prot · G909150 · 1985-12-31 00:00:00 — Det måstegöras satsningar på många olika områden för att en bättre ordning skall kommatill stånd. 27 (vpk) replik: Jag sade också i det förra inlägget, RalfLindström, att jag vet att vi är överens om nödvändigheten av att få till stånden vändning och betydande satsningar för att klara problemen i län.Det är möjligt att vi skiljer oss litet beträffande uppfattningen om hur långtman skall gå när det gäller att lita till privata intressen och till industrin. Jag hyser inte särskilt stort förtroende för att Ericssoneller andra företag skall lösa problemen för invånare, vare sig detgäller sysselsättning eller i andra avseenden. Den enda garanten i detta fallär samhället - det är statliga insatser som behövs. Jag vet att inser detta, men skiljaktigheten ligger möjligen på detta plan, nämligeni fråga om hur mycket vi tror på och vill lita till det privata näringslivet. 28 () replik: I det biandekonomiska samhälle som vi haraccepterat att bo i, , och som merparten av svenska folket villleva i skall det göras satsningar på alla områden i samhället, även på denprivata sidan. Om vi inte gör det är vi verkligen ute på djupt vatten. Vi skallinte bara satsa på den statliga verksamheten - det har vi en del tråkiga erfarenheterav - utan vi skall lita till blandsamhällets möjligheter, som vi haraccepterat. Anf.29 (): Prot. Regionalpolitiken, m. m. Av naturliga skäl är den regionalpolitiskadebatten alltid av stort intresse bland ledamöter.Det hänger samman med att den regionala utvecklingen har stor betydelse förmöjligheterna att skapa sysselsättning i olika regioner. Tillgång till arbete,service och en god miljö är viktiga krav i samhällsarbetet. Som utskottet anger i sitt betänkande är den ekonomiskapolitiken i landet av grundläggande betydelse för den näringspolitiskautvecklingen. Det märktes , då vi som en följd av denborgerliga politiken drabbades av ekonomisk stagnation och tillbakagång. I län fick flera företag slå igen helt ellerdra ner på produktionen. försvann ca 2 500arbetstillfällen i länet, dvs. ett helt Kockumsvarv. I vissa kommuner minskadeindustrisysselsättningen . Arbetslösheten stegtill rekordsiffror för länet. I och med regeringsskiftet fick vi stopp påtillbakagången i ekonomin och sysselsättningen. För en fortsatt framgångsrikregionalpolitik är det viktigt att den nuvarande ekonomiska politiken liggerfast. Jag ser det som en grundförutsättning för ett nyskapande inom industrinoch för möjligheterna att skaffa fler jobb. De djupa sår som uppstod i länets industristruktur underde borgerliga regeringsåren är inte läkta, vilket också framgår avarbetsmarknadsutskottets redovisning av situationen i län på s.B 50 och 51. Där framgår det att arbetslösheten för länet är högoch överstiger genomsnittet för riket. Särskilt besvärligt är det för ungdomaroch kvinnor att få arbete. Kommuner med hög ungdomsarbetslöshet är ,och . För kvinnorna är situationen särskilt allvarlig iBromölla och . Detta talar för ökade arbetsmarknads- och näringspolitiskainsatser i länet, som bör riktas till de områden som har det svårast. Krav på ökade insatser till län har ocksåframförts av länsarbetsnämnden i en framställning tillarbetsmarknadsverket. I denna inlaga begärs ytterligare 100 milj. kr. förarbetsmarknadspolitiska åtgärder samt medel för att tidigarelägga statligtbyggande och projektering. Dessutom föreslär nämnden näringspolitiska insatseri länet för att främja trädgårdsnäringen, privata tjänstesektorn ochsmåindustrin. Bedömningar som gjorts visar att totalt 3 200 arbetstillfällenförsvinner till följd av befaradestrukturförändringar inom jordbruk och livsmedelsindustri. Det innebär attlänet för drabbas av en neddragning av samma omfattning sombeträffande Varv. För att vi skall kunna trygga sysselsättningen i länet iframtiden är det absolut nödvändigt att länsarbetsnämndens önskemål omytterligare medel tillgodoses. Kravet från nämnden står också väl i samklangmed målet om regional balans, som