prot · G90972 · 1985-12-31 00:00:00 — Också LO:s färska rapportFackföreningsrörelsen och välfärdsstaten bekräftar detta ytterligare. Rapportenvisar att av LO-medlemmarna åtnjuter barnomsorg mot , en nästandubbelt så hög andel, av /SR-barnen. Och inte bara det. visardessutom att en mindre andel av LO-barnen har hemmavarande förälder jämfört medbarngruppen i sin helhet, medan andelen som har privat tillsyn är större blandLO-barnen. Detta betyder att LO-hushållen inte bara liksom alla andra får varamed och betala kostnaderna för den kommunala barnomsorgen. De måste dessutom,med redan beskattade medel, betala barnomsorgen en gång till för sina egnabarn. En av statsrådet huvuduppgifter har angivits varaatt "värna om solidariteten med svaga grupper". Denbarnomsorgsproposition som statsrådet fick överta av förutvarandesocialministern och som drevs igenom i strax före julinnebär att allt större del av det allmännas stöd till barnfamiljerna kommeratt tillfalla dem som kan, vill eller måste använda sig av den kommunalabarnomsorgen. Detta trots orättvisorna och alla de undersökningar som pekar påatt barnfamiljerna själva föredrar valfrihetsskapande åtgärder framför fortsattensidigt stöd till den kommunala barnomsorgen. Jag skulle därför vilja frågastatsrådet; Anser statsrådet att detta är en rättfärdig fördelningspolitik? Ärdetta ett effektivt sätt att stärka också svagare hushålls möjlighet att tasitt ansvar för barnen på det sätt som passar just dem bäst? Eller är statsrådet beredd ändra inriktning och genomföraåtgärder som minskar klyftan i stöd mellan dem som utnyttjar kommunalbarnomsorg och övriga? har det framkommit uppgifter som visar attmånga små barn far illa vid daghemsvistelse beroende på infektionsriskerna. Dethävdas också att de mindre barnen, eftersom de inte hunnit bygga upp sittimmunförsvar, riskerar bestående skador. Upprepade infektioner i de övreluftvägarna och feberperioder under spädbarnsåren synes också spela roll förutvecklingen av allergi och framför allt astma. Detta är ett annat av statsrådet arbetsområden.Är statsrådet beredd att medverka till en genomgripande undersökning ochsammanställning kring detta? Och i så fall, är statsrådet också beredd attvidta de åtgärder till barnens bästa som undersökningen kan ge vid handen? , herr talman, några ord om föräldraförsäkringen.Ersättningen från föräldraförsäkringen kan för ett enda barn variera mellan somlägst , och upp till . kan det vara ganskaslumpmässiga faktorer som avgör om föräldrapenningen utgår med det lägstabeloppet eller med ett betydligt högre, och detta kan i sin tur ha storbetydelse för föräldrapenningen vid kommande graviditeter. Medan föräldrapenningeni övrigt följer löneutvecklingen, urholkas garantibeloppet för deförsäkringsmässigt sämst ställda. Socialdemokraterna har under valrörelsen förklarat att de,när utrymme finns, avser att utvidga föräldraförsäkringen enligtinkomstbortfallsprincipen till ett och . Det skulle innebäraatt de brister som vidlåder nuvarande regler skulle förstärkas och att storaorättvisor skulle kunna uppkomma. Föräldrapenningen skulle då kunna varieramellan som lägst , och som högst nära , för ettenda barn. Föräldrar som inte är inne i systemet genom att ha ett bra jobb medhygglig lön vid första graviditeten skulle komma i en orimligt dåligsituationen i jämförelse med andra föräldrar. Reglerna skulle också långt merän styrafamiljernas beslut och planering oavsett deras verkliga önskemål. Är statsrådet medveten om de djupgående brister som finnsinbyggda i föräldraförsäkringens utformning? Är statsrådet beredd att göranågot för att komma till rätta med dessa? Allra sist: För oss moderater är det ett självklart målatt göra det möjligt för allt fler att leva på sina inkomster och vi anser attskattebördan därför också måste ta hänsyn till försörjningsbördan, till hurmånga som skall leva på inkomsten. För oss moderater är det också ett självklart mål attmyndigförklara hushållen och att göra det möjligt för dem med låga och vanligainkomster att välja den barnomsorg, värd och utbildning som är bäst i justderas fall. Detta skulle verkligen vara ägnat att stärka barnfamiljernasställning. 