prot · G90983 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag blev faktiskt förvånadöver att man infe fog fasta pä det i samband med Malmöpaketef. Varför intesatsa pä den sakkunskap som redan finns? Varför skall man bygga upp frånbörjan? En del av de pengar man har kunde ju användas för en "statensriktade nyemission" till , som satsar på kompetens.Satsningarna får naturligtvis inte inskränka detta lilla bolags självbestämmanderätt- bolaget har bra "management", och det skall bevaras. Ingaadministrationsbidrag bör ges, utan just en riktad emission med riskkapital. Om stateninte vill gå in direkt kan utvecklingsfonden göra det. Staten kan om några årsälja sin andel med vinst - förhoppningsvis pä den lokala aktiebörsen i ,som jag hoppas skall bildas. "Tacksam för litet", sade MargitGennser. Jag måste påminna henne om att de statliga insatserna, somoffentliggjordes , för förnyelse och utveckling i Malmöregionenöverstiger 800 milj. kr. Med lokaliseringsstöd blir det ytterligare pengar. Jagvet inte riktigt vad har för sinne för proportioner när detgäller pengar, och det är möjligt att detta i hennes ögon är en liten insats.Enligt regeringens bedömning är det emellertid den kraftigaste insats som vihar gjort i en region i ett svårt läge. Varför kan inte t. o. m. en skåningerkänna det? 26 (): Jag trodde att vi nu talade om en begränsadfråga, dvs. svaret vad grller , och inte hela Malmöpaketet. Isvaret står det att man "även skall undersöka möjligheterna tillsamordning med ", och det tyckte jag var litet. Jagtalade alltså inte om de 800 miljonerna. Jag är själv småföretagare och talarinte om miljarder eller hundratals miljoner, men på grund av inflafionen talarsmåföretagarna dess värre nu om miljoner. Överläggningen var härmed avslutad. Om kultur- och informationsutbytet med andra länder 8§ Svar på fråga 1985/86:379 om kultur- och informationsutbytet med andra länder har frågat mig i vilka formeren utvärdering av de samlade statliga insatserna inom det svenska kultur- ochinformationsutbytet med utlandet skall ske och . Jag instämmer i bedömning att insatser påkultur- och informationsområdet för ett litet land som , som lever inomett litet språkområde, behövs i ett snålt internationellt klimat. Det är utredningen om det svenska kultur- och informationsutbytet medutlandet, den s. k. (SOU 1978:59), tillsattes. Jag finner detnaturligt att se över dessa frågor med viss regelbundenhet: Jag avser att under innevarande kalenderår samlaerfarenheter när det gäller finansiering, organisation och samordning av desamlade statliga insatserna inom det svenska kultur- och inforrfiationsutbytetmed utlandet. Detta kommer att ske i samråd med ochövriga berörda departement och omfatta olika områden inom samhälls- ochkulturlivet. Detta bör kunna ge ett erfarenhetsunderlag som innebär en närmareprecisering av behov, problem och möjligheter inom området. Därefter får man taställning till hur man bör gå vidare. Om kultur- och informationsutbytet med andra länder 28INGRID (): Jag skall be att få tacka utrikesministern försvaret. Det är glädjande att vi har en samstämmig uppfattning om betydelsen avvårt lands kultur- och informationsutbyte med utlandet. Representanter för utbildningsutskottet ochkulturutskottet hade i går möjlighet att sammanträffa med våra kulturattachéeri olika länder, och då framfördes synpunkter om angelägenheten av att det inteskulle ske någon förändring på detta område. Det gavs exempel på bristandesamordning, på tjänster som har försvunnit och på material som var svårt att fåfram. Det är alldeles riktigt att det måste finnas en viss regelbundenhet när detgäller översynen av detta arbete. Mycket har naturligtvis förändrats, ochutrikesministern sade nu att en sådan översyn skall komma till stånd. Utrikesministern sade vidare: "Jag avser att underinnevarande kalender år samla erfarenheter när det gäller finansiering, organisafion och samord ning--- ." Bakgrunden fill min fråga var bl. a. det parallellarbetesom sker t. ex. när det gäller olika