prot · G90947 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är inte ovanhgt med två till kontrakt, och det blirkris även : gamla avtal måste ändå följas. Jag viH därför ställaytterligare en fråga till socialministern; Föreligger det någon aktivitet föratt långsiktigt komma till rätta med krisen inom elitidrotten? Kommer densituation som har uppstått att leda till överläggningar med den samlade idrottsrörelsenangående praktiska lösningar i vad gäller den ekonomiska situationen på längresikt och efter 1985, vidare beträffande andra planeringsfrågor,anstäHningsförhållanden m. m.? Vi vill alla arbeta bort systemet med svärtapengar, som annars kan bli följden av en ekonomisk kris för klubbarna.Klubbarnas inkomster utgörs av reklam-, match- och bingointäkter, ochmöjligheterna att utöka de här inkomstkällorna bedöms som minimala. SlutHgen: Den nya tillämpningen har stor betydelse förelitidrotten och över huvud taget för möjligheter att internationellthävda sig i konkurrensen med andra länder, men även breddidrott ochknatteidrott är i Om arbetsgivaravgifterna för spelarersättningar inomidrotten Om arbetsgivaravgifterna för spelarersättningar inomidrotten fara, ominte klubbarna får ett rimligt handlingsutrymme. Jag framför dessa synpunkter också påKjell-Arne WeHns vägnar, eftersom han har framställt en interpellation i sammafråga. 20 (); Jag vill tacka statsrådet för svaret. När det gäller två av de frågor jag ställt tycker jag attsvaret är mycket positivt, för det ger ju klart besked om att man arbetar meddetta problem och avser att kunna lösa det. Jag vill gärna instämma i UllaOrrings vackra ord om idrottens betydelse. Idrotten är nog den störstafolkrörelse vi har. De förändringar i ekonomiskt avseende som regeringsrättensdom i detta hänseende innebär riskerar att allvarligt skada de ekonomiskaförutsättningarna för stora delar av idrottsrörelsen. För att först berörafrågorna utifrån idrottsklubbarnas situation, så är det ju väl känt förriksdagen och regeringen att ekonomin inom delar av idrottsrörelsen är dålig.Vi har behandlat frågor om lotterierna här i kammaren, och vi förständigt diskussioner om bidragsstorleken och konstruktionen därvidlag. Det är en omfattande ideell verksamhet som utförs och ettstort frivilligt arbete som läggs ned. De människor som sitter iidrottsklubbarnas styrelser ofta personligen för föreningarnasverksamhet även när det gäller ekonomin. Det är naturligtvis då mycket oroandeför dem att det sker sådana här tvära kast och så stora förändringar, nämnde vad de här förändringarna skulleinnebära för en klubb i och för Björklöven i , För min del kanjag säga att storleksordningen är densamma när det gäller t, ex. ochGävle Godtemplares , , Båda dessa idrottsklubbar har nyligenhaft det så besvärligt med ekonomin att kommun tvingats gå in och geextrastöd på 1 milj, kr, till var och en av klubbarna för att man över huvudtaget skulle kunna klara situationen. Med så stora påslag i fråga om arbetsgivaravgifter föridrottsmän som det här gäller skulle hela verksamheten omintetgöras. Det gårinte för en klubb att ha en budgetplanering där man under löpande verksamhetsårbelastas såväl retroaktivt som under det innevarande året. Vi har fått svaret att man inom regeringskanslietarbetar för att lösa problemet retroaktivt, dvs, /85, Jag vill då gärnaställa en kompletterande fråga på en punkt där jag inte tycker att det givits någotsvar: Hur avser regeringen att klara klubbarnas ekonomi under löpandespelaravtalsperiod? Det går ju inte att ändra ett löpande avtal, en löpandeersättning. Vi har gjort en beräkning av vad det skulle innebära, om man täcktedetta inom de ramar som finns. Det skulle betyda en nedjustering avspelarersättningarna , och åtminstone jag bedömer det som helt omöjligtatt göra så kraftiga förändringar. Det är naturligtvis också viktigt att ordna de enskildaspelarnas trygghet, och har ju härvidlag tagit ettinitiativ och lagt fram förslag. Jag vill slutligen säga att det givetvis finns delar inomelitidrotten