prot · G909151 · 1985-12-31 00:00:00 — Inflyttningen från utlandet och födelseöverskottet svarar docktillsammans för hälften av den totala befolkningsökningen i regionen, något somofta glöms bort när man beskriver folkökningen i län.Inflyttningsöverskotten från övriga riket till kommer merjämnt fördelade från skilda delar av landet jämfört med tidigare. Det är intebara skogslänen som tappar folk till utan också län i södra ochmellersta . Inom pågår ett omfattandearbete för att utveckla och förstärka regionalpolitiken på olika områden. a. frågan om hur den privata tjänstesektorns expansion skall kunnalänkas av från till stödområdena och andra sysselsättningssvagadelar av landet. har regeringens uppdrag att kartläggautvecklingen av den privata service- och tjänstesektorn och att lämna förslagom åtgärder för att få till stånd en sådan spridning av expansionen inomsektorn ut från . Med utgångspunkt i denna utredning-som skallvara klar - får sedan bedömas vilka eventuella förändringar som kanbehövas av de regionalpolitiska medlen för att påverka förläggningen av dentillväxt som sker inom den privata service- och tjänstesektorn. Utvecklingen inom den privata tjänstesektorn är av storbetydelse för den regionala utvecklingen. I sektorn sysselsätts många människor, den expande rar och har en ojämn regional fördelning. En delrapport som statens industriverk utarbetat inom ramen för sin kartläggning av den privata tjänstesektorn visar att - med den avgränsnirig industriverket gjort - ca 900 000 personer är sysselsatta inom sektorn, varav 600 000 i företagsinrikta de tjänster och 300 000 i hushållsinriktade tjänster. Antalet sysselsatta inom den företagsinriktade delen av privata tjänstesektorn har ökat med drygt 100 000 personer - - , medan sysselsättningen inom den hushållsinriktade delen ligger kvar på ungefär samma nivå som då. Sysselsättningsökningen inom den privata tjänstesektorn har legat på ca 15 000 personer . I den senaste långtidsutred- 19 Prot.1985/86:151 ningen frän förutses en fortsatt expansion avsysselsättningen inom den privata tjänstesektorn årenframöver. Om industriverksamheten i Stockholinsoin rådet De företagsinriktade delarna av sektorn är starktkoncentrerade till storstadsregionerna och då främst Stockholmsregionen.Koncentrationen till tenderar att öka ytterligare. Inom delsektorersom finansiella tjänster, försäkring, datacentraler, annons- och PR-verksarnhetsamt maskinuthyrning faller mellan 50 och 90 'Ve av antalet sysselsatta påStockholmsregionen, Åtgärder för att sprida tillväxten inom den privatatjänstesektorn är mot denna bakgrund mycket angelägna från regionalpolitisksynpunkt. Jag delar synsätt om vikten av attStockholmsregionen inte utvecklas till en renodlad service-och tjänsteregion.Det är därför viktigt att industrin och industrisysselsättningen i regionenvärnas. Åven om antalet industrisysselsatta i minskat underde senaste årtiondena är fortfarande den största industriregionen ilandet. De senaste årens kraftiga satsning på aft expandera industrin i landethar, enligt de siffror arbetskraftsundersökningarna () redovisar, inneburiten ökning av antalet industrisysselsatta också i . Ökningenuppgår enligt till närmare 4 000 sysselsatta sedan år 1982.Stockholmsregionens industri har genom sin struktur gynnats av satsningar somgjorts pä högteknologiska områden, t. ex. på elektronikområdet. En väl fungerande huvudstadsregion förutsätter att trycketmot regionen inte blir för stort. De senaste årens ökadesysselsättningsexpansion och inflyttning har lett till ett ökat tryck motregionen. Det märks bl. a. på bostadsmarknaden. Det arbete som pågår för att utveckla och stärka deregionalpolitiska insatserna pä olika områden är sålunda av största betydelseför möjligheter att vara en väl fungerande huvudstadsregion.Det gäller åtgärderna för att sprida tillväxten inom den privata tjänstesektornfrån till andra delar av landet, som jag nämnde om. Detgäller likaså åtgärder för att förbättra infrastrukturen i