prot · G909161 · 1985-12-31 00:00:00 — 64 () replik: I början av sitt inlägg talade valfrihet. Han sade: Föräldrar som vill ha plats på daghem skall få det.Föräldrar som vill ha plats hos familjedaghem skall få det. Föräldrar somsjälva vill vårda sina barn skall ha den möjligheten. I slutet av sitt anförande gick han emellertid tillangrepp mot det beslut om den fortsatta utbyggnaden av barnomsorgen somfattades . Men det beslutet innebar, i den del som stödde,precis det som själv ställer sig bakom, nämligen att vi skallskapa valfrihet för föräldrarna. Beslutet hade denna och ingen annan innebörd,och det var exakt vad uttalade sig för. Jag tycker att skall sluta med att ge enfelaktig information om ställningstagande. har vinu från kds fått höra att vi vill ha tvång, obligatorisk vistelse på daghem församtliga barn och alla möjliga konstigheter. Det enda sade i sambandmed beslutet var att det skall finnas valfrihet för föräldrarna. Olikaformer av barnomsorg skall kunna existera bredvid varandra, och det skallfinnas ett brett utbud. Detta är politik! 65ALF () replik: Jag minns mycket väl hur sitt anförande , när denna fråga var på tapeten. Han varutomordentligt kritisk mot att det inte fanns ekonomiska beräkningar av vadutbyggnaden skulle kosta. Likväl stödde han den. Han var alltså beredd attsatsa samhällets begränsade resurser på en utbyggnad av samhällets barnomsorg.Qm man så öppnar kanalerna till samhällets barnomsorg, kommer det inte attfinnas resurser kvar för att skapa den valfrihet som efter Prot.1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. rn. beslutethar pläderat för - det borde vara uppenbart även för . Det rimliga, , måste vara att man, som jagsade i mitt anförande, går ut och efterfrågar vilken omsorg det är somföräldrarna vill ha och sedan bestämmer sig för en eventuell utbyggnad avsamhällets omsorg. Det skulle ju, hör och häpna, kunna hända att man vid ensådan undersökning kommer fram till att vi på många håll redan har byggt utsamhällets barnomsorg tillräckligt. Det är bara det att vi inte vet vad folkegentligen efterfrågar, eftersom ni inte vill ställa er bakom denna undersökning. Jag erinrar mig naturligtvis beteende ochbeslut i dessa frågor -det finns ju en kontinuitet. Ni har varitgränslöst starkt emot att satsa på att föräldrar själva skall vårda och fostrasina egna barn. 1 valrörelsen yttrade i tidningen "7dagar": "Det största hindret för en ny borgerlig trepartiregering äratt vill ge stöd ät de hemarbetande." Var fanns valfrihetenden gången? 66 FÖRSTE VICE TALMANNEN: har anmält att han begärde replik i denförra replikomgången. Han får i stället ordet för replik . 67 () replik: Jag ville till replikera att viär mycket väl medvetna om de svårigheter som LO-familjerna har. De beror främstpå deras besvärliga arbetstider. Vi räknar med att det skall reda upp sig närdet blir full behovstäckning. Det finns andra åtgärder som behöver vidtas. Jag begärde också ordet för attåterge vad som sades i tidningen , nr 1985. Jag förmodar att kdsinte har ändrat sin politik särskilt mycket . I en jämförelse mellankds och andra partier skriver tidningen att kds program är bäst för högavlönadeoch en katastrof för ensamstående. Det är klart att vi inte vill ha en sådanpolitik. 68DANIEL TARSCHYS (fp) replik: säger att de som vill ha plats pådaghem skall få det och de som vill ha plats hos dagmamma skall få det. Därmedställer han ju sig bakom samma principer som vi. Men när vi ställer oss bakomdessa principer, då blir mycket missnöjd och kräver en omfattandekalkyl över hur mycket detta skall kosta. Sanningen är den, , attdet vet man inte bestämt. Vi vet nämligen inte exakt vad familjerna efterfrågar. Vår tanke är att familjerna skall få det de efterfrågar.Det skall finnas en sådan barnomsorg i samhället att efterfrågan kantillfredsställas. Det är detta krav har ställt sig bakom. säger också att vi har varit motståndare tillatt föräldrarna själva tar hand om sina barn. Det är inte alls sant. vet mycket väl att under en följd av år har framförtförslag om småbarnstillägg, som syftar just till att ge alla föräldrar störremöjligheter att själva ta hand om sina barn. Ekonomiskt stöd tUl barnfamiljer, m. m. Men när vi utformar barnomsorgen måste vi tahänsyn till Prot. 1985/86:161 samhällets realiteter, till hur arbetsmarknaden ser ut. Vi vet att det 4juni 1986 övervägande flertaletav alla småbarnsmammor och småbarnspappor förvärvsarbetar . Vi måste setill att vi utformar barnomsorgen så att den svarar mot den faktiskaefterfrågan och de faktiska behoven. 