där kostnaderna har rasat iväg och där de anslagsbeviljandemyndigheterna -inom både staten och kommunerna - kanske behöver se över vad somkan göras föratt så att säga sanera marknaden. Jag vet att det inom kommer att tasinitiativ till en debatt om frågan kommunerna emellan. Det är ändå inteavsikten att vare sig kommunala eller statliga bidrag skall följa med i enutveckling där spelararvodena kraftigt höjs. Härvidlag tror jag att vi haranledning att gemensamt se över formerna för det hela framöver för att kunnatrygga ersättningen för den arbetsinsats som görs och ge en rimligkompensation, men inte driva på kostnadsutvecklingen alltförkraftigt. Min fråga är alltså: Vad avser regeringen att göra för attklara den löpande spelaravtalsperioden, som går ut och som juinte går att förändra? Därefter kommer nya avtal att träffas. Inför dem kan manju förhandla och har möjlighet att vid omprioriteringar i budgeten diskuterahur det hela skall läggas upp. Om arbetsgivaravgifterna för spelarersättningar inomidrotten 21INGRID (); Jag har tidigare i den här kammaren deltagiti debatten i denna fråga. Jag tycker inte att svar var merauttömmande . Visserligen är det bra att vi har fått veta att maninte kommer att kräva någon retroaktiv utbetalning av arbetsgivaravgifterna. Sålångt är det bra. Mén hela problemet är verkligen inte löst, utan bara den mestakuta delen har lösts på detta vis. Det blir en ekonomisk belastning på runt 30miljoner på Sveriges idrottsföreningar. Detta har faktiskt uppkommit aven slump. Hade inte kommit upp i regeringsrätten, hadedet naturligtvis inte blivit dessa följder. I det svar som lämnade står:"Principerna i ett prejudikatavgörande är vägledande för myndigheternasregeltillämpning. Detta kan regeringen inte ändra genom beslut." Det ärriktigt, och det förstår jag. Men det.är en annan sak som jag också tycker ärunderlig i den här frågan. Det är att ochriksskatteverket gått ut med information till de lokala skattemyndigheterna omhur det hela skall tolkas. Där har man beslutat att arbetsgivaravgifter förspelarersättningar skall betalas på mnt , alltså ett halvt basbelopp.Detta innebär egentligen att man skärpt beloppet enligt regeringsrättens domsex gånger. Hur kan sådant få förekomma? Det tillsattes faktiskt en arbetsgrupp i mitten avseptember bestående av representanter för idrottsrörelsen och regeringen.Gruppen skulle se på frågan. Jag tror inte att det blev så mycketsammanträdande, utan gick raskt ut med information tillkommunerna ungefär . skall inbetalningarna börja ,och man betalar alltså . Frågan på vilket sätt kompensationen skall ske har varituppe tidigare. Kompensation brukar betyda ökat bidrag. Det betyder i sin turökad byråkrati och ökade kostnader för idrottens företrädare. Riksidrottsförbundetmed alla anslutna förbund anser att skatte- och avgiftssituationen bhr alltmerkomplicerad och därmed också administrativt och ekonomiskt betungande. Dettatalar ju faktiskt för sig självt. förvärrar man situationen på det härviset. År 1977uttalade att man borde ha en total översyn på området. Om arbetsgivaravgifterna för spelarersättningar inomidrotten har man frångått detta. Jag tycker det är alldeles nödvändigt attvi får en total översyn - var också inne på den typen avresonemang - tillsammans med idrottens företrädare. Det finns kunskaper omdetta. Det behövs faktiskt en snabb översyn. Det var ett väldigt magert besked vi fick med tankepå hur frågan har handlagts. Jag tycker nog att regeringen handlagt fråganganska illa. Man har hållit på länge, man har tillsatt arbetsgrupper, men vihar inte fått något besked. Ännu vet vi inte hur man kommer att agera.Det rimliga är att man håller fast vid vad man uttalade . Det är ganskalänge sedan, och situationen har faktiskt förvärrats mycket. Jag skulle viljaha svar på frågan hur man kan skärpa en dom sex gånger och handla på det här sättet,hoppa över en arbetsgrupp som man har tillsatt och sedan inte ta tag i helafrågan -vilket det är absolut nödvändigt att göra. Jag tror