teatergrupper eller andra som söker medelfrån men sedan kan få medel från . Detär brist på samordning, och jag är inte säker på atl det är alldeles riktigtatt det skall vara på det sättet. säger utrikesministern i svaret att översynen kommeratt ske i samråd med och övriga berörda departement.Om översynen kommer att omfatta olika områden inom samhälls- och kulturlivetvill jag fråga utrikesministern: det då sä, att informatörerna skallutreda beträffande sig själva, eller får representanter för samhälls- ochkulturliv vara med? Jag vill i detta sammanhang också fråga: Kommer man attbeakta nödvändigheten av en bättre samordning med och Exportrådetsarbete? Det är ju riktigt attmycket av kunskaperna om dagens behov, problem och möjligheter inom dettaområde finns ute i det svenska samhälls-och kulturlivet. Det gäller främstSvenska institutet men också , , och decentrala institutionerna inom kulturlivet. Jag avser naturligtvis att i sambandmed den planerade översynen ha nära kontakt med de berörda organen. 30INGRID (): Jag tycker att utrikesministern förde fram enmycket viktig synpunkt. Självfallet är det väl ingen som den här gängen vänfaratt det skall bli en SIK-utredning pä 300-400 sidor. Förra gängen var det ocksåen enmansutredare. Jag tror emellertid att det är mycket viktigt att de som såatt säga upplever de praktiska problemen inom Rådet, , osv.,får möjlighet att påverka eller delge sina erfarenheter och även - vilket jagtycker är minst lika viktigt - komma med förslag till förbättringar. Vi harsett att det som en gång var bra inte är riktigt lika bra . Därför är detväl vår gemensamma uppfattning att vi bör försöka få det bra på nytt på allahåll. Överläggningen var härmed avslutad. 9 §Svar på fråga 1985/86:378 om fordonsförarutbildningen vid i har frågat mig om jagavser förhindra ett sådant resursslöseri som en förflyttning avfordonsförarutbildningen från i till skulleinnebära. Inledningsvis vill jag erinra om att ansvaret förplaneringen av arbetsmarknadsutbildningen ligger på myndighetsnivå.Länsarbetsnämnderna svarar därvid för planeringen efter de riktlinjer somarbetsmarknadsstyrelsen utfärdar. Efter vad jag har inhämtat har arbetsmarknadsstyrelsennyligen kartlagt behovet av fordonsförarutbildning inomarbetsmarknadsutbildningen och utfärdat riktlinjer för en regionvis planeringav denna utbildning. Syftet med regionindelningen är att undvika överkapacitetoch att åstadkomma ett bättre resursutnyttjande än fidigare. Enligt styrelsens bedömning bör behovet avfordonsförarutbildning inom kunna tillgodoses genom samverkan medAMU-myndigheterna i angränsande län. Ett av de främsta motiven för den nya ,som infördes så sent som . är att få ett bättreresursutnyttjande. Vissa omfördelningar av resurser kommer därför enligt minuppfattning knappast att kunna undvikas. I det härsammanhangef kan nämnas att länsarbetsnämnden iBlekinge har fått extra medelstilldelning från AMS för utökningar av andrautbildningar inom länet under innevarande budgetår samt att det inom någramånader kommer att starta en helt ny utbildning i konstglasteknik, som Blekingekommer att bli ensamt om att anordna. Om fordonsförarutbildningen vid i 32KARL-ANDERS (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret,men det sakliga innehållet i svaret är inte alls tillfredsställande. Utbildningen i startade så sent som för tio årsedan med 24 utbildningsplatser, men planerades att utökas till 32platser. Kapaciteten avsågs, arbetsmarknadsministern, att täcka behovet ävenför närliggande län. Kapaciteten vid i kan, i vad gällerlokaler och körgård, utan extra investeringar ökas till 44 utbildningsplatseroch med något utökad körgård till 64 utbildningsplatser. Ändamålsenliga lokaler för utbildningen planerades av SÖredan från utbildningens början och var klara att tas i bruk budgetåret1978/79. SÖ, AMS och Transportfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd,TYA, var överens om såväl kapacitet somåtgärder. är man alltså beredd att skrota denna anläggning. Harvi verkligen råd med