prot · G909148 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:148 1 § Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 2 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:606-616till jordbruksutskottet 3 § Föredrogs men bordlades åter Utbildningsutskottetsbetänkanden /86:22-25 betänkanden /86:21 och 26 4 § Regionalpolitiken, m. m. 1985/86:13 om regionalpolitiken(prop. 1985/86:100 delvis och 1985/86:125 delvis) samt 1985/86:30 om regional inriktning av löntagarfondstyrelsernasplaceringar. betänkande 13 ochnäringsutskottets betänkande 30 debatteras i ett sammanhang. 2 (m): " I dessa tider, då den socialdemokratiskaregeringen ofta pekar på och yvs över den positiva utvecklingen av landetsekonomi, visar allt fler tecken på att socialdemokraterna skändligenmisslyckats med att förverkliga målet om en balanserad regional utveckling. Avdetta misslyckande drar inte moderata samlingspartiet den slutsatsen attregeringen uppsåtligen driver flyttlasspolitik. Men vi konstaterar attregeringen med sin politik inte lyckas med uppgiften att i detta avseende,trots tider med god ekonomisk utveckling, föra landet mot en mera balanserad utveckling.I det betänkande vi nu diskuterar erkänner utskottsmajoriteten indirekt dettamisslyckande. Prot.1985/86:148 Om slutsatsen blir att det krävslågkonjunktur och dålig ekonomisk 22 maj1986 utveckling för attsocialdemokraterna skall kunna klara målet om en bättre balanseradregional utveckling, framstår utsikterna för de mer perifera regionerna ilandet som tämligen tröstlösa med den socialdemokratiska politiken. Det gårinte att klara balansen i en högkonjunktur. Då är frågan - jag har ställt dentidigare i denna kammare: Måste det till en dämpad konjunkturutveckling för attsocialdemokraterna skall kunna klara den regionala balansen? har vi utan tvivel fåttse exempel på växande regionala obalanser. Utvecklingen har i all korthet tagitsig uttryck i snabbare utflyttning av befolkningen från vissa län och särskiltfrån vissa kommuner. Inflyttningen till har åter tagitfart. Enligt en nyligen publicerad rapport från industriverket kan allalän uppvisa utflyttningsöverskott gentemot . Man får gåtillbaka till för att redovisa motsvarande dystra siffrorför landet i sin helhet. Och det har som vanligt varit människor i som flyttar med sina barn. Det gör situationen utomordentligt allvarligför dessa regioner. 1 ett stort antal kommuner och län har andelen personer iproduktiv ålder blivit så liten och andelen äldre blivit så stor att det ställsorimliga krav på den yngre generationen för att klara försörjningen av deäldre. Det dystra, herr talman, är-det borde utskottets talesman och ävenindustriministern notera, vilket de säkert gjort - att ingenting tyder på attden politik soin utskottsmajoriteten står bakom på något påtagligt sätt skulleändra på denna utveckling. Ingenting tyder på att utvecklingen mot störreregionala obalanser med den politik som förs kommer att förändras ochbrytas. Det är därför utomordentligt anmärkningsvärt att det harvarit ett så stort ointresse i utskottet för en reell sakdiskussion om de härfrågorna. Alla förslag som förts fram i form av motioner - som alltså inteburit propositionens - har nästan sömngångaraktigt avstyrkts. Jag villpåstå att ärendets sakbehandling definitivt inte har gagnats av detta. Så gäller exempelvis förslag från flera partier attkraftigt höja det samlade länsanslaget. Trots ett uppenbart intresse från detre icke-socialistiska partierna och från vpk samt från ett stort antalsocialdemokratiska riksdagsledamöter som tillika är ledamöter ilänsstyrelserna i bl. a. Norrlandslänen, har intresset från socialdemokraternassida inte funnits för att i en sakdiskussion hitta en gemensam plattform. Man kan nog säga att med tanke på den oro för de växanderegionala obalanserna som dessa motioner har gett uttryck för är det - jag villupprepa det - anmärkningsvärt att den socialdemokratiska ulskottsmajoriteteninte har velat diskutera dessa frågor, vilket borde ha avsatt