prot · G90948 · 1985-12-31 00:00:00 — Det allra bästa vore ju att olika verksamheter kundebedrivas utan att skador och förändringar skedde i vår natur. Men detta är ju imånga fall ett önsketänkande. Otvivelaktigt skulle mycket ändå kunna förändrastill det bättre, bl. a. genom att man i större utsträckning följde dehänsynsregler som finns inom olika verksamheter. Som ett av många sätt att skydda vår natur hör att heltundanta vissa land-och vattenområden och bevara dessa orörda. Det är om denfrågan och andra hänsynstaganden till naturen sorn det här betänkandet frånjordbruksutskottet handlar. Som framgår av betänkandet har en rad olika åtgärdervidtagits, åtgärder som håller på att slutföras och som vi därför kommer attavvakta resultatet UV. Om vi finner anledning återkommer vi till dem. En delfrågor, som bl. a. berörs i ett par reservationer, avser vi att ta ställningtill i den kommande budgetbehandlingen. I betänkandet behandlas en partimotion från vårt parti omett varaktigt skydd för vissa skogsområden. Som framgår av betänkandet är detbetydande arealer som man nu träffat överenskommelse om att bevara förframtiden. Detta hälsar vi med tillfredsställelse. I ett skogrikt land somSverige måste det ses som självklart att vi har råd med detta. Vidinternationella jämförelser av hur olika länder skyddar sina skogar har Sverigelegat väldigt illa till. En ändring till det bättre kan nu ske, förutsatt attde skogar som enligt beslut skall undantas från skogsbruk får ett varaktigt ochstarkt skydd. I vår motion har vi också pekat på att det redan tidigarefinns åtskilligas, k. domänreservat och privata reservat, som avsatts avmarkägaren på eget initiativ. Nackdelen är att dessa inte har lagligt skydd,och därmed saknas garantier för att de skall kvarstå orörda. Vi anser därföratt redan befintliga reservat av sådan karaktär och de områden som är underbildande måste få ett starkt skydd för framtiden. Detta bör kunna ske genom uttnaturreservat och, i en del fall, nationalparker bildas. Vi har därför i denhär motionen yrkat att regeringen för bör lägga fram ett förslag omett varaktigt skydd för dessa skogsområden. Vi kräver således inte enbart ettvaraktigt skydd för nu tillkommande områden utan också för områden som redanför länge sedan är avsatta men som saknar ett tillräckligt skydd. Med detta yrkar jag bifall till reservation 3. AnL 92MARGARETA (): Naturvården är en del av det miljöarbete somengagerar många människor i det här landet. Engagemanget bottnar i den kunskapsom allt fler börjar få om miljöförstöringen som det överlevnadsproblern detär, precis som kärnvapenkrigshotet, fast en långsammare verkande. Oceanerna, jordarna och lufthaven försrnutsas ochförgiftas. Skogssköv-ling leder till ökenbildning, jordflykt och ödesdigraklimatförändringar. Tusentals växt- och djurarter står på utrotningensbrant,och de ekologiska systemen förändras. Denna sammmantagna och världsomfattande miljökris har sinarötter i en värld där människor och stater konkurrerar och där vinsten är denom inte enda så dock, yttersta drivkraften i spelet om lund, nuturtillgångaroch den tekniska utvecklingen. Att på kortast möjliga tid få störsa möjligaekonomiska avkastning, utan hänsyn tagen till de ekologiska förhållandena -det ar marknadsekonomins krassa filosofi. Mot detta protesterar allt fler människor, I rankas miljöfrågorna som 80-tulets viktigastefråga efter "arbete åt ulla". Detta är mycket hoppfullt. Människor iSverige inser att miljön inte är en marginalfråga i skuggan av ekonomi, skatteroch socialpolitik utan att denna fråga har högst centralt egenvärde. För oss socialdemokrater handlar miljöpolitiken om uttbyggu ett sumhälle grundat på lahållig hushållning rned naturresursernu. Detta sker inte med marknadsekonomins hjälp. Därför måstevi skapa lagar, regler, föreskrifter och allmännu råd för att tygla en ohämmad ochoönskad exploatering av vårt land och vår jord. Det är inget enkelt arbete som vi politiker tar på oss. Jumer vi engagerar oss för