prot · G909145 · 1985-12-31 00:00:00 — Detta uttalande till , därexpertgruppen finns samlad, innebär att framtiden inte ter sig särskilt ljusför de många människor som verkligen lider av oral galvanism och som måste fåbehandling och upprättelse, så att de kan bli av med amalgamfyllningarna. Jag hade önskat ett litet mer konkret svar än det som föreliggerpå interpellation och kanske litet mer att hänga upp denattitydförändring på som ändå måste sägas ha skett inom underde . Man är inte lika kallsinnig som man var för bara ett par årsedan. Men jag tycker ändå inte att vare sig socialutskottets behandling avfrågan eller svaret från regeringen ger anledning till någon större optimism. Om forskningen om ersättningsmaterial för amalgam 24MARIANNE (): På samma sätt som de människor som lider avförgiftningssymtom som tyder på kvicksilverförgiftning har mötts av motståndav vårdapparaten, har också de forskare som ägnat sig åt det här problemetmötts av motstånd och en oförstående inställning. De har ofta arbetat heltideellt eller under hotet att deras anslag skulle dras in och deras forskningskulle stoppas. Det är därför glädjande att utbildningsministern nu hargivit ett positivt svar på interpellationen när det gäller initiativ tillforskning om ersättningsmaterial. Men jag kan precis som ändå hysavissa tvivel. diskuterades här i kammaren frågan om Om forskningen om ersättningsmaterial för amalgam kvicksilverförgiftning, och i socialutskottets betänkanden16 och 18 skrev man positivt om forskning på det här området och om behandlingav patienter med förgiftningssymtom. Man framhöll att det ankommer på behörigamyndigheter att bedöma vilka forskningsprojekt som skall få fortsätta och vilkanya som skall få starta. säger utbildningsministern att det ankommer påberörda forskningsorgan att göra fördelningen. Det är säkert principielltriktigt. Men i det här fallet finns det alltså forskare som har kommit en bitpå väg. Det är de som trots motstånd har kommit till resultat som det ej gåttatt negligera, det är de som har fått myndigheterna att inse att man måste taproblemet med kvicksilverförgiftning på allvar. Ändå saknar dessa forskare stöd för fortsatt forskning. Jag kan ta några exempel. Docent i mätteutandnings-luften hos en grupp människor för att ta reda på kvicksilverhalten iutandningsångorna. Han blev stoppad för att han ej hade tillstånd frän etiskakommittén. Märk väl, det var inte fråga om behandling utan endast om mätning,Eriand vid i har undersökt blodcellerfrån människor med förgiftningssymtom och jämfört cellerna med dem i en friskkontrollgrupp. Han har då mätt förekomsten av kvicksilver, järn, koppar, manganm. m. och kommit fram till att det finns påvisbara skillnader mellan de härbåda grupperna. Han får inget stöd av samhället, trots upprepade ansökningartill olika instanser. Man uppmanas nu att söka forskningsanslag lokalt ochregionalt. Docent vid Infektionskliniken i sökte anslagför att kunna kartlägga förhållandena för tandsköterskor och tandläkare ochkonstatera om de är en utsatt riskgrupp i sammanhanget. Man ville ocksåutarbeta ett vårdprogram för de drabbade, men man fick nej av medicinskaforskningsrådet i , Detta är bara några exempel, det finns många fler.Exemplen visar emellertid hur svårt det är för dem som arbetar med denna storamiljöfråga att verkligen få möjlighet att arbeta på rätt sätt. Med tanke på de motsättningar som har råttmellan dem som trott på amalgamets inverkan på människan och den storamajoritet som ansett att detta är fantasier är det kanske inte så konstigt vid fördelning av anslag gär förbi dem som har kämpat tidigare. Jag vill därför fråga utbildningsministern om han har föravsikt att närmare bevaka vilka som i detta sammanhang söker anslag för attdärmed kunna prioritera dem som tidigare forskat och nått resultat. 