prot · G909123 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:123 1§ Justerades protokollet för den 14 innevarande månad. 2§ Meddelande om svar på interpellation 1985/86:162 frågar i en interpellation 1985/86:162, som framlades den 26mars 1986, dvs. långt före mitt besök i , huruvida jag tog uppviss fråga med de sovjetiska ledarna. Utformningen av svaret kunde givetvisinte påbörjas förrän efter min hemkomst från , Därför finns detinte någon möjlighet att besvara interpellationen frånavlämnandet. Efter överenskommelse med interpellanten har jag för avsikt attbesvara interpellationen . 3§ Svar på interpellationerna 1985/86:159 och 161 om åtgärder för att främja denekonomiska tillväxten ställt fyra frågor till statsministern: 1, Vadavser statsministern att göra för att öka människors möjligheter att utöva yrke inom den privata servicesektorn? 2, Vad planerar regeringen attkonkret göra för att säkerställa människors möjlighet att välja bl, a, daghem,skola och läkare? 3, Avser regeringen att lägga framförslag i syfte att underlätta för enskilda människor att av egen kraft taansvar för sig själva och sina familjer? 4, Vad planerar regeringen för attstimulera människor till extra arbetsinsatser och till att öka sina kunskaper? harställt två frågor till statsministern: 1, Ärregeringen beredd att ompröva sin negativa ställning till de förslag fört fram för att öka den ekonomiska tillväxten? Omsvaret på fråga 1 är nej, vilka konkreta besked kan statsministern ge i fråga om andra åtgärder för att främja ekonomisk tillväxt? Interpellationerna haröverlämnats till mig. Detär av flera skäl viktigt att åstadkomma en hög ekonomisk tillväxt. Endast omtillväxten är hög är det möjligt att samfidigt höja reallönerna och få utrymmeför en god offentlig service. Hög fillväxt är avgörande för våra Om åtgärder för att främja den ekonomiska tillväxten möjligheteratt öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Hög tillväxt underlättardessutom för oss att häva de kvarvarande obalanserna i ekonomin. Att främja den ekonomiska fillväxten har varit ett avhuvudsyftena med den ekonomiska politik som bedrivits , Dendevalvering som då genomfördes var det första steget i denna politik. Meddevalveringen förbättrades det svenska näringslivets konkurrenskraft, vilketverksamt bidrog till en kraftig tillväxt av export och industriproduktion. har resursanvändningen i ekonomin gradvis kunnatvridas över mot en ökad kapitalbildning. Industrins investeringar har sålundaökat i snabb takt. Den här förändrade resursanvändningen är nödvändig för attfå till stånd en varaktigt hög tillväxt och ökad sysselsättning. Härutöver har en lång rad andra insatser gjorts som harsyftat till att förbättra förutsättningarna för en uthållig ekonomisk tillväxt.Låt mig nämna några exempel. Budgetunderskottet, som 1982 nådde sin högsta nivånågonsin, har nedbringats avsevärt. Detta har åstadkommits i förstahand genom begränsningar av statsutgifterna. Skattetrycket har hållits ungefäroförändrat. Det minskande budgetunderskottet skapar förutsättningar för lägreinflation och lägre ränta, vilket är gynnsamt för den ekonomiska tillväxten. Industripolitiken har lagts om. Subventionerna tillolönsamma företag och branscher har till stor del avvecklats, I stället harindustripolitiken inriktats på att stimulera tillväxt och förnyelse i de delarav näringslivet som har goda framtidsutsikter. Regleringarna inom kreditpolitiken nådde en höjdpunkt ibörjan av , har kreditpolitiken avreglerats och bedrivs nupå marknadsmässiga villkor. Inom skattepolitiken har det skett en betydande sänkningav marginalskatterna , som det skattemässigavärdet av underskottsavdragen har begränsats. Härigenom har arbete och sparandestimulerats, medan spekulation och konsumtion på kredit har motverkats.Härutöver har en rad förenklingar av skattesystemet genomförts ellerföreslagits, som syftar till att göra det enklare att förstå och tillämpaskattereglerna. Betingelserna för