att jag måste repetera vad jag harsagt i slutet av mitt interpellationssvar, för det verkar som om en delinterpellanter inte har uppfattat det. "EnHgt regeringens mening måste för olika föreningarde problem lösas som den ändrade rättstillämpningen medför, det som i debattenkommit att kallas retroaktivitetsfrågan. En rad tekniska och juridiskasvårigheter finns dock. Inom pågår arbetet med att hitta enlösning som innebär att de avgifter som har fastställts eller kommer attfastställas för spelarersättningar som utgivits intekommer att belasta föreningarnas kassa." Jag tycker att det inte kan råda någon ovisshet om vadregeringen avser med det som jag ger till känna i mitt svar. Sedan finns det faktiskt, som jag sade, en hel deljuridiska svårigheter. Det går inte att , , exakt tala omhur detta problem skall lösas. Men jag tycker att interpellanterna ochidrottsrörelsen kan känna sig till freds med det svar som regeringen genom mighär ger. Det är mycket svårt att uppskatta i vilken utsträckningmyndigheterna initierat avgiftsdebitering. Det finns uppgifter som tyder på attsådan debitering har skett i mycket ringa omfattning. Man vet aHtså förnärvarande inte hur stora opåräknade kostnader som idrottsföreningarna totaltdrabbas av. Dettagäller alltså frågan om retroaktiviteten. I övrigt kan jag instämma i de vackra ord sominterpellanterna här har sagt om idrottsrörelsen. Idrottsrörelsen har ettmycket stort socialt ansvar, och jag tycker att det är viktigt att vi ocksåunderstödjer dess verksamhet. När det gäller framtiden har ju i sinskrivelse till regeringen framhållit att förbundet inte vill avhända sig sittsociala ansvar. Men man menar att frågan om det sociala skyddet bör lösas i ettlångsiktigt arbete, bl.a. genom privata försäkringar. 1 andra hand böridrottsrörelsen ges möjlighet att växa in i ett system med arbetsgivaravgifter. Jag tycker alltså att det är klara besked tillidrottsrörelsen som interpellanterna här får, och jag vHl försäkra att vi harhaft och kommer att ha överläggningar med . Hemmingssontalar om, känner jag inte till. Sedan tycker jag att det är egendomligt när IngridHemmingsson i sitt inlägg här säger att "av en slump" har regeringenkommit på detta. Slumpen skulle i så fall vara den dom som har fällts avregeringsrätten, 23 (): Om jag sade att det var regeringen som hadekommit på detta av en slump, så måste det vara en felsägning. Slumpen bestårfaktiskt av, som var inne på, att just genom att det blev ettöverklagande så fälldes denna dom. Det var den domen som ledde till den härskärpningen. Det som jag tycker är mycket underligt är att detta ledertill en ytterHgare skärpning. Enligt uppgift har gått ut medanvisningar till lokala skattemyndigheterna. Jag fick av ingen riktig klarhet i om det är på det sättet. Enligt de informationersom har gått ut skall man alltså betala avgifter på en ersättning som omfattarca , I domen handlar det om betydhgt större ersättning, i alla fall3,5 basbelopp, medan det här gällde ett halvt basbelopp. Jag vill ha reda påhur det förhåller sig. Jag är fullt medveten om - och har hört och läst - attdetta med retroaktiviteten nu inte längre skulle vara ett bekymmer. Men det varinte det. som jag talade om. Det är ju bra i och för sig att man gjort denförändringen. Men det är framtiden som det handlar om. Och jag tror attdet är nödvändigt - precis som man sade i 1977 - med en totalöversyn. Där får man också se på om det finns andra typer av försäkringar sombättre passar idrottens villkor. Den här frågan bör alltså behandlas i sinhelhet. Det finns faktiskt ytterHgare något som talar för enöversyn. Arbetsgivaravgifterna skall ju ge idrottsutövaren en social trygghet,t. ex. vid sjukdom, arbetsskada och annat sådant. Men mycket talar för att dehär förmånerna endast i mindre utsträckning kommer idrottsutövaren till del,särskih när bestämmelserna skärps så att avgift skall betalas på så lågaersättningar som . Därför vill jag fråga socialministern: det riktigt gått ut till de lokala myndigheterna