37DANIEL TARSCHYS (fp): har det genomförts enskattereform som har haft till syfte att sänka marginalskatten till högst 50%för de allra flesta inkomsttagare. Reformen har urholkats på flera sätt, menden har ändå lett till en del goda resultat. Trots detta finns det i daghundratusentals människor som inte får behålla . av en lönehöjnnig på 100kr. Det är inte bara höginkomsttagare. Tvärtom, det gäller i alldeles särskilthög grad barnfamiljer och ensamförsörjare med låga inkomster. En ensamståendemamma med ett barn som tjänar . får igenomsnitt behålla . av en inkomstökning på . Så ser densocialdemokratiska fördelningspolitiken ut för låginkomsttagare. Hundratusentals barnfamiljer och ensamföräldrar befinnersig i den situationen. De har hamnat i det som kallas fattigfällan-ensituation där man knappast kan påverka sin ekonomi annat än mycket marginellt.Bland barnfamiljer som har . i årsinkomst är det vanligtmed marginaleffekter på , i en del fall avsevärt högre. Om man sätter gränsen litet lägre, t. ex. vid , finnerman att över 300 000 hushåll befinner sig i fattigfällan. Det innebär attlåginkomsttagare får behålla mycket mindre av en inkomstökning än inkomsttagaremed högre inkomster. Varför är det då så här? Det har främst tre orsaker: detär marginalskatterna, det är bostadsbidragen och det är barnomsorgstaxan.Genom att alla tre är relaterade till inkomsten får vi en oerhört starkprogressivitet för låginkomsttagarna. De hamnar helt enkelt i en situation därdet inte lönar sig att arbeta mera, där man trampar vatten i sinaansträngningar att förbättra sin egen ekonomiska situation och att klara sigekonomiskt. Det här får konsekvenser på många olika områden. har vi t. ex. diskuterat det problem som nämnde, hur det kan komma sig att LO-familjerna i så liten utsträckningutnyttjar den kommunala barnomsorgen. Det har antagligen flera olika orsaker,men en av dem är alldeles säkert att marginaleffekten slår särskilt hårt motLO:s medlemmar. Eller ta den nu pågående avtalsrörelsen! Om enensamförälder med inkomst . skall få en kronas löneökning nettomåste arbetsgivaren punga ut med . Det är ju uppenbartatt ett sådantsystem blir oerhört inflationsdrivande och att det motverkar den ekonomiskapolitik som regeringen försöker föra. Varför har vi då de här marginaleffekterna? Ja, de haruppstått framför allt genom socialdemokratins förkärlek för inkomstrelateradeavgifter och förmåner. I den principiella debatten hör vi ofta attsocialdemokraterna står för en generell socialpolitik medan de borgerligapartierna påstås förorda en mer selektiv socialpolitik. Men det påståendethåller knappast streck, i varje fall inte för . publicerade en rapport omden offentliga sektorns utveckling, där det framgick hur behovsprövade ochgenerella förmåner hade utvecklats . Av den framgick det alldelesklart att de behovsprövade förmånerna ökade ganska kraftigt under perioden1970-1976 men att de sedan låg stilla . De senaste årenhar de behovsprövade bidragen åter ökat mycket kraftigt, framför allt dåsocialbidragen men också bostadsbidragen. Jag vill inte påstå att ni socialdemokrater i riksdag ochregering ensamma har snickrat ihop den här fattigfällan. Ni har haft god hjälpav socialdemokraterna ute i kommunerna. För det är inte marginalskatterna isig eller bostadsbidragen i sig eller barnomsorgstaxan i sig som skaparproblemet, utan det är kombinationen av alla dessa tre saker staplade påvarandra. När man lägger ihop den progressiva skatten och de successivtfallande bostadsbidragen och de successivt stigande barnomsorgstaxorna, det ärdå som barnfamiljerna och ensamstående föräldrar hamnar i knipan. Det är justgenom dessa samlade effekter som socialdemokratisk fördelningspolitik slårsärskilt hårt mot låginkomsttagarna. kom ny statistik från statistiska centralbyrånsom visade hur fattigfällan är