hushållssparandet har förbättratsväsentligt genom sänkta marginalskatter, positiva realräntor, lägre inflation,och även stigande reallöner, Sparavdraget har fördubblats,Allemanssparandet har ersatt skattesparandet, vilket har lett till 1 miljon nyasparare och mer än fördubblade sparvolymer. Arbetsmarknadspolitiken har getts stora resurser. Den harockså i ökad grad getts en inriktning som syftar till att stödja näringslivetsexpansion, främja utbildning, förbättra servicen till de arbetssökande ochförenkla regelsystemet. Härtill kommer en rad andra insatser som har främjatutbildning, forskning och utveckling liksom åtgärder på olika områden för attförenkla eller avskaffa regler som kan verka hämmande för näringslivetsutveckling. Resultatet av den förda ekonomiska politiken har varitgott. Tillväxten uppgick till i genomsnitt perår. högre tillväxt än den genomsnittligatillväxten i . Den tål också att jämföras medtillväxten i , som endast uppgick till perår. Jagvill ytterligare något beröra de mera konkreta frågor som ställdes i de bådainterpellationerna. En fråga från gällde vad regeringen avser attgöra för att öka människans möjligheter att utöva yrke inom den privataservicesektorn. Omden bakomliggande tanken är att utvidga den privata servicesektorn med en vågav privatiseringar, skall jag gärna medge att regeringen inte har några sådanaavsikter. Det är också oklart i vad mån den totala tillväxten skulle påverkasom sysselsättningstillfällen fördes över från den offentliga till den privatasektorn. Det är regeringens uppfattning att omsorg, sjukvård och utbildning avfördelningspolitiska skäl bör ske huvudsakligen inom den skattefinansieradegemensamma sektorn. Däremotkan jag konstatera att nära 1,5 miljoner människor arbetar inom den privatatjänstesektorn, dvs, fler än inom såväl den offentliga sektorn som industrin.De senaste åren har också den privata tjänstesektorn vuxit kraftigt ocherbjudit många nya arbetstillfällen. Regeringen välkomnar denna utveckling. Enannan av frågor gällde åtgärder för att underlätta för enskildamänniskor att av egen kraft ta ansvar för sig själva och sina familjer. Här ärdet ännu svårare att förstå vad detta har att göra med tillväxtens storlek.Enligt regeringens uppfattning är det bra om människor kan ta ansvar för sig självaoch sina anhöriga. Värdet av detta gäller - till skillnad från vad mena - alldeles oberoende av vilka eventuella effekter dettaansvarstagande kan ha på den ekonomiska tillväxten. Regeringenspolitik är i hög grad inriktad på att förbättra möjligheterna fill ett sådantansvarstagande. Det gäller t, ex, insatser för att förbättrautbildningsstandarden för de breda grupperna i samhället - nu senast genomförnyelsefonderna, som är en av de största utbildningsinsatserna . Viinriktar också politiken på att skapa utrymme för höjda reallöner, sedanlöntagarna tappat en dryg månadslön i köpkraft. a. genom en aktiv kamp mot inflationen och genom det förslag tillinkomstskattereform som regeringen lagt fram. Menför mig är det också självklart att förlitandet på människornas egetansvarstagande aldrig får tas till intäkt för att montera ned det socialatrygghetssystemet eller för att föra en politik som leder till ökade ekonomiskaoch sociala klyftor i samhället, BengtWesterberg frågar om regeringen är beredd att ompröva sin negativa inställningtill de förslag fört fram för att öka den ekonomiska tillväxten.Utan att här gå in på en detaljerad granskning av förslag vill jagsäga, att vi alltid är beredda att lyssna på förslag som andra partier läggerfram. En del av folkparfiets förslag är väl värda att beakta; andra förslag harvi svårare att ställa oss bakom. Närdet gäller andra fråga vill jag säga att regeringen kommer iden kompletteringsproposition som läggs fram att föreslå ett antalytterligare åtgärder i syfte att främja tillväxten. Andra förslag kommer attläggas fram successivt . Jag tror att i varje Omåtgärder för att främja den ekonomiska tillväxten Om åtgärder för