25Utbildningsminister : Herr talman! Debatten har ju kommit attdelvis kretsa kring förhållandena i , Grundutbildningen vid denodontologiska fakulteten läggs ned, men fakulteten kommer inte desto mindre attvara kvar, I samband med att utbildningen upphör kommer ett lektorat att drasin. Den forskare som har uppehållit det här lektoratet kommer att få annantjänst vid fakulteten och kan fortsätta sitt utredningsarbete för att finna enersättning för amalgam. Vidare har det frågats om utredning omforskning om tandersättningsmaterial. Jag kan meddela att utredningen nu ärfärdig och föreligger i en rapport med titeln och tillsyn av dentalamaterial. Denrapporten är nu under remissbehandling. Det är självklart att det finns anledning att oroa sigöver de rapporter om sjukdomar som hänförs till användning av amalgam. Men detfinns ändå ingen möjlighet att på politisk väg beordra forskarna vid deodontologiska fakulteterna att välja vissa ämnen för sin verksamhet, I den tidigare interpellationsdebatten om forskningensfrihet framhölls just att det är nödvändigt att forskarna själva är oberoendeav utomstående intressen. Och jag menar att vi har så många odontologiska ochmedicinska fakulteter att det förefaller egendomligt att det inte skulle gå attbedriva forskning på detta område, I varje fall ser jag ingen möjlighet att påpolitisk väg göra någon form av överprövning av de beslut som är fattade i t,ex. Den enda säkerheten för oberoende där ligger iatt vi regelbundet omsätter den personkrets som bildar forskningsrådet.Därigenom kan man inte påstå att det är samma grupp människor som ständigt harett inflytande och skulle kunna motverka ett angeläget forskningsområde. Omforskningen om ersättningsmaterial för amalgam 26 (): Jag ville med min interpellation visa attriksdagsbeslutet om nedläggning av tandläkarutbildningen i får konsekvenserinte endast för grundutbildningen utan också för forskningen. Utbildningsministern säger att den forskare som varsysselsatt med forskning i kombination med undervisning av blivande tandläkarenu får en annan tjänstekonstruktion och därmed skulle ha möjlighet attfortsätta forskningen, I princip är det naturligtvis så. Men i den härkombinationen av utbildning och forskning finns det tillgäng till vissaforskningsmedel, som inte automatiskt flyttas över eller prioriteras därför gör om tjänstekonstruktionen och flyttar vederbörande till i det härfallet, alltså från . Detta gör mig bekymrad. Vi har inte alltid iriksdagen klart för oss vilka konsekvenserna blir av våra beslut. Det finnsalltså många mycket väsenfliga samband mellan utbildning och forskning. Med den här förändrade tjänstekonstruktionen kommer detnaturligtvis också att ta lång.tid innan man kan göra nödvändigaomprioriteringar av de medel för forskning som finns , om inte ökade medelställs till förfogande för den här typen av forskning. I likhet med socialutskottet och deandra talarna i den här debatten vill jag understryka vikten av att ökade medelställs till förfogade för forskningen när det gäller att få fram ett materialsom kan ersätta amalgam. Anf.27 (): Jag uppfattade utbildningsministerns andra inlägg så, attdet gav uttryck för en mera allvarlig syn på den här problematiken. Utbildningsministernsade att det finns anledning att oroas över situationen på det här området, ochjag tycker att det är så det borde ha låfit redan från början. Sedan konstaterar ubildningsministern att man inte kanbeordra forskare till insatser på detta område. Låt mig säga tillutbildningsministern att jag inte tror att man behöver beordra folk tillinsatser. Det finns gott om kunnigt folk som är beredda att omgående göra sinainsatser på det här området. Om kostnaderna för svenskundervisning för invandrare är frågaom för regeringens del är att avdela ekonomiska resurser. Det är nog därproblemen finns just . Alltså; Ingen beordran behövs. Här finns kunnigt ochintresserat folk som vill göra sin insats. Det är de ekonomiska resurserna sombrister . 