miljövård, desto större tycks åtminstone dekortsiktiga intressekonflikterna bli. Jag är emellertid övertygad om att den opinion som redanfinns kommer att medföra att vi på område efter område kan arbetamed förebyggande naturresurshushållning i stället för det som tyvärr gäller ihög utsträckning - att spela städgumma eller städgubbe efter fullbordadeförsyndelser. Naturvården, som är ämnet för dagens miljödebatt, hargamla anor. väcktes ett naturmedvetande hos vissagrupper i landet. Det kom främst att inriktas på att skyddu olika sällsynta växt-och djururter. Urbaniseringen, bilismen och vattenkraftsutbyggnadenmedförde att trycket på naturresurserna växte.1964 fick vi den första egentliga naturvårdslagen med bestämmelser omnationalparker, naturreservat, naturminnen, skydd för växter och djur, skydd avstränder, osv. har flera reformer genomförts för utt bibehålla ochförbättra vården av naturen. Dagens betänkande behandlar ett 30-tal motioner frånallmänna motionstiden . Till betänkandet har fogats tioreservationer; nio ifrån och en kommunisterna.Låt mig först säga några ord om några av de motioner som inte resulterat inågon reservation. Motion2615 av och motion 444 av tar Prot,1985/86:48 upp denuppsplittring på olika länsmyndigheter som naturvården är utsatt för. Manbegär i båda motionerna en översyn av naturvårdens organisation. Utskottet är medvetet om uppsplittringen, som kan ledatill att många tiotal myndigheter på ett eller annat vis deltar inaturvårdsarbetet. gjorde ensammanställning som visade detta. Jordbruksministern är medveten om frågan, ochen utredning om en sådan översyn som efterfrågas i motionerna har inletts. En motion av och iHelsingborg finns det också anledning att kort beröra. Den handiur om enkonstnär som utan byggnadslov byggt en "skapelse", benämnd Nimis, avdrivved på östra i . När regeringen - som sista instans - fastställtrivningsföreläggande, har konstnären sålt skapelsen till en utländskmedborgare. Konstnären hur i en straffprocess frikänts, eftersomnaturvårdslagen omfattar markägare och andra sakägare, och konstnären tillhördeinte denna krets. Riksåklagaren har fullföljt talan i högsta domstolen. Där ärmålet ännu inte avgjort. Utskottet valde här, trots att vi finner handlingenförkastlig och rättsläget otillfredsställande, att avvakta högsta domstolensprövning. Så några kommentarer till reservationerna. Ireservation 1 tar upp skyddet av fjällvärlden och kravet på attSjaunjaområdet skall avsättas till nationalpark. I naturvärdsverketsurskogsinventering slår man fast att området hör till de mest värdefullavåtmarks- och faunaornräde-na i landet. Genom sin variation av natur, sinaskogstyper och sin orördhet har fått högsta bevarandevärde. är det officiellt enbart klassat somfågelskyddsområde. Detta är klart otillfredsställande. Därför ligger det ocksåpå bord i ett förslag att göra området tillnaturreservat. Arealenför det tänkta naturreservatet blir större än vad föreslagit.Det område som skall reserveras blir lika stort som landskapet , 34kvadratmil. Varför vill då utskottet inte att detta område skall blinationalpark, ? Ja, det finns många förklaringar till det. Det harbl, a, litet att göra med det som jag sade inledningsvis om intressekonfliktersom man inte löser i ett kortsiktigt tidsperspektiv. Lokalbefolkningen villnaturligtvis skydda Sjaunjaområdet från exploatering. är man mycketintresserad av att ha vissa fördelar kvar. Jag tänker exempelvis pä jakt ochfiske. Med de regler som gäller för nationalparker är detta inte möjligt.Bl. a. av denna orsak har utskottsmajoriteten valt att stanna vidreservatsbildning. Jag yrkar avslag på reservation nr 1. I reservation 2 tar och i reservation 3vänsterpartiet kommunisterna upp skydd för gammelskogar och urskogar. Dennafråga är inte ny, varken i den här kammaren eller i . På detsenare stället har man arbetat i ett tiotal år med frågan och försökt göra enkartläggning av urskogarna. , , håller man på att plocka ut russinenur kakan, nämligen de s. k. värdekärnorna, som