att främja den ekonomiska tillväxten fall endel av dessa förslag kommer att vinna sympatier också hos företrädare för andrapartier. Låt mig emellertid lägga till att hög ekonomisk tillväxtinte är ett självändamål. Den är, som jag nämnde inledningsvis, ett medel föratt uppnå andra väsentliga mål. Det är vidare viktigt att framhålla att maninte till varje pris skall eftersträva högsta möjliga tillväxt. Kraven på enhög ekonomisk tillväxt måste nämligen ständigt avvägas mot andra lika viktigakrav. Det gäller kraven på ekonomisk och social rättvisa, trygghet, regionalbalans och en god miljö. måste tillväxten stå tillbaka för medborgarnasberättigade anspråk på god livskvalitet. Det är en sådan helhetssyn som även framgent kommer attprägla regeringens politik. 3 (): Jag vill först gratulera finansministern till att han avallt att döma blivit utsedd till vice statsminister. På något annat sätt kanjag inte tolka det faktum att det är som svarar på BengtWesterbergs och min fråga, som spänner över hela det politiska fältet, alldelessärskilt som statsministern var i kammaren för sedan. Man kan ändå av svaret se att det förfarande bara ärfinansministern som talar. Frågor om utbildning, rätt att välja i sin vardagstillvaro,ansvar och annat besvaras med uppgifter om och hänvisningar tillbudgetunderskott och industrisubventioner. säger: "Det är regeringensuppfattning att omsorg, sjukvård och utbildning av fördelningspolitiska skälbör ske huvudsakligen inom den skattefinansierade gemensamma sektorn. "Finansministern är t, o, m, oklar i fråga om huruvida en växande enskild privattjänstesektor skapar några fler jobb. Men vi behöver bara se oss om i omvärlden- , och i övrigt - för att se var det är tillväxten sker,var de nya jobben uppstår, vilket man av allt att döma är bekant med också påfinansministerns eget departement. Vad som växer särskilt långsamt i är den del avtjästesektorn som just riktar sig till hushållen. Det är naturligt. Där är manofta läst i monopol, och när den enda möjligheten att välja fritt för många äratt betala en tjänst två gånger - först över skattsedeln och sedan ytterligareen gång - då är det få som kan välja. Och skattekilarna gör att den som väljeratt anlita en hantverkare först måste få någon som betalar honom själv kansketjugo gånger så mycket som sedan hantverkaren får netto efter skatt ocharbetsgivaravgifter. Då blir det inte mycket som blir gjort av hantverkare. Inte heller underlättas monopolsituationen av att man fåren centralplanering med alla dess klassiska problem: höga kostnader ochfelanvända resurser som leder till långa köer. Sedan svenska tjänstemän och jobbare under en livstidbetalt upp till 1 miljon för olika typer av sjukförsäkring, i landstingsskattoch annat, behöver de kanske operera en höftled eller starr. Då får de stå i genomsnitt. Och de får inte använda sina försäkringspengar någonannanstans utom just där dit detta fördelningspolitiskt motiverade monopolhänvisar dem att gå. Den enda chans dessa människor, som betalat in till statenunder ett helt liv. har äratt ha råd att utöver allt som de betalat i skatt betala någon annan för Prot. 1985/86:123 att utföra operationen privat. Och många människor som arbetar i den 22april 1986 offentliga tjänstesektorn får inte stimulans genom konkurrens. De kan inte ~ ] I heller iegentlig mening byta jobb eller starta eget-de är hindrade från det. Varje hem eller institution som drivs privat är billigare- alla undersök- - . J ningar visar det. Det är alltså ett högt pris som vihittills har fått betala för socialdemokratins ideologiska uppfattning om fördelningspolitik. Det finns en mening i svaret som är särskilt intressant.Det är den där säger att han har svårt att förstå vad enskildamänniskors möjlighet att ta initiativ och ansvar har med tillväxtens storlekatt göra. Men det är ju självklart! Vi menar, från vår utgångspunkt, att dethar betydelse för tillväxten att människor känner att det lönar sig att ta i,starta eget