prot · G909163 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag talade om ett samarbete med lAEA, som också KarinSöder talade om, om att öka säkerheten genom att vi skulle dela med oss av denkunskap vi har, och det är någonting annat. Beträffande det egna rummet kan man naturligtvis ställafrågan om det är viktigare att få ett eget rum på långvården än att kunna fåflytta hem från långvården. Vi kommer att lägga ned stort engagemang och stormöda för att åstadkomma en sådan möjlighet. Det finns ju också de som gärnavill tillbringa sin tid på rummet tillsammans med någon annan. har jag svarat genom att säga att det gälleratt stärka lAEA -jag delar den uppfattningen. Kan vi få till stånd ettsamarbete med Östersjöstaierna tror jag det kan vara bra. Jag tror att centernoch socialdemokraterna här kan göra en del tillsammans. Vi ställde båda upp föroljeskatten, vilket inte bara handlade om att ta in inkomster till staten - därgällde det också att se till att vi fick till stånd ett betydande stöd för dekommuner som satsat på alternativa energikällor. Jag tycker att det ärhoppfullt att vi hittar varandra på sådana konkreta punkter. Däremot tycker jag att lägger ut litetdimridåer när hon i debatten talar om några manliga kolleger, här ikammaren och pä andra håll förstår ju att det är ett gräl inom det borgerligalägret när kommer med så våldsamma angrepp för bristandeframsynthet när det gäller kärnkraften. Det är och hon då egentligen talar till. Vad vi här bevittnar är ett stort nyttinbördes gräl om energipolitiken mellan de borgerliga partierna. Jag tror attdet är ytterligare ett skäl att se om vi kan åstadkomma ett samarbete överblockgränserna. frågade varför vi inte omprövadeskatteomläggningen då de lågavlönade under omläggningen inte tillfördes någralönehöjningar. Har glömt att skatteomläggningen har justerats just pågrund av att låglöneprofilen saknades? frågade också vad som förbereds för att stärkaköpkraften. Mitt svar är att köpkraften kominer att öka på grund av sänktinflation och även på grund av höjda barnbidrag och höjda pensioner efter detatt man har lämnat det aktiva arbetslivet. De borgerliga har hävdat att det gårbra för därför att regeringen för en borgerlig ekonomisk politik.Detta, herr talman, är i sanning ett desperationens argument. Jag minns hur ni stod här i kammaren och mer än allt annatdömde ut den tredje vägens politik då den presenterades. Ni sade attdevalveringen skulle misslyckas. Den skulle inte ge förbättrad utrikeshandelutan bara hög inflation. Ni sade att vår budgetpolitik skulle misslyckas. Denskulle leda till galopperande budgetunderskott, förutspåddeett underskott . är vi nere i under 50. ÄvenUlf Adelsohn varnade i märgfulla ordalag för ett skenande budgetunderskott. 1den allmänpolitiska debatten - den första stora riksdagsdebat- ten efterdet att den socialdemokratiska regeringen hade presenterat sitt förstabudgetförslag - avslutade sitt inlägg med alla skräckbilderna omvart vi var på väg med orden: Minns dessa ord som jag säger . den 2februari 1983. Jag minns dem. och jag tror att väldigt mångaledamöter i kammaren minns dem. Men jag är inte så säker på att dem. I varje fall hade han glömt dem här i talarstolen alldeles . Mende åsikterna hade ni då. Devalveringen var felaktig. Budgetpolitiken varfelaktig, vår skattepolitik var felaktig. Löntagarfonderna skall vi bara intetala om! Den tredje vägens politik skulle leda käpprätt till fattigstugan,hävdades det. Sedan, när det började bli uppenbart att den inte skullegöra det utan att den tvärtom - med draghjälp utifrån, det skall medges - gavresultat, då förnekade ni i det längsta detta. Ni hävdade länge att vårbeskrivning var en skönmålning; skrytvals var, tror jag, det ord som användes. När inte heller det gick att använda , när det blevuppenbart att resultaten var goda, retirerade ni till nästa försvarslinje. Degoda resultaten berodde på tur. - Men hur kunde det komma sig att varså envetet förföljt av otur men däremot så gynnat av turenefter 1982? Det