prot · G909161 · 1985-12-31 00:00:00 — Då bostaden till ytan är betydligtstörre än vad som kan räknas som normalbostad, har den kostat mer menfinansierats genom olika stödformer, som var möjliga att erhålla så länge dethandikappade barnet levde. Men blir det omöjligt att behålla den extra storavåningen. Inkomster man har haft genom olika former av vårdbidrag,sjukvårdsbidrag, bostadsbidrag, handikappersättning etc, faller nu i ett slagbort. Det trygghetssystem som gäller för familjer medhandikappade barn borde kompletteras. Man skulle kunna låta bidragen minskaunder en period, t, ex. efter dödsfallet. Det finns givetvis också andra vägar för dessa familjer.Man skulle t. ex. kunna ha någon form av statlig trygghetsförsäkring för densom inte tillåts teckna olycksfalls- eller skolförsäkringar - detta för att åtminstoneklara de mest näraliggande utgiftsökningarna, begravningskostnaderna, de högahyreskostnaderna m, m. Detta skulle innebära ett rådrum för de i övrigt så hårtdrabbade familjerna. Vi hade hoppats att vi skulle få med något av de andrapartierna på dessa tankar. Det är en angelägen sak för många familjer somdrabbas av dessa olyckor. Jag har vid många tillfällen - och inånga med mig - här iriksdagen debatterat just vårdbidragen för handikappade barn. Det sägs ibetänkandet att vårdbidraget utges till föräldrar för vård av barn under 16 årsom på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikappunder är i behov av särskild tillsyn och vård. Vidbedömningen av rätten till vårdbidrag beaktas förutom vårdbehovet ävenmerkostnader pä grund av barnets sjukdom och handikapp. Prot, 1985/86:161 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m, m. Prot.1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. ni. beloppmotsvarande hel eller halv förtidspension jämte pensionstillskott. I tre motioner, varav två från , tas i åråterigen frågan om införande av ytterligare nivåer för utbetalning avvårdbidrag upp. Vårdbidragets konstruktion har, som framgått, varit föremålför utredning inom anhörigvårdskommittén. Nya bestämmelser orn vårdbidrag harpå grundval av anhörigvårdskornmitiéns förslag införts fr. o.m. den 1 januari1983. Kommittén lade även fram vissa förslag om vårdbidragels utveckling påsikt. däribland förslag orn en komplettering av vårdbidraget med en ny lägrenivå om ett fjärdedels vårdbidrag. Härigenom skulle man enligt kommittén nä ca4 000 nya bidragsmotlagare, främst föräldrar till barn med diabetes eller medallergiska besvär. Utskottet har behandlatfrågan om införande av ett fjärdedels vårdbidrag, senast med riksdagensgodkännande i socialförsäkringsutskottets betänkande 1984/85:18. Utskottetuttalade därvid alt frågan om införande av flera nivåer för vårdbidraget bordeövervägas inom familjeekonomiska beredningsgrupp medbeaktande av de samlade ekonomiska resurser sorn kunde finnas tillgängliga föratt förbättra stödet till barnfamiljerna. Arbetet inom den farniljeekonomiskaberedningsgruppen har enligt vad utskottet erfarit avslutals. Vad sorn också sågs i betänkandet är att det inomriksförsäkringsverket slutförs en utvärdering av tillämpningenav de nya regler som fr. o. m. infördes angående rätten till vårdbidrag.Det är glädjande all utskottet mot bakgrund av vad som anförts i motionenanser, att det på grundval av resultatet av utredningfinns skäl att utreda huruvida de nuvarande nivåerna inom vårdbidraget ger etttillräckligt stöd till föräldrar med handikappade barn. Det anförda börriksdagen med anledning av motionerna som sin mening ge regeringen till känna. Vi är glada för detta, och vi tycker det är betryggandeatt utskottet har fullföljt initiativ, men det som är viktigt nuär att det verkligen händer någonting och att vi får se ett resultat. Det är enmyckel viktig fräga för många familjer, framför allt familjer med diabetesbarn. På grund av utskottets uttalande i detta betänkande har vii denna fråga varken velat reservera oss eller skriva något särskilt yttrande,rnen jag vill ändå här ta upp frågan för att