28 (): Jag vill också anknyta fill det somutbildningsministern sade om att beordra forskare. Det tror jag inte heller behöver göra, eller rättare sagt vet jag att man inte behöver det. Det ärju dessa forskare, som tidigare under motstånd kämpat med den här frågan ochnått resultat, som sitter utan resurser för att fortsätta sin forskning pådetta område. Det är alltså de som fått myndigheterna att ta frågan på allvar.De har gjort en oerhört vikfig samhällsinsats med begränsade resurser och undermotstånd från den ordinarie forskningsvärlden, kan man säga. Därför anser jagatt det är väsentligt att de får möjlighet att fortsätta sin forskning. Överläggningen var härmed avslutad. 8 §Svar på interpellation 1985/86:177 om kostnaderna för svenskundervisning förinvandrare har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser vidta för att gottgöra studieförbunden i förredan uppkomna förluster för svenskundervisningen för invandrare. Enligt nu och intill detta år gällande reglerfår studieförbunden direkt av staten bidrag för täckande av kostnader för densvenskundervisning som studieförbunden genomför inom vissa timramar, somtilldelas dem av . Enligt gällande regler utgår bidraget perstudietimme och med ett belopp av totalt högst , för s, k, lagbundenundervisning och högst . för övrig undervisning. Beloppen är beräknadeså att de skall täcka de faktiska genomsnittliga kostnaderna i landet förundervisningen. inkom de studieförbundsavdelningar sombedriver mera omfattande verksamhet med svenskundervisning i tillregeringen med en skrivelse, i vilken man begärde ersättning för kostnader sominte täcktes av statsbidragen. Det rörde sig om ett betydande belopp, ca 11milj, kr., för budgetåren 1984/85 och 1985/86 tillsammans. Regeringen avslogframställningen , och sedermera har en förnyad framställning i sammaärende avslagits , Jag känner till att studieförbundsavdelningarna iStockholm faktiskt har haft och fortfarande har kostnader som inte täcks avstatsbidraget. Det är emellertid enligt min mening felaktigt att överföraansvaret för kostnadstäckningen på staten. Studieförbundsavdelningarna iStockholm har känt till vilka belopp som kunde utgå i statliga bidrag, men hari alla fall organiserat undervisningen på ett sådant sätt att den gick och gårmed underskott. Som jag nämnde är bidragen beräknade för att täcka enverklig genomsnittlig kostnad för hela landet, och såvitt jag vet har ingen hävdat att de inte sedanett antal år motsvarar det kravet. Det må vara att lokalhyrorna är relativthöga i , men å andra sidan bör det i storstaden vara lättare än ute ilandet att utnyttja lokalerna effektivt. Det är över huvud taget svårt attargumentera för att bidraget till en viss verksamhet skulle behöva vara högreför att den bedrivs i . Det är däremot vanligt att högre bidragbeviljas för verksamheter som bedrivs i glesbygd. Mitt svar till OskarLindkvist blir därför att regeringen inte ser någon möjlighet att beviljastudieförbundsavdelningarna i högre bidrag för svenskundervisningenför invandrare än vad som utgår för övriga kommuner. - Reglerna försvenskundervisning för invandrare ändras kraftigt fr, o, m, ,Inte heller i det nya systemet har förutsatts att bidragen skulle behöva varahögre för verksamhet som bedrivs i , Anf.30 (); Jag tackarför svaret på interpellationen. än 20 är har studieförbundsavdelningarna i gjort betydandeinsatser vad gäller svenska för invandrare. Man har verkligen ställt upp ochsvarat för både ett pionjärarbete och ett utvecklingsarbete. Inte förrän underde två har det uppstått trubbel med den ersättning som staten haratt svara för. Vad är orsaken till att landets regering vägrar att göra rättför sig? Svaretfrån utbildningsministern ger ingen bra vägledning. På flera punkter är detbåde motsägande och ologiskt. Rent ut sagt; Svaret är till sitt innehåll sådåligt att det sannolikt är det mest utmanande som någonsin har lämnats iSveriges riksdag, I brist på goda argument borde utbildningsdepartementetbjuda på ett svar värt att läsa och begrunda. Detta svar är tyvärr totaltansvarslöst. Förstnågra ord om bakgrunden. Verksamheten inom studieförbunden har utförts på ettpositivt sätt. Studieorganisationerna har bjudit till för