har ni aldrig lyckats förklara. I stället har ni nu börjat talaom att vi skulle föra en borgerlig politik, och jag tror att det är er femteståndpunkt i den här frågan. I och för sig har jag ingenting emot att ni tycker attpolitiken är bra, men omvändelsen kommer litet väl sent. Och vi undrar noglitet till mans vad det är i löntagarfonderna, förnyelsefonderna och höjningenav aktieskatten som är borgerlig politik. Och om detta är borgerlig politik,varför fördömde ni just dessa åtgärder så kraftigt som ni gjorde då de vidtogs?Och varför förde ni inte denna s. k. borgerliga politik då nisjälva hade makten? Varför var ni så till den milda grad generösa mot osssocialdemokrater att ni avstod från er egen politik, så att vi skulle fåmöjlighet att genomföra den ? Hur i all sin dar förklarar ni dettaför era väljare? Den ekonomiska politiken, rn. 53ULF ADELSOHN (m) replik: Låt mig för det förstå för säkerhets skullsäga att min jämförelse med bara gällde beskrivningen av alfågelnsgäckande - och inte något annat, , Jag vill ha det sagt, så attdet inte blir något verkligt missförstånd här i kammaren. För det andra vill jag säga: Det är inget fel på IngvarCarlssons debatthumör. Det märks att han är nytillträdd partiledare. Jag kommerihåg den där entusiasmen från min egen första tid. Det är härligt att se! Jag vill gärna säga, att jag inte förutsåg att vi skullefå en så stor iriternationell draghjälp som vi har fått. Jag erkänner det. Jagtrodde inte att den ekonomiska politiken i skulle visa sig såframgångsrik. Jag hade invaggats i en annan uppfattning av den oerhörda kritiksom riktades mot den i , Inte heller hade jag trott att det skulle gå såbra för , och att den internationellahögkonjunkturen skulle bli långvarigare än man var van vid - och även på denpunkten var jag kanske påverkad av svenska debattörer. Jag visste inte helleratt oljan skulle Den ekonomiska politiken, m. rn. rasa ipris, att dollarn skulle gå ned och att vi skulle få ett tryck nedåt påränteläget. Hade jag vetat det hade jag inte uttryckt mig så ifebruari som jag gjorde, . Jag erkänner det. När det däremot gäller löntagarfonderna säger jag: Vi närmaross snart den tidpunkt när socialdemokratin måste bekänna färg. sadepå sin tid att fr. o. m. 1990 skulle det inte ske några nya inbetalningar, ochjag sade: Vad vet vi om vem som leder socialdemokratin 1990? Vad vet vi om hurpartiet då ställer sig? vet vi med stor sannolikhet vem som ledersocialdemokratin val, och begär vi moderater besked frånIngvar : Lämna nu ett bindande besked om hur socialdemokratin,oberoende av hur val går, kommer att agera när det gällerlöntagarfonderna! Vi börjar den kampanjen , och - tro mig, kommer vi att driva. Det är inget borgerligt gräl om kärnkraften. Jag kanförsäkra att när talar om något för litet framsyntaherrar, är inräknad i det gänget. Vi kan nog gå armkroktillsammans med vi två. Frågan är alltså redan förd överblockgränsen. Jag tror att det ligger mycket i vad , att det vore av värde för nationen om man kunde samla sig till en breduppgörelse om kärnkraften, men jag är inte så säker på att det kommer attlyckas. Bara en kort replik om sjukvården. Vi har aldrigeftersträvat ett system där man skall fråga människor om de har försäkring. Vivill i vårt system att varje människa skall ha sin försäkring, men dennaförsäkring skall inte som gälla bara om man går till det landsting därman hör hemma eller t. o. m. bara om man går till rätt plats inom detlandstinget, utan den skall gälla vilken doktor man än går till. Den lilla människan har sin försäkring, som gäller för osssvenskar, och hon väljer vart hon vill gå, suveränt, utan att fråga mig, IngvarCarlsson eller någon landstingspolitiker. När jag hör diskussionerna om läns landsting vill jaggärna säga att detta socialdemokratiskt styrda landsting är i varje fall i endel mycket framsynt. Där låter man invånarna opereras, om de har hjärtproblem,i , på en privat klinik för hjärtoperationer. Det tycker jag är mycketframsynt. Jag hoppas att jag inte nu har