prot · G9099 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:9 1 § Val av utrikesnämnd m. m. Företogs val av 9 ledamöter och 9suppleanter i utrikesnämnden, 50 ledamöter i krigsdelegation, 12riksdagens revisorer och 12 suppleanter samt ordförande och två vice ordförandeför revisorer, 17 ledamöter och 17 suppleanter i riksdagenslönedelegation, ordförande och ersättare för denne samt 4 ledamöter och 4suppleanter i besvärsnämnd, 6 fullmäktige och 6 suppleanter förfullmäktige i , 7 fullmäktige och 7 suppleanter för fullmäktige iriksgäldskontoret samt ordförande för fullmäktige i , 20medlemmar och 20 suppleanter i samt 18 ledamöter med uppdrag attfölja verksamheten vid och . Valberedningen har berett de på dagens föredragningslistaupptagna valen. I de fall då val avser två eller flera personer har valberedningenenhälligt godkänt gemensamma listor, som upptar så många namn som valet avser.Även i övrigt har valberedningen enhälligt ställt sig bakom de förslag somframgår av en till ledamöterna utdelad promemoria. I egenskap av ordförande i valberedningen ber jag att fåöverlämna de gemensamma listorna och protokollsutdrag beträffande övriga val. Sedan de av för dessaval avlämnade, gemensamma listorna upplästs av talmannen och godkänts avkammaren befanns följande personer, vilkas namn i här angiven ordningupptagits på resp. listor, valda: (för innevarande valperiod) ledamöter () () () () () () () Val av utrikesnämnd m. m. () () suppleanter () () LarsTobisson (m) () () () LennartAndersson (s) () () (för innevarande valperiod) UlfAdelsohn (m) BengtWesterberg (fp) ThorbjörnFälldin (c) StigAlemyr (s) LennartBlom (m) KarinSöder (c) LarsWerner (vpk) KerstinEkman (fp) förstevice talman () tredjevice talman () BjörnMolin (fp) AndersBjörck (m) BirgitFriggebo (fp) Prot. i () '~~ TI .1»*°u 1 / i\ Val av utrikesnämnd BertilMabrink (vpk) TO, , \ > m.m. HakanStrömberg (s) Jan-ErikWikström (fp) NilsCarlshamre (m) JanBergqvist (s) ArneNygren (s) RolfDahlberg (m) GunnarBjörk i (c) AnneWibble (fp) LarsUlander (s) BoSödersten (s) IngridSundberg (m) (för innevarande valperiod) () () () () BörjeStensson (fp) () () () StigGustafsson (s) () () () BengtSilfverstrand (s) MargaretaGärd (m) OlleGrahn (fp) StigJosefson (c) OlleAulin (m) Sten-OveSundström (s) MajaBäckström (s) 5 Val av utrikesnämnd m. m. UllaOrring (fp) () Av revisorerna utsågs enligt valberedningens förslag till förste vice ordförande () andre vice ordförande () (för innevarande valperiod) ArneGadd (s) RolandSundgren (s) BjörnMolin (fp) BoSödersten (s) LisbetCalner (s) i (s) BrittaHammarbacken (c) SvenHulterström (s) HugoHegeland (m) i (vpk) () () (ni) () MargittaEdgren (fp) () Per () ()() () () AlfWennerfors (m) Prot. IvarNordberg (s) RolfKenneryd (c) TTT ~ '.. T ,1 Val av utrikesnämnd m. m. (m) (för innevarande valperiod) ersättare för ordföranden justitierådet DorisHåvik (s) BjörnKörlof (m) suppleanter () () NicGrönvall (m) () (ordförande och ersättare för ordföranden utsedda enligtvalberedningens förslag) (för innevarande valperiod) JanBergqvist (s) AnneWibble (fp) suppleanter () ()advokat () Prot.1985/86:9 () 15 oktober1985 () (för innevarande valperiod) Maj-LisLandberg (s) BoSödersten (s) BirgitFriggebo (fp) MarianneStålberg (s) () () () () KarinAhrland (fp) () () Av fullmäktige i.riksgäldskontoretutsågs enligt valberedningens förslag till (för tiden intill dess val nästa gång ägde rum) GretheLundblad (s) IngridSundberg (m) BengtWesterberg (fp) HansNyhage (m) LahjaExner (s) i (fp) LenaÖhrsvik (s) OlleÖstrand (s) Prot. LarsWerner (vpk) ~ ~ ; 7 Val av utrikesnämnd () LarsUlander (s) UlfAdelsohn (m) YlvaAnnerstedt (fp) ThorbjörnFälldin (c) SiriHäggmark (m) i (s) Kari-ErikSvartberg (s) MargaretaAndrén (fp) GunnarBjörk i (c) Sten-OveSundström (s) BirgittaRydle (m) HugoBergdahl (fp) RolfDahlberg (m) Ledamöter med uppdrag att följa verksamheten vid ProcordiaAB och (förriksdagens innevarande valperiod) PerWesterberg (m) ChristerEirefelt (fp) BrunoPoromaa (s) HädarCars (fp) Per-RichardMolén (m) StenÖstlund (s) IvarFranzén (c) MargitSandéhn (s) q Kallelse till konstituerande sammanträden Anmälan om nytt statsråd AndersHögmark (m) (vpk) () 2 § Kallelse till konstituerande sammanträden Krigsdelegationen kallas till konstituerande sammanträde i förstakammarsalen och lönedelegationen till konstituerandesammanträde i finansutskottets sessionssal. 