konstruerad. Vi har redovisat de uppgifterna ivår familjepolitiska motion. Det visar sig att mycket stora inkomstskiktutsätts för marginaleffekter som ligger - något olika i olikakommuner beroende på kommunalskatt och barnomsorgstaxa. Lika illa är det ställtför de tvåbarnshushåll där den högst betaide maken tjänar . Där handlar det alltså också om marginaleffekter på . Hur kan då problemet angripas? Vi har pekat ut någravägar. Först och främst måste vi komma bort från de differentierade taxorna. Ihöstas kunde vi här i i stor enighet besluta om en avveckling av dedifferentierade taxorna inom långvården och äldrevärden, men när det handlar ombarnomsorgen råder en förbenad konservatism bland socialdemokraterna ute ilandet. Jag säger inte att det bara är socialdemokrater som är konservativa ochjag säger inte att det gäller alla socialdemokrater, men de allra flestasocialdemokratiska kommunalpolitiker slår vakt om de inkomst-relaterade taxornaoch bidrar därigenom till att fattigfällan består. Det andra problemet är bostadsbidragen. Vi menar att deborde frysas på nuvarande nivå och att man sedan successivt skulle ersätta demmed ett bättre fördelningspolitiskt instrument, självfallet på sådant sätt attde som får bostadsbidragen inte drabbas. Det finns olika metoder för detta. Mankan ge stödet i form av barnbidrag och flerbarnsstöd. och man kan införaspeciella skattereduktioner. Det viktiga är att man kommer bort frän dagenssystem. Prot, 1985/86:72 som bidrartill att fattigfällan består. Här verkar socialdemokraterna vilja gå en helt annan väg,I budgeten föreslås det att bostadsbidragen skall höjas både 1986 och 1987,förklarade finansministern att fler ensamstående borde fåbostadsbidrag, och kommer ett förslag från bostadspolitiska kommitténdär det också lär ingå ett förslag om ökade bostadsbidrag. Allt dettaförstärker intrycket att socialdemokraterna är på fel väg när det gällerbostadsbidragen. är det inte bara som driver den häruppfattningen. kom LO:s utredning om den offentliga sektorn med enmycket intressant slutrapport - nämnde den också.Utredningen heter Fackföreningsrörelsen och välfärdsstaten, och den är signeradav , och mänga andra prominenta företrädare förfackföreningsrörelsen. Det intressanta med den rapporten var att den anslöt sigväldigt nära till den kritik som vi har riktat mot regeringen ochsocialdemokratin. uttalar sig klart och tydligt mot differentieradetaxor inom t. ex. barnomsorgen. Den påtalar också bekymren med bostadsbidragenoch framför-precis som vi i folkpartietgöri vår partimotion - förslaget om attbostadsbidragen borde frysas på nuvarande nivå och ersättas med andrastödformer. Jag utgår från att har hunnit ta del avLO:s rapport och skulle gärna vilja ställa honom följande fråga: Tycker ni attStig . och de andra i har rätt när deönskar enhetstaxor inom barnomsorgen? Har de rätt när de föreslår att bostadsbidragenskall frysas och ersättas med andra stödformer? Och om de har rätt, vad vill nigöra för att främja en sådan utveckling som leder till att vi kommer urfattigfällan, att fördelningspolitiken fungerar väl också för låginkomsttagare? Jag skulle gärna vilja ha en reaktion från regeringens ochBengt sida på LO:s och synpunkter på hur vi skall kommaur fattigfällan, som drabbar låginkomsttagarna så svårt. 38RUNE (): Antalet människor som behöver samhälletshjälp ökar ständigt. erhåller, som har framhållits, en halvmiljon människor i landet socialbidrag för sin försörjning. vet viatt antalet människor som förtidspensioneras av arbetsmarknadspolitiska skälökar. Det är ett par exempel på att grundtryggheten för många är hotad. Många omfattas inte av det sociala grundtrygghetssystemetpå ett rättvist sätt. Grundtrygghet är, menar vi från , inte baraekonomisk trygghet utan också social trygghet. Med det menar vi att man harrätt till trygghet för sin ekonomiska försörjning, rätt till arbete och bostadsamt rätt till social gemenskap, inflytande och insyn samt gemenskap med andramänniskor. I mitt