prot · G90961 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:61 1 §Svar på interpellation 1985/86:75 om regional börshandel i AnL 1 Statsrådet . Per Stenmarck har frågat industriministern omvilka åtgärder han är beredd att vidta för att möjliggöra etablerandet avregional börshandel i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. Bakgrunden till Per Stenmarcks interpellation är detmonopol på fondbörsverksamhet som den nuvarande börslagstiftningentillerkänner . Detta monopol lagfästes den 1 januari 1980då lagen (1979:749) om trädde i kraft. Fondbörsutredningensom lade fram det förslag på vilket monopolstadgandet grundas konstaterade isitt betänkande att börsverksamhet, med hänsyn till de betydande ekonomiskavärden det rör sig om, bör utövas i former som ger den enskildekapitalplaceraren och allmänheten bästa möjliga skydd. Börsverksamhet bordedärför få bedrivas endast med statlig auktorisation och under offentligkontroll. I fråga om de institutionella former under vilkafondbörsverksamhet bör utövas fann utredningen att sådan verksamhet i principbör handhas av , som redan var etablerad och hadeoffentligrättslig prägel. Någon anledning att öppna möjlighet att inrätta annanfondbörs vid sidan av fanns inte enligt utredningen.Principen om ensamrätt för att idka börsverksamhet iSverige borde därför fastslås i lag. Förslaget härom tillstyrktes ellerlämnades utan erinran av så gott som alla remissinstanser. Föredraganden -dåvarande statsrådet - anslöt sig till utredningens och flertaletremissinstansers uppfattning. beslöt i enlighet härmed. Som Per Stenmarck konstaterat i sin interpellationinfördes sålunda börsmonopolet i stor enighet. Frågan om börsmonopolet hardärefter tagits upp i genom en motion vid /85. Motionenbereds av näringsutskottet. För egen del är jag inte beredd att säga att det förall framtid skulle vara omöjligt att tillåta regional börshandel utanförStockholms fondbörs, t. ex. vid några regionala börser, med aktier i lokaltförankrade företag. Jag vill emellertid understryka att det finns risker ochproblem förknippade med en sådan handel, som av allt att döma kommer att avseett begränsat utbud av 3 protokoll 1985/86:60-63 Om regional börshandel i aktier,främst i mindre företag. Exempel härpå är kvalitetsgranskningen av företagen,kraven på snabb och korrekt ekonomisk information till allmänheten samtåtgärder för att så långt möjligt förhindra manipulationer av kurserna ochinsideraffärer. Jag vill särskilt understryka att det är av grundläggandebetydelse att börshandeln bedrivs så att allmänhetens förtroende förvärdepappersmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsatser inteotillbörligen äventyras. har flera åtgärder vidtagits för attytterligare stärka förtroendet för handeln med aktier och andra värdepapper.Regeringen har sålunda tillkallat en särskild kommission, som med utgångspunkti den s. k. Leoaffären, skall undersöka om vissa riktade nyemissionergenomförts på ett korrekt sätt, m.m. Jag vill också erinra om det arbete somgenom börsstyrelsens försorg bedrivs inom det börsetiska området. Mot denna bakgrund är jag således inte beredd att i dagvidta några åtgärder för att möjliggöra etablerandet av regional börshandel iMalmö. AnL 2 PER STENMARCK (m); Herr talman!Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min interpellation. Bakom interpellationen ligger en förmodligen enkel mendock filosofi. Den går ut på att vårt land förmodligen mår allra bäst om varjeregion får fria möjligheter att utnyttja de fördelar som man har. Jag tror attdet är fullt möjligt att i stort sett peka ut varje landsända och konstateraatt jiist där finns någonting som inte finns någon annanstans i landet och somdet därför - för att uppnå ett så gott resultat som möjligt - skulle vara enfördel om vi kunde utnyttja. En del av landet har förmodligen stora naturtillgångar.Det vore dåraktigt att inte utnyttja dem. En annan har goda förutsättningar - via hamnar ellerliknande - att exportera