skilda regioner, t.ex. olika teknikspridningsprojekt, utbyggd forskning och högskoleutbildningsamt investeringar inom kommunikationssektorn, åtgärder för att stärka samordningenmellan olika politikområden både på central och regional nivå liksom åtgärderför att få till stånd en ökad decentralisering av arbetsuppgifter frän destatliga centrala verken. Likaså gäller det åtgärder för att få utbildningen såinriktad och utformad att den kan stödja en positiv näringslivsutveckling iskilda regioner. måste också satsningar göras iStockholmsregionen för att utveckla och förbättra storstadens miljö ochlivskvalitet. Det gäller satsningar på att förbättra boendemiljöer,kommunikationer och att klara de balansproblem som flnns mellan olika delar avregionen. Det gäller vidare, liksom i andra delar av landet, att ge ungdomenutbildning, arbete och bostad. Sådana åtgärder som jag här pekat på är ocksåbetydelsefulla när det gäller att värna om industrin ochindustrisysselsättningen i . 19ANITA (): Jag tackar industriministern för svaret påmin interpellation. Orsaken till min oro är att vi måste fä en väl fungerandestorstadsregion. som många län har haft en negativbefolkningsutveckling har haft en storinflyttning. Den ökning som skedde berodde dock inte enbart påinflyttning från andra regioner, utan till ungefär hälften pä födelseöverskottoch invandring från andra länder. Vi har i vår region tagit emot ett stortantal flyktingar. Lät mig bara nämna siffrorna för flyktingmottagningen under1985. Våra kommuner hade det året avtalat att ta emot 2 019 flyktingar. Dettotala antalet blev 5 429 personer. Låt oss göra klart att den invandring som skett till vårtland har betytt oerhört mycket för vårt samhälle.Invandringen har i hög grad medfört att fått den arbetskraft och deinkomster -som utgör grunden för den sociala välfärdens och trygghetenssamhälle-som kunnat göra vårt land till ett av de kvalitativt ledandeindustrisamhällena. Invandringen har också gett svenskarna nya kunskaper ocherfarenheter. Det vore olyckligt för vårt land omskogslänen och glesbygden utarmades. Jag ställer därför upp för skogslänens krav på en offensivregionalpolitik. Vi måste få en stabil befolkningsutveckling i hela landet. Menvi måste också i vår region göra klart för oss att våra barn har rätt till engyrnnasieskoleplats. Våra barn har rätt till en egen bostad utan att för denskull behöva betala . Våra gamla har rätt till en godåldringsvård. Många boendemiljöer, som är dåliga och otidsenliga, måsteförbättras. Och måste liksom andra regioner ha rätt till brasamlingslokaler, vilket det nu råder stor brist på. Vi måste också ha rätt till en god vägstandard.Vägutbyggnader och vägförbättringar är klart eftersatta i länet. Inga statligaanslag har tilldelats oss . I vår region är det inte ovanligtmed flera timmars arbetsresor . Det är bra att vi nu har en industriminister som* hartagit sig an de här problemen. I svaret redogör industriministern för det omfattandearbetet att utveckla och förstärka regionalpolitiken. Det är mycket bra att enkartläggning görs av den privata service- och tjänstesektorn. Några ord om industrijobben i vår region.Bara i min och industriministerns hemkommun förlorade vi 2 000industriarbeten . Denna utveckling får inte fortsätta. Detär bra att industriministern delar denna uppfattning. har enindustriell tradition som vi måste slå vakt om. Vi måste stimulera till nyainsatser. En bra och balanserad regionalpolitik måste i första hand bygga påstimulerande åtgärder. Storstaden utpekas ofta som en problemmiljö. Det må gällamissbruk, bristande omsorg om sin nästa, känslokyla, stress, nya former avbrottslighet och våld. Storstaden som miljö beskrivs ofta i mörka färger, ochmänga vill endast se det destruktiva och livsfientliga som finns istorstadsmiljön. Prot,1985/86:151 flesta harklart för sig att man i storstaden möter förhållanden av skild karaktär. Ty storstaden ger också möjligheter till stimulans ochupplevelser, variationer och valfrihet, som de