med denna skärpning av domen? Det lärha skett . Avgifterna skall sedan börja betalas i januari.Jag tycker inte att regeringens besked i den här frågan är helt klart, 24 (): Det här är ett svårt problem som haruppkommit . Man kan säga vad man vill om hur det har uppkommit.Frågan om arbetsgivaravgifter har prövats tidigare i lägre instanser, och dåhar man känt en befrielse från ansvar för arbetsgivaravgift. Men är detfastställt att avgift skall betalas, och då skall det gälla - det instämmerockså jag i. Däremot måste jag säga att svaret är något kryptiskt ochsvårförståeligt. Jag vill fortfarande ställa frågan; Kommer klubbarna att kunnakänna sig trygga när det gäller retroaktiviteten? Behöver de inte lägga ut depengar som det har talats om? Kommer regeringen att kunna ge klubbarnakompensation för de kostnader som de egentligen skulle ha förarbetsgivaravgift? Det är braatt instämmer i att idrottsrörelsen har stor Om arbetsgivaravgifterna för spelarersättningar inomidrotten Om arbetsgivaravgifterna för spelarersättningar inomidrotten betydelse- det är bra att vi är överens om det. Men då tycker jag att skulle uppehålla sig för klubbarna. Även ären svår period. Man har ju spelarkontrakt som sträcker sig , ochklubbarna måste också då ha möjligheter att klara av sin ekonomi. Annars måsteman - som jag sade i mitt anförande - stryka något av sin verksamhet. Det voremycket olyckligt om detta skulle gå ut över breddidrotten och knatteidrotten.De behövs för folkets och inte minst folkhälsans skull. 25ING-MARIE (): Jag måste säga att jag nog tycker att jagläste svaret så klart som det gick, och det blev inte klarare vid enupprepning. Det sägs ju att man från regeringen avser att lösa frågan under1984 och 1985 - det förstod jag från början. Jag vet inte om det var någonskillnad mellan interpeHanterna på den här punkten, men nog framgick dettaklart. Däremot fick vi inget svar på hur man kommer att göraunder innevarande spelperiod. Klubbarna arbetar med ett budgetår som löperefter kalenderår, medan statens budgetår börjar och slutar vid halvårsskifte.Därför kanske det ändå finns vissa möjligheter i det arbete som pågår medbudgethanteringen - även om jag förstår att statsrådet har svårt att ge någrautfästelser. Det är viktigt att detta problem beaktas vid stödet tillidrottsrörelsen. Jag förstår att problemet är besvärligt, inte bara juridisktoch ekonomiskt. Det är ju ett ärende där många departement är involverade;, , , som har iuppdrag att samordna folkrörelsesatsningarna, och . Jag hoppas bara att vi, med den goda vilja som regeringenvisar att snabbt och effektivt lösa frågan, skall kunna ge den tryggheten åtidrottsföreningarna att de klarar den uppkomna situationen, Enligt det nya uppbördssystem som gäller fr,o,m, är föreningarna skyldiga att löpande redovisa och betalaarbetsgivaravgifter. Om det inte skett, kommer de att bli skyldiga att lämnaredovisning och betala , och har i olikaskrivelser till de lokala skattemyndigheterna lämnat råd angåendetillämpningen. Ersättning till idrottsmän skall i princip jämställas medanställningsinkomst, om det inte är att betrakta som kostnadsersättning. Någonsärskild utredning beträffande avgiftsskyldigheten behöver inte göras närersättningsbeloppet understiger ett halvt basbelopp, eftersom man då i regelkan utgå från att ersättningen endast varit kostnadstäckande. Jag har litet svårt att förstå hur en av interpellanternakan bredda debatten tHl att omfatta knatte- och ungdomsidrotten. Det är intedet som frågan gäller. Jag vill återigen poängtera att jag med tillfredsställelsenoterar att i sin framställning till regeringen säger attdet känner sitt sociala ansvar. Förbundet kommer naturligtvis att undersöka demöjligheter man har att lösa problemet, antingen med privata försäkringareller också på annat sätt. Bekymret för föreningarna är den retroaktivitet som gällerför , Det är på denna punkt som jag klart har redovisat attregeringen kommer att finna en lösning, så att avgifterna inte skall drabbaföreningarnas