69 () replik: Först till den gode : Jag vetatt älskar att citera ur tidningen . Den tidningenhar emellertid gjort en fullständigt felaktig analys. Detta har man tillståttpå tidningens redaktion. Använd därför inte den analysen fortsättningsvis,. Den innehåller falska uppgifter. På den tidningen klarade maninte av att räkna ut hur vårt förslag slår. Jag skall förse EvertSvensson med den uträkning som har gjort, och jaghoppas att efter läsningen av den är lika mån om att presenteravårt förslag och jämföra det med det som kommer från hans eget parti. Det handlar naturligtvis inte bara om arbetstider förLQ-kollektivet i det här sammanhanget. Det är helt enkelt så - det vet EvertSvensson, och det framgick av mitt citat från - att det finns gottom LQ-familjer som själva vill vårda och fostra sina barn. De har den önskan,oavsett arbetstiden. Dessutom finns det gott om LQ-familjer där en avföräldrarna inte kan få arbete, exempelvis i glesbygden. Vad får de? Jo, de fårpå grund av socialdemokraternas politik vara med och betala barnomsorgen förSACO- och TCO-grupperna. Det är ju därför , som detsocialdemokratiska partiet tidigare anlitade pä det här området, tycker att detär så oerhört orättvist och t, o. m. sägeri artikeln att han gärna skulle viljaskriva en artikel med rubriken en miljon!. Det tycker han sig ha fått,som har ett antal barn i barnomsorgen. sadeatt vi inte vet vad familjerna efterfrågar. Nej, men det kan vi väl la reda på.Om vi verkligen är måna om valfrihet och måna om att använda de begränsaderesurser som står till buds, då är det väl en självklar liberal utgångspunktatt man först skall ta reda på hur föräldrarna vill ha sin barnomsorg ordnadoch sedan anpassa barnomsorgen efter detta. Det trodde jag var närapå ett axiomför en liberal. 70MAJ-LIS LOOW (s): Det brukar betraktas som en förmån elleråtminstone som högre status att vara placerad bland de första på talarlistan ien debatt. Å andra sidan finns det uppenbara fördelar med att vara placerad långtner på talarlistan, eftersom man då i slutet på debatten börjar få litetperspektiv på den. Det har varit en intressant diskussion. När jag lyssnadetill debatten i den inledande s. k. utskottsrundan och även till den debatt somoppositionspartierna förde med statsrådet, blev jag litet konfunderad. Ömsomsäger man från de borgerliga partierna: Se, nu börjar socialdemokraterna närmasig de borgerliga partierna i familjepolitiken! Men i nästa andetag säger manalt socialdemokraterna bara kör med samma gamla visa och är lika ideologisktblockerade som . Eller också menar man att socialdemokraterna inte Prot.1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. har någraidéer och att allt som vi har åstadkommit på familjepolitikens område beror påatt borgerligheten har drivit socialdemokraterna framför sig. sägerman att man inte vill ha någon utsträckt hand, eftersom samtal omfamiljepolitiken bara förs på regeringspartiets villkor. Man måste alltså frågasig: Förs det en dialog mellan socialdemokraterna och borgerligheten ifamiljepolitiken? Vpk anser uppenbarligen att vi för en dialog, för partietoroas över den utsträckta handens politik gentemot borgarna och vill vara med.Jag tycker emellertid att det här riksdagsåret har visat att vpk inte är såmycket att hålla i handen i alla lägen. För vi således en dialog eller inte? Jag tycker att vi iärlighetens namn skall erkänna för varandra att det finns saker i familjepolitikensom