stört detsocialdemokratiska partiet i när jag på det här sättet flagrant iriksdagen avslöjar detta. Men så framsynt har man varit där, och det tar jagsom intäkt för att det här synsättet kommer inom socialdemokratin. Ni kommeratt inse att det ligger något stort i detta att vi tar bort makten från osspolitiker och ger människan rätt att välja, att det inte ligger någontingnegativt i detta - tvärtom. Låt mig, herr talman, uppehålla mig vid deflorettstötar som statsministern talar om. I denna min mänskligt att döma sistapartiledardebatt vill jag gärna säga något om vad som är en av de storasvårigheterna för borgerligheten i och som bidrar till detsocialdemokratiska regeringsinnehavet. Vi klarar som borgerliga partier mycket väl kritiken frånsocialdemokratin, men vårt inbördes konkurrensförhållande gör det tilltalande,när vi Den ekonomiska politiken, m. m. kritiserasav socialdemokraterna, att stöta på litet grand själva. Trovärdighe- Prot.1985/86:163 ten i den socialdemokratiska propagandan blir mycket stark i ettläge när det kommer instämmande från ett annat borgerligtparti. Jag säger inte detta som kritik mot någon annan borgerligledare, och jag säger det inte som kritik mot några tidningar. Detta ärnågonting som också vårt parti kan göra sig skyldigt till och också har gjortsig skyldigt till. Men om det är någonting som jag önskar för framtiden, såvore det att man på borgerligt håll såge litet längre än näsan räcker och sågelitet längre än till den inbördes konkurrensen om väljarna i det just stundandevalet. För annars kommer att bli statsminister än jag anser gagnar . Jag vill dock säga. att jag tycker att det har varitmycket trevligt att föra denna min sista debatt med . Hade jagvetat att det var så trevligt, kanske jag inte hade kallat till presskonferensi går. Men kom som sagt debatten någon dag , och jag får väl ståmitt kast i den delen. Låt mig så önska herr talmannen,mina partiledarkolleger och övriga ledamöter av kammaren en trevlig sommar! Jagtackar för många stimulerande debatter, särskilt för denna värsista och första. Vi har visserligen mötts förut i man-mot-man-dueller menaldrig så här som partiledare i kammaren. Det var stimulerande att få föra densista debatten med den nye statsministern. Anf.54 () replik: Jag vill gärna instämma i de önskemål som UlfAdelsohn uttalade om att det ibland vore bättre att se litet längre än näsanräcker. Tänk vad jag tänkte den tanken starkt när en av mina kolleger mittunder valrörelsen åkte till och gjorde för mig helt oacceptablauttalanden om flyktingpolitiken! Tänk vad jag tänkte den tanken starkt när en av minakolleger drev kravet på en sänkning av u-landsbiståndet. detta bistånd som ären hjärtefråga för ! Men jag skall inte ta upp den debatten . eftersomdetta är sista debatt. Jag hade heller inte tänkt påminna omdessa motsättningar om jag inte hade blivit litet provocerad att göra det. blev påtagligt nervös när jag instämde ide uttalanden som han hade gjort. Det är underligt att landets statsministerinte kan ta emot ett erkännande utan att bli så nervös att han måste upp ochsäga att det kanske ändå förelåg något tolkningsfel. Faktum är att IngvarCarlsson med något fler ord uttryckte precis samma tanke som jag har givituttryck för. Det föranleder mig att rikta en fråga till : Ärdet och mening att inte skall ställa sittkunnande på kärnkraftssäkerhetens område till förfogande för att på det sättetbegränsa riskerna för att vi skall drabbas av kärnkraftsolyckor i andra länder? sade att vi talade för litet om framtiden, attvi inte var optimistiska. Jag vill säga att jagar mycket optimistisk omframtiden. Jag har tagit mycket starka intryck av de analyser som ett parpartivänner till mig. och . , gjort om svenskenergiframtid. De har påpekat att redan med utnyttjande av den bästa teknik somvi nu känner Den ekonomiska politiken, m. m. till ochutan att man behöver vara särskilt optimistisk om teknikutvecklingen, skulle vikanske om några årtionden kunna klara oss utan kärnkraft och utan att