detta resursslöseri? Den totala kostnaden för ombyggnaden var 11,065milj. kr., men ombyggnaden omfattade även vissa lokaler utöver dem för fordonsförarutbildningen.På grund av de speciella krav som ställs på lokaler för Om fordonsförarutbildningen vid i fordonsförarutbildningblev kostnaderna höga. utdömde TYA den fidigare godkända körbanan iHeaby. I samråd med SÖ planerades en körbana i anslutning till . För att möjliggöra denna utbyggnad fick kommuninköpa mark från privata ägare. Kommunen gav sedan dispositionsrätttill marken utan kostnad men med det förbehållet att marken, när den intelängre användes för sitt ändamål, skulle "avstädas" innan denåterlämnades till . Byggkostnaderna för denna körgård med senare tillkomna kompletteringarvar 1,127 milj. kr. När fordonsförarutbildningen startade blevelevförläggningen överbelastad, och fem utöver tidigarebostadsbestånd anskaffades till en kostnad av 1,5 milj. kr. Därutöver.gjordesmarkinvesteringar och liknande. Har man verkligen råd att utan vidareskrota en sådan anläggning? 33Arbetsmarknadsminister : Fru talman! Först vill jag säga attdet inte är regeringen som kan eller skall besluta om sådana här saker",utan det måste göras av myndigheterna i samråd med arbetsmarknadens parter. OchTYA som nämndes här -Transportfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd - har nuliksom varit med vid planeringen av den nya fordonsförarutbildningen.Det är faktiskt i samarbete mellan de ansvariga myndigheterna ochbranschorganisationen som man kommit fram till denna nya organisation. Det sker naturligtvis förändringar under årens lopp.Regeringen fattar inte beslut om detta. Jag kan, med tanke pä Blekingesbesvärliga situation, säga att jag beklagar att det just drabbar Blekinge.Därför tycker jag att det är viktigt att, som AMS gör i detta fall, försöka setill att utöka andra utbildningar inom Blekingeområdet. 34 (): Samma AMS, SÖ och TYA, som planerat och byggtupp anläggningen i för tiotalet är, när anläggningenblivit färdigbyggd och komplett, beredda att skrota den för att börja bygga uppen ny anläggning i och föra över resurserna dit. Arbetsmarknadsministernfär ursäkta, men detta liknar mera lekstuga och resursslöseri än ansvarsfullförvaltning av allmänna medel. Utöver slöseri med resurser innebär flyttningen socialaproblem för dem som är anställda vid denna utbildning. Det är ett tiotalpersoner som tillsammans med sina familjer får bryta upp från , ochmed tanke pä det arbetsmarknadsläge som vi har i kan de naturligtvisinte räkna med nya anställningar på orten, utanale får vara beredda att flytta,exempelvis till , eller , som ju är föremål förregeringens speciella omsorger. Överläggningen var härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1985/86:388 om formerna för anslutning till ett politiskt parti har frågat civilministern vilka ätgärderhan avser att vidta för att öka människors rätt att själva bestämma om deönskar vara medlemmar i ett politiskt parti. Frågan haröverlämnats till mig. Jag har - förraåret - inför redovisat regeringens uppfattning i denna fråga.Regeringen har samma uppfattning . Jag upprepar alltså att den föreningsfrihet som vi har häri landet och som är skyddad i grundlagen innebär att det sfär var och en frittatt organisera sig politiskt. Ingen kan tvingas ätt vara medlem i ett parti. En annan sida av föreningsfriheten är emellertid att organisationerbör få besluta om sina egna angelägenheter. Så t. ex. bör varje politiskt partisjälvt bestämma om formerna för medlemskap i partiet. Regeringen avser inte att vidta några åtgärder som gällerformerna för anslutning till ett politiskt parti. 