består av områden med höganaturvärden. har fått regeringens uppdrag att finna formernaför hur dessa områden, som faktiskt är 92 till antalet, definitivt skallskyddas och hur det skyddet skall finansieras. Jag vill i sammanhanget understryka utskottets skrivningpå s. 7 angående de överenskommelser som och domänverketträffade för cirka ett är sedan, och de beslut som regeringen futtut omPärlälven, och Kirjesålandet. Majoriteten i utskottet anser att dekrav som reservanterna framför är tillgodosedda med det som jag har sagt ochdet sorn står i utskottsbetänkandet. Därför yrkar jag avslag på reservationerna2 och 3. I reservation 4 tar upp skyddet avvåtmarkerna. Låt mig med anledning därav erinra om följande: igångsattes enöversiktlig våtmarksinventering - den redovisa des 1979, Vid /83 förordadejordbruksutskottet en fortsatt inventering så att avvägningen mellan olikaintressen bättre kunde belysas. Detta resulterade i utt man 1983inledde en regional våtmarksinventering. och de olikalänsstyrelserna började arbeta och arbetar med att bedöma och försöka lösa dekonflikter sorn finns mellan exempelvis naturvård och skogsbruk. Man har hittillssagt att ett åttiotal våtmarker är skyddsvärda. Den nya vattenlagen innehållerbestämmelser som stärker naturvårdens intressen vid prövning avmarkavvattningsföretag. I samband med att vi fattade beslutom denna vattenlags tillkomst förordade utskottet att den vattenrättsligaprövningen borde kompletteras med en tillståndsprövning enligt naturvårdslagen.Detta finns dokumenterat i en PM i , som ärremissbehandlad och bereds i departementet. Utskottsmajoriteten tycker attdetta är en korrekt och konsekvent handläggning och att frågan inte behöverskötas på annat vis. Därför yrkar vi avslag på reservation 4. I reservation 5 tar upp kravet på en översynav naturvårdslagen. Med hänvisning till tidigare debatt i ämnet samt tillkommande naturresurslag och plan- och bygglag, där vissa av reservanternaintentioner tillgodoses, yrkar jag avslag på denna reservation. Detsamma gäller beträffande reservation 6, också den frånfolkpartiet, om naturvårdshänsyn i jordbruket. Vår grundsyn är att vi tror både på producenternas,konsumenternas och miljövännernas förmåga att förena sina intressen i dennafråga och på deras vilja att göra detta. Utskottets behandling av den framtida livsmedelspolitiken,som vi debatterade i kammaren , visar vär vilja att bidra till attlyfta in miljöfrågorna i målsättningen för den framtida livsmedelspolitiken. Den just nu pågående debatten om matens kvalitet och omdjurens fysiska och psykiska hälsa bidrar på ett utvecklande vis till att sättade frågor som tar upp något mera i centrum . Jag yrkaravslag på reservation 6. Beträffandereservation 7 hänvisar jag till texten i betänkandet på s. 13 och Prot,1985/86:48 Prot,1985/86:48 yrkaravslag pu den reservationen. Detsamma gäller reservation 8, som förefaller mignågot krystad. Det är vanligt att större föredrag och symposier dokumenteras.Jag tycker inte att det kun vura uppgift utt bestallu en PM fråntillställningen i i vår. Med hänvisning till utskottets motivering yrkar jag avslagäven på reservation 9, Reservation 10 slutligen handlar om den vitryggigahackspettens överlevnad. Problemet berörs i två motioner. Jag vill härunderstryka att den ställning som utskottet har tagit stöds avnaturvårdsverket. Den innebär att den vitryggiga hackspetten skall skyddas i deområden där det också finns andra skyddsvärden, I övrigt får skogsvårdslagensregler om naturvårdshänsyn tillämpas för att exempelvis hindra avverkning avvissu träd där dessu fåglar häckar. Jag yrkar avslag på reservation 10 och i övrigt, frutalman, bifall till utskottets hemställan i betänkandet. Under detta anförande övertogförste- vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. AnL 93 (); Det finns skäl att något kommentera MargaretaWinbergs inlägg. Hon talade mycket vackert om naturvården. Den första delen avhennes anförande stämmer i och för sig överens med de