och satsa sig själv och sin sparade slant, I varje sakdebatt har vifrån sagt att detta är värden, som på ett sätt är mycket viktigareän dem som kan mätas i pengar. Om familjerna är självständiga, har förmåga att påverkasin tillvaro och stå på egna ben och kan få en slant över, blir de såvältryggare och friare som bättre rustade att möta de problem och påfrestningarsom vi alla möter i våra liv. Häri ligger också kärnan till den ekonomiskatillväxten. Den kan aldrig administreras fram från finansdepartementetskorridorer, utan den börjar med att vanliga människor finner det mödan värt attgöra en insats, därför att det blir något över och därför att de får ta ochkänna ansvar. Jag vet inte om det är ett utslag av självironi, närfinansministern som enda exempel på att regeringen har stimulerat personligtansvarstagande nämner förnyelsefonderna. Det är kollektiva fonder, finansieradevia tvång, förvaltade kollektivt och politiskt administrerade. Från vårautgångspunkter har de ingenting med initiativ, frihet eller möjlighet att taansvar att göra. Vi tror att handlingar och viljeyttringar måste tala sammaspråk i politiken. Vill vi att människor skall ta ansvar, får vi inte baradeklarera det. Då måste också skattesystemet tala samma språk. Vill vi att flitskall vara en större dygd än list, måste det också visas i systemet förantagning till högre utbildning. Vill vi i denna kammare att människor skall haförtroende för att våra beslut är kloka, måste vi också tilltro svenskarnaförmågan att fatta kloka beslut om t. ex, pä vilket sätt de vill ta hand omsina barn och hur de vill lösa sina problem när de blir sjuka och gamla. Ger videm inte det förtroendet, kanske de inte heller har så stort förtroende föross, 4 (): Låt mig först tacka finansministern så mycket för svaret.Det var kanske inte så fylligt som vi hade önskat, men vi får väl ge oss tilltåls till , då finansministern kommer att redovisa mer av regeringensplaner för att stimulera den ekonomiska tillväxten. Jag tycker att det är viktigt att vi är överens ombetydelsen av ekonomisk tillväxt, att vi är ense om att det behövs tillväxt iekonomin för att klara jobben och för att bättre kunna klara defördelningspolitiska uppgifter som vi har tagit på oss och de åtaganden som vihar gjort mot framtidens pensionärer, Kjell-OlofFeldt målade i några passusar i sitt interpellationssvar en ganska Om åtgärder för au främja den ekonomiska tillväxten ljus bildav svensk ekonomi. Jag kan i stort sett instämma i finansministerns positivabeskrivning. Men det bör ändå understrykas att det nuvarande läget i ganskaringa grad är ett resultat av alla de åtgärder som finansministern räknade upp.Det är framför allt genom impulser utifrån, sänkta oljepriser, sjunkandedollarkurs och annat, som finansministern har möjlighet att redovisa en sä passpositiv bild som i interpellationssvaret. Finansministern pekar på att inflationen sjunker. Detkanske den gör , men har inflationen varit mycket hög och snarasthaft en tillväxthäm-mande effekt. Finansministern pekar på industripolitikenstillväxtstimule-rande effekter. Jag vet uppriktigt sagt inte ens vadfinansministern tänker på. Finansministern talar också om förenklingar förnäringslivet. Några sådana förenklingar som skulle kunna ha påverkat denekonomiska tillväxten känner jag inte till. Finansministern säger vidare atthan har stimulerat hushållssparandet. Hushållssparandet var rekordlågt -det var 0. Det kan inte heller ha stimulerat tillväxten särskilt mycket. En sak har dock varit positiv och värd att understryka,nämligen avregleringen av kreditmarknaden. Därigenom har vi fått ett nyttexempel på att marknaden fungerar när den fär chansen att göra det. Tidigarehar vi sett hur riskkapitalmarknaden började blomstra när den gavs rimligamarknadsmässiga villkor , Dessa åtgärder tror jag harbrutit den pessimism som fanns , också hos , omatt det inte skulle vara möjligt att på marknadsmässiga villkor förse företagenmed riskvilligt kapital. Får