3 § Anmälan om nyttstatsråd Från statsministern hade inkommit följande skrivelse; Å. att fr.o.m.den 15 oktober 1985 vara statsråd. Skrivelsen lades till handlingarna. 4 § Upplästes följandeinkomna skrivelse: Undertecknad anhåller härmed om ledighet från mittriksdagsmannaskap fr. o. m. t. o. m. höstsessionens slutför fullgörande av uppdrag som FN-delegat. Kammaren biföll denna anhållan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 ULFADELSOHN (m): Låt mig först något kommentera detförhållandet att vi i går fick en regeringsombildning. Jag tycker att det varbra att den kom före den här debatten. Vi har velat tolka de förändringar somgjorts så, att man från regeringens sida har ett intresse av att gräva ned enstridsyxa på det utrikespolitiska området. Jag har självfallet inga ambitioneratt göra några kommentarerom de olika berörda personerna. Vi skall för skull önska dem lyckatill i deras nya uppgifter. Framför allt hoppas jag att vi på detutrikespolitiska området skall kunna få litet mera av lugn än vad som varitfallet under den förra valperioden. lade den socialdemokratiskaregeringen fast kursen för valrörelsen; är på rätt väg - görånyo rätt för sig. Man sade ingenting om orosmolneller problem. Och några besked ville man inte heller ge. Om någon antydde attallt inte var så bra, mötte man det med indignation. Bankerna skulle akta sig,sade finansministern, om de publicerade bedömningar som strider mot bilden avatt vi lever i den bästa av världar. Men är valet över, utanför faller höstlöven, och deekonomiska bedömningarna är ganska klara: den svenska ekonomin tappar farten.Konjunkturinstitutet, och bankerna talar om en markantinbromsning av tillväxten i . Investeringarna faller , och ävenden öppna arbetslösheten ökar . Den tillväxt vi haft, som varit exportledd, tycks varaslut. Efterfrågeök-ningen - särskilt i - avtar. Och efterfrågan härhemma har tillåtits växa väl snabbt. Arbetskraftskostnaderna stiger snabbarehos oss än i omvärlden, och så fortsätter vi att tappa marknadsandelar. är underskottet ibytesbalansen nästan . Räntenivån här hemma ligger 7 resp. 10 procentenheterhögre än i och . - jag betonar det - förväntar att vinästa år får den lägsta tillväxten bland industriländerna, och vi har redan dennäst högsta inflationen bland de länderna. Det här ärknappast "rätt väg", men det är verkligheten. Lägger vi inte om kursen finns det risk - jag säger inteatt det blir på detta sätt, men jag säger att det finns en risk-att vi 1988,när vi går till val igen, har lägre produktion än , kraftigt ökadarbetslöshet och ett stort bytesbalansunderskott. Socialdemokraterna begärde mandat för vad de hade gjort -inte för vad de skulle göra. Det blev därigenom ett försvagat mandat - tre årtill i -men osäkerheten om vad de tre åren skall användas till ärstor. högkonjunktur har den socialistiska sidansmajoritet minskat från 23 till 7 mandat. Socialdemokraterna har själva tappat 7mandat, och talar om en "stor seger". Jag vill inte varasmåsint, utan jag tillönskar statsministern en minst lika stor seger 1988. Vi moderater valde en annan väg i dennavalrörelse. Vi sade att vårt budskap gällde inte den 15 utanockså . Vi sade att det krävs stora besparingar för att finansierade skattesänkningar som vi anser nödvändiga och sänkabudgetunderskottet. Vi insåg nog att ett kärvt budskap inte friar tillpubliken. I stort sett varje statsutgift har ju goda syften och behjärtansvärdamotiv. Och alla skall veta att varenda utgift har sina tillskyndare ochintresseorganisationer som både kraftfullt och vältaligt slåss motförändringar. Men det finns ingen organisa- tion förframtida jobb, och det finns ingen organisation för kommande generationer. Precis som vi sökte socialdemokraterna väljarnas mandatför att ta ansvar för vår ekonomiska obalans. Vi moderater trodde att detta ochett ansvar för det politiska klimatet skulle borga för besked om den egnapolitiken och en konstruktiv debatt om olika förslag att komma till rätta medproblemen. Vi hade fel på bägge punkterna. I tal efter tal, i annonsefter annons, sökte socialdemokraterna ta heder och ära av oss, vår politik ochvåra syften. Man inte bara ifrågasatte utan förnekade direkt att vårt partiskulle ha en ärlig vilja att göra det bättre för folk. Det blir lätt överord i en valrörelse, och