vi aldrig kan bli överens om. Det handlar mycket riktigt om ideologiskamotsättningar. Det behöver man inte beskriva med ett negativt uttryck somideologisk blockering. De ideologiska motsättningarna är ju egentligen dengrund på vilken vi bygger själva det faktum att vi har olika politiska partieri denna kammare. Familjepolitiken kan också tyckas vara svår. Jag tror attvi allihop tycker att det är svårt att förenkla debatten om familjepolitiken pådet sätt som vi vill för att göra den begriplig. Det beror på att den består avså många olika element, som var för sig kan ha olika effekter. Inte minst förden vanliga barnfamiljen kan det bli svårt att överblicka vad den ena eller denandra åtgärden får för effekt. För att i någon mån strukturera - som del såfint heter på vårt politiska fikonspråk - debatten orn familjepolitiken, skullejag vilja dela upp den i fyra delar. Den första delen i familjepolitiken och naturligtvis denmest grundläggande, är att vi för en rättvis fördelningspolitik i det härlandet. Det glöms ofta bort att en rättvis fördelningspolitik är grunden för enbra familjepolitik. Fördelningspolitiken medför t. ex. en löneutveckling, enskattepolitik och en inflationsbekämpning som är till stöd för i första handdem som lever på marginalen. Ju fler munnar som dessa har att mätta, destobesvärligare har de det naturligtvis. Den andra delen är att vi harett familjeekonomiskt stödsom är kopplat till barnen. Barnbidragen är de generella stöden,bostadsbidragen är de selektiva. Låt mig i detta sammanhang säga - kanskeframför allt till - att det mycket riktigt finns mångatvivelaktiga marginaleffekter när det gäller bostadsbidragen . De ärockså mycket tvivelaktiga ur jämställdhetssynpunkt. Men de är ju - som BengtLindqvist här mycket tydligt utvecklade - så starkt selektiva att vi i dagenssituation måste ha dem kvar. Det tredje inslaget i vår familjepolitik är en försäkringkopplad till föräldraskap och arbete. Det är alltså en försäkring som tar hänsyntill det faktum att man som förälder behöver vara borta från arbetslivet påhel- eller deltid som man har småbarn. Det fjärde inslaget är en trygg och bra barnomsorg - menden skall ju diskuteras senare här . Detta är en politik som har utkristalliserat sig under desenaste 15-20 åren. Det är viktigt att framhålla att det har skett samtidigtmed en annan stor förändring i det svenska samhället, nämligen att drygt 1miljon kvinnor har gått ut påarbetsmarknaden. Vi har totalt fått en politik som gynnar jämställdheten, intebara på arbetsmarknaden, en politik som är utformad med hänsyn tillindividuellt självständiga människor, både när det gäller skattesystem och närdet gäller socialförsäkringssystem. Det är alltså en familjepolitik som harvuxit fram i takt med att vi fått ett rner jämställt samhälle. Det är visserligen mycket som återstår. Men det finns,såvitt jag kan se, ingenting som motiverar att vi , när vi har kommit sä härlångt, skulle föra in ett sådant nytt element i det familjepolitiska systemetsom ett vårdnadsbidrag skulle utgöra. Det är fråga om ett bidrag som inte ärkopplat till barnen och inte är kopplat till inkomstbortfallet. Det ärnågonting så totalt nytt, även internationellt sett, som att samhället skullebetala föräldrar för att ta hand om egna barn. Men det är egentligen inte heller det jag vänder mig emot,utan det faktum att de förslag till vårdnadsbidrag som vi har settinnebär ett bidrag av den storleksordningen att det bara är vissa föräldrar somkan använda sig av det. Och vet vi ju hur det blir-jag tycker att det voreohederligt att försöka sticka under stol med det. Vi vet att det blir kvinnornaoch inte männen som förväntas använda sig av detta bidrag. Och inte nog meddet. Vi vet att det blir vissa kvinnor - och inte de ensamförsörjande kvinnornaeller de kvinnor som är gifta med lågavlönade män - som kan utnyttja dettabidrag. Jag förstår egentligen inte varför vi då skulle träta omdet som vi aldrig kan bli överens om. Det kan vara mera meningsfullt