36 (): Jag ber att fä tacka justitieministern för svaret pä minfråga. Den gällde ett uttalande av civilministern och var riktad till honom ihans egenskap av kontakfansvarig gentemot folkrörelserna. Om jag förstårjustifieministern räft är det inom regeringen han som i fortsättningenhandlägger folkrörelsefrågor och uttolkningen av uttalanden. Vad sakfrågan anbelangar är det i vanlig ordningbeklämmande att regeringen inte bryr sig om de systematiska övergrepp som skermot elementära medborgerliga rättigheter. "Ingen kan tvingas att varamedlem i ett parti", säger justitieministern. Det är ju precis vad mångatvingas vara. Vi vet av många vetenskapliga undersökningar att inte en utanhundratusentals människor har tvingats vara medlemmar och är medlemmar av ettparti som de inte röstar på. Vi vet att reservationsrätten inte fungerar ochatt det pågår systematiska trakasserier. Allt detta anser regeringen vara fullti sin ordning. Jag tycker för min del att det är beklämmande att regeringeninte har större respekt för de medborgerliga rättigheterna än att manunderlåter att vidta åtgärder mot detta. Justitieministern säger också att en annan sida avföreningsfriheten är att organisationer bör få besluta om sina egna angelägenheter.Den tolkningen av föreningsfriheten har ingen som helst grund i konstitutionen.I regeringsformen är det fullkomligt klart att föreningsfrihet är enindividuell rättighet; den gäller alla medborgares rätt att sammansluta sig.Vilken frihet man skall ge föreningar är en helt annan fråga. Den regleras intealls i grundlagens regler om föreningsfrihet. Självfallet inskränker vi genom lagen både enskildaindividers, föreningars och aktiebolags frihet. De fär inte göra vad de vill;de får infe hantera sina egna angelägenheter efter eget gottfinnande - detinskränks genom rättsord- Om formerna för anslutning till ett politiskt parti Om finansieringen av kostnaderna förspann-tnålsöverskottet ningen.Den tolkning av föreningsfriheten som justitieministern har gjort har alltsåingen som helst grund i den svenska regeringsformen. Jag har förståelse för dem som menar att individuellanslutning till ett politiskt parti är bättre än kollektiv anslutning. Denuppfattningen finns också företrädd inom mitt eget parti och inomarbetarrörelsen, där man för övrigt intensivt diskuterar olika former församverkan mellan arbetarrörelsens olika grenar. Tarschys talade om övergrepp, trakasserier och enreservationsrätt som inte fungerar. Självfallet, , tar såväl jagsom arbetarrörelsen och regeringen bestämt avstånd från sådant. Självfalletskall reservationsrätten fungera, och självfallet skall man fa avstånd frånsädana företeelser som Tarschys nämnde. Men det är inte heller något fel på att lagstiftarenavstår från att på det sättet ingripa i föreningarnas inre liv att man ilagstiftningen reglerar arbetsförhållandena. Det är den övergripande principsom vid ett flertal tillfällen tagit ställning för. 38 (): Jag hör också till dem som lät mig nöja medförsäkringar från socialdemokrafisk sida att den här frågan diskuterades inompartiet, att man övervägde olika frågor, att man egentligen hellre ville haindividuell anslutning, osv. Det fick vi höra är . Men till slut, frutalman, brister tålamodet. Till slut är det nödvändigt att med lagens hjälpreglera elementära medborgerliga rättigheter. Till den slutsatsen kom vi sedanriksdagen årefterår-jagtrordet var iättaår-hade uttalat att det här var enfelaktig form av anslutning, utan att någon som helst reaktion kundeinregistreras från socialdemokratisk sida. Vidare konstaterar jag att justitieministern inteförsvarar sin nya tolkning av föreningsfriheten, och det tycker jagar klokt-påden här punkten är hans tolkning inte i överensstämmelse med grundlagen. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1985/86:363 om rmansieringen av kostnaderna förspannmålsöverskottet påstår att regeringen harvägrat att ta upp förhandlingar med jordbrukarna om hur underskottet ispannmålsregleringen skall och att regeringen struntar i av riksdagenfattadebesluf. Bådapåståendena är felaktiga. jordbrukspolitiska beslut sägs bl. a. följande:"I sambänd med prisöverläggningarna bör från tid till annan ske enprövning av hur stort belopp som bör tillföras spannmälsregleringen föratt täcka det normala behovet. Om det till följd av stor skörd inom landetoch/eller låga världsmarknadspriservisar sig nödvändigt aff tillföra spannmålsregleringen