollag, som skall träda i kraft , föreslås att skolplikten ochskolundervisningen för psykiskt utvecklingsstörda barn och ungdomar skallregleras i skollagen. Intill dess denna lagändring träder i kraft reglerasbestämmelserna om särskolan i omsorgslagen. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att fåställa följande frågor fill socialministern; Hur tvingandeär omsorgslagens omvårdnadsansvar för huvudmannen när det gäller ansvaret attanställa tillräckligt antal elevassistenter för elevernas behov i särskolan? Kommerregeringen att vidtaga några åtgärder med anledning av förhållandena isärskolan i ? Har regeringennågon uppfattning om huruvida liknande missförhållanden finns inom särskolanpå andra håll i landet? Finns det skälatt komplettera förslaget till ny skollag med bestämmelser om skyldighet förhuvudman att svara för tillräckligt antal elevassistenter för att möjliggöraundervisning i särskolan? 1985/86:25 av () till industriministern om avveckling av : bildades för att utgöra organ förden svenska statliga varvspolitiken och för att samordna de många problem somvar förenade med utvecklingen inom varvsindustrin. Sedanbeslut nu fattats om nedläggning av Uddevallavarvet och sedan Zenit utskiltsfrån Svenska Varv, liksom även avvecklingen av Uddevallavarvetsfartygsinnehav, har koncernledningsverksamheten i Svenska Varv kommit attdramatiskt förändras. Riksdagenhar beslutat att ytterligare anslag icke skall lämnas till svenskvarvsverksamhet. De återstående varven Cityvarvet, Arendalsvarvet och Kockumsgår således in i en mycket kritisk period där det är angeläget atthandlingsfriheten är stor för företagsledningarna i de olika företagen. Detfinns tecken som tyder på bättre tider för reparationsverksamheten eftersom medall sannolikhet sjöfarten under återstoden av 80-talet och in kommeratt utnyttja äldre tonnage som kommer att kräva ökande grad av reparationsverksamhet.Det fordras emellertid stor kreativitet och aktiv marknadsföring för att ledamarknadseffekterna av denna möjliga utveckling till Cityvarvet. FörArendalsvarvets framtida möjligheter krävs att företagsledningen där fårmöjlighet att utnyttja de skickligt uppbyggda resurserna i Arendalsvarvet föratt attrahera privatkapital och för att möjliggöra en expansion ytterligare ini den konkurrensutsatta offshore-sektorn. FörKockums gäller, för att man skall kunna fortsätta att bygga fartyg, att denverksamheten kan bedrivas självständigt och med utnyttjande av alla inomKockums tillgängliga resurser. Attsammanhålla dessa tre varv, som delvis kan komma i konkurrenssituation, i enkoncern är direkt negativt för möjligheterna att utveckla varven dels till ökadlönsamhet, dels till ökad attraktion av enskilt kapital. nödgas självklart följa aktiebolagslagens regler om det egna kapitaletsbevarande. Detta kan innebära att måste kräva av dotterbolagenatt där uppbyggda resurser i form av konsolideringar och fonderingar upplöses ien eller annan form för att-stärka kapitalbildningen i moderbolaget. blir på detta sätt en börda när det gäller möjligheterna attutveckla varven till självständiga lönsamma företagsenheter. Är industriministern beredd att medverka till attmoderbolaget avvecklas genom att de icke varvsbundna företagenutsäljs till andra ägare, inom den privata sektorn eller inomstatsföretagssektorn, och är industriministern beredd att medverka till att detre kvarstående varven direktägs av staten för att därmed möjliggöra snabbasjälvständiga beslut och en utveckling av vart och ett av företagen? 1985/86:26av () till justitieministern om förstärkt bevakning avnaturvårdsintressena i vattenmål; är ett av de primära rekreationsområdena i landet. Motiven ärnaturvårdsvärdena och möjligheterna till rekreation och frilufts-Hv. Ett av destörsta naturvärdena representeras av Båtforsområdet. I den fysiskariksplaneringen 1972 angavs det vara ett riksobjekt för vetenskaplig-kulturellnaturvård. Härigenom har betecknat det som ett nationelltintresse att bevara dess naturvärde för framtiden. De främsta motiven ärförekomsten av dels bestånd av ädla lövträd, dels natur- och urskogsbestånd medtillhörande djurliv samt dels svämsedimentbildningar med s. k. älvängar. Dalälvenär