synpunkter som jag logupp i mitt anförande. Men problemen börjar när vi kornmer in på de konkretaställningstagandena. När det gäller nationalparkerna visar det sig att man inteär beredd att gå in och aktivt verka för att ge dessa områden det bästa skyddde kan få. Beträffande våtmarkerna säger man att inventeringsarbetet pågår, ochnär det gäller flora- och faunavården talar mycket vackert omhur viktigt det är att den . I fråga om resurserna för dettu sägerMargareta att inte är överens med utskottet.Naturvårdsverket har ju t. ex. begärt ett flora- och faunaanslag- vibehandlar inte anslagsfrågorna nu - men har inte fatt det. Det år oerhörtviktigt att naturvården får resurser. Naturvården har varit nästan i strykklassnär det gäller anslagen på miljösidan. Så får det inte fortgå. Beträffande frågan ornstranderosion, som jag tog upp, sade jag att det var bra att det hålls ettsymposium. Men det är viktigt, om vi har stranderosion, att gör ettuttalande om att detta är allvarligt. Men alla yrkanden från ett omframåtsyftande och klar naturvårdspolitik avslås . Det är inte bra medtanke på den naturvårdspolitik som vi behöver i det här landet. AnL 94JOHN (vpk); Först och främst kan jag instämma i mycket avvad sade i sitt anförande, i synnerhet när hon berördemarknadsekonomins krassa spel med vår natur. Men sedan gör påstående som föranleder mig att ställu en följdfråga angående vårtmotionskrav. säger att vårt motionskrav är tillgodosett. Innebärdetta, , att regeringen kornmer att lägga fram ett förslag omlagligt skydd för de s. k. domänreservat och även privata reservat som redantidigare har inrättats? Vårt motionsyrkande går ju ut på att även dessaområden, som är tänkta att bevaras för framtiden, skall få ett lagligt skydd. Prot, 1985/86:48 AnL 95MARGARETA (): Frågan om är ett gammalt ärende. Jaghar förstått att det har debatterats , och det finns ett visstintresse i av att det blir ordentligt ventilerat här. Jag vill för åter påpeka att det finns enmotsättning mellan å ena sidan viljan hos naturvårdens människor och också hosmånga politiker och å andra sidan hos lokalbefolkningen. Lokalbefolkningen harhaft och har fortfarande en ganska misstänksam inställning till de ambitionersorn exempelvis har. Detta har demonstrerats vid de möten ochhearings på ort och ställe där det här diskuterats. Det finns också, , bland experter en viss oroför hur effekterna av en klassningsom nationalpark skulle bli. Man har t. ex.befarat att turisterna skulle strömma till i sådana mängder att det blir enförslitning. Det har man kunnat se i andra delar av världen, t. ex. i Afrikaoch . Jag vill också påminna om att en del avSjaunja ingår i ett internationellt våtmarksprojekt, som är resultatet av enUnescokonvention som har undertecknat. Med alla dessa saker sammanvägda har vi ansett att detförslag som ligger på bord enligt vår uppfattning är ett stegi ratt riktning och för dagen tillräckligt skydd för detta område. Förslagetinnebär att reservatet blir zoniserat, dvs. att olika zoner klassus. I en delområden kun fiske tillåtus, i en del kan jakt tillåtas, i andra kanskesnöskoteråkning. Om man skulle göra hela området till nationalpark, vore dettainte möjligt med de regler som gäller. Några ord till . Vad jag menar är att de 52områden som och domänverket kommit överens om harnaturvårdsverket regeringens uppdrag utt litet mera långsiktigt finnaskyddsformer för. Det gäller också de tre områden sorn jag nänmde att det varstrid om och som regeringen beslutade om. Dessutom finns andra områden sorn också är skyddsvärdu ochsom inte ingår i domänverkets områden. När det gäller dessa diskuterus hur munskull finansiera reservatsbildning. De ligger i huvudsak i och ärprivatägda. Jag kan också hänvisa till den pågående översiktliganaturvårdsplan som man håller på med. Den är klar för . Den har påett mycket klart sätt belyst de konflikter som uppstår i dessa områden. Tankenär att man rned den modellen skall kunna se hur det fungerar ochsedan eventuellt applicera samma