svenska varor till utlandet. En tredje landsända har kanske närheten till huvudstaden,med de fördelar och förmåner som detta innebär. I harvi den fördelenatt vi ligger närakontinenten-allra närmast för att vara riktigt exakt. Vill man vara riktigtnoggrann så kan man t. o. m. säga att ligger precis mitt i . Dettaär också en fördel som måste utnyttjas, och som givetvis också utnyttjas avstora delar av näringslivet . Men för att den här fördelen skallkunna utnyttjas på det bästa möjliga sättet så tror jag också att det ärviktigt att vi som är politiker och beslutsfattare inte lägger krokben ellersätter hinder i vägen för den producerande delen av vårt samhälle. Det som jag nu har sagt kan förmodligen de allra flestavara överens om -åtminstone verbalt. Vi är, som det så ofta heter, överens ommålen. Men vi är kanske inte överens om medlen, hur dessa mål skall kunnauppnås. Den möjlighet som jag har pekat på i min interpellation,nämligen att upphäva monopol och ge möjlighet att startaregional börshandel på något eller några ställen i vårt land, exempelvis iMalmö, är naturligtvis inget allena saliggörande botemedel för alla de problemsom finns i . Det finns inte en lösning som man kan peka på ochsäga; just så löser vi alla problem. Men jag tror att detta skulle vara ettsätt att söka komma tillrätta med några av de problem som finns. Börsmarknaden är ju, som statsrådet sade,föremål för en mycket omfattande reglering, och det måste den givetvis vara.Mitt förslag går inte alls ut på någon uppluckring härvidlag. fanns möjlighet att etablera flerafondbörser. Därefter har haft ensamrätt på sådanverksamhet. Frågan om denna ensamrätt var ingen tvistefråga när deninfördes. Men har diskussioner förts i olika delar av landet ombildandet av regionala aktiemarknader. Det man önskat uppnå är en lokal handelmed aktier i mindre och medelstora företag med placering i den egna regionen-dvs. just den möjlighet som statsrådet talar om i sitt svar. Den diskussionsom borde kunna föras gäller möjligheten att etablera ett mindre antalregionala börser runt , exempelvis med början i och . För med omnejd kan man nog bedöma att en möjlighetatt starta en regional börsmarknad skulle innebära stora utvecklingsmöjligheteroch just en sådan vitamininjektion som hela regionen allra mest behöver . Trots att statsrådet svarar nej på min fråga , tyckerjag att svaret har vissa positiva förtecken. Jag lägger framför allt märke tillett par meningar i svaret. Den ena är den där statsrådet säger; "För egendel är jag inte beredd att säga att det skulle varaomöjligt att tillåta regional börshandel-- medaktier i lokalt förankrade företag." noterar äratt statsrådet i själva svaret säger sig inte vara beredd att / dag vidta någraåtgärder för att möjliggöra etablerandet av regional börshandel i . Jag vill mot bakgrund av detta som jag tycker ändåtämligen positiva svar ställa följande frågor; - Under vilkaförutsättningar är statsrådet beredd att senare ta initiativ i den härriktningen? - Vilka villkormåste vara uppfyllda för att sådan verksamhet skall kunna komma till stånd? Om regional börshandel i Per Stenmarck frågar under vilka förutsättningarjag är beredd att ta initiativ till öppnande av regionala börser och vilkavillkor som i så fall bör vara uppfyllda. Man kan kanske utläsa detta av mitt svar. Först och främstmenar jag att den diskussion som har förts och förs om etik på börsen och deproblem som det kan skapa att det har ifrågasatts om man kan vara garanteradatt bli behandlad på likvärdigt sätt på börsen med andra som handlar därsnarast är större om man ser det i ett regionalt perspektiv; om börsen är litenoch om det är få som handlar på den, måste man ställa ganska stora krav på attnågra möjligheter att manipulera börsen, att påverka den på ett icke avsettsätt, inte skall finnas. Vidare måste man ställa krav på ett ganska stortunderlag-det får inte vara för litet. Det finns också en rad andra krav, somjag angett i mitt svar och som