inte heller vimoderater var utan skuld - det skall villigt erkännas. Men jag sade själv imånga tal att jag aldrig ifrågasatt socialdemokraternas ärliga vilja och godauppsåt, även om vi starkt angriper era medel. Men socialdemokratin och inte minst fackföreningspressenbedrev en direkt förtalskampanj mot oss moderater. , med en teckning där jag från en stridsvagn görHitlerhälsning för en med hakkorsberlock försedd . Hur djup, herr talman, är för resten den historiskaokunnigheten när framställer brittiska konservativa premiärministrarsom nazister? Till sådana perfiditeter förföll inte detsocialdemokratiska partiet, men jag undrar vilka syften man ville uppnå, närpartisekreteraren i beskrev hur soppköerna skulle ringla övertorget om vi moderater fick råda. Statsministerns efter valet utsträckta handkommer från vårt parti att bemötas också med hänsyn till socialdemokraternasuppträdande före valet. Vi har dessutom en ny parlamentarisk situation. Detsocialistiska blockets ställning har försvagats. Regeringspartiet får välja omdet trots detta vill vrida politiken ytterligare åt vänster med kommunisternaeller söka kontakt med den halva av folk som röstade borgerligt. Jag föreställer mig att socialdemokraterna kommer att sökastöd från både den ene och den andra. Som valrörelsen gestaltade sig är det välknappast vi moderater som skall emotse något socialdemokratiskt frieri. Ochklokt är nog det, för det är inte bara en fråga om hur vår riksdagsgrupp serdet. Nej, jag kan.försäkra kammaren att det runt om i sitterhundratusentals moderater som är djupt och uppriktigt förolämpade av det sättpå vilket regeringspartiet och LO ifrågasatt deras heder och goda uppsåt. Vi har inte känt igen oss i de socialdemokratiskanidskildringarna, och de har knappast lagt någon god grund för samarbete. Vårakrav kan nog inte heller tillgodoses. Vi begär nämligen en klar markering frånregeringen att den är beredd att föra en politik som kan godkännas av en bredmajoritet. Vill socialdemokraterna ha vårt stöd för exempelvisbesparingar, förutsätter det dessutom att medlen används för att sänka enderabudgetunderskottet eller skattetrycket. Men räkna inte med vår hjälp för attfinansiera nya socialdemokratiska utgifter. De bägge andra borgerliga partierna avgör naturligtvissjälva om de är beredda att samarbeta på andra villkor. Men vi, herr talman, ärdet inte. Socialdemokraterna har förvandlats till ett parti som tillvarje pris vill slå vakt om sin makt och det bestående. Varje ny idé möts medskräckskildringar. Varje förändring beskrivs som ett hot. Varje tal omframtiden besvaras med tal om historien. Det är inte otroligt att denna strategi räddade röster åtsocialdemokraterna. Men priset blev en begränsning av mandatet. folk - åtminstone de människor som gav socialdemokraternasitt stöd - väntar nu på sötebrödsdagarna. Allt är ju väl, inflationen baraminskar, jobben blir allt fler, reallönerna kommer att öka osv. efter valet visades hur vingklipptmandatet blev, när riksbankschefen talade klarspråk om vad som krävs. Därmedgav han - om än kanske omedvetet - oss moderater rätt i vår kritik och detkärva budskap som vi predikat under mer än ett årtionde. Även om nu finansministern skulle inse vad som krävs, harhan inte mandat att föreslå vad som behöver göras. Socialdemokraterna förlorade röster i årets val, trots deuteblivna beskeden och trots högkonjunktur. Men vi moderater förloradeockså röster, och vi nådde inte dit vi strävade. Att inte erkänna det vore rentlöjligt. Det är kanske naturligt att många föredrog enverklighetsbeskrivning i pastell och rosenrött framför den kärva sanningen, menvi moderater är naturligtvis besvikna. Framför allt är vi besvikna över att vi inte fick denborgerliga majoritet så väl behöver. Även om det finns viktigaskillnader mellan de borgerliga partierna, är det som förenar mycket viktigareän det som skiljer. Vi anser att borgerliga partier därför har ett gemensamtansvar mot alla dem som röstar borgerligt att sätta målet en borgerligmajoritet framför det egna partiets vinster. Det var av detta skäl som vi moderater under helavalrörelsen konsekvent undvek att angripa de båda andra borgerliga partiernaeller deras företrädare. Det var också därför som jag undvek att svara på denofta fräna kritik vi moderater utsattes för av andra borgerliga politiker. Jag