spår iutskottsbetänkandet. Förslaget från de tre icke-socialistiska partierna att iform av en parlamentarisk kommission snabbt och konkret se över dessa frågorhar likaså mötts med kallsinnighet. Vi inoderater måste ställa oss frågan omdet är prestige eller sakskäl som väglett den socialdemokratiska utskottsmajoriteten.Herr talman, jag kommer senare i mitt anförande att återkomma till förslaget omen regionalpolitisk kommission. Jag trorinte att socialdemokraterna uppsåtligen driver en politik som leder tillväxande obalans - jag vill understryka detta. Därför har vi från moderatasamlingspartiet blivit alltmer övertygade om att för att ha någon reellmöjlighet att få till stånd en utveckling som präglas av en bättre regionalbalans måste ett annat total- och helhetsperspektiv föras in i debatten. Visst kan man erhålla litet bättre sysselsättning i någonenstaka kommun eller kanske några flera med industristöd av det ena eller andraslaget, men i ett större och längre perspektiv bryter inte den typen avtämligen slentrianmässigt industristöd den mera storskaliga utvecklingen motstörre regionala obalanser. Jag tycker det är angeläget att framhålla att för attkunna åstadkomma någonting väsentligt bör man analysera hur och varförobalanserna uppkommit och kan förväntas bestå. En slutsats man kan dra av ensådan analys är att regionalpolitik i mera snäv budgetteknisk bemärkelse endasti någon mån har påverkat och framöver kommer att påverka dem. Det är inteförsta gången dessa tankar förs fram - jag har tidigare vid flera tillfållenpekat på detta. Den tid är förbi då man på ett storstilat sätt kundepåverka den regionala utvecklingen med industristöd. Det är den totala effektenav beslut inom olika politiska områden som blir avgörande. Jag skall ta några exempel, som jag tror är av speciellstrategisk betydelse, där jag menar att den socialdemokratiska politikenmisslyckats och där en annan typ av politik, t. ex. den som moderata samlingspartiethar fört fram, bättre skulle gagna en regionalt balanserad utveckling. Det är inget tvivel om att beslut inom utbildningssektornsområde har varit och är av största betydelse. Uppbyggnaden av vårtskolsystem, både grundskola och gymnasieskola, hardefinitivt inneburit en koncentrationsprocess som hårt har drabbat län medsvagt befolkningsunderlag. Den praktiska gymnasiala yrkesutbildningen är ettexempel. Den har, i alla fall och fram till mitten av1970-talet, ganska envetet koncentrerats till de utpekade gymnasieorterna. Nuhar det blivit en bättring, bl. a. tack vare insatser från den borgerligaregeringens sida, och den nuvarande regeringen har fortsatt på denna mjukarelinje. Men det har varit en ganska förödande utveckling för vissa regioner somgått miste om bra gymnasial yrkesutbildning på grund av att man inte varitutpekad som gy-ort. Det är inget tvivel om att exempelvis beslut omregionsjukvårdens specialisering, dimensionering och lokalisering haft enavgörande betydelse för expansionen i ett antal områden i . kan tassom ett exempel. Skattepolitiken är ett annat område som varit av centralbetydelse. Det är inget tvivel om att det nuvarande skattesystemet klart gynnartvåförsörjarfa-miljer och klart misshandlar-jag vill säga det, herr talman -defamiljer som under har bara en försörjare utanförhemmet, med en förvärvsinkomst. Den skattepolitiken har på ett utomordentligtsått försvårat eller omöjliggjort att rekrytera kvalificerad arbetskraft tilltätorter med smal arbetsmarknad. Det ärmärkligt att inte socialdemokraterna, som säkert förstår dessa problem, iutskottet vill diskutera förslag som syftar till att på något sätt se över hurman genom skattesystemet kan få en bättre tingens ordning. Vi kan taskattepolitikens effekter på företagen. Det är inte första gången Prot,1985/86:148 som vi diskuterar det. Men det är inget tvivel om att det nuvarandesystemet med arvs-, gåvo- ochförmögenhetsskatt samt skatt på arbetande kapital i Regionalpolitiken, in. småföretagdefinitivt har drivit fram en utveckling