poängtera hur viktigi vi frånfolkpartiet anser att det är alt få ett kvartsvårdnadsbidrag infört. Däremot tar vi upp en annan fråga när del gäller justvårdbidrag, och det är bedömningen av rätt till vårdbidrag. Vi anser - och troross ha rätt i att det verkligen är så - att bedömningen av rätlen tillvårdbidrag varierar inycket i olika delar av landet. Enligt vår uppfattninggäller detta i särskilt hög grad ansökningar om vårdbidrag för allergiker ochdiabeliker. Vi anser att de är i behov av särskild tillsyn och vård, bl. a. medtanke på kosthållningen för dessa kategorier av barn. och dess barndiabetesgrupp harutarbetat rekommendationer för bedömningen av vårdbidragsbehovet för barn somhar diabetes. Det finns riktlinjer utarbetade för försäkringskassorna, men dethar visat sig att den praktiska handläggningen medfört mycket skilda ställningstagandeni olika delar av landet. Många barn som enligt barnläkarna borde ha vårdbidraghar fått avslag. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. Jag vet att man arbetar efter en viss praxis när man bestämmerom Prot. 1985/86:161 vårdbidrag, men jag vet också alt det inte alltid ärså enkelt alt följa praxis. Det måste på något sätt komma fram enhetliga regler att följa vid handläggning av sådana härfall. Den utvärdering av försäkringskassornas tillämpning avbestämmelserna om vårdbidrag som slutförs inomriksförsäkringsverket hälsar vi med tillfredsställelse. Vi tror attutvärderingen kunde ge underlag för en bedömning av olika åtgärder, som kanbehöva vidtas för att åstadkomma en större enhetlighet i handläggningen. Vi hoppas även att detta skall kunna leda till att man kankänna sig säkrare på att ha fått den rätta bedömningen. Vi tror att dettatillsammans med införandet av kvartsvårdnadsbidrag kommer att betyda väldigtmycket för barn som är allergiker eller diabeliker. Med det anförda, herr talman, villjag yrka bifall till reservationerna 6, 7 och 12. 55INGEGERD (): Rätten till vårdbidrag för sjukt ellerhandikappat barn, som alldeles har talat om, utgår frånbarnets behov av vård och de merkostnader som detta kan orsaka. När ett sjukteller handikappat barn avlider upphör därför också rätten till värdbidrag. Inteenbart detta bidrag har en sådan konstruktion, utan samma princip gäller påmånga andra områden där stöd eller bidrag utgår. För den skull lämnas dock intefamiljer och ensamstående personer helt utan stöd från samhället. Vi har dessbättre ett skyddsnät som är uppbyggt för att hjälpa personer i trångmål, i dethär fallet de efterlevande som får ekonomiska problem. Vi har tidigare menat och menar fortfarande att ekonomiskaproblem som uppstår i samband med dödsfall i sådana här fall får lösas medhjälp av de andra former av skyddsnät som finns i samhället. Det är av stortvärde att det i dessa fall också finns arbetsmarknadspolitiska åtgärder atttillgå. Detta gäller inte enbart ur ekonomiska synpunkter utan också med tankepå den psykiska press som man utsätts för i en sådan här situation. Dessutommenar vi att skall kunna träda in med stöd i sådana här fall. Jag kommer att la upp endast några få ärenden i detbetänkande som vi nu har att behandla. har ju tidigare gåttigenom huvudparten av frågorna i detta. Jag går över till att tala omersättning för anhörigvård. Det har sedan en hel del år tillbaka rests motionskrav omstöd till anhörigvårdare, I dessa motioner har olika lösningar anvisats.Folkpartiet har begärt en ATP-grundande ersättning motsvarandesjukpenningbeloppets storlek, medan vill ha ett bidrag lika för alla. har framhållit att det stöd somutgår via landstingen inte överensstämmer med det krav som framförs icentermotionen. Det har dock under senare är i landstingen vuxit fram en formav ersättningar - man kan kalla dem för en form av lön - för anhörigvårdarna. Det är klart att det är olika situationer. Det är heltannorlunda om man talar om möjlighet alt vara ledig och få ett stöd eller veckor i livets slutskede än om det gäller åratal. Jag tror ocksåatt det finns behov av rätt många