eftersträvas av statsmakterna. Ett viktigt inslag från statsmakternas sida år anslaget pånärmare en halv miljard för regionala utvecklingsinsatser. Huvuddelen av anslaget får disponeras av länsstyrelserna för lokaliseringsbidrag/investeringsbidrag, företagsutveckling, glesbygdsstöd och regional projektverksamhet. Regionalpolitiken, m. m. medel ärmycket viktiga för ett nyskapande inom näringslivet. I utskottets betänkande finns en redovisning överanslagets fördelning mellan länen. Vi kan där konstatera att länmissgynnas vid fördelningen och erhåller det lägsta beloppet av samtliga län.Vi har rönt en viss framgång och fått anslaget uppräknat från800 . till 2 milj. kr. Men det är fortfarande alltför lågt i förhållandetill vad andra län erhåller. Vi kräver därför en rättvisare fördelning avanslaget för utvecklingsinsatser. Det bör också vara angeläget för regeringenatt skapa likvärdiga förutsättningar för länen att bedriva ett näringspolitisktutvecklingsarbete. får naturligtvis också anstränga sig att tafram utvecklingsbara projekt. I det avseendet har det kanhända brustittidigare. Det forsknings- och utvecklingsarbete som sker vid vårahögskolor är också av stor betydelse för förnyelsen av näringslivet. För södraSverige är den mesta forskningen knuten till högskolan i och främst tillforskarbyn . Syftet är att ta fram projekt som kan leda till industriellproduktion. Den synpunkt jag vill lägga på detta arbete är att de färdigaprojekten inte får stanna i och dess närhet utan kommer även Kristianstadslän till del. Det är viktigt att en sådan utlokalisering sker av projekten. Till en god utvecklingsmiljö för näringsliv ochföretagande hör tillgång till utbildad arbetskraft och brautbildningsmöjligheter. I det avseendet finns det också brister inom länet sommåste avhjälpas med det snaraste. Enligt rapporter från företag är det svårtatt fä tag på vissa specialister. Det är därför nödvändigt att det finns enflexibilitet inom utbildningssystemet så att snabbt uppdykande behov av vissarbetskraft kan tillgodoses. Detta tillhör också en av grundförutsättningarnaför att vi skall utveckla näringslivet. Vi menar alltså att det finns anledningför länsmyndigheterna att tillsammans med centrala organ se över denna fråga. 30BRITTA BJELLE (fp): I en sådan här debatt kan jag inte låta bliatt påminna om hur den faktiska arbetslösheten i ser ut. Inte därföratt det är något att vara stolt över. utan för att allt fler län säger sig haNorrbottenspr'oblem. Men är de helt jämförbara? Vi i har en öppenarbetslöshet som pendlar , är . Till det kommer attNorrbotten i stort sett har av arbetskraften sysselsatt genomarbetsrnarknadspolitiska åtgärder. Med detta sorn bakgrund är det inte så konstigtatt människor lämnar . avfolkas medan storstädernaexpanderar, med alla de problem som detta för med sig pä båda håll. Vad skall man då göra åt saken? Först och främst tror jagdet är viktigt att vi i själva tar initiativ, inte minst genom attskapa ett positivt klimat för srnåföretagande. Men ligger där detligger, så hur positiva vi än är behöver vi extra stimulans för att få tillstånd arbetstillfällen i länet. Den stimulansen skall ske i form av regionalpolitiskaätgäi-der. och har såväl 1984 som 1985understrukit att stödet till jordbruket i norra skall ses som ettregionalpolitiskt stöd. Eftersom snart skall fatta beslut omNorrlandsstödet tänker jag enbart uppehålla mig vid detta regionalpolitiskamedel. Norrbottensjordbruk har betydande ekonomiska svårigheter, bl. grund avett högt ränteläge som särskilt drabbar mänga nyetablerade företag. Prot.1985/86:150 Den sena våren och den djupa tjälen medförde att skörden 1985utföll negativt.Det här har lett till att näringens företrädare bedömer att 30-40 f. . ,.. , r.. .. ,<> . toretaglöper risk for att sias ut. Det är i och för sig naturligt att huvuddelen avlivsmedelsproduktionen är förlagd till de områden som har de bästaförutsättningarna. Men av flera nationella skäl vill vi behålla jordbruk ocksåi . Om detta