där småföretagen varit tvingade attsälja sig till investmentbolag och andra koncerner. De har sedan, efter att hastuvat om litet grand bland olika funktioner, flyttat bort kvalificeradefunktioner till huvudkontoren i storstadsregionerna. Kvar står då det solida familjeföretagetsom en renodlad produktionsenhet. Arbetsmarknaden på små orter har tunnats ut. Denna utveckling kan inte ha varit främmande förutskottsmajoriteten eller industridepartementet, med industriministern ispetsen. Och jag har en bestämd känsla av att industriministern är mycketmedveten om den situationen. Det må väl vara några dunkla fördelningspolitiskamotiv som gör att han ändå - när han ser utvecklingen - tvingas att ha kvar ettskattesystem som direkt motverkar syftet med en bättre balanserad regionalutveckling. Andra områden som är centrala för den regionalautvecklingen och som inte direkt är kopplade till regionalpolitiken i snävbudgetteknisk bemärkelse är trafikpolitiken, datapolitiken, telepolitiken ochjordbrukspolitiken. Med tanke på den diskussion som förs om Norrlandsstödetkan jag markera från att vi kommer att göra gällande att justNorrlandsstödet skall föras på regionalpolitikens konto. Vår tanke är att detfinns klart regionalpolitiska motiv för att göra större och mer omfattandesatsningar på Norrlandsjordbruket. Det är självklart att det även utanför det politiskabeslutsfattandet, inom den enskilda sektorn, fattas en lång rad beslut avcentral betydelse för regionalpolitiken. Inom den offentliga sektorn finns också en annan bit sorndet kan vara av intresse att se på. Det är de stora penningströmmarna,transfereringarna, inom den offentliga sektorn från staten till kommuner ochlandsting. Det gäller också socialförsäkringssektorns storatransfereringsströmmar och självfallet även löntagarfondernas kapitalströmmar. Jag har utomordentligt svårt att se att exempelvislöntagarfondernas kapitalströmmar skulle gynna glesbygden och de mindreföretagen. Jag vill direkt påstå - det gör de tre borgerliga partierna gemensamt- att systemet med löntagarfonder, oaktat vad man tycker om dem - och det ärvälkänt vad de borgerliga partierna tycker - fungerar pä det sättet att mandefinitivt dränerar de regioner som man inom regionalpolitiken vill sätta iförsta hand och gynna. Det motverkar klart ett regionalpolitiskt syfte. Studiervisar också att det finns klara tendenser till att systemet för transfereringarmellan stat och kommun missgynnar de mindre, befolkningsglesa kommunerna ochgynnar de befolkningsstarka regioner som snabbt har möjligheter alt omsättaolika reformer. Transfereringssystemet tenderar alltså att missgynna småkommuner' och kommuner i regionalpolitiskt utsatta områden, i direkt konfliktmed regionalpolitikens intentioner. På område efter område kan man således, herr talman, pekapå att andra politikområden, med den politik som socialdemokraterna för, direktpåverkar och motverkar regionalpolitiska syften. Därför menar vi från moderatasamlingspartiet att det är nödvändigt med ett helhetsperspektiv på regionalpolitiken.Det går inte att isolera den i snävt budgetteknisk bemärkelse på det sätt somså länge har skett. Utvecklingen har också, för att snabbt avsluta dettaavsnitt, koncentrerats till ett fåtal regioner, , ,, samt . Främst gäller detta utveckling avsystem och mjukvara samt dataindustri med koppling till bioteknik. Det finns en motsatt kraft - vissa storföretag kan iblandHigga ut tillverkningsuppdrag på mindre företag och underleverantörer ochutnyttja den moderna teknikens kommunikationsmöjligheter- men denna kraft äricke så stark som den andra. Resultatet blir en fortgående koncentrationsprocess.Det innebär växande regionala obalanser, både kvantitativt och kvalitativt. Efter en sådan här genomgång av olika strategiska områdensom påverkar den regionala utvecklingen framstår det för oss moderater somtämligen uppenbart att merparten av den regionalpolitiska medelsarsenal som viunder dagen skall debattera och fatta beslut om endast marginellt