jag, herr talman, i all korthet ta upp fem andrapunkter som berör den ekonomiska tillväxten. För det första: Kostnadsläget inger fortfarande bekymmer.Lönehöjningarna kommer av allt att döma att bli något större än vad regeringenräknade med i finansplanen. Visserligen kommer vi sannolikt att klara det under1986, eftersom den tyska marken revalveras, dvs, skrivs upp. Men exportöverskottetkommer ändå att minska . Det är bara tack vare oljan som vi kommeratt klara bytesbalansen. Regeringen, liksom hela svenska folket, ärnaturligtvis att gratulera till de oljeprissänkningar som sker- man kan se detsom ett slags skatteåterbäring som vi får ifrån OPEC för de skattehöjningar somOPEC ålade oss i slutet av 1970- och början av 1980-talen, Men det är viktigtatt också se vad som sker under ytan: genom en försvagad konkurrenskraftförsämras den svenska handelsbalansen. Marginalskatterna och skattekilarna utgör för det andraett stort problem i svensk ekonomi. Utvecklingen under 1986-1988 innebär,förutsatt att regeringens förslag till skattereform går igenom, att vi fjärmaross från den ambition som kom till uttryck skattereform. Det innebäratt väldigt många löntagare, särskilt tjänstemän i industrin, kommer att fåskärpta marginalskatter. Enligt vår uppfattning borde man gä i motsatt riktningoch sänka marginalskatten för fler, så att nästan alla får behålla hälften aven inkomstökning. Den tredje punkten handlar om kapitalets rörlighet. Det ärinte alls säkert att de vinster som genereras ute i företagen uppkommer ide företag som också har framtidens marknader och framtidens produkter. Ävenregeringen har varit inne på tanken att man skulle stimulera kapitalrörligheten- bl, a. harbolagsskatten sänkts och företagens möjligheter till lagernedskrivningminskats. Men en förutsättning för ökad kapitalrörlighet är att pengar kan tasut ur vissa företag och flyttas över till andra. Det innebär att man måsteacceptera utdelningar till aktieägarna, att man måste acceptera att människorkan sälja de aktier som de är intresserade av och placera pengarnai andra aktier. På den punkten förefaller regeringen ha en något kluveninställning. Regeringen ser ofta negativt på utdelningar och utdelningshöjningar.Man kan bl, a, peka på att den höjda omsättningsskatt på aktiehandeln somregeringen nu kommer att genomföra inte precis stimulerar rörlighet - tvärtom.Från tillväxtekonomisk utgångspunkt är det synd att inte höllfast vid de uttalanden han gjorde när det gällde omsättningsskattenpå aktier. Den fjärde punkten gäller den svagaproduktivitetsutvecklingen i den offentliga sektorn. Det sägs i finansplanenatt den offentliga sektorn måste bli effektivare ifall vi skall kunna öka denekonomiska tillväxten. Men då måste man också hitta metoder att ökaeffektiviteten. Vi är helt övertygade om att man kan uppnå en ökad effektivitetgenom att i högre grad anlita entreprenader och stimulera enskilda alternativinom den privata sektorn. För det femte och vill jag säga attdet är viktigt att vi förbättrar den svenska högskolan, dvs, att vi satsar påen förbättrad kvalitet i en högskola som i allt högre grad visar tecken pämycket stora brister. Jag ber,herr talman, att få återkomma till detta i ett senare inlägg, 5 , ÅSLING (c): Den här debatten skulle kunna bli entillväxtens höga visa, men det finns dess bättre också anledning att vidgaperspektiven i en debatt som denna. Jag noterade med tillfredsställelse attfinansministern sade att tillväxten ibland får stå tillbaka för välfärden. Tackför den deklarationen! Den har vi väntat på länge, vi som med stigandeförvåning har följt den socialdemokratiska fördelningspolitiken eller bristenpå fördelningspolitik. Tillväxten är, som vi nu upplever situationen här ilandet, en påminnelse om vårt lands litenhet och vårt beroende av eninternationell marknad. Finansministern tog devalveringen av somutgångspunkt för sin förkunnelse här , I realiteten var det ju envärldskonjunktur som gjorde att den devalveringen