anförande kommer jag att begränsa migtill att beskriva situationen för några grupper i samhället som är särskiltberoende av en god grundtrygghet. Först och främst gäller det barnen. Svenska barn har iallmänhet och särskilt när man jämför med förhållandena för barn i andra länderen god materiell standard. Vad svenska barn saknar är ofta tid. med sinaföräldrar, med andra vuxna och med andra barn. Barn behöver mer av emotionelltrygghet. Omvänt gäller också att föräldrar behöver med sina barn. En alldeles publicerad statistik visar att kvinnoroch män inte har samma trygghet, tog här i går upp dessafrågeställningar. Kvinnors pension är mycket lägre än männens. Det beror intepå att kvinnor inte har arbetat lika mycket som män, utan på att kvinnor harutfört annat arbete än män, ett arbete som varit oavlönat. Det är intepensionsgrundande och ger ingen sjukersättning. Kvinnor har som föräldrar valtatt avstå från förvärvsarbete för att ge sina barn tid. Även väljer familjer att avstå från arbete utanförhemmet för att ge sina barn mer av tid och omvårdnad. Också nu är detta arbeteoavlönat. kräver att samhället erkänner denna arbetsinsats. Vikräver vårdnadsersättning med . och familj med små barn. Det ärett förslag som inte bara i ord utan också i handling visar vår inställning idenna fråga. Vi har också föreslagit en ökning av skattereduktionen förensamförälder och hemmamake till , , liksom en höjning avbarnbidraget med , . Dessutom, herr talman, har vi från centernssida finansierat våra förslag. Jag säger detta med tanke på vad som hardiskuterats från regeringshåll . Den andra grupp i samhället som jag vill belysa är alla demänniskor som behöver samhällets vård och omsorg på grund av handikapp ellerålder. Det övergripande målet är att alla människor som vill det också skallkunna bo kvar hemma. De skall inte bara ha möjligheter till en egen bostad - deskall också ha möjligheter att kunna skapa ett eget hem. Jag menar att det ären skillnad mellan att ha en bostad och ha förmånen till ett eget hem. Jagskall själv, inom vissa gränser, välja hur jag vill leva. Om vi skall kunna ge människor som på grund av sjukdomeller handikapp är beroende av vård och service samma rätt tillsjälvbestämmande och integritet som vi alla fordrar, krävs i många fall enändrad inställning. Alla insatser måste utgå från den enskilda människans rättatt själv kunna påverka sin situation. Det ställer krav på omorientering frånsamhällets sida. Om omsorgen skall vara av hög kvalitet krävs deten framsynt planering. Vi måste med uppmärksamhet följa utvecklingen på dettaområde, så att vård i hemmet inte leder till ökad isolering. Vi har i en motionframhållit att statsbidragssystemet måste vara så utformat attålderdomshemsboende jämställs med boende i både när det gällerdrifts- och när det gäller anläggningskostnader. Detta skapar goda förutsättningarför valfrihet och ett gott utnyttjande av våra vårdresurser. Också en godtillgång till utbildad öppenvårdspersonal med en väl anpassad utbildning ärnödvändig för att tillförsäkra våra äldre en god vård. Vi får vidare se tillatt boendet i eget hem inte blir institutionsliknande. Under mina riksdagsår, herr talman, har jag särskilt förtfram behoven av insatser för att minska drogmissbruket i vårt samhälle.Missbruk av alkohol och narkotika är en av de allra vanligaste orsakerna tillatt människor lever i misär. Det är en vanlig orsak till kriminalitet.Drogmissbruk tär på de människor som är beroende. Det tär också på derasanhöriga och deras vänner.Särskilt allvarligt är att missbruk ofta drabbar unga människor. Den bild avmissbrukssituationen som socialministern målar upp i budgetpropositionen ärenligt min mening alltför glättig. De insatser för att informera och upplysa föräldrar ochungdomar om missbruk vilka genomfördes och under1980-talets första år har givit positiva resultat. Unga människor tar nu i alltstörre utsträckning avstånd från droger. Tonårsföräldrar är rner observanta påhur och i vilka former drogmissbruk