kan påverkaoch bryta utvecklingen mot en tilltagande regional obalans. Som framgår av flera reservationer som rörregionalpolitikens mål och inriktning delas denna uppfattning av centerpartietoch . Om man skall döma av de inlägg som industriministern ochandra statsråd har gjort i dessa frågor, förefaller det som omäven socialdemokraterna har börjat ansluta sig till detta synsätt. Logiken kräver att denna växande insikt också tar siguttryck i någon form av praktisk hantering av frågan. Som framgår av betänkandet har önskemål omen regionalpolitisk utredning. Ett antal socialdemokratiska ledamöter med somförsta namn för fram tanken på en regionalpolitisk kommission, som med ettvidare synsätt som utgångspunkt skall redovisa förslag avseende skogslänen.Liknande tankar återfinns i en vpk-motion. Det tre icke-socialistiska partierna har gemensamt förtfram tanken på en regionalpolitisk kommission. Tyvärr, och märkligt nog, har det inte gått att fåutskottets socialdemokratiska ledamöter med på några av dessa tankar, trotsatt socialdemokraterna redovisar att man hyser oro inför utvecklingen. De nöjersig med att hänvisa till det , som industriministernavser att dels förändra sammansättningen av, dels aktivera. Det sistnämnda ärfaktiskt en bekräftelse på att det har funnits skäl för kritiken motregeringens sätt att hantera de regionalpolitiska frågorna. Jag kan, herr talman, bara konstatera att det frånutskottsmajoritetens sida har varit viktigare att visa lojalitet mot densittande regeringen än att seriöst diskutera de allvarliga frågor som man isjäl och hjärta är djupt oroad av. Som framgår av reservation 7 föreslår vi moderater,tillsammans med och , att regeringen tillsätterenregionalpolitisk kommission under statsministerns ledning. - att ökamedvetenheten om de regionala obalansproblemen, - att inspireratill nya och okonventionella åtgärder för att vända utvecklingen. Prot.1985/86:148 - att behandla de regionala resursfördelnings- ochsamordningsfrågor som inte ankommer på , Regiontilpoliliken, ni. - attrevidera den förda regionalpolitiken och - att studera och värdera denekonomiska tillväxtens betydelse för den regionala utvecklingen. Det är angeläget att understrykaatt denna kommission måste arbeta över ett brett fält samt överväga och läggafram förslag inom skilda politikområden som påverkar förutsättningarna för denregionala utvecklingen. Kommissionens arbete skall vara tidsbegränsat - inom tvåår skall den ha slutfört sitt uppdrag. Kommissionen skall ha en bred förankring och varaparlamentariskt sammansatt. För de partier och de grupper av riksdagsmän, inte minstde som tillhör det socialdemokratiska regeringspartiet, som säger sig varaoroade över växande regionala obalanser och tilltagande utflyttning frånskogslänen borde det vara ganska naturligt att stödja detta förslag. Omsocialdemokraterna avvisar detta mera breda angreppssätt för att råda bot på deregionala obalansproblemen innebär det enligt vår mening att de accepterarutvecklingen med utflyttning från delar av landet och att de på det sättetställer sig vid sidan om och avsäger sig möjligheten att påverka utvecklingen. Det finns nu skäl för socialdemokraterna att självkritisktfräga sig: Om vi med vår socialdemokratiska politik i av högkonjunkturmisslyckas med att uppnå en balanserad regional utveckling, vari ligger dåfelet? Jag frågar: Krävs det lågkonjunktur, industriministern ochLars Ulander, för att ni socialdemokrater med er politik skall lyckas hävautvecklingen mot växande obalansproblem? Jag är övertygad om att socialdemokraterna vid litetnärmare eftertanke kommer att upptäcka att den förda politiken på ett antal avde politikområden som jag varit inne på missgynnar inte minst skogslänen.Genom att socialdemokraterna så ensidigt satsar på enhetliga kollektiva elleroffentliga systemlösningar har kommuner med mindre tätorter och stor andellandsbygdsbefolkning missgynnats. I besparingstider med nedskärningar inom denoffentliga sektorn kommer dessa landsdelar