blev så lyckosam - ja, irealiteten kanske ganska kraftigt överdimensionerad, om man ser tilleftervårdens problem. Man kan för övrigt också mot bakgrund av den boom vi nuser utveckla sig inom det ekonomiska livet säga att regeringen med samma rättskulle kunna hävda: har vi sänkt oljepriset i världen, sä att vi har skapatny kraft åt den gynnsamma ekonomiska utvecklingen, - Detta illustrerar ju atttillväxten i vårt land i avgörande omfattning styrs av internationellafaktorer. När vi, som här , diskuterar tillväxten finns detockså anledning till ganska mycket självkritik. Jag tror att det vore väl omregeringen ytterligare försökte analysera den fördelningspolitik man harförsökt att nu i sista stund mobilisera. Vi har i av ny tillväxt fått nya begrepp.Nyfattigdom är ett sådant begrepp för en utveckling i samhället. kanvi notera att flyttlassen från avfolkningsregionerna och tillkoncentrationsorterna är flera . Om åtgärder för att främja den ekonomiska tillväxten Om åtgärder för att främja den ekonomiskatillväxten. Just nu har en diskussion startat här i landet - en ganskamärklig diskussion i och för sig - om det är eller 1 odlingsmark som man skall låta växa igen. Detta är också en delav tillväxtens pris, och man har anledning att begrunda om det är skäligt. Självfallet måste vi ha tillväxt i samhället - det villjag gärna säga från sida. För att utveckla samhället, för att fätillfälle att satsa på ny industri och verkligen ägna oss åt ny teknik ochforskning och för att lösa en rad andra problem måste vi ha tillväxt, men vi ärinte betjänta av en tillväxt som skapar nya problem. Vi måste se tillväxten somen möjlighet för framtiden. Tillväxtens pris är därför avgörande för hur viskall se på denna utveckling. En fortsatt koncentration av bebyggelse ochsysselsättning i samhället är, som vi ser det, ett för högt pris för tillväxt.Det innebär nämligen att man också får ett inslag av resursslöseri ochkapitalförstöring, inte minst i de orter som avfolkas, men också växandesociala problem och krav på nya investeringar i de koncentrationsorter somskall ta emot flyttlassen. För är det viktigt att framhålla just dettaregionala perspektiv på tillväxten och utvecklingen. Det gäller att ta tillvara de resurser som finns i hela vårt land. Regional obalans är ofta liktydigmed kapitalförstöring och växande miljöproblem. Det är också viktigt för ossatt framhålla det enskilda initiativets betydelse som drivkraft för tillväxteni samhället. Vi måste se till att det finns möjligheter till nyföretagande ochatt småföretagen kan utvecklas. De har alltför länge varit diskrimineradetill de stora företagens och institutionernas fördel. Det gäller t, ex,skattepolitiken, som i väldigt hög grad har tagit hänsyn till de storaföretagens förutsättningar. Det gäller också möjligheten att leva med enbyråkrati, där stora företag har andra möjligheter än små. Det gäller stöd förexempelvis marknadsföring. Och det gäller riskkapitalförsörjningen. Ja, det ären lång rad punkter där vi, om vi skall bygga under en sund utveckling avtillväxten i samhället även för framtiden, måste uppmärksamma de små företagensspeciella arbetsvillkor. Den tekniska utvecklingen måste i det här skedet vara encentral fråga. Den enda möjligheten för oss att på väsentliga områden hänga medi den internationella konkurrensen är att vi har en teknisk utveckling och enforskning, inte minst vid de små högskolorna, som innebär att vi får den breddoch den utveckling i samhället som vi eftersträvar, Ja, det är möjligt att och jagtalar om olika saker. Jag tycker att det inte var mycket i repliksom återvände till ämnet, nämligen vilka faktorer det är i vår ekonomi och utei samhällslivet som förbättrar tillväxtens förutsättningar. Låt mig ta upp exemplet att människor av egen kraft skallkunna ta ansvar för sig själva och sina familjer, jagså,att man iförsta hand skall ha ekonomiska resurser för att kunna ta det ansvaret - ochnaturligtvis också andra sociala förutsättningar.