råder enighet i . Dessutom är ett livskraftigtjordbruk ett sätt att stoppa ytterligare avfolkning i glesbygd. Därför krävs enprogressiv jordbrirkspolitik för det norrländska jordbruket. I sig själv har det norrländska jordbruket stor egen betydelse.Det spelar stor roll för sysselsättningen. På många ställen i glesbygd kanjordbruket kombineras med satsning på skogsbruk, turism, småindustri, bärodlingrn. I en glesbygd kan en turistisk näring växa fram genom att en bondebörjar med att sätta upp några övernattningsstugor på sin mark. Verksamhetenkan sedan växa vidare. I finns fortfarande möjligheter att expanderainom turismen. Det gäller då att underlätta för bl. a. bönderna att ordna denhär typen av kombination. Men för att lyckas med den utvecklingen krävs att detfinns några bönder kvar. Tillgänglig statistik visar att samhällskostnaden för atttillskapa nya arbetstillfällen inom jordbruket är mycket liten i jämförelse medvad liknande insatser kostar inom den tillverkande industrin eller inom denoffentliga sektorn. Med detta har jag velat visa att Norrlandsstödet har storregionalpolitisk betydelse. Det är därför beklagligt att regeringen inte räknatupp Norrlandsstödet med mer än 10 milj. kr. översyn av Norrlandsstödetvisar att det varit otillräckligt. Såväl åkerareal, antaletkor som produktion av mjölk, nötkött och potatis har sjunkit betydligt inomstödområdet som konkurser, ackordsuppgörelser och skuldsättningökat. Detta är för och inte minst för en mycket olyckligutveckling. har därför föreslagit en uppräkning av Norrlandsstödetmed 140 milj. kr. En ordentlig uppräkning av Norrlandsstödet är enförutsättning för ett livskraftigt jordbruk i bl. På det här sättet har jag velat påminna om attNorrlandsstödet också är ett regionalpolitiskt medel och att stödet tilljordbruket är ett sätt att stoppa utflyttningen från glesbygd. 31 (): Enligt vad som framgår avarbetsmarknadsutskottets betänkande 13 har haft den relativt största befolkningsminskningen av samtligalän. Det är en mycket allvarlig utveckling. Denna negativa befolkningstrendblir inte bättre av att ungdomsarbetslösheten i länet är den näst högsta ilandet. Det innebär att alltfler unga människor flyr från länet för att få ettriktigt jobb. Det måste för alla och envar vara uppenbart att denna utvecklingmåste stoppas. Många talar om de svåra förhållandena i , inteminst i denna debatt i kammaren. Jag har själv under det häraret haft interpellationsdebat ter och frågedebatter om arbetsmarknadssituationen och den statliga verk- 3] Regionalpolitiken, m. m. samheten iBlekinge med arbetsmarknadsministern, civilministern, industriministern och t.o.m. jordbruksministern. I nästan samtliga debatter har statsråden vidgått deproblem som brottas med. Utskottet har ju också besökt länet och påort och ställe kunnat konstatera länets belägenhet. Statsministern har bl. a. isamband med ett besök i uttalat att regeringen måste rikta sinablickar och åtgärder mot i första hand bl. Vad har då hänt? Ikompletteringspropositionen finns inte ett spår av några stimulansåtgärder, somså väl skulle behövas för att ge länet optimism och framåtanda. Det är bara ordoch åter ord som då och då sprids från regeringens sida - handlingskraftensaknas. Utöver statliga stimulansåtgärder kan, som jag har sagt imin motion A419, lokala politiker själva åstadkomma förbättringar.Blekinges kommuner och landsting har socialistisk majoritet.Denna majoritetsställning har fört högt upp i tabelligan när detgäller utdebitering. Vi har högsta landstingsskatt. Det finnsingen kommun i vara grannlän som har högre utdebitering än någon avvåra kommuner. Den höga kommunala utdebiteringen är utan tvivelkonkurrenshämmande när det gäller att få företag och människor att flytta tilllänet. Likväl satsar socialdemokraterna i länet på volymökning i stället för enkonkurrensstimu-lerande och tillväxtfrämjande skattesänkning. Det är bra attutskottets moderater i ett särskilt yttrande i detta betänkande ger en signalom den höga