att ytterligare drabbas. Här harinte givits utrymme för en alternativ enskild service- och tjänstesektor, somändå i någon mån finns i de mer expansiva regionerna. När den socialdemokratiska indragningspolitiken sveperöver landets kommuner och landsting sugs miljardbelopp bort, vilket får tillföljd en allt sämre service från den offentliga sektorn, utan några alternativpå den enskilda sidan. Förutsättningarna för dessa alternativ har jusocialdemokraterna definitionsmässigt tagit bort, inte minst i desocialdemokratiskt styrda länen. Jag har avsiktligt valt att inte kommenterareservation för reservation. Mina kolleger skall närmare gå in på de avsnitt som rörde regionalpolitiskamedlen, glesbygdens särskilda problem. Norrlandsfrågorna samt Bergslagen. Jag hoppas, herr talman, att jag med mitt inlägg gjort dethelt klart att vi moderater önskar se en ny inriktning av politiken över helafältet i syfte att uppnå enmer balanserad regional utveckling. Jag tror uppriktigt att också Prot.1985/86:148 andra partier önskar se en sådan utveckling. Regionalpolitiken, ni. Otvivelaktigt skulle det vara befriande oinindustriministern eller - i det här avseendet sätter jag kanskemitt hopp till i första hand industriministern - under debattens gång kundeöppna för en dialog från de utgångspunkter jag talat om, vilket densocialdemokratiska utskottsmajoriteten ej har varit förmögen till. Vågar viuttrycka den förhoppningen att industriministern på sitt sedvanligtentusiastiska och prestigefria sätt vill ta emot moderata samlingspartiets ochkanske även andra partiers öppna hand och erbjudanden i den här frågan? Jag försäkrar, herr talman, att vi från moderatasamlingspartiets sida på allt sätt skall hjälpa industriministern att dra uppden socialdemokratiska utskottsmajoriteten ur dess hopplöst nerkörda hjulspår. Avslutningsvis: Många människor följer med intresse dagensdebatt om regionalpolitiken. Många socialdemokratiska ledamöter i denna kammarevill se en annan tingens ordning. Många socialdemokratiska landstings-och kommunalråd, bl. a. i de sju skogslänen, år otåliga och vill seutvecklingen vända. De vill ha en regionalpolitik värd namnet. Ännu fler är demänniskor som skulle vilja bo kvar i eller flytta hem till trakter där dekänner att de har sina rötter. Vi moderater ställer oss då frågan: Vad är det som får densocialdemokratiska utskottsmajoriteten och ytterst den socialdemokratiskaregeringen, med industriministern som ansvarig för regionalpolitiken, att tvekanär det gäller att handla och att agera över ett bredare fält? Med det anförda vill jag yrka bifall tillsamtliga de reservationer som bär moderata ledamöters samt i övrigtbifall till utskottets hemställan. 3 (): Den oro som finns ute i landet över den regionalpolitiskautvecklingen har kommit till uttryck bl. a. i de över 100 motioner som vi nuhar att behandla. Inget enskilt ämne ger anledning till så många förslag iriksdagen. Den långa debatt som har påbörjats är ett uttryck för den våndasom många ledamöter känner i egenskap av företrädare för olika landsdelar.Senaste vintern har vi kunnat följa en försämrad utveckling. I dramatiskatidningsrubriker har stått att läsa: Bergslagen blöder. inland på vägatt utarmas. Sydöstra svårt utsatt. - Även om karikatyren kan bli välskarp i en tidningsrubrik avslöjar den ändå ett nytt mönster. Situationenpåminner mycket om 1960-talets flyttlasspolitik men ändå med en viktigskillnad. Då var det framför allt inland som drabbades av avtrappningav industri och befolkning. har vi en liknande utveckling också i södraSverige, särskilt accentuerad i men också oerhört påtaglig i t.ex. Bergslagen. En dramatisk försämring av den regionala balansen harskett . hade skogslänen ettinflyttningsöverskott på nära 18 000 personer. 