slags stöd, inte enbart den form som KarinIsraelsson förespråkar. Prot.1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. , som också talatom, har redovisat vad den kommit fram till, och kommittén ville inte att denledighet som föreslås skall kopplas till någon rätt till ersättning från denallmänna försäkringen. Däremot anför anhörigvårdskommittén att det direktastödet till anhörigvårdarna bör kunna förbättras i olika avseenden, t. ex.genom anställningsförfarande, möjligheter till regelbunden avlösning samtutbildning och psykosocialt stöd. Vetskapen om den utveckling som pågår i kommuner ochlandsting och vetskapen om att kommitténs betänkande finns i departementet förberedning gör att jag tycker att det är välbetänkt att inte nu tarställning för de krav som finns på området. Därefter, herr talman, skall jag gå över till den del avsocialförsäkringsutskottets betänkande som behandlar propositionen omekonomiskt stöd till barnfamiljerna. Det gäller studiehjälpen. Studiehjälpen är ett studiestöd som har till syfte attbidra till att täcka familjens kostnader för ungdomar som går i gymnasieskolan.Efter förstärkningar av studiehjälpen utgår nu . per månadplus ett inkomstprövat extra tillägg på . per månad.Ungdomar i den ålder det gäller, alltså upp till , räknas också in när detgäller bostadsbidrag och flerbarnstillägg, och de kan också få bidragsförskott.Det finns alltså ett flertal åtgärder även pä det familjepolitiska området förden här gruppen. har vi att ta ställning till en väsentlig förbättringav studiehjälpen. I fråga om studiebidraget som är samordnat med barnbidraget -den saken har tidigare behandlats ingående här - föreslås nu samma höjning,alltså med . Därutöverskall studiehjälpen utgå . Den förändringen göratt bidraget höjs med för helår. Sammantaget innebär de här förändringarna en väsentligförbättring av stödet till familjer med studerande ungdomar. I utskottet är vitill eniga om att tillstyrka de förslag som finns i propositionen.De som maler sig ur är , som säger nej till höjningen avstudiebidraget. sade att har valtandra och mindre effektiva former för stöd. Vpk har en annan uppfattning när det gäller tidpunkten ochstorleken av höjningen, precis som när det gäller barnbidraget där vpk ocksåreserverar sig och begär en indexreglering. Med samma skäl som tidigareframförts från talarstolen har vi yrkat avslag på det förslaget. Dessutom vill vpk att det nya systemet med studiehjälp församtliga månader skall gälla från , alltså sju månader tidigareän vad som föreslås i propositionen. Vi har av kostnadsskäl inte kunnat följadet förslaget från vpk. Jag avslutar med att yrka bifall tillsocialförsäkringsutskottets hemställan på samtliga punkter i betänkandet 22. 56SIRI HÄGGMARK (m) replik: Vårt förslag när del galler det förlängdastudiebidraget är en konsekvens av att vi yrkat avslag på den föreslagnahöjningen av barnbidraget. Vi anser att denna höjning av barnbidragen i storutsträckning skulle få betalas av barnfamiljerna själva. Vi anser att det ärbättre alt vi gör det lättare för dessa familjer genom att ta hänsyn till deraslägre skatteförmåga och sänka inkomstskatten. Vi har gått med på en utökningtill . Det är alldeles utmärkt att de här familjerna får dessa 400kr. Det förslaget har vi alltså inte sagt nej till, utan baratill höjningen av det förlängda studiebidraget, och det är, som jag sade, enren konsekvens av att vi yrkat avslag på förslaget otn höjning av barnbidraget. 1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. 57 () replik: Jag hälsar med tillfredsställelse attIngegerd är öppen för flexibla lösningar när det gäller stöd för vård avanhöriga i hemmet. Jag tror att del är viktigt att vi försöker lösa denna frågamed olika angreppsvinklar. Landstingen har naturligtvis sitt ansvar. Kommunernaharockså ett mycket stort ansvar, men även staten och harett ansvargenom att skapa en grundtrygghet i försäkringssystemet som ger anhörigvårdareen möjlighet att ställa upp i de fall det känns riktigt att göra det. Vibehöver den insatsen för att klara värden och omsorgen. Det är bara att hoppasall det här betänkandet inte kominer att ligga alltför länge i departementet.Förändringar i samhället går rätt snabbt, och vi är snart i behov av en nyutredning, om man inte gör någonting av det utredningsförslag som nuföreligger. 