flesta sätter mycket stort värdepå. En politik som särskilt tar till vara dessa värden och utvecklarstorstadens kvaliteter, som den motverkar otrygghet och orättvisor,är därför i allas intresse. Enligt min mening är en sådan politik av allmäntintresse för hela vårt land. 20 (): Får jag först som en kommentar till AnitaJohanssons anförande säga att expansion i och i Stockholmslän under inga omständigheter medför att de värden som härtalade om går förlorade. Jag tror att vi alla kan vara överens om det. höll industriministern ett anförande i ,där han redogjorde för regeringens arbete inom det regionalpolitiska områdetoch där han redovisade olika pågående projekt, I den redovisningen meddeladeindustriministern att "ett arbete har satts i gång för att aktivt påverkaförläggningen av den privata tjänstesektorns expansion så att också stödområdenafår del av den". Denna mening är egentligen ett svar på den interpellationsom ligger till grund för den diskussion vi nu för. Men industriministern gick litet längre i sitt anförandedå än han gör . Det var konkretiseringen av styrningen av exempelvis denprivata tjänstesektorns tillväxt som föranledde mig att några dagar senareställa en fråga till industriministern. Han utvecklade då sina tankar omkringdetta. Svaret den gången var föga upplysande. Det gav dock vid handen attstatens industriverk fått regeringens uppdrag, vilket'också konfirmeras ,att kartlägga utvecklingen och föreslå åtgärder för att sprida dennatjänstesektor utanför . Ambitionen att öka antalet arbetstillfällen iglesbygd är en ambition mot vilken ingen här i kammaren har något att invända.Det är när vi redovisar varandras metoder som meningarna går isär. För det första: Förutsättningen för en varaktig och säkerarbetsmarknad både i storstadsområden och i glesbygd är välskötta företag,vilka har en god vinstutveckling och vilkas verksamhet inte står och faller medett eller flera statliga stöd. Det är den typen av arbetstillfällen vimoderater vill utveckla med vår politik inom olika områden. För det andra: Förekomsten av bärkraftiga företag ute iglesbygden innebär att dessa företag måste ha sitt rotsystem i ett område medriklig näring och utvecklingskraft. Företagen i landsorten är också i mångafall utvecklingsenheter från moderbolag i mera närande delar av landet. Dettakan rimligen inte stå i strid med ens socialdemokratins regionala politik. För det tredje: Om man med, som industriministernaviserat, straffskatter eller avgifter försöker dämpa eller hindra enetablering i storstadsområdena, då bryter man också ner förutsättningen förglesbygden att få stabila näringar till dessa orter. Den då enda utvägen blirju den klassiskt socialdemokratiska regionalpolitiken, nämligen att genommiljarder i "panikpaket" till det ena eller andra stödområdet ochgenom "brandkårsutryckningar" rädda jobb. samtidigtsom man klättrar upp i talarstolar och beskärmar sig över kapitalismensmetoder. Jag vill med detta anförande ansluta mig tillborgarrådet , som i ett interpellationssvar i Stockholmsstadshus för sedan sade så här: "Utan den positiva utveckling somskett inom bl. a. elektronikindustrin, data och bioteknik skulle vi haft allvarligasysselsättningsproblem. Den gynnsamma utvecklingen inom tjänstenäringarna harunderlättats av att som storstadsregion har särskilda fördelar genomtillgången till utbildad personal, sitt centrala läge, kontakter, godatransporter m. m. Alternativet för företagen i dessa branscher är ofta attetablera sig utomlands, snarare än i andra delar av ." Jag tror, herr talman, att borgarrådet i dennasats rätt väl uttryckt hur utvecklingen bör ske i vår region lika väl som iövriga delar av landet. När den här valperioden började var vi riksdagsledamöter iStockholms län och inbjudna till landshövdingen i länet. Vitalade med varandra om den goda utvecklingsmöjligheten. Vi gladdes åt att detfanns en expansion och kraft i . Då satt ochsocialdemokraterna tysta. Man var med och sade att detta är bra och att viskall utveckla . Den skall vara motorn för övriga delar avlandet. går upp i talarstolen och försöker göra dennautveckling till någonting negativt för landsorten. Det är ju tvärtom. Jag vill ställa en fråga till statsrådet . Antaletinvånare i det här länet har ökat med 8 000 personer under det år som gått,1985. Men vi har under tappat 150 000 personer i . Jag frågar mig: Vad är det som har hänt, när regeringen nuär beredd att gå så långt som att genom straffbeskattning och avgifter dämpaeller kanske knäcka en god utveckling som denna region har? Jag vill hemsktgärna ha svar på den frågan, och jag tror att det är många bland kommunalrådoch kommunalmän, inte bara i utan i hela , somvill veta av vilken orsak man vill bryta spetsen av svenskt näringslivsutveckling. Prot, 1985/86:151 Oi?i industriverksamheten i 21PÄR (): Jag tar till orda i den här debatten välmedveten om risken att industriministern skall anse att det är ett uttryck förgrälsjuka. Trots detta vill jag börja med att säga att jag tycker det finnsmycket positivt i det interpellationssvar som industriministern har lämnat. Detavspeglar ett synsätt som jag som centerpartist i hög grad kan dela. Vi har ju fått uppleva mycket kraftiga folkomflyttningarunder senare år. Flyttlassen har börjat rulla igen, med ganska stor fart. Dethar skapat problem, inte bara i avfolkningsorterna utan också i eninflyttningsregion som . Jag delar naturligtvis inte det skall vi säga litetblåögda synsätt på detta som ger uttryck för. Det är inte så atten snabb befolkningsexpansion är detsamma som en positiv utveckling förStockholmsregionen. Tyvärr finns det bland politikerna i regionen många somtror att så är fallet. Den skiss till ny regionplan som man arbetar med ilandstinget bygger på den uppfattningenatt det som är bra för är bra för -och det som ärbra för enligt detta synsätt är att regionen skall växa medett antal människor som överstiger hela nationens tillväxt. Man behöverinte ha någon mera djupgående utbildning i matematik för att inse att omStockholmsregionen växer snabbare än landet i sin helhet, måste landet i övrigtminska sitt invånarantal. Det kräver alltså en nettoutflyttning från övrigadelar av landet. Att omflyttningen är litet jämnare fördelad, somstatsrådet påpekar i sitt svar, kan naturligtvis vara en tröst för de hårdastdrabbade regionerna, men egentligen visar det bara att bekymren har spridit sigöver större delar av landet än vad som gällde tidigare. Det är inte bra för att ökarsnabbare än landet i sin helhet. Det är inte bra för heller.Tesen att det som är bra för är bra för tror jag håller, menden måste ha en omvänd innebörd: en lugn utvecklingstakt, därStockholmsregionen behåller sin ungefärliga andel av rikets befolkning, är denbästa, både för regionen och för landet som helhet. åren unik storstadsregion.Den är unik inte på grund av våra dataföretag och inte på grund av vår storastatliga administration eller någonting annat, som i och för sig har mycketpositivt med sig, utan framför allt genom den fina boendemiljö, livsmiljö ochfritidsmiljö som den kan erbjuda sina invånare. Inte minst som denna, närsolen skiner över våra grönområden, vår skärgård och vår fina stad, kan viuppleva de fantastiska miljövärden som gör att står i särklass blandvärldens storstäder. Qm vi vill behålla de här kvaliteterna måste vi slå vaktom våra fina grönområden. Vi måste se till att trafikförhållandena blir rimligautan att bygga stora motorleder överallt. Vi måste se till att kunna skapa godaboendemiljöer för människorna som bor här. Allt detta kräver en lugn tillväxttakt som gör att vi intebehöver exploatera varje område och som gör att samhällsplaneringen hänger medi utvecklingen. Jag ser det svar som industriministern har lämnat som eninsikt om att detta är viktigt, både för den här regionen och för övrigalandet. Jag tycker mig skönja ett nytänkande på det regionalpolitiska områdetsom måste hälsas med tillfredsställelse. Tyvärr har utvecklingen under desenaste åren varit klart negativ ur