modell pä andru områden. Vi har alltså inte för avsikt att på något annat sättlagligt skyddu de områden som talur om. AnL 96LARS (): Murgareta tog upp en av de punkter vidiskuterat nämligen nationalparkerna. Vi har tagit upp en lång rad frågorhär, och jag tycker man bör se arbetet inom naturvården som en helhet. På denpunkten skulle jag kunna föra en lång debatt med , Låt mig ställa frågan; År naturvården ett område somsocialdemokraterna prioriterar eller inte? Jag har funnit att det är ett områdesom rnan inte prioriterar. Man kan ha olika syn pa nationalparker. Att ett områdeblir nationalpark ger det bästa och säkraste skyddet. Och så vitt jag vetinnebär inrättandet av en nationalpark inte att området stängs för besökare. Jag tycker att diskuterade i två olikariktningar. Hon t,o,m, ansåg att det skulle komma för många besökare om områdetblev nationalpark, att slitaget då skulle bli så hårt utt området skulle kommai fara och att det var bättre att området var naturreservat, så att man kundeha större frihet till skotertrafik och mycket unnat. Jag tror också att en nationalpark kan vura till storglädje för ortsbefolkningen. AnL 97 (vpk); Jag kan konstatera att det var litet förhastatfrån sida att säga att vårt krav var tillgodosett. 1motionsyrkandet ingick ju att man skulle ge tidigare inrättade privuta reservutoch domänreservat ett lugligt skydd. Hörde jag rätt nu ingick inte dessaområden i den plan för att ge skydd för tillkommande områden som finnsbeskriven i utskottsbetänkundet. AnL 98 (); Till ; Jag sade att det fannsexperter som var oroliga för effekterna av att klassa som nationalpark.Jag sade inte att det var min uppfattning, utan utt det var vad utskottet ochjag själv fått höra genom att diskutera med olika människor. På frågan om vi prioriterar naturvården vill jag klartsäga att vi gör det. Det visar den anslagsuppräkning som ändå gjorts ibudgetpropositionen. Att vi kanske inte kan gå med på de uppräkningar som LarsErnestam och föreslär beror på att vi inte kan ställa upp på denfinansiering som anvisas. Detta har också rikdagen med ganska bred majoritetsagt att dem inte gör. AnL 99 (); Jag vill bara kort säga att vi får tillfälleatt återkomma till anslagsfrågorna . Överläggningenvar härrned avslutad. Mom. 3(skyddet av fjällvärlden) Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot 45 förreservation 1 uv Lurs och . Mom. 4(program för gammelskogarna) Prot. Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av 10 december1985 ochKerstin Gellerman - bifölls rned acklamation. ! Mom. 5 (varaktigt urskogsskydd) Utskottets hemställan bifölls med 296 röster mot 16 förreservation 3 av . 1 ledamot avstod från att rösta. () anmälde atthon avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Mom. 10 (våtmarkerna) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 avLars och - bifölls med acklamation. Mom. 13 (översyn av naturvårdslagen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 5 avLars och - bifölls med acklamation. Mom. 14 (naturvårdshänsyn i jordbruket) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avLars och - bifölls med acklamation. Mom. 15 (naturvårdshänsyn i minerallagstiftningen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avLars och - bifölls med acklamation. Mom. 22 (stranderosion) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 8 avLars och - bifölls med acklamation. Mom. 25 (flora och fauna) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 9 avLars och - bifölls med acklamation. Mom. 26 (den vitryggiga hackspetten) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 10 avLars och - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /86:6 om ökad civil produktion inom krigsmaterielindustrin. Prot.1985/86:48 AnL lOO (vpk); Hurskall rnan klara de problem som uppstår när en industri, som tillverkarkrigsmateriel, ställs inför den situationen utt beställningurna minskur ellerefterfrågun riktas mot andra typer av materiel än just den som industrintillverkar? Och hur skall