att göradet i en valrörelse. Men om det skall bli en dialog i den här kammaren, såborde den gå ut på att vi försöker hitta en minsta gemensam nämnare. Och dåvill jag hålla med om vad familjeministern redan har sagt, nämligen att vi nuhar bestämt oss för att bygga ut barnomsorgen för valfrihetens skull - somockså här senast har understrukit. Barnbidraget börjar blihyfsat. Och även om vi behöver låta barnbidraget följa med ikostnadsutvecklingen, så är det ganska okomplicerat rent tekniskt att göra det.Vad vi behöver är alltså ett ökat ekonomiskt utrymme. Då återstår vad kallade mer tid för sinabarn. tyckte att det var befriande att höra det uttrycket från ensocialdemokratisk minister. Qm det kan glädja ytterligare, så kan honfå höra det från en socialdemokratisk kvinnoförbundsordförande också. Visstskall vi hjälpa föräldrarna att få mer tid för sina barn. Men att påstå att man aldrig någonsin har hört det förutfrån en socialdemokratisk minister och att genast säga att nu talar minsannäven socialdemokraterna om vårdnadsbidrag - det tycker jag faktiskt är att föradebatten på ett ganska primitivt sätt. Men är inte den förstacenterpartist som gör det. För oss socialdemokrater blir det då tämligen självklartatt det är genom att bygga ut föräldraförsäkringen som vi skall ge föräldraroch barn mer tid tillsammans. Och jag vill påpeka inom parentes, fru talman,att det viktigaste naturligtvis är att vi får sex timmars arbetsdag. Men det ären fråga som har större politisk, facklig och ekonomisk dimension och som inteligger inom den domvärjo som det gäller. Skall man tala om mer tid förföräldrar och barn tillsammans, så måste man emellertid också nämnasextimmarsdagen. Ekonomiskt stöd till barnfaiyiiljer, m. m. Prot.1985/86:161 Om vi nu håller oss till de rena familjepolitiskaåtgärderna, är det således inom föräldraförsäkringen som nästarejäla förslag och beslut måste komma. Ekoitomiskt stöd tUl barnfamiljer, rn. Vi harstått och stampat med de nio plus tre månaderna alldeles för . Vi harkommit en alldeles för kort bit på vägen när det gäller att få också männen attutnyttja möjligheten att dela vårdaransvaret. Vid en utbyggd föräldraförsäkringbör också diskuteras hur man skall kvotera eller hitta någon annan form avpositiv särbehandling eller stimulans för männen att utnyttjaföräldraförsäkringen. Den senare delen av dagens debatt visar att justdiskussionen om föräldraförsäkringens utformning och konstruktion är mycketteknisk och att det finns många olika framkomstvägar. Det finns dock huvudsakligen tre målsättningar för enutbyggd föräldraförsäkring; För det första skall den bli rättvis urfördelningspolitisk synpunkt. För det andra skall alla kunna utnyttja den ochför det tredje skall män och kvinnor uppmuntras att dela på ledigheten. Jag har svårt att se hur dessa målsättningar skulle kunnauppfyllas på något annat sätt än genom utbyggnad enligtinkomstbortfallsprincipen. Jag är också beredd att föra en dialog om dennafråga. Med den utgångspunkten kanske man kan säga att den dialog som eventuellthar påbörjats här kan fortsätta. I detta anförande instämde SylviaPettersson och (båda s). 71 () replik: Det fanns en hel del sympatiska jämställdhetstankari anförande men också några gåtfulla inslag. Jag skall be att fåla upp gåtorna. Det gäller först bostadsbidragen. nämnde attdet finns en hel del problem med bostadsbidragen från jämställdhetssynpunkt medde tröskeleffekter, eller marginaleffekter, som uppstår. Hon sade att dettastöd är så selektivt att det måste bevaras - det var hennes enda argument. Menproblemet är ju att det är selektivt. Socialdemokraterna brukar - jag villpåminna om det - slå vakt om en generell välfärdspolitik och inteom en selektiv välfärdspolitik. Det enda argument som anförde föratt slå vakt om bostadsbidragen och höja dem. som regeringen föreslår, var inteett så starkt argument, om jag får uttrycka det försiktigt. I fråga om vårdnadsbidraget sade att det inteär relaterat till barnen. Hon har nog läst