tagits fram dels i det arbete som pågått isamband med att fick monopol, delsvid den beredning av denhär frågan som skett i näringsutskott i anledning av motioner. Om regional börshandel i Jag vill alltså säga att när frågan om att förbättraetiken på börsen har klarnat, när presenterat resultatet av sittarbete och när näringsutskottet har behandlat de här frågorna och gett sin synpå dem, då kan det finnas anledning att ta upp frågan till nytt övervägande. AnL 4 PER STENMARCK (m): Jag är tacksam för det kompletterande svaret.Jag tror att vi är överens om att det finns problem. känner vi också tillvilka förutsättningar som skall vara uppfyllda och att statsrådet kan tänka sigatt en regional börs inte är en helt omöjlig tanke . Jag konstaterar redan i inledningen att vi är överens ivissa avseenden. Det råder ingen oenighet om att införandet av börsmonopol engång inte var någon tvistefråga. Det rådde tvärtom betydande enighet om den.Vad man nu från många eller åtminstone vissa håll önskar är enbart en mindreuppluckring av lagen för att kunna bilda någon eller några regionalaaktiemarknader. Vi är inte heller oense när det gäller behovet av kontrollför den här verksamheten. Jag nämnde i interpellationen möjligheten attbörserna inte enbart skulle ha egna regionala styrelser utan också eventuelltlyda under styrelsen för och därmed också vara underkastadeall den kontroll som vi vet finns där. Jag vill än en gång ta upp den dagsaktuella situationen,där det tidigare välmående nu drabbats av många och svåra problem. Det äri sig ett allt större problem att i stort sett alla möjligheter tycks gåSkåne förbi. Huvudkontor flyttar till andra delar av landet ochbetalningsströmmarna går förbi. När skånska företag flyttar till har det oftaskett med motiveringen att det är där som närheten till börsen finns. Ommöjlighet skapas att etablera regional börshandel i skulle det kanske -jag säger kanske - vara ett sätt att vända en för hela negativ trend. Påden regionala börsen skulle kunna etableras företag som på grund av sin storlekinte är aktuella för en riksomfattande börs. Frågan om regional börshandel har, som statsrådet sade,varit ute på remiss. Jag ställer frågorna: På vilket sätt påverkasstatsrådets inställning av att flera tunga remissinstanser ställt sig positivatill etablerande av regionala börser? Om de förutsättningar som statsrådettalade om kan uppfyllas, kan statsrådet då tänka sig att genom enförsöksverksamhet pröva regionala börser? AnL 5 Statsrådet . Som svar på de ytterligare frågor PerStenmarck ställde vill jag säga; Det är självklart att de remissyttranden somremissinstanserna avgett spelar en roll. Framför allt spelar de argument somframförts en roll -inte endast att de kommer från remissinstanser som kan ansesvara tunga i sig. Jag vill också säga att det inte bara är i som denhär frågan har kommit upp. Tanken har väckts på en rad olika håll i landet. Dethar kommit framstötar av olika slag från , , ,, ochGöteborg om regionala börser. Apropå den fråga som Per Stenmarck ytterligareställde och hans funderingar kring hur detta skulle kunna utformas vill jagsäga att det beror på i vilken utsträckning denna börshandel skulle kunna varaen ganska bred verksamhet. Jag tycker att dessa frågor ligger längre fram itiden. Det är i nuvarande läge, menar jag, mycket angeläget attde etiska regler och det förtroende som börsen bör åtnjuta i Sverigeåterupprättas och förstärks. Sedan denna fråga är utklarad kan vi ta upp fråganom regionala börser till'diskussion utifrån det material som föreligger. Om kreditvillkoren vid avbetalningsköp AnL 6 PER STENMARCK (m); Jag tog upp min senaste fråga mot bakgrund avatt det faktiskt finns ett antal tunga remissinstanser som har uttryckt sigmycket positivt om en uppluckring av den här lagen. ex. säger att eftersom monopolet inte behövs från skyddssynpunkt anser handet principiellt viktigt att man slopar detta hinder för den framtidautvecklingen. Härigenom skulle också flera företag