kassor, 27 (); Jag kan inte låta bli att igen ta upp detfenomen som skärpningen av domen innebär. talar om attriksförsäkringsverket och har gått ut med information om attersättningar , skall beläggas med arbetsgivaravgifter. Menregeringsrättens dom handlade inte om så små belopp, utan domen har skärpts sexgånger. Jag tycker att det är mycket underligt att detta kan ske. Har verkligenmyndigheterna möjlighet att göra på det viset? Detta medför ju att det bHr änmer kostsamt för idrottsföreningarna att rätta sig efter regeringsrättens dom. har sagt att det blir mycketbetungande för idrottsföreningarna om de skall betala arbetsgivaravgifter förspelarersättningar. Det bhr dessutom byråkratiskt och dyrbart. Därför är detrimligt att det görs en total översyn, och jag hoppas att det bhr resultatet avdenna diskussion. Om vi tittar i ett av riksdagsprotokollen ,finner vi att då, i ett yttrande över en motion somverket hade fått på remiss, sade att det bör ha gjorts en utredning omlagändring innan man genomför sådana skärpningar som vi nu diskuterar. Detkravet bör vara än mer aktuellt . Som jag sade tidigare blir kanske resultatet av den nyaordningen faktiskt bara en extrainkomst för staten. Med den skärpning avregeringsrättens dom som har skett ges inte idrottsutövarna några socialaförmåner, eftersom idrotten bara är en del av deras arbetsshuation. De harockså ett ordinarie arbete. Om arbetsgivaravgifterna för spelarersättningar inomidrotten 28ULLA ORRING (fp); Jag har flertalet gånger försökt säga att detockså rör sig . Idrottsklubbarnas budgetplanering följer inte denvanliga årsrytmen, , utan deras bokslut och ekonomiskaplanering redovisas vid halvårsskiften. De har alltså ett ansvar även för detkommande budgetåret, som sträcker sig , Det är i detta sammanhang som jag tar upp frågan omknatte- och breddidrotten. Om klubbarna inte har pengar till att betala inarbetsgivaravgifter i den ordning som de skall, måste de självfallet dra in pånågon annan verksamhet, som de har budgeterat och planerat för. Någrainkomstförstärkningar för klubbarna finns inte att få i dagens läge. Det blirdå en neddragning av sådan verksamhet som de kan dra in på. Det är stor riskatt detta går ut över just bredd- och knatteidrott. Jag tycker fortfarande att det är otillfredsställande attvi inte vet hur regeringen långsiktigt ser på denna fråga. Vi får inte någotbesked utöver upplysningen att självt har sagt att manskall ta hu med 7 protokoll 1985/86:45-47 Om åtgärderför att minska antalet socialbidragstagare problemetoch bl.a, undersöka möjligheterna att ta ut avgifterna via försäkringar. Det ärdet närmaste året, 1986, som inger bekymmer. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svarpå interpellationerna 1985/86:48 och 49 om åtgärder för att minska antaletsocialbidragstagare har i en interpellationfrågat mig om regeringen är beredd att tillsätta en låginkomstutredning liksomatt snabbt lägga fram förslag för att minska behovet av socialbidrag och hejdaökningen av antalet socialbidragstagare, har i en interpellation frågat mig omregeringen är beredd att göra en mer genomgripande kartläggning av bristerna ivälfärdssystemet och att snabbt lägga fram förslag för att minska behovet avsocialbidrag. Jagbesvarar interpellationerna i ett sammanhang. Socialbidragens omfattning har ett direkt samband medmänniskors ekonomiska och sociala svårigheter. Det ökande antalsocialbidragstagare som vi har haft skall därför ses somen signal om sådana svårigheter, i landet som helhet eller inom vissa regionereller kommuner. Olika kommuner i landet uppvisar nämligen stora skillnader iökningstakt. Bakom ökningen ligger många olika orsaker, som viegentligen vet alltför litet om. Det är faktorer som var för sig är svåra attavgränsa, konkretisera och framför allt att bedöma omfattningen av. Vilkasamhällsgrupper -1, ex, barnfamiljer, ensamstående, arbetslösa, ofrivilligtdeltidsarbetande, studerande, flyktingar - och vilka olika åldersgrupper ärdet som har ökat mest bland socialbidragstagarna? Varför har de gjort det?SkiHnader mellan kommunerna när det gäller regler och principer för utbetalningav socialbidrag påverkar också socialbidragens omfattning, liksom förändringari lagstiftningen, t, ex, socialtjänstlagens tillkomst, Realinkomsterna sjönk kraftigt under de borgerligaregeringsåren , hade vi den utan jämförelse kraftigasteökningen av antalet socialbidragstagare . Antalet socialbidragstagareökade med , vilket är en ökning med 82 000 människor.