kommunala utdebiteringens negativa inverkan på utvecklingen ilänet. Liknande signaler borde socialdemokrater i regering och riksdag för längesedan ha sänt ut. En annan viktig åtgärd som länets politiker själva kanvidta är en mer målmedveten stimulans av små och medelstora företag. Man kanomgående skapa dynamik i länet genom att överföra en del av den offentligaverksamheten i kommuner och i landsting på privata entreprenörer. Genom ettsådant förfarande breddas basen för många redan verksamma företag-nyföretagandet stimuleras. Det är ofattbart att socialdemokraterna i länetläser in verksamheten i offentlig regi. På så sätt skapas ingen dynamiskutveckling. Det ger inga vinstmedel som kan generera nya investeringar och somkan ge nya jobb. Ökad srnåföretagarstimulans behövs verkligen i . Jagvädjar till socialdemokraterna i utskottet och i övrigt om starka ochihållande signaler för att väcka partikamraterna i . Socialdemokraternas benägenhet alt ensidigtmed olika former av stimulansåtgärder locka storföretag till är intetillräckliga. Näringslivet i måste fä en annan struktur med ett betydligtökat antal mindre företag. Förutom en ökad privatisering behövs det enbetydligt mer näringslivsvänlig politik, som kan åstadkommas exempelvis genomlägre skatter och borttagande av löntagarfonder. Det skulle vara till gagn förnäringslivet i . Dessutom kan staten stimulera till nyinvesteringar ilänet genom att släppa medel innestående i allmänna investeringsfonder ochallmänna investeringsreserver fria. Vidare bör näringslivet i komma i åtnjutande avsamma skatteförmåner sorn och gör när det gäller Uddevalla- och Malmöprojekten- jag tänker förutom pä de nämnda investeringsfondsmedlen även påskattemässiga direktavskrivningar av nyinvesteringar av olika slag. Det är beklagligtatt industriministern vill ge denna stimulans endast till de stora företagen.För att vinna litet tid hänvisar jag bara till citat avindustriministerns uttalande på den punkten; jag tycker det citatet talar försig självt. Jag har i min motion också berörtlärlingslöner och lärlingsutbildning. Eftersom arbetsmarknadsministern enligtkompletteringspositionen i varje fall närmat sig min uppfattning avser jag attåterkomma i debatten när regeringens förslag i de här frågorna väckts. har också drabbats aven krympande statlig verksamhet, företrädesvis försvarssektorn. Den negativatrenden fortsätter. Flödet måste vända åter mot . Staten måste ta sittansvar. har ju tidigare uttalat att de områden i landet som i förstahand bör komma i fråga när det gäller kommande statlig utlokalisering är bl. a.sydöstra och därmed . Det har inom utarbetats en rapport omen decentralisering av statlig verksamhet - Ds C 1985:11. Den inger emellertidföga hopp för , eftersom länet över huvud taget inte nämns i rapporten,I min interpellationsdebatt med civilministern anförde jag en del exempel påstatlig verksamhet som kunde lokaliseras till och utvecklas i . Jagtänker inte upprepa dessa exempel. Jag vill däremot påpeka att Karlskronasposifion inom marinen måste stärkas. borde, medbeaktande av de mycket nära kontakterna med , till någon del kunnages en permanent etablering i . Slutligen, herr talman, är jag besviken över att utskottetinte har kunnat samla sig till en mera långsiktig strategi när det gällerutvecklingen i sydöstra , bl. a. i . Enligt min uppfattning harstaten ett övergripande ansvar för en god infrastruktur i form av bl. a.utbildning och goda kommunikationer. I behöver kraftiga åtgärdervidtagas för att skapa bättre utbildningstillfällen. I första hand böreftersträvas olika former av högskoleutbildning, som skall ske i samarbete medvåra universitet, I detta sammanhang är det också viktigt att det inomutvecklings- och forskningsområdet tas till vara varje tillfälle till samarbetemellan universitet, företag och organisationer i . Det är viktigt att försöka öka kompetensen i länet.Blekinge är i stort behov av betydligt bättre kommunikationer vad beträffarlandsväg, järnväg och luftfart