motion ganska illa, förvårt förslag är totalt relaterat till barnen och inte till någonting annat. per barn i ett första skede, och syftet är just att geföräldrarna mera tid för sina barn. sade att man skall ge föräldrarna mera tidför sina barn, men det får tydligen inte åtföljas av några som helst pengar. Jag frågar mig: Hur skall det gå till att ge föräldrarna mera tid för sina barn? Om vi vill se tillatt småbarnsföräldrar kan arbeta mindre och ägna mera tid åt sina barn måste vi hitta någon form av ersättning för detta. Det är precis det som folkpartietvill 64 göra med sitt vårdnadsbidrag. Maj-LisLööw förklarade ändå att förslaget är reaktionärtoch felaktigt frän alla synpunkter. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, in. Den dialog som gärna vill föra skulle tjänapä orn hon dels tog del av våra förslag, dels ville sakligt bemötavår tanke att man måste ta fram en ersättning för alt föräldrarna skall kunnafä tid att ta hand om sina barn. Det förslag som vi har framfört är ett jämliktförslag, och det innebär lika mycket pengar till alla föräldrar. Går man vägenvia föräldraförsäkringen innebär del åtta gånger mera till en del föräldraroch åtta gånger mindre till andra - det ar ett ojämlikt förslag. 72 () replik: Jämställdhet enligt är attkvinnor och män skall kunna förvärvsarbeta på lika villkor. Så långt är viöverens, men där slutar tyvärr enigheten oss emellan. Jämställdhet enligt syn är tydligen inte attföräldrar skall ges reella möjligheter att ta hand om sina barn på det sätt somde önskar. Jag har haft på känn att , med i spetsen, har varit oroat över den nya tonsom har kommit från en del socialdemokratiska politiker . Kvinnoförbundethar kämpat envetet mot att alla föräldrar skall ges en reell möjlighet att fåmer tid för sina barn. Lika envetet har man kämpat mot att kvinnorna, sorn ändåutför arbetet med att ta hand om barn och familj, skall få en ersättning fördet. Lika envetet har man kämpat mot att de kvinnor som saknar en socialgrundtrygghet på grund av att de inte har ett förvärvsarbete ändå skulle kunnafa denna trygghet. Jag tror att det finns anledning för det att ompröva sitt jämställdhetsbegrepp, för det är inte iöverensstämmelse med vad moderna människor är betjänta av. 73 () replik: söker på samma sätt som tidigaretalare från socialdemokraterna gömma sig bakom föräldraförsäkringen. Hon sägeratt en utbyggd föräldraförsäkring löser alla problem. om vad en utbyggd föräldraförsäkringutifrån nuvarande principer skulle kosta. Han konstaterade att detta är ettproblem om man tar månad för månad. Vi har tidigare varnat för de orättvisor som ett utbyggtföräldraförsäkringssystem grundat på inkomstbortfallsprincipen innebär. Jagmåste fråga: Anser att det är rimligt att de som har en godinkomst när de får barn ocksä, enligt denna princip, skall ha en god inkomstunder den tid de är hemma och vårdar barnet, under det att de som inte harnågon inkomst alls i princip får ingenting eller mycket låg ersättning? Det ärorimligt, menar vi, att bygga ut föräldraförsäkringen utifrån principer somskapar så stora orättvisor. Det ligger också en fara i den här diskussionen. Maj-LisLööw pekar på orättvis fördelning och brister när det gällervårdnadsersättningen. Man löser inte problemet med den orättvisa fördelningenmellan olika familjer genom att ta ett litet steg mot en förbättradföräldraförsäkring. Orättvisorna står kvar. Vårtskattesystem bidrar faktiskt, , till dessa orättvisor. 