ersättakärnkraften med t. ex, olja eller kol. Det är uttryck för en optimism som jag imycket hög grad delar. Men det är alldeles klart att skulle vi nu stänga avBarsebäck, så innebär det uppoffringar på olika sätt för den svenska ekonomin,för det svenska samhället och för de svenska hushållen. Det är möjligt att de analyser som nu görleder fram till den slutsatsen att vi bör göra det. Men vi skall inte inbillaoss att det kommer att innebära något slags kick för svensk ekonomi om vistänger av och och om vi vidtar andra sådana åtgärder.Kortsiktigt kommer det att innebära en påfrestning för svensk ekonomi och förden svenska miljön. Kanske skall vi ändå besluta oss för att göra detta, menlåt oss inte blunda för de svårigheter ett sådant beslut skulle innebära fördet svenska samhället och den svenska ekonomin. Jag tyckte mig höra relativt tydligt på han tycker att frågan om eget rum är ganska likgiltig. Han sade t, o, m.att han vet många som inte vill vara ensamma. Ja, det vet också jag - massor avmänniskor vill inte vara ensamma. De som vill bo ihop och själva får välja sinrumskamrat har inte några stora problem. Problemen uppstår för dem som vill haeget rum eller själva vill bestämma vem de skall leva ihop med och inte fårgöra det. Det är dessa människor vi talar om. och det är dessa människor vi ifolkpartiet vill ge en högre standard. Men detta bromsas i snart sagtalla socialistiskt styrda landsting i och av majoriteten i dennariksdag. I min inledning, herr talman, tog jag upp ett mycketkonkret exempel på den debatt som betytt så mycket under valrörelsen ochdärefter mellan de borgerliga partierna och socialdemokraterna, nämligenmöjligheten för människoratt välja själva när det gäller läkare, som UlfAdelsohn talade om. när det gäller omsorgen, när det gäller utbildning. Jagpekade på ett mycket konkret exempel: två enskilda gymnasieskolor i Göteborgsom hotas av nedläggning därför att riksdagsmajoriteten har beslutat attstatsbidragen till dessa skolor skall dras in. Jag vill upprepa min fråga tillIngvar : Vad är det för fel att det finns alternativ för gymnasisternanere i ? Varför kan inte socialdemokraterna tillåta att det existerarenskilda alternativ vid sidan om de offentliga alternativ som finns? Vi som ännu inte har uppnått allt det vieftersträvar i politiken fortsätter att kämpa för de mål som vi har satt ossföre. Vi inom kommer att fortsätta att arbeta för dendecentraliserade marknadsekonomi som vi tycker är viktig och som hotas avlöntagarfonder och höga företagsskatter. Vi kommer att kämpa för att de somjobbar i företagen skall få vara med och dela på vinsterna, att vinsterna inteskall beläggas med någon skatt eller några särskilda arbetsgivaravgifter samtför att de kollektiva vinstandelarna skall försvinna. Vi kommer att fortsättaatt kämpa för den rättvisa som inte bara handlar om inkomstutjämning utan somt. ex. också handlar om jämställdhet mellan kvinnor och män. Vi kommer attfortsätta att arbeta för att de människor som står i vårdkö och väntar pä attfå sina ögon eller höfter opererade också får möjlighet att,göra det så attderas livskvalitet kan höjas.Vi kommer att fortsätta att kämpa för,att gamla och sjuka inom svensk långvårdskall få rätt till eget rum. 55 () replik: Innan jag går in på frågor om kärnkraftenssäkerhet och liknande vill jag säga att också vi i tycker att de äldreskall ha rätt till trygghet på ålderdomen, rätt till eget rum och rätt attvälja läkare. Detta har berörts i flera inlägg här. Men det gäller också attskapa de ekonomiska resurserna för att man skall kunna få en bra vård på sinålderdom. Det gäller inte bara rätten till eget rum utan också rätten till vårdi hemmet och över huvud taget rätten att välja det sätt på vilket man vill bliomhändertagen när man inte längre orkar själv. Vi skall arbeta för att hatillgång till läkare i hela landet och inte bara i ett fåtal områden. Sedan till frågan om kärnkraftens säkerhet. Statsministerntalade med en. viss förtjusning om ett borgerligt gräl. Jag kan kontra med