ytterligare medel börlånefinansiering tillgripas. För den händelse det kan visas att underskott iregleringsekonomin uppkommit på grund av låga världsmarknadspriser böröverläggningar kunna få upptas om hur underskottet skall regleras." Detframhölls vidare i riksdagsbeslutet att statens särskilda ansvar för spannmålsöverskottenfrämst skulle ta sikte på att neutralisera effekten av lågavärldsmarknadspriser. Frågan om underskottet i spannmålsregleringen togs upp iöverläggningarna mellan Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och regeringenskommitté för överläggningar om jordbruksprisregleringen . Vid dettafillfälle fanns en inom statens jordbruksnämnd upprättad promemoria omunderskottet i spannmälsregleringen. Enligt bedömningen i promemorian beroddeinte underskottet på låga världsmarknadspriser. Parterna kom överens om afftillsätta en särskild spannmålsgrupp för att analysera jordbruksnämndensexpertrapport. Spannmälsgruppens statliga representanter kom fram till att"underskottet i regleringskassan ej kan tillskrivas lågavärldsmarknadspriser". som yttrat sig överspannmälsgruppens rapport har inte haft annan mening. Inte heller regeringenhar kommit till annan ståndpunkt. I överensstämmelse med beslut 1977har därför jordbruket att svara för underskottet. Eftersom "underskottet iregleringskassan ej kan tillskrivas låga världsmarknadspriser" kan någonytterligare överläggning i enlighet med riksdagsbeslut inte ansesmotiverad. Om finansieringen av kostnaderna för spannmålsöverskottet 40LENNART BRUNANDER (c): Jag tackar jordbruksministern för svaret. Jag vill dock säga att jag inte .är särskilt nöjd medsvaret - det är inte fillfredsställande. Enligt min mening framgår det ganskaklart av beslut att staten har ett ansvar. Det heter i beslutet attmålsättningen är att all åkerareal i princip skall vara kvar och att detföreligger ett delat ansvar; det står t. o. m. att staten har ett övergripande ansvar.Men det är riktigt som jordbruksministern påpekar i svaret att man skall tasikte på låga världsmarknadspriser. Underskottet har under den aktuella tidengjort att det varit nödvändigt att låna upp 550 milj. kr., och detta skall nuregleras. LRF har då begärt förhandlingar men fått beskedet att förhandlingarinte kommer till stånd därför att regeringen anser att det inte finns någontingatt förhandla om, enligt de linjer som redovisats i svaret. Men det hela beror ju på hur man tolkar defta med lågavärldsmarknadspriser. Det är överraskande att få höra att det inte råder lågavärldsmarknadspriser. Den diskussionen har ju förts i annat sammanhang, och vihar fått veta att det är väldigt låga världsmarknadspriser samt att detta ärett bekymmer. Och det är ett bekymmer. Enligt riksdagsbeslutet och förarbetena tillriksdagsbeslutet skall prisets nivå bedömas med utgångspunkt frånvärldsmarknadspriserna . Den perioden skulle ungefäromfatta tiden . Utgår man från kommer man till ettannat resultat än det som jordbruksministern här har redovisat, för de statligarepresentanterna har ju utgått från tiden , då det var exceptionelltlåga världsmarknadspri- Om finansieringen av kostnaderna för spann målsöverskottet Detfinns inget stöd i riksdagsbeslutet för att göra på detta sätt, utan man skallsom sagt ta hänsyn till världsmarknadspriserna . Det ärdetta som jordbrukets representanter fört fram som rnotiv för att man skall harätt till förhandlingar enligt det jordbrukspolitiska beslutet. Därvidlag fårde stöd frän professorn i offentlig rätt , som har upprättat enpromemoria i vilken han klart visar att det förhäller sig på detta sätt - detär så man tänkte när beslutet fattades. Att jordbruksministern och övrigasocialdemokrater infe hyser denna uppfattning är en annan sak, menriksdagsbeslutet har den här innebörden. Och är det så att regeringen har enannan uppfattning färden väl lägga fram förslag och ändra beslutet. Till dessstår emellertid det här beslutet fast. Enligt min uppfattning vänder regeringenjordbrukarna ryggen och överlämnar ett problem till dem att