att göra ett brajobb. Svenska för invandrare är den kanske viktigaste formen för invandrarnasinväxt i det svenska samhället. Det har studieförbunden förstått. De har satsathela sin kapacitet i detta arbete. Som alla andra som utför uppdrag villstudieförbunden ha betalt för sitt jobb. Framför allt skall man inte behövaförlora pengar på att ställa upp i en viktig samhällsinsats. Nusägs det i svaret att beloppen täcker de faktiska genomsnittliga kostnaderna ihela landet och att bidragen skall täcka "en verklig genomsnittligkostnad". Detta betyder, , att någon förlorar och någonvinner. Studieförbunden i förlorar tillsammans 11 milj, kr.Varje studieförbund har erbjudit sig att avstå 1 milj, kr. av dessa pengar föratt komma till en uppgörelse med regeringen. Kvar efter denna avskrivning stårnära 7 milj, kr,, som utbildningsministern nu tydligen anser att medlemmarna istudieorganisationerna skall betala. Staten gör inte rätt för sig! Detär svårt att argumentera, säger , för att bidragen skulle behövavara högre i , Det är vanligare att man diskuterar högre bidrag iglesbygden. För sedan deltog vi tillsammans i ett sammanträde medsocialdemokratiska riksdagsmän. Jag framhöll då det orättfärdiga i attstudieförbundsavdelningarna i inte fick täckning Omkostnaderna för svenskundervisning för invandrare Prot.1985/86:145 för sina kostnader. Då sade : "Jag ärmedveten om att 20 maj1986 kostnaderna är högre i -men vi skall försöka hitta en möjlighet att ~ ~ lösa den frågan," Detta ärordagrant ord vid denna Ombehovet av ° ° , i,,,, , , sammankomst! heter det atthan inte har någon möjlighet att bevilja kvalificeradelärare ° b i o i .,, , ., studieförbundsavdelningarna iStockholm högre bidrag till svenskundervis- För sedan hade ABF i , som är en av defyra studieförbundsavdelningarna, sitt årsmöte. Där rapporterades att man gickmed en förlust på 1,2 milj, kr,, allt hänfört till verksamheten Svenska förinvandrare. Årsmötet antog ett uttalande, hovsamt i tonen - så gör man istudieorganisationerna - men starkt i sak. Det var en protest riktad tillregeringen, som vägrar att ge studieorganisafionerna de pengar som de verkligenär berättigade till. säger att han inte kan hitta någraskäl för att ge studieorganisationerna pengar. Han säger att man skall utnyttjalokalerna effektivare. Skulle jag, som är mångårig stockholmare och som harföljt verksamheten och suttit i och därmed ärden äldste socialdemokraten i Stockholmsbänken, av kunna fåbesked om hur man effektivare kan utnyttja lokalerna än vad man har gjort närman har sysslat med svenska för invandrare? Ge några exempel! Och ge någraexempel på hur man skulle kunna komma fram fill lägre kostnader -lönekostnader,bikostnader och andra kostnader - i än vad man kan åstadkomma påandra håll i landet! Dessutom sägs det i svaret att man försöker att föra överkostnaderna på staten, dvs. att studieorganisationerna skulle göra det. Jag vill säga till i min besvikelse: Denhär frågan är inte löst med detta svar. Jag kommer att driva frågan fill dessatt staten gör rätt för sig gentemot studieorganisationerna i , Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 1985/86:203 om behovet avkvalificerade lärare vid de tekniska utbildningsanstalterna 31 Utbildningsminister : Herr talman!Anita Bråkenhielm har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för atttillgodose behovet av kvahficerade lärare vid våra tekniska läroanstalter. För att förbättra lärarrekryteringen till gymnasieskolansoch den kommu nala vuxenutbildningens tekniska utbildning föreslår regeringen i årets budgetproposition ett antal åtgärder. Det gäller dels ett förenklat förfarande vid tillsättning av vakanta lektorstjänster i tekniska ämnen i syfte att öka antalet lektorer i dessa ämnen, dels en vidgad användning av statsbidraget för lärarlöner så att det i vissa fall skall vara möjhgt att utnyttja personalanställd i näringslivet för undervisningsuppdrag, I budgetpropositionen föreslås vidare riktade fortbildningsinsatser inom elektronikområdet, ett område 2"* som är särskilt konkurrensutsatt,så att lärare i fysik skall kunna ta över viss undervisningi ämnet elektronik i tredje och fjärde årskursen på fyraårig teknisk linje. Vadgäller lärarrekryteringen till yrkesteknisk utbildning så bereds för närvarandeinom ett förslag till en ny typ av lärarutbildning påhalvfart för vissa lärare inom området industri och hantverk. Jag kommer noga att följa vilken verkan de åtgärder jaghär nämnt kan ha pä lärarrekryteringen. Vad gäller högskolan har löneläget för lärare vid detekniska utbildningarna i högskolan förbättrats . 