liksom beträffande telekommunikationer. Åtgärderpå dessa områden måste komma i gång så fort som möjligt. På kort sikt, herrtalman, kan staten ge den form av stimulans jag talat om genom ett återflöde avstatlig verksamhet och genom att släppa olika investeringsfonder fria förinvesteringar i länet. Med dettavill jag yrka bifall till samtliga moderata reservationer. Regionalpolitiken, m. m. 32RALF () replik: Det skulle finnas mycket att replikera på närdet gäller den första delen av anförande. Det är verkligenanmärkningsvärt att han här i kammaren så hårt kritiserar nuvarande ochtidigare 3 protokoll 1985/86:150 Prot.1985/86:150 kommunal- och landstingspolitiker i . Jag tycker att viskall bespara kammarenden debatten och i stället ta upp den i annat sammanhang, gärna hemma iBlekinge. Då kan vi ha flera som deltar i debatten. Jag tänker alltså inte häri kammaren debattera landstings- och kommunalpolitikers göranden och låtanden. 33 () replik: För Blekingesvidkommande är det i varje fall viktigt att politiken i länet så att säga måsteanpassas till rätt kostym. Det har man i alla fall inte gjort - medtanke på det skattetryck man har. 34OLLE (): I likhet med flera av såväl dagens sorngårdagens talare i denna debatt skulle jag väl egentligen ha börjat med attinför kammaren redovisa den negativa befolknings- och sysselsättningsutvecklingsom även den västmanländska delen av Bergslagen har drabbats av. Men eftersomvi inte har anledning att tvivla på att kammarens ledamöter har tagit del avdet föreliggande betänkandet och den förnämliga statistik som utskottet däriredovisar, skall jag avstå från att här upprepa dessa siffror. Jag tror attdessa är för oss allmänt bekanta. Låt mig i stället få använda min taletid till att någotkommentera propositionen och föreliggande betänkande när det gäller justBergslagen. Jag finner för det första att den motion, A445, som visocialdemokrater från avlämnade har mycket storalikheter med såväl propositionen som betänkandet. Gemensamt är nämligen att vitror att det är på bred front som denna del av landet skall kunnarekonstrueras. Vi behöver därför även en fortsatt och stor satsningpå såväl vår länsstyrelse som utvecklingsfond och de övriga länsorganen. Inteminst behöver kommunerna det stödet i sitt arbete för att kunna vara godapionjärer när det gäller att bygga ut sina resp. orter. Den delegation -Bergslagsdelegationen - som har arbetat behöver stora förstärkningarav sina resurser i vad gäller såväl antalet personer i kansliet som möjligheteratt upprätta fältkontor i . De ökade medel för såväl nya projekt som dessasgenomförande som statsrådet här föreslår ser vi med stor tillfredsställelse. Debör kunna möjliggöra en ny utveckling. För företagens utveckling i dessa områden krävsriskkapital, och det behövs anpassade industrilokaler. Det är nämligen mångagånger svårt att använda gamla brukslokaler till modern verkstadsindustri. Närdet gäller såväl maskiner som elektronik krävs helt andra lokaler, och deresurser som står till förfogande kommer säkert att lösa dessa problem påflera olika sätt. Forskning och utveckling är någonting som Bergslagen intei särskilt stor utsträckning har fått ta del av tidigare. Men även hår kan ensatsning pä ny materielteknik, teknikcentra osv, vara av stort värde iåteruppbyggnadsarbetet. När det gäller utbildning kräver vi att det görs en bredinsats för att vidareutbilda människorna i området. Det behövs resurser föromskolning Regionalpolitiken, m. m. till nyayrken, och inte minst när det gäller grundutbildning måste en snabb Prot.1985/86:150 omläggning ske till de nya industriernas och nya verksamheternasbehov. Det finns - trots allt vad som sägs - åtskilliga mindreföretag som söker sig till Bergslagen och där hittar duktig, dugligarbetskraft, väl utbyggda samhällen och övriga resurser som framsyntaföretagare förstår att ta reda på. Det kan naturligtvis ibland vara svårt att snabbt lägga omrodret från tung bergshantering till modern industri, men med gemensammainsatser