hos ungdomar visar sig. Resultatet är attantalet anmälda narkotikabrott har minskat . Alkoholkonsumtionen perindivid och år har enligt statistiken sjunkit. Men att ta detta till intäkt för att insatserna kan minskaoch att vår uppmärksamhet kan tillåtas avta är inte bara vanskligt utan direktfarligt. som vi fick budgetpropositionen kunde vi i storstadspressenläsa rapporter från skolläkarorganisationen i , där skolläkarna varnarför att alkoholkonsumtionen bland unga återigen ökar. somjustitieministern i sitt budgetförslag talar om minskningen i antalet anmäldanarkotikabrott redovisar polismyndigheterna en kraftig ökning av antaletmissbruksbrott . Vi har under ungefär diskuterat och föreslagitåtgärder för att få drogfria fängelser och anstalter. Senast fick vi iett inslag i radion en beskrivning av hur situationen är. Jag måste säga attjag tycker det är mycket märkligt att vi inte har lyckats få anstalterna friafrån droger. I motioner både och har vi sagt att en förutsättningför att man skall kunna åstadkomma en effektiv drogbekämpning inom kriminalvårdenär att får i uppdrag att göra upp planer för åtgärderanpassade till de olika anstalterna, varefter resp. anstaltsledning har attmedverka till att det blir en bättre ordning. En person i ledningen för en avde anstalter jag varit i kontakt med sade ungefär så här: Om vi fick arbeta somvi ville med de här problemen, skulle vi snart klara av dem och få anstaltenfri från narkotika. Kampen mot drogmissbruket får enligt vår mening inteupphöra. Den innebär ett långsiktigt arbete med att lösa problem som det tar åratt komma till rätta med. Det är de insatser som vi fattade beslut om för någraår sedan som ger resultat och . Det vi beslutar under detta år ärsådant som skall ge resultat framöver. Opinionsbildningen är oerhört viktig i det härsammanhanget. Jag tycker att det är litet för tyst från regeringens sida närdet gäller just opinionsbildningen mot drogmissbruket. Vi hade en helt annandiskussion om de här frågorna då de borgerliga hade ansvaret idepartementet. alkoholpolitiska beslut och beslutbeträffande kampen mot narkotikamissbruket ligger fast. Det var positivaställningstaganden för ett planerat långsiktigt arbete inom framför allt detsocialpolitiska området. Insatser i det förebyggande arbetet, information ochverksamhet riktad till vissa grupper betonades då särskilt. Det gäller nu attundan för undan utvärdera effekterna av detta arbete och på grundval av detgöra nya insatser och planera för framtiden. Jag vill avslutningsvis säga att om politikenpå område efter område inriktas på att skapa valfrihet, decentralisering ochrättvisa, ökar människornasmöjligheter att bemästra olika situationer. Det är på grund av brister i denpolitiska inriktningen som allt flera hamnar i situafioner där socialbidrag ärdet enda återstående alternativet. Enligt vår mening ställer den snabbaökningen av antalet socialbidragstagare krav på en högre ambitionsnivå förarbetsmarknads- och regionalpolitiken, för familjepolitiken och för rättvisani skattesystemet. Regeringen har tagit initiativ föratt få en uppfattning om orsakerna till det kraftigt ökade antaletsocialbidragstagare. Enligt vår mening är det viktigt att en sådan analys ävenomfattar de vidgade perspektiv som vi pekat på i våra motioner. Det är ocksåviktigt att analysera regionala variationer, vilka inte kan förklaras medarbetsmarknadsskäl. 39MARGÖ (vpk): Ett av regeringens få konkreta vallöften varatt kompensationsnivån i delpensionsförsäkringen skulle återställas till 65 %från nuvarande . Trots detta saknas förslaget i regeringens budget. Pådirekta frågor till ansvarigt statsråd om när den här höjningen kan väntas harsvaren varit svävande. Regeringen diskuterar frågan, och man skall återkommaunder mandatperioden. Så har beskedet varit. preciserade dock finansministern i ett tal iNorrköping vad det är regeringen diskuterar: Delpensionerna skall höjas såsnart barnfamiljerna fått sitt, sade han som svar pä en fråga. Bortsett frånatt