1984-1985 årsavtal och de nya lönefälten för högskolelärare, tillsammans med s. k,MLT-tillägg gör att högskolan lättare kan behålla och rekrytera lärare tilldessa utbildningar. Den successivt utökadecivilingenjörsutbildningen kan vidare förväntas att förbättramöjligheterna att rekrytera kvalificerade lärare till teknisk utbildning.Likaså bör förslaget i årets budgetproposition att särskilda medel skallavsättas för att förbättra genomströmningen i civilingenjörsutbildningen medverkatill att rekryteringen till lärarutbildning inom det tekniska områdetförbättras, 32 (); Trots att jag är politisk motståndare tyckerjag att jag kan kosta på mig att vara litet mer uppskattande gentemotutbildningsministern än hans partikamrat i den föregående debattenoch säga att jag finner svaret positivt så till vida att det andas en klarmedvetenhet om problemen. Vad gäller gymnasienivån är det som sägs om löftena ibudgetpropositionen litet gammalt, eftersom den delen nu har behandlats iriksdagen. Och det är kanske litet pikant att socialdemokraterna och vpk iriksdagen gjorde upp på den nivå som ursprungligen föreslagit,vilket innebär 20 milj. kr, utöver vad regeringen tänkte sig från början föratt förbättra förhållandena på gymnasienivån. Högskolenivån har vi ännu intebehandlat i . Vi får se hur det går - kanske blir det också därförbättringar. Utbildningen i vårt land är en praktiskt tagetmonopoliserad sektor. En monopoliserad sektor ger arbetsgivaren stor makt överde anställda ~ bl, a, att driva en stel och fantasilös lönepolitik och enpersonalpolitik som inte skulle tolereras på den privata sidan. Få av de anställdai den monopoliserade sektorn har flyktmöjligheter, alternativ. Några grupperhar visat sig ha sådana alternativ; vi ser som exempel piloterna,skattejuristerna och tekniker på alla nivåer. Såvitt det gäller att fåtoppkrafter inom utbildningen, där man ibland behöver civilingenjörer, såhandlar det inte bara om att behålla dem på den offentliga sidan utan att lockadem till utbildningsområdet från någonting som mera naturligt är derasverksamhetsområde, nämligen arbetet inom industrin. Då måste man se på någraolika faktorer. En av dem är utbildningen. Utöver civilingenjörsutbildningenbehöver man utbildning, med mer studielån och högrestudieskulder som följd, för att komma in på läraryrket, ett yrke som ger betydligtlägre lön än den man skulle fått om man hade gått direkt från tekniskahögskolan in i näringslivet. Att bli lärare kan då inte te sig särskiltlockande. Detta förhållande gäller för resten också filosofie doktorer. Om behovet av kvalificerade lärare vid de tekniskautbddningsanstalterna Om behovet av kvalificerade lärare vid de tekniskautbildningsanstalterna myckethögutbildade människor som måste gå lärarutbildning för att fåundervisa på gymnasium eller högstadium. Enligt uppgift tycker många att dettaår ger väldigt litet. Kan utbildningsministern tänka sig att i stället funderaöver den gamla konstruktionen med provar för dessa kategorier, för att vi skallslippa den flaskhals som lärarutbildningen innebär? En annan faktor är naturligtvis vidareutbildningen, som pälärarsidan är mycket byråkratiserad och stelbent och som skräddarsys efterskolstyrelsers och högskolebyråkraters önskemål och mycket litet frågar eftervilka som efterfrågar utbildningen. Man försöker inte göra kurser somtillmötesgår de önskemål som lärarna i regionen har, utan man gör