58 () replik: sade beträffande stödet tillefterlevande föräldrar att man i dessa fall får vända sig till det sociala ochatt det är ett arbetsmarknadsproblem. Det är i och för sig riktigt, och detlåter ju väldigt enkelt att göra på det sättet. Men det är lätt att sälta sigin i den situation som dessa föräldrar befinner sig i efter en sådan händelse,även om den var väntad. De har byggt upp sin tillvaro kring det här barnet närdet gäller både bostad och ekonomi. Om försöker sätta sig in ideras situation, tror jag att även hon förstår att det inte är så lätt att lösaproblemen på det sätt som hon anger. Vem har möjlighet att skaffa sigarbete dagen efter ett dödsfall? Hyran måste betalas precis som vanligt. Jagkan inte förstå att det skall vara så omöjligt att få med alla pä att det härstödet får stå kvar ytterligare efter händelsen, så attfamiljen i lugn och ro kan reda upp sin tillvaro. Familjen kan då lösa bådesina ekonomiska problem och kanske även sina arbetsmarknadsproblem, utan behöver vända sig till det sociala. Det är inte alltid så roligt att behövagöra det i en sådan här situation. 59MARGÖ (vpk) replik: Vpk:s förslag när det gäller familjepolitikenifrågasätts inte. Jag konstaterar att så är fallet när det gäller vårt förslagom att studiehjälpen till gymnasieeleverna skall utgå redan denna sommar. Manhåller med om att kraven är berättigade, att barnfamiljerna har en så svårekonomisk situation Prot,1985/86:161 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. att detfinns skäl att genomföra förbättringar. Däremot avvisas förslagen avkostnadsskäl. Jag vill fråga om hon inte någon gångfunderat över den omfördelning av tillgångarna i samhället som skett sedan1976. Vi har sett hur kommuner, landsting och staten fått mindre och mindrepengar i sina kassakistor, medan det privata näringslivet fått mer och merpengar. Vi kan också se den här fördelningen mellan människor isamhället. Vi har statistik som visar att fattiga människor blir fattigare ochfattigare, som de som redan är rika blir rikare. HarIngegerd aldrig funderat på om vi i stället inte borde diskutera hur viskulle kunna ändra på den rådande fördelningen i samhället så att vi skulle fåråd att genomföra de berättigade förbättringar som behövs bl. a. förbarnfamiljer? Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 60INGEGERD () replik: Jag skall börja med anförande,där han frågade; Vem kan skaffa sig ett arbete dagen efter det att ens barn hardött? Att man skall behöva göra det tycker jag låter mycket grymt, och jag sadeinte alls så. Jag sade i stället att det alldeles säkert behövs flera olikaåtgärder för sådana familjer. Ett aktivt stöd från arbetsförmedlingen tilldessa föräldrar är en form av stöd. Jag har aldrig varit med om en sådansituation, men jag föreställer mig att man behöver en kurator och hjälpeventuellt för psykiska problem. Kanske får man lov att bli sjukskriven underen tid. Det håller jag inte alls för osannolikt. Därför menar jag att man intelöser problemet så enkelt att man låter bidraget fortsätta att utgå. Det krävsav samhället att det finns tillgång till stöd i alla olika former för familjeri en sådan här situation. Det kan också gälla möjligheter att få en mindre lägenhet.Man måste anpassa stödet efter varje speciell situation. Jag är inte beredd attställa upp för de generella lösningar som här föreslås. Jag är helt medveten, , om att ertställningstagande är en följd av era andra krav i fråga om barnbidrag. Som jagsade är ni ensamma om den uppfattningen. Ni har inte kunnat övertyga vare sigväljarna i förra valet eller de folkvalda i denna kammare om att er lösning ärden bästa. Förslaget att höja barnbidraget och även studiebidraget är det bästaför familjer med barn och ungdomar. 