5 protokoll 1985/86:161 -162 Prot.1985/86:161 system för barnomsorg bidrar till dessa oriilivisor. Delta kaninte lösas genom utbyggnad av en viss del avföräldraförsiikringen. Ekoiioiiiisktstöd till barnfamiljer, in. Det är beklämmande att Socialdemokratiska kvinnoförbundelsordförande har en så begränsad syn på jämställdhet. Hon misstror helt enkeltatt kvinnor och män, fria inom ramen för farniljeiniegritelen, själva skallkunna bestämma vad sorn är bra för familjen och barnen. Om en av föräldrarnavill vara hemma och ta hand om barnen då barnen är små äv det inte i strid medjärnställdhetsprincipen. Det ar snarare på del sättet, att om föräldrarnakommer överens om denna arbetsfördelning, ligger den mycket väl i linje rned enriktig jämställdhelssvn. Del är delta som är grunden till den felaktiga inställningsorn socialdemokraterna hitintills har byggt farniljepolitiken på. Man utgårfrän att det är politiker som skall styra, därför att enskilda människor inteförstår sitt eget bästa. Jag vill än en gång understryka att utbyggnad avföräldraförsäkringen rned en, två eller utifrån inkomstrelateradeprinciper sannerligen inte löser de övergripande orältvi-seproblern som finnsinom farniljepolitiken . 74 () replik: Om jag uppfattade rätt är henneshuvudsakliga invändning mot vårdnadsbidrag att det rör sig orn för små summor.Det skulle leda till. sade , att enbart vissa föräldrar kan användasig av det. Det rimliga och logiska borde då vara att ett högre vårdnadsbidrag. Jag tror inte alt del skulle vara såförfärligt svårt att fa andra partier alt ställa sig bakom ett sådant förslag.Trots allt är ju var'enda krona i de förslag som läggs fram här av olikapartier en löneförhöjning i jämförelse med den situation sorn nu råder. ärju lönen noll kronor för den arbetsinsats som görs. Det sorgliga är, precis som var inne pä, attrnan bakom anförande märker inställningen att vård och fostran av egna barn är någonting man skall befria människor från. Först när man klarat av det råder något slags jiimslälldhet. ' 75 () replik: Jag vill göra fyra korta kommentarer till derepliker som jag fi.ck på mitt anförande. Det är sant. all detta medbostadsbidragen talar emot den generella välfärdspolitiken. Det är deninvändning jag har. Det skulle emellertid, precis sorn visadepå, få förödande konsekvenser för många barnfamiljer om vi log bort bostadsbidraget.De behöver det här bostadsbidraget . De tröskeleffekter som uppstår harocksä en oviss inverkan på jämställdheten. Jag vill också konstatera att vi införde det selektivabostadsbidraget i den form del har . Uppenbarligen har det inte lett till någon konserverande effekt på könsrollerna, som rnan skulle kunna befara. Kvinnorna har tydligen funnit andra värden ån att räkna på dessa tröskelef- fekter när de gått ut på arbetsmarknaden. har ju det 66 stora tillskottet av kvinnor påarbetsmarknaden kommit till. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. in. säger att del egentligen bara vill ha ettförhöjt barnbidrag Prot. 1985/86:161 under srnåbarnsåren. Så årdet jumyckel riktigt, och så harockså jagsett det, Jag har egentligenaldrig förstått varför ni kallar det för vårdnadsbidrag, annat än för attbättre passa in i den borgerliga fållan. säger att föräldrarna skall ges reellamöjligheter att ta hand om sina barn. Del är klart all skillnaden mellan ossbestår däri att vi ser så olika på vilka förutsättningar som måste gälla föratt också männen skall få reella möjligheter och verkligen tycka att de villutnyttja dem. Jag tycker dock att det är litet orättvist när sägeralt det socialdemokratiska kvinnoförbundet alltid har kämpat emot attföräldrarna skall ha mer tid för sina barn. Är det några som har kämpat för detsä är det väl vi, ända har vi slagits för sex timmars arbetsdag. Jag tycker faktiskt att vi tillsammans borde kunnakonstatera, att om vi skall ha ett familjeekonomiskt stöd som leder tilljämställdhet, måste det också utformas så att männen kan utnyttja del. För GöteJonsson är jämställdhet att kvinnor stannar hemma för . Förmig år jämställdhet att männen bereds möjlighet alt vara. Men GöteJonsson tycker alt det är orättvist att de får ersättning förinkomstbortfallet, så att de kan utnyttja den möjligheten. talade om vårdnadsbidrag och trodde att jagskulle kunna gå med på ett sådant om det bara blev ett högre belopp. Jagpläderar för högre summor i form av ersättning för inkomstbortfallet, men dettyckte var för dyrt. 76 () replik: Självfallet kan man inte la bortbostadsbidragen i ett svep. Det har ingen föreslagit.