1981-1985 hadedetta vänts till ett underskott på omkring 11 000 personer. Då är att observeraatt nära hälften av denna utflyttning hänförs enbart till ,dvs. Prot.1985/86:148 utvecklingen stryks under av det förhållandet att de flyttande ihuvudsak är ungdomar. Sårskilt ogynnsam ärutvecklingen i inland. Den försämrade regionala utvecklingen har inneburit attbefolkningskoncentrationen har blivit allt starkare och till allt färrepimkter. är det framför allt som upplever en mycketkraftig expansion. Jag fick i min hand en specialstudie frän statensindustriverk, som presenterades . Man har specialgranskatbefolkning, sysselsättning 1980-1990 och befolkningsomflyttning 1968-1985. Istudien konstateras bl. gick flyttströmmen ut från Stockholm.Sysselsättningen ökade i andra landsändar. har pendeln slagit kraftigttillbaka. flyttar folk från hela landet till jobben i . Över helalandet tappar s. k. industrikommuner sysselsättning och folk. Vidare konstaterar studien att det under perioden1980-1984 var 14 lån som hade större inflyttning än utflyttning. Men 1985 årdet bara fem län -utöver storstadslänen bara lån och län - somökar. I en kommentar säger chefen för enhet:"Vår studie bekräftar och understryker allvaret i de siffror som pekar påen ny våg av utarmning av stora delar av landet. Får detta fortsätta blirframtiden ytterst besvärligi glesbygden och på de mindre industriorterna." Detta säger alltså regionalchefen . Han avslutarsin kommentar med följande: "Mest oroväckande i studien är det tydligatrendbrott som det innebär att utvecklingen medutflyttning från nu har vänt. Flyttlassen går åter in motstorstäderna, framför allt till ." Så långtindustriverkets regionalpolitiske chef. Det flnns inga enkla lösningar på de problemsom här skisserats. Regionalpolitik är svårt. Det behövs ett långsiktigt arbeteoch en god portion tålamod, men det behövs också en handfast strategi för attta sig an problemen. I det korta perspektivet behövs något även nationellsamling, där också regeringen engagerar sig på ett helt annat sått än tidigare.Det är mot den bakgrunden som man i flera motioner väckt tanken på att övernågot eller upprätta en regionalpolitisk kommission. För att få enbred förankring bör kommissionen vara parlamentariskt sammansatt med ledandeföreträdare för de politiska partierna, regeringen, näringslivet och defackliga organisationerna. I reservation nr 7 har vi skisserat hur ett sådantarbete skulle kunna gå till. Utöver att kommissionens arbete skulle slutförasinom en relativt begränsad tidsperiod har vi pekat på att kommissionen inteenbart skulle begränsa sitt arbete till det i snäv mening regionalpolitiskafältet utan också överväga att lägga fram förslag på andra områden som påverkarförutsättningarna för den regionala utvecklingen. Jag har förståelse för om kammarens ledamöterinte hunnit i detalj läsa in hela detta omfattande betänkande. Jag skulle emellertid vilja uppmana kammarens ledamöter och även den närvarande regeringsföreträ daren att läsa reservation nr 7. I denna tar man upp den kanske mest angelägna punkten i hela betänkandet, dvs. hur vi snabbt med gemensamma krafter skall kunna gripa oss an problemen med en rad obalanser som så svart 10 plågar flera regioner i vårt land.Reservation nr 7 har ett angeläget ärende. Den ärvärd kammarledamöternas stöd vid omröstningen. För drygt halvannan månad sedan - nämligen tisdagen den 1april - hölls här i kammaren den förmodligen längsta regionalpolitiskainterpellationsde-batten . Industriministern, som då var den flitigastedebattören, visade - även om han i sak var pressad - en stor öppenhetför de synpunkter som fördes fram. Industriministern underströk den samstämmighetsom rådde och det faktum att det inte flnns några enkla lösningar ellergenvägar när det gäller de regionala problemen. Att snabbt hitta radikalt andraverktyg i regionalpolitiken lär inte vara möjligt. Men industriministern höllmed om att nuvarande medel behöver både utvecklas och effektiviseras på en radområden och att detta arbete måste ske på bred front. Han avslutade den åttatimmar långa debatten med att mana till uppslutning kring de här frågorna.Industriministern slog också fast att i det arbetet behövs alla, "regeringoch riksdag sammantagna".