61 () replik: Jag håller helt med om att de härfamiljerna säkert behöver all den hjälp som räknade upp. Det ärjust därför som vi vill att detta bidrag förlängs så att man i lugn och roskall kunna ordna upp förhållandena. Om man inte har ekonomiska bekymmer dagenefter det att ens barn har dött, kanske man inte behöver använda desamhällstjänster som räknade upp. De kommer att kosta ossbetydligt mycket mer än om vi i stället lät familjerna behålla det ekonomiskastöd som de haft för handikappat barn för att reda upp situationen. Jag tyckeratt vårt krav är så oändligt litet och enkelt, som det betyder så oändligtmycket för de familjer som råkar ut för sådana här situationer. Därför bordekravet kunna stödjas av de andra partierna. 62 () replik: Ännu så länge är vi ensamma om det förslag somförs fram i vår reservation 15 angående höjningen av studiebidraget. Kanske hardet varit informationsproblem. Men det tror jag att vi kan reparera. Möjligenär det så att vårt förslag är så enkelt att människor tror att det är betydligtsvårare att genomföra. Därför har de kanske inte lyssnat på oss. Nog är det väländå fortfarande så att det är bättre med avdrag än med bidrag - bidrag somfaktiskt i stor utsträckning får betalas av föräldrarna själva. Vi anser att barnfamiljernas ekonomi måste stärkas. Det äri konsekvens därmed som vi har avstyrkt förslaget i propositionen genomreservation 15. Vi följer upp vår motion i den delen. 1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. 63ALF (): Kan det finnas någon fråga som har stötts ochblötts, hackats och malts under så många är och i så många sammanhang och av såmånga regeringar som just frågan om ekonomiskt stöd till barnfamiljer? Vi kanstapla undersökningar högvis - undersökningar som visar att föräldrarsjälvklart vill ha den reella möjligheten att bestämma var och hur deras egnabarn skall vårdas och fostras och au en stor procent av föräldrarna själva vill_ vårda och fostra sina egna barn. Egentligen borde, litet skämtsamt uttryckt, alla isocialutskottet, precis som kardinaler när en påve skall väljas, låsas in ochsitta inlåsta ända tills de kunde presentera ett anständigt familjepolitisktförslag. Familjepolitiken är en kardinalfråga, som hanterats på ett minst sagtotillständigt sätt under mänga, . Och det är ju inga handlingensöverdådigheter som krävs. Det krävs valfrihet. För mig är det helt ofattbart att det i en demokrati överhuvud taget kan existera, år , så grav diskriminering av människor, ochdetta på ett så djupt personligt område som på barnomsorgens ochfamiljepolitikens. Jag anser det vara en ren skam i vår svenskademokrati att inte föräldrars självklara rätt att välja omsorgsform för sinabarn respekteras. Vill föräldrar ha daghemsplats för sina barn, skall degivetvis ha daghemsplats. Vill föräldrar ha familjedaghemsplats åt sina barn,så skall de givetvis få detta - och helst kunna välja själva. Vill föräldrarvårda och fostra sina barn i egen regi, skall de rent praktiskt-ekonomisktockså kunna göra detta. Man kan inte det . Nuvarande familjepolitik står i uppenbar strid medportalparagrafen i socialtjänstlagen, som säger att lagens tillämpning skallbygga på respekt för människors medbestämmanderätt och integritet, får en delföräldrar som vill vårda och fostra sina egna barn finna sig i att leva underexistensminimum. Man får helt sonika inte socialbidrag om föräldrarna inte, ochjag citerar ett utslag från regeringsrätten, "haft annat skäl för sinunderlåtenhet att söka förvärvsarbete än att vilja vårda och fostra barnensjälva". Regeringsrätten anser att socialnämnden genom att med förturanvisa daghemsplatser för Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, rn. barnen har"fullgjort sin skyldighet att lämna erforderligt bistånd enligt {; 6 isocialtjänstlagen". Jag tycker detta är ett horribelt synsätt. hörs det och märks det av och till vissa nya signalerfrån socialdemokratiskt håll - och fattas bara annat! Dagens ekonomiska stödtill