Ökningstakten har därefter avtagit betydligt, men utvecklingen inger ändå oro. Arbetslösheten minskar successivt, och vi har de lägstaarbetslöshetssiffrorna , Vi har således lyckats vändautvecklingen. Trots det har inte antalet socialbidragstagare minskat. Statensekonomi är sådan, att vi inte kan höja de socialpolitiska stöden hur som helst.Åtgärderna måste sättas in där de bedöms mest effektiva för att minskamänniskors behov av socialbidrag. Problemet med den löpande socialbidragsstatistiken är bl,a, att den innehåller få uppgifter och ger få hållpunkter för en tolkning avvad som ligger bakom variationerna i socialbidragsutnyttjandet. närvarandepraktiskt användbara metoder för att löpande inhämta denna information. Regeringen har mot denna bakgrund den 7 november 1985tillsatt en arbetsgrupp inom med uppgift att analyseraorsakerna tiH socialbidragens utveckling. Arbetsgruppen skall arbeta skyndsamtoch överlämna en delrapport. Arbetsgruppens arbete skall varahelt slutfört . Regeringen avser vidare att ta initiativ till enheltäckande fördelningspolitisk undersökning. Denna skall beskriva hurvälfärden har utvecklats och fördelats under 1970- och 1980-talen.Undersökningen skall främst redovisa förändringar i de ekonomiska villkoren(löner, inkomster, förmögenhet och köpkraft) för olika grupper, men ocksåbelysa hur andra levnadsförhållanden, såsom utbildning, boende, hälsa m.m.,har utvecklats. Uppdraget kommer att ges till SCB. Avsikten är attundersökningen till sina huvuddelar skall presenteras och atten slutrapport skall färdigställas , Dessutom tillsätts inom en särskildarbetsgrupp för fördelningspolitiska frågor. Sammantaget innebär detta att regeringen noga följer denfördelningspolitiska utveckhngen och på olika sätt snabbt inhämtar underlagför att kunna vidta effektiva åtgärder. Om åtgärder för att minska antalet socialbidragstagare 30ANITA (): Jag tackar socialministern för svaret. Självfallet kan man inte begära att socialministern i sittsvar skall kunna lägga fram någon sammanhållen analys av orsakerna till attsocialbidragen ökat så snabbt , Än mindre vore det rimligt attbegära att man redan nu skulle få ta del av konkreta förslag till åtgärder. Jagkan emellertid ändå inte känna mig helt nöjd med svaret. Bakgrunden till min interpellation är att det 1980 vardrygt 340 000 personer i som fick socialbidragoch att motsvarande antal 1984 var uppe i nära 525 000 personer. Antalet haräven ökat. Detta innebär att det trots den förhållandevis gynnsammaekonomiska utvecklingen i landet är allt fler somfått uppleva att deras inkomster sjunkit dithän att de behöver socialbidrag föratt klara sin försörjning. Det är vidare sannolikt att det finns en eftersläpning påså sätt att när människors löpande inkomster blir för låga för att täcka denödvändiga dagliga utgifterna tar de först till andra utvägar än att sökasocialbidrag. Man tar av besparingar, man lånar av släkt och vänner ellersäljer någon av sina ägodelar, 1981 var som antalet socialbidragstagareökade igen efter att ha sjunkit , En faktor som kan försvåra jämförelser mellan olika år ärden nya socialtjänstlagen, som trädde i kraft , vilket i många kommunerinnebar en i och för sig välbehövlig ambitionshöjning. Det som är och förblir ytterst allvarligt är emellertidatt det antal personer som behöver socialbidrag ökar. Omåtgärderför att minska antalet socialbidragstagare Bördornaav den ekonomiska krisen, som uppstod i under de borgerliga regeringsåren,skuHe enligt arbetarrörelsens uppfattning bäras solidariskt.