attsäga att det inte tycks vara så fullständig enighet inom socialdemokratinheller om hur man skall tackla frågan om kärnkraftens framtid. Jag tror inteatt det för någon är en överraskning att vi på den icke-socialistiska sidanockså har något delade meningar i denna fråga. Det är självständiga partier somhar respekt för varandra. Vi driver de frågor som är förenliga med den ideologisom vi företräder. Men det som var intressant och som jag gladde mig åt varatt nu anslöt sig till oss som menar att man skall stärkasäkerheten och kontrollen av kärnkraften genom . Det är en fråga som vi icentern drivit mycket . Av de uttalanden som gjorts från sidaunder har man faktiskt kunna uttyda någonting helt annat. Manhar talat om säkerhetsteknologi. Det gjorde man senast när vi härdiskuterade kärnkraft. Man har klart fått det intrycket att det var en heltannan typ av arbete ni ville medverka till och att det var fråga om export frånSverige, Jag har tolkat så att detta inte är fallet. Dåtycks det på det området inte finnas så mycket att gräla om. Det är ju bra. fördet här är en allvarlig fråga där det behövs en stor uppslutning och en breduppgörelse. Vi är inte främmande för det. Så som verkligheten nu utvecklats är det ocksåbetydelsefullt att vi för en inträngande debatt både på politisk grund ochsjälvfallet också på tekniskvetenskaplig grund för att nå de absolut bästaresultaten förvårteget land och för vår omgivning, I detta sammanhang vill jag påpeka att det faktiskt finnsbetydligt större möjligheter än vad de övriga här har velat erkänna att ersättakärnkraften också i det korta perspektivet, om man tar ett par kärnkraftverk urdrift eller underlåter att renovera , Jag har pekat påinottrycksanläggningar. tillgången till naturgas, biobränsle och annat, ochspeciellt mottrycksanlägg-ningarna kan ju användas omgående. Jag vill påminna om att vi. om man tar och Ringhals2 ur drift, står på samma elproduktionsnivå som . och det ärväl ingen i den här salen som kan påstå att vi då led någon brist på energieller elström. Det är nog få här i landet som kan erinra sig något sådant -möjligen Den ekonoiniska politiken, m. m. Prot.1985/86:163 inträffade det vid större avbrott, men kärnkraftselen garanterarju inte att Den ekonomiska politiken, m. m. Vi har här en unik chans, med det kunnande som vuxit framoch den utveckling som alternativen har genomgått i vårt land, att dra ut ensäkrare riktning för vår energipolitik, och på det sättet bli ett föredöme, änom vi skulle satsa alla våra resurser på att behålla kärnkraften så länge sommöjligt. Det är en bestämd övertygelse hos oss inom centerrörelsen. Vi blundar inte för de ekonomiska problemen, men vi menaratt det är en felsatsning att bibehålla kärnkraften ochatt man då underlåter att pressa på de andra alternativen, som folkomröstningenändå har sagt att vi skall landa på. - jag har en minut kvar av med taletid - skullejag vilja peka på ett problem som jag antydde i mitt huvudanförande, nämligenregionalpolitiken och den arbetslöshet som finns ute i stora delar av vårtland. Det är inte så väl beställt med tillgången till arbete överallt som iStockholm, Jag tänker på den trakt jag själv kommer ifrån, , där arbetslöshetenär mycket stor, speciellt bland kvinnor. Det finns många andra trakter medsamma problem. Jag förväntar mig att regeringen ägnar betydligt mer energi åtregionalpolitiken framgent än vad man har gjort . Vi i kommer att fortsätta vårt engagemangför en bra miljö, för de alternativa energikällorna och för en brafördelningspolitik och en regionalpolitik som skapar rättvisa över hela vårtland. 