barnomsorgen gynnar ju i synnerhet grupper inom och påLO-kollektivets bekostnad. Om jag inte missuppfattade det, hörde jag uttrycka sig så här: Vi socialdemokrater vill inte serikemansbarn och fattigmansbarn gå åt skilda håll när det gäller barnomsorgen.Ja, är det ju så att det är rikemannens barn som går till kommunens barnomsorgoch fattigmannen - om man nu skall använda den vokabulären - som får bekostadet hela. Jag hoppas att socialdemokraterna i socialutskottet ochäven här i kammaren följt vad skrivit i just dennafråga. I för kunde man läsa om ensocialdemokratisk kvinna på, som hon uttrycker det, gräsrotsnivå. Honkonstaterar att det faktum att folk står i daghemskö inte betyder alt de tillvarje pris vill ut och jobba. Samma artikel slutar: "Det är de som börjargöra facklig eller politisk karriär som rättar in sig i leden och anammar denofficiella familjepolitiken." År ut och år in har vi fått höra- både härifrån riksdagenoch givetvis också ute i kommunerna - att kön till daghemmet skulle vara ensäker mätare på efterfrågan på daghemsplatser. Det är givetvis ett direktohederligt resonemang. Alla i den här kammaren vet att vårt skattesystem och vårabidragsbestämmelser utgår från att hushåll skall ha två inkomster. Det är väldå givet att det blir efterfrågan på daghemsplatser. I samma nummer av som jag citerat ur uttalarsig . Jag skulle tro att många av oss känner igen hans namn frånmånga års familjepolitiska debatter. säger , som tidigare drevlinjen att barnomsorgen skulle byggas ut i , att hans inställning tillsocialdemokraternas familjepolitik svängt. Han säger: "Detta framför alltdärför att dagens system är så fruktansvärt orättvist". Han fortsätter:"Jag förstår inte vem som skulle förlora på mer valfrihet." Det begriper nog ingen. Eller finns det någon här ikammaren som begriper det? Jag kan omöjligt fatta att socialdemokrater ochandra år ut och år in försvarar odiskutabla orättvisor. Vad är det försolidaritet? fattade socialdemokrater, folkpartister ochkommunister beslut om att alla skall ha tillgång till samhällets barnomsorgföre 1991. Det var ett mycket märkligt beslut. Med benägna biståndbeslutades att samhällets viljeinriktning och samhällets resurser skall satsaspå den omsorg som samhället består med. Den mest elementära liberala position -om jag förstått något av liberalismen - måtte väl vara att gå ut och frågaföräldrarna hur man vill ha barnomsorgen ordnad och sedan från samhällets sidase till att satsa på den barnomsorg som föräldrarna önskar och vill ha.Folkpartiet har varit överförmynderiets mest pålitliga supporter på det härområdet . Det är obegripligt - enligt mitt sätt att se - attliberaler kunnat hamna så snett. Statsminister yttrade i sinregeringsförklaring: "Alla barn skall ha rätttill plats i daghem eller familjedaghem senast år1991." Det är ett känt socialdemokratiskt, för att inte sägasocialistiskt, synsätt. Det rimliga hade givetvis varit att slå fast att allabarn, både under och över ett och , i görligaste mån skallha rätt till sina föräldrar och att föräldrarna skall ha rätt till sina barn.Det är inte heller barnen som kräver rätt till daghems- ellerfamiljedaghemsplats. Det kräver föräldrar, och det tvingas inånga föräldrar attkräva. Våra förslag innebär kortfattat följande. Ge människor rätt att tudela inkomsten vid deklarations-och beskattningstillfället för dem som så önskar. Begränsa överföringen i detsammanhanget till fyra basbelopp, dvs. Vi känner allesammanstill parollen "hälften kvar", som haft god PR med sig. Jag skullevilja travestera den och säga: Hälften var. Vi i kds vill också att en beskattad vårdlön på avbasbeloppet införs för alla med ett barn i förskoleåldern. Det innebär inuläget . I familjer med flera förskolebarn skall vårdlönen utgå av vårdlönen för övriga barn. Vårdlönen skall utbetalas till den förälder somhar lägst inkomst och berättiga till ATP. Jag ber att få yrka bifall till reservationerna 1, 10, 11 och 13. 1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m.