själva lösa. Jagskulle vilja fråga jordbruksministern varför man i departementet på det härsättet försöker ge beslut en annan inriktning än vad som var avsiktennär beslutet fattades. Jag skulle också vilja ställa frågan varför jordbruksministerninte vill ta upp de förhandlingar som jordbruket har begärt. Att man är oenseom tolkningen är ju ett skäl för att sätta i gång och förhandla, inte tvärtom. Varken analysgruppen eller jordbruksnämnden,som har yttrat sig över analysgruppens rapport, har enligt regeringensuppfattning kunnat visa att underskottet i spannmälsregleringen beror på lågavärldsmarknadspriser. Regeringen har därför beslutat att underskottet skalltäckas av jordbruksnäringen, helt i enlighet med riksdagsbeslut, Att jordbrukets företrädare kommit fram till en annanslutsats beror på att de valt en ur jordbrukets synpunkt fördelaktigarebasperiod för sina beräkningar. Genom att de tar med är med onormalt högavärldsmarknadspriser kan priserna under mera normala år framstå som låga ochanföras som motiv för att staten skall betala. Den basperiod LRF stöder sig påborde väl i så fall ha motiverat att statens betalningsansvar aktualiseratsnågon gång under de borgerliga regeringsåren . Så skedde emellertidinte. Kanske kan upplysa mig om varför inte detta skedde. 42LENNART BRUNANDER (c): Jordbruksministern säger att analysgruppenkommit fram fill slutsatsen att jordbruket skall betala. Det är statensrepresentanter i analysgruppen som har gjort det, infe analysgruppen i sinhelhet. Gruppen är inte enig, och som jag sade tidigare borde det leda till förhandlingar. Den period som LRF har begärt att få lägga till grundfinns det både låga och höga världsmarknadspriser i, vilket skulle ge ettrimligt genomsnitt, medan den tid som de statliga representanterna har lagt somgrund har enbart höga priser. Jag kan läsa ett litet avsnitt av vad : "De motiveringar, som de statliga representanterna sålunda anfört,visar att det inte frän deras sida är fråga om en tolkning av förarbetena tillriksdagsbeslutet. De statliga representanterna vägrar rent ut att tillämpariksdagsbeslutet enligt dess syfteoch innehåll. I stället sätter de ett eget syfte i förgrunden. Dock är det juså att vad som var avsett med riksdagsbeslutet hör till beslutet." Jag vill säga fill attfrågan om vilken basperiod man skall välja är faktiskt ingen juridisk fråga.Det är en statistisk och en jordbrukspolitisk fråga. Det är tveklöst på detsättet aff om man väljer den period som LRF lägger till grund för sittresonemang, har man valt en period under vilken man fär in är med onormalt högapriser. Statistikerna har i stället valt en period som man i det härsammanhanget brukar välja för att få ett sä rättvisande resultat som över huvudtaget är möjligt pä såväl kort som litet . Enligt den ordning som gäller för frågedebatterna får juLennart Brunander sista ordet. Jag vill för min del avsluta diskussionen medatt rekommendera , eftersom han säger att densocialdemokratiska regeringen sviker jordbruksnäringen, att vänta litet medomdömet till dess får se den totala effekten av de åtgärdersom den här regeringen vidtar för aff få jordbruksnäringen på fötter igen. 44 (): De statliga representanterna har vält atträkna med tvä år. I förarbetena talas om att man skulle ha en längre period.Att kan vara går inte jag med på. Det gör inte hellerprofessorn som gjort utredningen. Sedan tycker jag att det finns mycket stor anledning förjordbruksministern att ändra sitt beslut att infe ta upp förhandlingar utaninbjuda jordbrukarna fill att förhandla. Jordbruksministern sade att jag borde vänta tilldess jag har fått se hela omfånget av socialdemokraternas jordbrukspolitikinnan jag gjorde min bedömning. Det tar jag faktiskt som ett löfte och ser framemot att få se vad ni kommer att göra, för det har vi faktiskt inte sett . Överläggningen var härmed avslutad. Om regionah marknadsanpassad päbygg-nadsutbildiiitig igymnasieskolan 12§ Svar på fråga 1985/86:374 om regionalt marknadsanpassad påbyggnadsutbildningi gymnasieskolan