56 (vpk) replik: Det var nästan rörande att höra sin sista replik tala om att det inte var något gräl inom borgerligheten omkärnkraftens avveckling. även om man skall avgå får man välinte göra sådant våld på verkligheten! Jag måste säga att hade du haft enreplik till så hade jag tagit tillbaka boken du fick. men du får behålla den. sade att en skatteomläggning har skett,att skatteskalorna har justerats och att köpkraften kommer att gå upp. Ja, menförändringen av skatteskalorna tillsammans med den s. k. LO-rabatten gav baranågra hundralappar till en vanlig löntagare, och det kompenserar inte på någotsätt de stora förluster de här grupperna gjorde genom skattereformen . plussar ni på med ytterligare marginalskattesänkningar,och det innebär att det är höginkomsttagarna som är de stora vinnarna. Därför menar vi att ni bedriver en orättvis skattepolitikför närvarande. Detta tillsammans med åtstramningarna i kommunerna, som juytterligare missgynnar låginkomsttagarna, gör att det är dessa grupper som fårvara med och betala de stora vinsterna. I valrörelsen sade ni att kommunerna och den offentligasektorn skulle användas som en dragande kraft, ut ur krisen och arbetslösheten.Då kritiserade ni med all rätt de borgerliga partierna för derasnedskärningsplaner. Men i regeringsställning driver ni. tillsammans med nästansamma borgerliga partier, igenom den ena försämringen efter den andra förkommunerna. Kommunernahar blivit av med . Den ekonomiskapolitiken, m. m. har detfått för följder? kan man få ett intryck av att allt som har skett PrOt. 1985/86:163 är att rika kommunpolitiker bara har fått litet mindre attröra sig med, men sanningen är att nedskärningarna har fåttlångtgående sociala konsekvenser. Utbyggnaden av barnomsorgen står praktiskt taget still . Den drabbas av nedskärningar, som dessutom ger kvalitativt sämrebarnomsorg. Skolan har drabbats av sociala nedskärningar sä att t. o. m. deutbildningspolitiska målen riskeras. Bostadsbyggandet är på rekordlåg nivå. Vihar fått en bostadsbrist, och det är omöjligt för ungdomarna i de flestakommuner att få en bostad till rimlig kostnad. Vi har ett stort eftersatt behovinom sjuk- och hälsovården, som skulle behöva förstärkas. Den drabbas avnedskärningar som går ut över både patienter och anställda. Kollektivtrafikenskulle behöva förbättras - den får inte de resurser som behövs. Kultur- ochfritidssektorn i vissa kommuner har allt mindre pengar att röra sig med. De här nedskärningarna gentemot kommunerna drabbar inte iförsta hand höginkomsttagarna utan dem som behöver samhällets stöd, nämligenlågavlönade, barnfamiljer och barn och ungdomar, och de slår också särskilthårt mot kvinnorna. De här nedskärningarna har gått så långt att de i vissafall faktiskt tvingat fram en privatisering inom t. ex. skolan och sjukvården.Det jublar naturligtvis de borgerliga partierna över, men jag förstår inte attsocialdemokraterna inte är mer oroade över detta än man faktiskt är och geruttryck för i debatten. Som själv konstaterade harmoderatledaren och jag nu genomfört vår första och sista gemensammapartiledardebatt. Av flera skäl beklagar jag att det inte blir en fortsättning. Det är sant att mycket skiljer oss åt ideologiskt och iviktiga sakfrågor. Men som politisk motståndare har varitspännande och stimulerande - alla kammarens ledamöter förstår säkert vad jagmenar. Och därför blir det politiska livet förmodligen lite tristare utan UlfAdelsohn. Ett och annat problem har vi dessutom gemensamt kunnatlösa, utan yttre åthävor. och jag har inte känt varandra så många år.Men när vi träffades har vi ofta valt att tala om annat än politik: Djurgårdenoch Elfsborg, och , jogging och svampplockning, John-OllePersson och . I fortsättningen kanske vi kommer att tala mer politiknär vi träffas privat . Detta säger något viktigt om personen . Jagskall inte här ge mig på att försöka karakterisera person; dethar redan sagts mycket under de här dagarna. Men jag kommer ändå att tänka påvad sade i sina "Minnen" om . Wigforss skrev där att åtskilliga blev misstänksamma motMyrdal, därför att han så snabbt satte sig in i olika frågor och att detta inte bara tog sig "uttryck i förmågan att hastigt bringa olika möjligheter till aktualitetutan också i lusten att formulera skälen för dem så att de gör intryck av övervägda ståndpunkter". Wigforss talade om spelande fantasi och tillade: "Men det hörde också till natur att inte alltid göra klar skillnad 113