kurser efternågon sorts byråkratisk modell, och sedan bestämmer skolstyrelserna vilka somskall få vidareutbildning. Det avgörande är inte vilka som önskar sig sådanutbildning. Ytterligare en annan faktor är naturligtvis lönerna tillde grupper som flyr från statlig anställning. Såvitt gäller piloterna har nustaten som arbetsgivare - under galgen, förefaller det - fått göra upp om löneroch arbetsvillkor som kan hålla piloterna kvar i vårt flygvapen. När det gällerskattejurister så läste jag i en tidning att "en månadslön på30 , erbjuds den som vill bli chef för den skattemyndighet som skallfinnas i varje län. Toppkrafter behövs, varför man tar till med vadsom benämnes konkurrenskraftig lön." När kommer högskolorna, motorn i ettutvecklat samhälle, in i denna diskussion? Man kan också nämna uppskattning, inte bara denuppskattning som gör att löneförhöjningar i de här inkomstskikten intebetyder särskilt mycket mer pengar i handen och som skulle behöva leda till ensärskild debatt om en ny skattepolitik, som skulle göra det möjligt för s, k.höginkomsttagare att få behälla litet mer av sin lön, utan att detta skullebehöva kosta arbetsgivaren så mycket i höjda bruttolöner. Det finns en annansorts uppskattning, som jag tror att lärarkategorierna undrar om deverkligen har från sin offentlige arbetsgivare. Jag vill slutligen fråga utbildningsministern vad han somgammal fackföreningsman anser om statens, såsom arbetsgivare gjorda, inhopp ien konflikt, innebärande en jättelockout mot lärarna. Trorutbildningsministern att dessa då känner sig uppskattade av sin arbetsgivare? Anf.33 (): Låt mig göra några reflexioner med anledning av läget påhögskolesidan. Situationen är i det närmaste ohållbar pä vissa håll. Förungefär sådan förekom demonstrationer vid flera tekniska fakulteter.Besvikelsen över regeringens bristande gensvar då var mycket stor. En defaitismspred sig på många håll i landet. Det tal om förbättringar som utbildningsministern här haranvisat håller inte överallt. Förhållandena varierar från universitet tilluniversitet, frän högskola till högskola, ja, frän institution tillinstitution. Som säkert är välbekant är data- och elektronikinstitutionernavärst utsatta. Men även även här finns klara och lysande undantag - det skallmedges. Rentgenerellt kan sägas att universiteten och högskolorna har haft det besvärligt mycket länge.Högskolereformen har lagt en i administrativt avseende tung hand öververksamheten och hindrat snabba omdisponeringar, som enligt min uppfattningvarit av nöden. Det har lett till en i reala termer allmän uttunning avresurserna per student. Om man räknar på det sättet har de tekniskautbildningarna fått det sämre än flertalet utbildningsvägar. Inomde tekniska utbildningarna är - i varje fall enligt institutionernasföreträdare - antalet mellantjänster för få. Det leder till att arbetsbördanper person blir alltför stor och att arbetet fullgörs med en alltför lågersättning. Utbildningsministern talade om MLT-tilläggen, men de räcker intesärskilt långt i det här sammanhanget med tanke på marknadslönernas höga nivå.Universiteten kan enligt min uppfattning knappast konkurrera lönevägen. De fårkonkurrera på annat sätt, t, ex, genom att erbjuda en bättre arbetsmiljö, genomatt skapa möjligheter för egen forskning och genom att erbjuda en intressantverksamhet. Dethar också skett en allmän uttunning vid de tekniska fakulteterna. Låt mig taett exempel, herr talman! Utbildningsutskottetgjorde ett studiebesök vid , som är ungefär lika storsom KTH. En gång i tiden hade man där lika många studenter och lika mångalärare som KTH. har den relationen förändrats så att det iförhållande till antalet studenter finns så många lärare vid Norgestekniska högskola som vid KTH. Jag tror att den relationen har haft en väldigtstor inverkan på kvaliteten på utbildningen vid KTH, Genomströmningen vidNorges tekniska högskola är avsevärt högre än den vid våra tekniska högskolor. Tålamodet håller på att ta slut på de tekniska högskolorna.