i form av såväl utbildning som arbetsmarknadsåtgärder tror jag attdetta skall bli möjligt. Den infrastruktur som vi har i de här länen är mångagånger underutvecklad, eftersom det i tidigare skeden ej har varit nödvändigtmed extra insatser för att kunna klara sysselsättningen. Den har klarats viaindustrin. Men när vi nu går in i en ny utvecklingsfas i det här området är detav stor vikt att den offentliga infrastrukturen anpassas till behoven. Detkommer att behövas bättre vägar, järnvägar, bättre förbindelser via ochinte minst förbindelser i luften; det kommer att krävas flygförbindelser tillframför allt för vidare utfart i vårt land och till andra länder. Av det sagda tycker jag att det framgår ganska klart attvi är positiva till de förslag som regeringen lagt fram och som utskottet harundertecknat. Det treårsprograrn sorn vi nu skall ta ställning till ser vi somförsta steget till en ny framtid för Bergslagen. Den enda skillnaden mellanutskottets betänkande och motionen är vårt krav att en temporär uppflyttningtill stödområde B skall ske förorterna , och förslag har tyvärr inte vunnit utskottets gillande, men jag tror att ensådan temporär insats skulle vara till stor nytta för flera av orterna i vårtlän. Vi noterar dock att har kommit in i stödområdet, och det ären mycket viktig åtgärd för . När det gäller den privata industrin och företagensinsatser i Bergslagen är jag klart besviken. Jag tycker att de har sprungitifrån sitt ansvar. Bergslagen är tydligen inte längre intressant för denprivata företagsamheten. Jag anser därför att de uttalanden och den kritik sombl. a. fackföreningsrörelsen har gett uttryck för iallra högsta grad är befogad. Min förhoppning är att de samtal som regeringennu förbereder med företagen skall få företagen att förstå att den kritik somhar uttalats från många håll är underbyggd och att vi har anledning attställa större krav på företagen i vårt land. : Det är med stor tillförsikt jagser framtiden an för Bergslagen. Om den satsning som sker fortsätter, trorjag att man lägger en god grund för Bergslagens fortsatta utveckling. 35 (vpk): Jag vill först meddela att jag inte kommer att ta hela denbegärda taletiden i anspråk. I äger staten i mycket betydande utsträckningmalmer, skogar, vattenkraftstillgångar och tung industri. Statens industri- och regionalpolitik har därför en ännu större genomslagskraft i vårt län än i många andra områden i . Det statliga ägandet innebär i sig under nuvarande produktionsförhållanden inte något utvecklat folkligt inflytande över pro duktionsinriktning, investeringar eller utvecklingsplaner. De statliga företa- 35 Regionalpolitiken, m. m. gen styrsefter samma vinstmaximeringsprincip som andra kapitalistiska företag.Regeringen hävdar mycket energiskt de statliga bolagens styrelsers rätt attutifrån vinstmålen driva dessa bolag. Någon strategi för förädling ochlångsiktig samhällsekonomisk bedömning ligger inte bakom de beslut som dessastyrelser fattar för dessa företag. Självfallet präglar detta också utvecklingen inom denprivata industrin i . De regionalpolitiska stöden ändrar inte dennabild. Svarar de över huvud taget mot de faktiska behov som finns att brytanuvarande negativa tendenser som lett till utflyttning och fortsatt högarbetslöshet? Olikheterna inom består mest i en fortsatt utarmningav inlandet, medan kustregionerna delvis ökar sin befolkning. Vad behövs då i för att uttalade målför regionalpolitiken skall kunna bli verklighet? Jag skall nämna någraviktiga steg som borde tas och som skulle leda fram till ett helt annattillstånd i vårt län: en ökad satsning på forskning och utveckling inombioteknik, optisk datateknik, vattenbruk, energihushållning och energiteknik.Resultaten av detta forskar-arbete skall självfallet tryggas för samhälleligverksamhet genom egna patent- och mönsterskydd. Det behövs också en konkret plan för utveckling av destatliga företagen. Den bör då bl. a. ta upp förädlingsmöjligheterna inom trä-,stål- och massaindustrierna.