regionalpolitisk synpunkt. Jag kan ocksåkonstatera att regionalpolitiken har varit föremål för prutningar från regeringenssida. krävs nysatsningar och en höjd ambitionsnivå på det härområdet. anvisade en del riktlinjer för detta i den regionalpolitiskadebatt som vi hade . Det krävs insatser på infrastrukturens område, inte minstnär det gäller högre utbildning och forskning. Det krävs åtgärder för attminska koncentrationen av den statliga förvaltningen här, t. ex. genomdecentraliserat beslutsfattande. Det krävs åtgärder för att stimulera företagatt flytta tjänsteverksamhet men också verksamhet inom olika högteknologiskaområden till andra delar av landet. Listanskulle kunna göras längre, men min taletid är dess värre inte längre. Låt migbara konstatera att vi med stora förväntningar ser fram mot detberedningsarbete som pågår inom . Kanske det kan leda tillett närmande till de ståndpunkter har på det regionalpolitiska området.Den typen av närmanden förekommer ju som bekant och är alltid mycket positiva. 22 (): När annars pratar om hur manskall lösa det här landets problem använder de uttrycket"marknadskrafterna" - det är de som skall lösa problemen. I det härsammanhanget pratar man om en rik och närande mylla - att det skall klara avproblemen. Varför pratar man inte om marknadskrafterna nu? Rimligendärför att det är alldeles uppenbart för var och en som någonsin satt sin fotute i glesbygderna att marknadskrafterna aldrig kan lösa de problem som vi harute i skogslänen och även i andra problemlän. Det oerhört positiva i den senaste tidens utveckling äratt vi nu har en samstämmighet mellan socialdemokratiska politiker både iregeringen, i och ute i skogslänen om att det måste bli ettstopp på den ohejdade expansionen i . Man behöver konsoliderasin ställning och lösa de problem som följt av den stora expansion som varit. Detta ärmycket bra och befruktande för den framtida utvecklingen. När den socialdemokratiska regeringen tillträdde 1982 blevhuvuduppgiften att rätta till landets katastrofala ekonomiska situation. Detkunde ske endast genom en mycket kraftig satsning på att expandera industrin. Denna politik lyckades, men den har naturligen i högregrad gynnat de regioner i landet som har den mest utbyggda industrin. a. storstadsregionerna antalsmässigt gynnats mer av densysselsättningsökning som ägt rum, även om skogslänen och övriga län fåttrelativt sett lika goda förbättringar. Tillväxten i ekonomin samt ökandeproduktion, sysselsättning och investeringar inom industrin har återskapat dengrund som den positiva utvecklingen i skogslänen viladepå. har de regionalpolitiska medlen förstärkts och utvecklats. Jag vill rätta till på en enda punkt i hansför övrigt utmärkta anförande. Han trodde att det hade prutats på deregionalpolitiska anslagen. Det förhåller sig tvärtom. De regionalpolitiskaanslagen har höjts mycket kraftigt /83. Regionalpolitikenär ett prioriterat område, och det har skett en ökning från i runda tal 600miljoner till över 1,5 miljarder. De regionalpolitiska pengarna har verkligen vuxitkraftigt, och de får också användas på ett bredare fält . Detta har lett till att investeringarna och antaletlokaliseringsstödsärenden har ökat kraftigt i skogslänen under de senaste åren.Nu sker det också större satsningar på åtgärder inom forskning, utbildning ochteknikspridning för att allmänt stärka näringslivets förutsättningar i skildaregioner. Sammantaget har den ekonomiska politiken och deregionalpolitiska stödinsatserna gett resultat. regionalpolitisktstöd lämnats till nyetableringar och utvidgningar som beräknas leda till 15 000nya arbetstillfällen, varav huvuddelen i skogslänen. Det är ingen dålig siffra.Det är tvärtom den bästa siffran för en sådan period sedan detregionalpolitiska stödet infördes. Jag vill återigen understryka vad jag sade i mitt svar,nämligen att det är viktigt att inte utvecklas till en ensidigtjänst- och serviceregion. Det är ett läns-intresse att så intesker. Det är därför särskilt angeläget att