kunna få sina aktierbörsnoterade. i säger; "Frånregionalpolitisk synpunkt måste det bedömas värdefullt med en regionalaktiehandel eftersom sannolikt allmänhetens intresse för de lokala företagendärigenom skulle öka." i säger att:"anser att formerna för denna handel bör ses över och i det sammanhanget även bör utreda huruvida handeln med sådana aktierlämpligen skulle kunna ske på någon eller några orter utanför ." Jag kan, herr talman, inte se annat än att det finns ettantal tunga remissinstanser - detta var bara några - som ställer sig positivatill regional börshandel. Låt mig ändå, herr talman, avslutningsvis än en gång sägaatt jag är tämligen nöjd med svaret. Jag hade inte vågat ha förhoppning om attstatsrådet skulle vara positivare än så här. Jag förstår att frågan måste mognamed hänsyn till de problem som trots allt ändå finns. Överläggningenvar härmed avslutad. 2 §Svar på interpellation 1985/86:85 om kreditvillkoren vid avbetalningsköp AnL 7 Statsrådet . i har frågatfinansministern om han är beredd att föreslå förändringar av nu gällandekreditvillkor. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. Låt mig först erinra något om bakgrunden till de skärptaregler för kreditköp som gäller. framkom klaratecken på att den ekonomiska uppgången varit snabbare Prot.1985/86:61 än vad regeringen tidigare räknat med. Detta gällde främst denprivata 17 januari1986 konsumtionens utveckhng ochefterfrågan på importerade varor. 7 ~ 77 följd av den snabbaefterfrågetillväxten inom landet utvecklades vidare , .. ... bytesbalansen sämre än vad som varförenligt med regeringens tidigare bedömningar,och valutautflödet från var kraftigt. För att möta denna utveckling och dämpakonsumtionstillväxten bedömdes det nödvändigt att vidta vissa åtgärder, bl. a.att begränsa kreditgivningen för konsumtionsändamål. Som en av flera åtgärderbeslutade regeringen därför att tidsbegränsade, skärpta reglervad gäller kontantinsats och kredittidens längd skulle införas för olika typerav kreditköp. beslutade bl.a. att höja diskontot med 2procentenheter. Regeringens åtgärder presenterades för i enproposition (1984/85:217). Vid behandhngen av lagstiftningsärendet angåendeskärpta betalningsvillkor vid kreditköp anslöt sig till förslaget attutvidga gällande lagstiftning för att införa skärpta tidsbegränsade regler förkreditköp till hushållen. Avsikten var att restriktionerna skulle gälla t. o.m. Det är naturligtvis ofrånkomligt att bådediskontohöjningen och de skärpta kreditvillkoren gjort det svårare förhushållen att köpa på kredit. Genom den sänkning av diskontot som genomfördesredan under sommaren 1985 och vissa lättnader från regeringens sida vad gällerkreditvillkoren vid köp av dyrare begagnade kapitalvaror har emellertidverkningarna av åtgärderna mildrats. Marknadsräntorna har gåttned kraftigt, I går sänktes diskontot med ytterligare en procentenhet. Jag ser ingen anledning att frångå de bedömningar vadgäller reglernas giltighet som gjordes för ikraftträdandet. Jagräknar alltså med att villkoren upphör att gäHa i och med utgången av marsmånad . Härefter kommer åter konsumentkreditlagens regler, som innebär atten kontantinsats på normalt skall betalas, att gälla för flertaletkreditköp, AnL 8 HANS i (vpk); Jag tackar statsrådet för svaret. Skälet till att jag har framställt interpellationen är attjag bl, a, från husvagnsbranschen har blivit uppmärksammad på att de skärpta kreditreg lerna medfört stora problem. Det blev ju vissa lättnader i förhållande till de förslag som regeringen först lade fram, och det gjorde att husvagnsbranschen liksom branschen för begagnade bilar kunde tillämpa något längre avbetal ningstider. Man har emellertid meddelat mig att det är väldigt stora problem för folk som inte har de rätta bankkontakterna, så att de kan få lån med längre löptider än dem som gäller enligt de tillämpadekreditrestriktio nerna. De har tvingats att ta lån till orimligt höga räntor. Vi kan också konstatera hur det både i