vi komma till rätta med de politiska och moraliskaproblem som vapenhandeln ställer oss inför? Detta är två av de frågor som aktualiserats av vpk ochsorn behandlas i det här ärendet. Vi har reserverat oss mot majoriteten för detförsta därför utt vi anser att det behövs en mer målmedveten statlig planeringför utt kunna övergå till civil produktion i de förekommande fallen, för detandra därför att vi anser att uppenbara skäl talar för ett förstatligande avkrigsmaterielindustrin som helhet. Vi vill understryka att frågan om civilersättningsproduktion inte alls bara är begränsad till det fallet attrustningskostnaderna totalt minskar. Frågan återkommer, även om nivån på demilitära satsningarna förblir oförändrad, och t. o. m. om man skulle vilja ökaförsvarskostnaderna, möter man samma problematik. Det ligger i vissa militärasatsningars natur att de innebär arbete med projekt eller serier, som när deavslutats kan ge upphov till överskott av kapacitet. Det är också så, att denmilitärpolitiska och militärtekniska utvecklingen från gång till annanförskjuter den inbördes betydelsen av olika vapensystem och materieltyper.Detta kan för den enskilda produktionsenheten leda till allvarliga problem.Dessa måste mötas , om inte värdefull kapacitet skall behöva förslösaseller en industriort drabbas av arbetslöshet. Frågan handlar dessutom inte baraom att övergå till att vid behov göra likartad materiel men för civilt bruk.Det kan också vara fråga om att övergå till en helt annan typ av tillverkning,vilket kan vara en komplicerad procedur, som ett enskilt företag inte villacceptera eller inte anser sig ha resurser för. Vi skall inte heller dölja ett ytterligare nog så känsligtproblem i sammanhanget. Har man en för svag förberedelse för att övergå tillalternativ produktion, uppstår lätt den situationen, att det privatarustningsföretaget kan öva utpressning på lokala och nationella politiker. Utannya beställningar blir det arbetslöshet - så låter det då. Om man på dettasätt för in hotet om arbetslöshet i de försvarspolitiska bedömningarna, sä ärdet ett djupt osunt beteende. Det är inte akuta arbetslöshets- ochregionproblem som skall styra företags möjligheter att kapa åt sig statligakontrakt. Det finns alla skäl att söka avvärja sådana ageranden från detmilitär-industriella komplexets sida. Detta kan ju t.o.m., sett urförsvarspolitisk synvinkel, medföra att vi får militärtekniska satsningar, somär felaktiga och som vägletts av ovidkommande motiv. Det vi nu vill anmärka pä är, att näringsutskottetsmajoritet inte tar fasta på de tankegångar i frågan som har framförts uv den slutliga utredaren , utan i stället i stort sett hävdar att det hela aren sak för deenskilda företagen. Detta är att skjuta problemet ifrån sig. Mellan raderna läser mun att regeringen och dess företrädare i är rädda för att staten skall ådraga sig kostnader i form av subventioner eller unnut till företagen. Det är enligt vår mening i själva verket en risk, som skulle minska, om man hade en 80 av staten organiserad planering.Men om man, som utskottet vill. frågantill de enskilda företagen riskerar man tvärtom att få just den typ av akutasituationer, där staten kommer under press, där det gäller att tvingas ställaupp med beställningar och subventioner, som inte är sakligt motiverade.Utskottet argumenterar i viss mån mot sig självt på denna punkt. Nar det sedan gäller vem som skall ha kontroll över krigsmaterielindustrinär jag än mer förvånad över utskottets attityd. Gång på gång har vi här iriksdagen diskuterat vapenexporten. Gång på gång har vi fått syn för sägenvilket hemlighetsmakeri som här pågår, och hur svårt det är att garantera deregler som vi anser skall gälla för handel med sådana produkter. Gång på gångfår vi också syn för sägen hur godtyckligt kontrollen fungerar och med vilkenflexibilitet man byter princip när det gäller vapenhandel. Det blir i längden ohållbart, menar vi, att fortfara medatt överlåta denna känsliga sektor till privata affärsintressenter.