i berört område reglerad för vattenkraftsutvinning i Untraver-ken ochLanforsen. En vattendom reglerar förhållandena och åläggerkraftintressena bl. a. att hålla s. k. laxtrappor och att släppa fram vatten idessa. Det betyder att vattengenomrinningen i Båtforsområdet är låg ochegentligen skulle behöva ökas. Naturvårdsföreträdarna - i Uppsalalän och - har även utarbetat underlag för att hosvattendomstolen begära en omprövning av vattendomen i syfte att få en ökadvattengenomströmning i Båtforsområdet. Detallmännas intressen skall emellertid enligt vattenlagen företrädas avkammarkollegiet. Detta har gjorts uppmärksamt på naturvårdens krav iBåtforsområdet, bl. a. i ett yttrande från ,vilket kollegiet lovat vidarebefordra till . Kraftverksintressenternaå sin sida har framställt önskemål om att slippa åliggande att hålla laxtrapporoch släppa vatten i dessa. Imaj 1985 träffar kammarkollegiet ett avtal med kraftintressenterna vari dessamot en ersättning i fiskeavgifter tillåts stänga laxtrapporna och därigenomstrypa vattentillgången i Båtforsområdet. Kollegiet återkallar vidare i avtaletsina yrkanden om en minimitappning av naturvårdsskäl på berörd älvsträcka.Avtalet blev en överraskning för de samhällsinstanser som har att bevakanaturvårdsintressena. Såväl , , ,ornitologiska förening som lokala ideella naturskyddsföreningar ärmed rätta upprörda över kammarkollegiets ensidiga avtal och försöker nu förmåkollegiet häva detsamma. Motbakgrund av ovanstående vill jag ställa följande fråga till justitieministern; Vilka åtgärder är justitieministern beredd vidtaför att stärka naturvårdsintressena vid behandling av mål enUgt vattenlagen? 1985/86:27 av MartinOlsson (c) till jordbruksministern om översyn av jordförvärvslagen: För att få - eller behålla - en hvskraftiglandsbygd med tillräckligt befolkningsunderlag för service, trivsel ochgemenskap fordras att det på landsbygden bor såväl heltids- somdeltidsjordbrukande familjer samt många människor utan direkt anknytning tillde areella näringarna. Genomden bedrivna rationaliseringspolitiken inomjordbruket har antalet jordbrukande familjer minskat kraftigt. Trots attpoliken haft inriktningen på att skapa s. k. bärkraftiga enheter,som skall ge en familj full sysselsättning och erforderliga inkomster. är alltjämt majoriteten avde drygt 100 000 jordbrukarfamiljerna deltids-eller kombinationsjordbrukare. Fården förda rationaliseringspolitiken fortsätta och tillstånd förförvärv i huvudsak endast ges så att vi får fastigheter som lantbruksnämndernaanser bärkraftiga eller utvecklingsbara, kommer antalet jordbrukare attfortsätta att minska kraftigt och landsbygdens befolkningstal att krympa.Frågan är om det även i fortsättningen skall vara lantbruksnämnderna som skallavgöra om en fastighet är lämplig för en intresserad familj eller om familjenfrämst själv skall få avgöra detta. Bådeför att få tillräckligt stor befolkning på landsbygden och för att tillgodosemånga människors önskemål att etablera sig där måste enligt min -och mångas -uppfattning jordförvärvslagen ses över. Ett ytterligare skäl för översyn avförvärvsreglerna är bl. a. vikten av att kunna satsa på alternativadriftformer. Själv har jag tillsammans med ett växande antal medmotionärerårligen väckt motioner med detta krav i och därvidmotiverat kraven ganska utförligt. Underde har opinionen markant ökat för översyn av jordförvärvslagen.Det visas av de kraftiga opinionsyttringarna från de små jordbrukarna, som intelängre stillatigande accepterar att de nödvändigtvis skall vara sistagenerationen på de gårdar som inte lantbruksnämnderna anser skall få vara kvar.Det visas även av att numera många andra, bl. a. representanter för olikapartier, uttalat sig för översyn av jordförvärvslagen i syfte att mer se tillvikten av boende på landsbygden än till att få till stånd fler heltidsjordbruk.I tidningen uttalade sig exempelvis jordbrukspolitikerfrån varje riksdagsparti, med undantag för socialdemokraterna, för en sådanöversyn. 