vi får till stånden spridning avexpansionen, tillväxten, i den privata tjänstesektorn. Jag har inte i någondebatt talat om utflyttning av företag, utan om att se till att andra regionerfår del av expansionen, tillväxten, i den snabbt växande tjänstesektorn. Detleder mig till slutsatsen att det är viktigt att industrin ochindustrisysselsättningen i värnas. Det är i den regionalpolitiska debatten lätt att ensidigtse som en allmänt gynnad region, från vilken kraft ochexpansion skall spridas till andra delar av landet. är naturligtvisen i många avseenden gynnad region med en god och mångsidig arbetsmarknad,utvecklad service, m. m., men är det viktigt att poängtera att detockså i finns stora brister och problem, som inte skallförtigas utan uppmärksammas. Det är typiskt att vi har fått ett annat klimat för denregionalpolitiska debatten. gick upp i talarstolen och sade:På samma sätt som vi märker en ökad förståelse från sidaför de problem som finns i skogslänen och för att skogslänen nu måste få del avexpansionen har man ute i skogslänen förståelse för att det finns problem ochbrister också i . Parallellt med åtgärderna för att minska pressen mot Stockholmmåste det göras insatser i regionen för att utveckla och förbättra storstadensmiljö och livskvalitet, förbättra boendemiljö och kommunikationer samt klara debalansproblem som finns mellan olika delar av regionen. Här, liksom i andraområden av landet, måste det också göras stora ansträngningar för att geungdomen arbete, bostad och utbildning. påpekade helt riktigt bristerna påsamlingslokaler. Jag har haft som mitt arbetsfält ochrest från norr till söder. Jag som ständigt reser mycket kan se skillnadenmellan och övriga regioner när det gäller exempelvis tillgångenpå samlingslokaler. Jag har sagt att är någotav ett u-land i fråga om allmänna samlingslokaler. Föreningsliv och människor iStockholmsområdet tvingas att samlas till möten och sammankomster i lokalersom man i andra regioner inte skulle drömma om att samlas i. Det finns alltsåbrister, som vi i solidaritetens namn skall rätta till. Detsamma gäller den andra fråga som , nämligen invandringen. Invandrarna har ju en tendens att stannai . Jag menar att det är mycket viktigt att landet i övrigt tar sittansvar när det gäller att ta emot invandrare. 24ANITA (): Jag vill rätta på en punkt. När vi var hos landshövdingen måste GöranEricsson ha lyssnat väldigt dåligt. Då tog jag nämligen upp en del frågor medlandshövdingen och hans medarbetare, bl. a. frågorna om de långtidsarbetslösa,om den bostadsbrist som finns i vår region, m.m. Som jag sade i mitt första anförande tycker jag det ärviktigt att vi stimulerar till ny industriverksamhet och att vi dämpartjänstesektorns utveckling i . Men, herr talman, jag tyckerockså att det är viktigt att det inte bara är den statliga verksamheten somskall ta det här ansvaret. Det måste även sättas press på det privatanäringslivet. Här kanske , med sina kontakter med näringslivet,kan hjälpa till. 25 (): Låt mig först säga till att jaginte tror att det är så kolossalt mycket som skiljer oss åt i fråga om synen påhur skall utvecklas. Jag delar uppfattningen attutvecklingen skall vara lugn och möjlig att styra, vilket jag också framförde imitt anförande. Till måste jag fä säga följande: Enskildaföretag som redovisar vinst och som kan erbjuda trygga arbetstillfällen kanibland ha svårt att etablera sig i mycket glest befolkade bygder. Men de kangöra det om de, som jag försökte beskriva det, har sitt rotsystem i en närandebygd annorstädes i landet, som kan kompensera de sociala åtaganden de måste taute i glesbygden. Jag tror att industriministern och jag har en någotannorlunda syn på saker och ting. Industriministern står här i riksdagenstalarstol och gör stor affär av hur mycket utvecklingspengar som har satsatsoch hur mycket det regionala stödet har utvecklats. Men, herr talman, detta ärju egentligen en kapitulation inför verkligheten. För man fel politik, dåmåsteman parera det med mer pengar.