dagspressen och genom flygblad har annonserats om att man kan få lån på , med en löptid , osv. Det har då handlat om enormt höga räntor. Det har också pekats på att en person som velat byta in den köpta varan mot en ny faktiskt har stått inför en avbetalningsskuld som varit större än han kunnat klara av. Det har inneburit väldiga problem för folk som lever under dåhga ekonomiska villkor, Hksom ° också för branschen. Om kreditvillkoren vid avbetalningsköp Om jag harförstått svaret rätt - det har ju varit rätt många turer kring Prot.1985/86:61 kreditvillkoren- kommer bilkreditförordningen att bestå, men det blir en återgång till dengamla ordningen när det gäller övriga kreditköp. Det måste väl innebära attsådana branscher som t, ex, båtbranschen och husvagnsbranschen nu kan räknamed att de gamla förhållandena skall råda efter , Jag hoppas fåbekräftat att jag på den punkten har tolkat svaret rätt, I så fall är jag mycketnöjd, AnL 9 Statsrådet , Å, : Vi har inga andra planer än att betrakta dekreditbegränsningar som infördes som tillfälliga åtgärder, som kan "växabort" i takt med att den ekonomiska situationen förbättras och i takt medatt behovet av denna typ av särskilda åtgärder för att hålla tillbaka denprivata konsumtionen och krediterna försvinner. kan vi se hur läget harförändrats. Vi har fått en återgång av diskontot till det läge som rådde innankreditrestriktionerna infördes. Dessutom har marknadsräntorna kommit attsjunka ytterligare. Men därtill kommer - någonting som jag kanske inteutvecklade tillräckligt i svaret - att har avvecklat utlåningstaketför bankerna, vilket gör att en kredittagare som behöver pengar för ett köpnormalt kan få banklån till gynnsammare villkor än dem som gäller vid kreditköpoch lån från den grå marknaden. Jag tror att i ochjag är lika angelägna om att man när det gäller normala behov av kreditköp inteskall behöva gå utanför det ordinarie kreditsystemet och låna pengar tillmycket hög ränta. Tanken är alltså, vilket också ursprungligen har sagts,att de särskilda regleringarna skall försvinna vid utgången av mars. Vi hoppasatt läget då ytterligare har förbättrats, så att kreditköp kan ske på normalavillkor, givetvis under förutsättning att vi får en utveckling när det gällerden allmänna ekonomin som gör att vi inte behöver några särskilda åtgärder avdet här slaget. Det förmodar jag är vår gemensamma förhoppning, AnL 10 HANS i (vpk): Jag är tacksam för att statsrådet tankegångarna i svaret ytterHgare, Jag tycker det var bra att man genomförde lättnaderna förlån över bankerna, för det innebar att människor kunde få Htet fördelaktigarelån. Men är det problem för folk som inte har bankkontakter ellersom inte är vana att göra kreditköp genom återförsäljare, som via sinafinansbolag eller ägare kan erbjuda lånevillkor som ligger någonstans mittemellan dem som bankerna erbjuder och dem som gäller för de enormt dyra lånenpå den grå marknaden. När det gäller de kreditköp vi hardiskuterat konstaterar jag emellertid att allt skall återgå till det som gälldeföre restriktionerna, och därmed är jag nöjd. Överläggningenvar härmed avslutad. Om majoritetsägande i affärsbanker 3 § Svar på interpellation 1985/86:91 om majoritetsägandei affärsbanker AnL 11 Statsrådet , Å, ; i har frågatfinansministern dels hur han ser på en utveckling där stora industrikoncernereller andra ekonomiska maktcentra skaffar sig majoritetsägande iaffärsbankerna, dels vilka åtgärder han föreslår för att motverka en sådanutveckling. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jäg somskall svara på interpellationen. Jag har här i kammaren svarat på ettpar frågor som också hade samband med förvärv av aktier i bankaktiebolag.Bakgrunden till frågorna var att bankinspektionen tidigare under höstenföreslagit att det skulle införas en provisorisk lagstiftning för att begränsarätten alt förvärva och inneha bankaktier. Jag sade då att jag var oroad av de omfattande affärer medbankaktier med åtföljande förskjutningar i ägarstrukturen i vissa banker somägt rum. Bankinspektionens framställning mötte emellertid underremissbehandlingen kraftiga erinringar, inte minst från principiellautgångspunkter. Jag uttalade därför att en provisorisk lösning i enlighet medvad inspektionen föreslagit endast kunde komma i fråga om omedelbaralagstiftningsåtgärder ansågs oundgängligen nödvändiga. Eftersom så inte ansågsvara fallet överlämnades inspektionens framställning jämte remissyttranden tillkreditmarknadskommittén (Fi 1983:06), som enligt sina direktiv redan hade tilluppgift att behandla frågan om ägarspridning inom bankområdet. Som framgår av vad jag sade ärjag oroad av de omfattande affärer med bankaktier och förskjutningar iägarstrukturen som ägt och alltjämt äger rum. Jag vidhåller emellertid att detfinns anledning avvakta kreditmarknadskommitténs mer grundläggande bedömning,innan ställning tas till eventuella åtgärder. AnL 12HANS i (vpk); Då får jag återigen tacka för svaret. Debatten var väl föranledd av att det var ettväldigt rabalder kring ägandeförskjutningar i banker . Sedan harytterligare ägandeförskjutningar ägt rum. Det som föranlett min fråga är ettuppmärksammat aktieköp i , där nu Lundbergskoncernen äger 51 %.Detta har starkt kritiserats av bankinspektionens ordförande. Trots olikadiskussioner och försäkringar om den ena eller den andra ägarens intentioner ärdet klart, om man får banker som är dotterbolag till stora industrikoncernereller ekonomiska maktgrupper, att bankernas oväld vid bedömningen av olikaekonomiska projekt kan äventyras. Det kan naturligtvis bli så om man har ettalltför starkt ägarinflytande. Om man inte nationaliserar bankerna -ministernskulle kanske inte gå med på en nationalisering, vilket jag tycker vore denslutliga och bästa lösningen - vore det väl ändå angeläget att försöka se tillatt det finns en viss balans mellan de olika ägargrupperna i bankerna. delar statsrådet min oro och avvaktarkreditmarknadskommitténs slutliga behandling av fi'ågan. Jag vill emellertid sägaatt det från min sida sett är nödvändigt med en lagstiftning som motverkarmaktkoncentration, där banker kanbli direkta dotterbolag. Jag tror att det vore välgörande om en sådan lag komtill stånd . Vi får hoppas att statsrådet och även finansministern,som väl också är inblandad, inte låter sig hejdas av det rabalder som uppståttfrån vissa ägargruppers och kapitalistgruppers sida, grupper som naturligtvisgärna ser att man får hålla på att härja fritt också i bankerna. Jag kan nämna att man, vilket säkert är känt, iStorbritannien nu har ett lagförslag - jag vet inte om det ännu gått igenom -som går ut på att om någon vill köpa av en banks aktier måstevederbörande ha tillstånd från . En sådan lagstiftning är välhögst rimlig också i . Om majoritetsägande i affärsbanker AnL 13 Statsrådet . Skälet till att denna fråga har överlämnatstill kreditmarknadskommittén är naturligtvis att frågan är viktig för attkreditmarknaden skall kunna fungera på avsett sätt. En kund i en bank skallkunna räkna med att behandlas som andra kunder. Man kan fundera över om bankernainte tar en risk i och med att ägarstrukturen tillåts bli koncentrerad. Andrakunder måste fråga sig om de får lika behandling. gäller frågan inte bara de förändringar som har skettutan även den struktur som finns. Ett skäl till att man behöver få engenomlysning av detta i kreditmarknadskommittén är bl. a. förhållandet attåtskilliga av våra regionbanker har en ägarstruktur som innebär att det finnsen bankhuvudägare som förfogar av ägandet. 1 många av dessa fallär detta ett etablerat faktum , och det har inteinneburit att någon har ifrågasatt bankens funktion eller neutralitet gentemotkunderna. Jag vill också nämna att frågan harytterligare en dimension, nämligen att det i många av affärsbankerna finns rösträttsbegränsningar,som innebär att man inte kan få rösta för mer än en mycket begränsad del av deröster som finns företrädda på stämman eller av det totala aktieinnehavet.