1979års jordförvärvslag utformades med hänsyn till erfarenheterna och situationenpå . Men jordbruksförhållandena har ändrats avsevärt urolika synpunkter. De förhoppningar som många satte till att den nyajordförvärvslagen skulle innebära att det blev lättare att få förvärva mindrejordbruksfastigheter i och med att regionalpolitiska hänsyn skall tas serenligt samstämmiga uppgifter från landets olika delar inte ut att ha gått iuppfyllelse i någon större utsträckning. Detkan även nämnas att ändrat sina förvärvsregler i riktning motatt underlätta förvärv av mindre jordbruksfastigheter. Motbakgrund av vad jag ovan anfört hemställer jag att till jordbruksministern fåställa följande fråga: Avser regeringen att låta företa en översyn avjordförvärvslagen främst i syfte att förbättra förutsättningarna för förvärv avmindre jordbruksfastigheter? Prot.1985/86:7 43 § Meddelande om frågor ~ Meddeladesatt följande frågor framställts 1985/86:65 av () till utbildningsministernom täckningsbidragen till högskolorna: I skrivelse till regeringen den 22april 1985 och har UHÄ begärt medel för täckning avmerkostnader på grund av ingångna löneavtal. Högskolornas planering ochbudgetering av verksamheten inför ett nytt läsår utgår från att man får dessas. Något beslut av regeringen har ännu inte kommithögskoleenheterna till hända. När avser regeringen fatta beslut om täckningsbidragentill högskolorna? 1985/86:66 av () till statsrådet om vidgat lagstadgat patientskydd inom åldringsvården; harenligt tidningsuppgifter flera fall av inhuman behandling av sjuka åldringarförekommit. Kan dessa fall motivera ett utövergällande lagstiftning vidgat lagstadgat patientskydd? 1985/86:67 av () till socialministern omstatsbidragen till kooperativa daghem och fritidshem: Enligt regeringens proposition1984/85:209 utgår statsbidrag till alternativa barnomsorgsformer underförutsättning att dessa daghem/fritidshem finns upptagna i kommunensbarnomsorgsplan och att den som driver verksamheten är en sammanslutning avföräldrar som gemensamt tar ansvaret för sina egna barn eller har anknytningtill en ideell organisation. Det finns flera exempel på att föräldrar sammanslutit sigoch bildat kooperativa daghem. Verksamheterna bedrivs i ändamålsenliga lokaleroch med pedagogisk ledning. Trots att föräldrakooperativen fyller alla rimligakrav som kan ställas på verksamheten vägrar kommunens ledning, av ideologiskaskäl, att ta upp verksamheten i kommunens barnomsorgsplan. Detta trots depositiva synpunkter som regeringen har på föräldrakooperativ verksamhet iovanstående proposition. Ett sådantexempel är i kommun. Medanledning härav vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder ämnarsocialministern vidta för att statsbidrag skall kunna utgå till kooperativadaghem/fritidshem som fyller rimliga krav på verksamheten men ej tas med ikommunernas barnomsorgsplaner? 1985/86:68 av () till industriministern om sysselsättningen vid iVästervik: Norra delen av hotas av enallvarlig sysselsättningskris, sedan med 107 anställda hargått i konkurs. SamhälletEdsbruk står och faller med vad som händer efter konkursen vid massafabriken,eftersom samhället helt är uppbyggt kring sysselsättningen vid fabriken. Oron ärdärför stor i bygden. Regeringenhar avvisat kommunens begäran om statlig medverkan för att lösa krisen vid . Mot bakgrund härav vill jag fråga industriministernom regeringen är beredd att vidta några åtgärder och i så fall vilka för attlösa sysselsättningskrisen i och i norra delen av ? 1985/86:69av () till justitieministern om vidgade möjligheter tillresning i brottmål; I det riksbekanta s. k. bombmålet har framkommitatt åklagaren i ett tidigare mål mot samma person om allvarlig brottslighetvarit jävig till följd av sexuellt förhållande med den åklagades sambo. Försvararenhar krävt att resning skall beviljas i det tidigare målet. RÅ har förklaratatt jäv visserligen föreligger men att lagliga förutsättningar för resningsaknas. Med stöd av ovanståendevill jag fråga justitieministern: Är justitieministern beredd att ändra RB för attvidga möjligheterna till resning i sådana brottmål? 1985/86:70av () till utrikesministern om kravet på visum för inresa iSverige i vissa fall: Enligt uppgifter från berörda myndigheter behövermedborgare från och som innehar tjänstepass inte ha visum förinresa till . Jagvill fråga utrikesministern; Varför? 44 § Kammaren åtskildes .