ett sådant uttalande -att ställa pensionärerna mot barnfamiljerna - stridermot arbetarrörelsens grundinställning i fördelningspolitiken, är det ett sättatt spela på folks okunnighet om hur olika förmåner finansieras. Delpensionernafinansieras genom en särskild fond och betalas av arbetsgivaravgifter. Delpensionernabelastar således inte statsbudgeten och konkurrerar därmed inte heller omutrymmet för höjda barnbidrag, bostadsbidrag och sänkt moms. Delpensionsfondenhar tidigare haft ett underskott, men det har vänt. gav fonden ettöverskott, och är överskottet i fonden så stort att det mer än väl räckerför att återställa kompensationsnivån till . Feldts uttalande om barnfamiljer och delpensionärer gördet också berättigat att varna statsrådet för uppgörelser med centernom barnfamiljernas ekonomi, eftersom ju föreslår att deras förslag omvårdnadsbidrag till småbarnsföräldrar skall betalas med ett slopande avåterställandet av kompensationsnivån i delpensionen. Arbetande människor somslitits ut i tunga arbeten och som därför inte orkar arbeta heltid fram tillpensioneringen skall alltså tvingas att avstå från delpension för att de somhar råd att avstå från förvärvsarbete skall få stanna hemma med vårdnadsbidrag.Vad är det egentligen som regeringen diskuterar och överväger i stället för attomedelbart återställa kompensationsnivån i delpensionen? Det finns ju intenågra ekonomiska hinder. Vad är det då ni inte är överens om i regeringen? I den fördelningspolitiska debatten talas det ofta ompensionärerna som en grupp i samhället, vilket kan ge föreställningen att detinom pensionärsgruppen råder liknande villkor. När budgetpropositionen lagtsfram fick vi av regeringsföreträdare veta att pensionärerna skullefå en standardförbättring, i och med att pensionerna höjdes , vilketskulle vara mer än förväntade prishöjningar . 5 protokoll 1985/86:72- 73 Om denna presentation av vad pensionshöjningen innebärockså är ett försök att spela på okunnighet, så har det misslyckats.Pensionärerna minns både vallöften om fullt värdesäkrade pensioner ochprinciperna för uppräkningen av pensionerna. Pensionshöjningen var enkompensation för prisstegringar - den 15november 1985 och har inget som helst samband med väntade prishöjningar 1986. Inte förrän , 1986, har pensionärerna fåttkompensation för de hyres-och energiskattehöjningar som skedde i december 1984.Värdesäkringssyste-met för pensionerna är uppbyggt så, att pensionärerna underde efter en prisstegring alltid själva så att säga fårbetala för denna. Fr. o. m. den fjortonde månaden fär de kompensation, alltså iefterskott. Ett sådant system kan aldrig åstadkomma några standardökningar. Dethandlar således om att ge kompensation i efterskott, ochkompensationen betalas i procent. Det innebär att de som har de lägstapensionerna också får den minsta kompensationen. Klyftan mellan de pensionärersom har låg pension och de pensionärer som är välbeställda ökar . Desom har de lägsta pensionerna - till övervägande delen gäller det kvinnor - kaninte vänta ända till dess att den tillsatta pensionsberedningen är klar medsitt arbete och eventuella förbättringar genomförts. De måste fåinkomstförstärkningar. Därför,föreslår vi i vpk kraftigt höjda bostadstilläggför pensionärer. Det kommunala bostadstillägget skall, enligt vårt förslag,motsvara den faktiska hyran för en tvårumslägenhet. Återigen har - det framgick av i går - tagit upp frågan om de s. k. undantagspensionärerna. Attberörda män - för det gällde i huvudsak män - ställde sig utanför ATP-systemetoch således inte har fått något pensionstillskott åren sak. Men att detta ävendrabbar änkorna till dessa män är stötande. Det är nu ATP infördes,och onekligen har en hel del hänt i fråga om jämställdheten. Då, för25 år sedan, var det nog inte så vanligt att kvinnan hade någonting att sägatill om vad gällde mannens göranden och låtanden på det ekonomiska området. Mennu, , är det väl ändå dags att sluta upp med att betrakta kvinnorna somett bihang till sina män.