har fått en del intern kritik för det - att jag varför flat och inte bet ifrån mig. Vi ansåg det dock viktigare att föra kampenmot socialdemokraterna. Skall rnan döma av valresultatet tycks mina kritiker hahaft rätt. Vi moderater kommer därför att besvara kritik från andraborgerliga partier med all den kraft och all den skärpa vi kan uppbringa. Menvi kommer inte att själva angripa eller . Blir detborgerliga trätor, får skulden sökas hos den eller dem som angriper oss. Det kommer nog aldrig att gå att få klarhet om i vilkenutsträckning det borgerliga kiv som förekom undergrävde förtroendet för vårförmåga att regera samman och minskade vårt gemensamma röstunderlag. Men inte majoriteten, och därmed föriorade vi tre viktiga år. För en socialdemokratisk regering innebär enligt våruppfattning till med löntagarfonder, ständiga skattehöjningar, nyaregleringar, kontroller och socialisering. Bankinspektionens förslag ombankernas ägande är ett tecken på hur snabbt ambitionerna växer hosregleringsivrarna. Och den nya är inte precis ett frihetensdokument. Vi moderaterär naturligtvis besvikna över vårt partis förluster. fyraframgångsval i följd, mer än något annat parti har haft tidigare. Dessaframgångar har givit vårt budskap styrka, och ett inflytande över debatten ochandra partiers ställningstaganden. Vi hade väntat en ny framgång, men det blev en förlust, omän måttlig. Måhända tog vi framgången för given. Kanske var vi intetillräckligt förutseende när vi lade fram våra förslag. Kanske garderade vi ossinte tillräckligt mot socialdemokraternas misstolkningar. Ja, herr talman,kanske uppfattades vi rent av av en del som litet för självsäkra och i behov aven påminnelse om att inga träd växer upp i himlen. Vi har fått den påminnelsen, och vi skall i all ödmjukhetanalysera orsakerna och sedan med kraft komma tillbaka. Och huvudlinjerna i vårpolitik ligger fast. De 1,2 miljoner väljare som gav vårt parti sitt förtroendekommer inte att behöva hänvisa till brasklappar och förändrade omständigheter.Vi har samma budskap i valrörelsen som mellan valen. Våra väljare kommerframför allt att känna igen sig när den bistra ekonomiska verkligheten avslöjasi den kommande lågkonjunkturen. Valresultatet var gammaltnärTCO-ordföranden talade om vikten av en rejäl skattereformoch sänkta marginalskatter. skrev i TCO och Per-OlofEdin i LO i en gemensam artikel: "För den svenska fackföreningsrörelsen är det ettsjälvklart mål att varje löntagare skall kunna leva på sin lön." "Man skall kunna leva på sin lön." Dettamoderata budskap ägnade socialdemokraterna - med benäget bistånd från just LO -annonsmiljoner åt att bekämpa. , före valet. Men, herr talman, nu är valet över, och den förstaprövostenen blir avtalsrörelsen. I sin regeringsförklaring sade som jag tycker var mycket klokt; "Framöver får kostnader och priseri inte stiga snabbare än i de länder som har störst betydelse för vårutrikeshandel." Problemet är bara att detta kanske inte är så lätt attuppnå. Lönekostnaderna inom industrin har av konjunkturinstitutetberäknats stiga . Det kanske kan bli någon tiondel lägre - låtoss hoppas det. 1 vår omvärld stiger de dock med , inte mer. Inflationen, som här hemma är , är i våra viktigastekonkurrentländer lägre. I ligger den , och i litet över6%. Men i är den inte mer än 3,, och i så låg som strax över2%. Marginalskatten vid en inkomst på . är i deandra länderna också lägre än i - i , i ,i och i . har lika hög marginalskatt somSverige - - men har redan beslutat att sänka den dels 1986, dels1988. Samma förhållande gäller för . De högsta marginalskatterna är idessa våra konkurrentländer , i . Marginalskatterna är naturligtvis inte enda skälet tillvårt höga pris- och kostnadsläge. Men ju högre marginalskatter, desto högrenominella löneökningar behövs för att ge en viss löneökning efter skatt. Det finnsenligt vår uppfattning två möjligheter att nå det mål som Jag vill betona att det är angeläget att nå det. Den ena möjlighetenär den politik vi moderater förordar, nämligen att spara i stat och kommun isyfte att pressa ned budgetunderskottet och inflationen, kombinerat medmarginalskattesänkningar för i princip alla heltidsarbetande. Till detta måsteockså komma ett fast uppträdande som arbetsgivare och en markering att"ingen regering kan garantera sysselsättningen oberoende av hur parternapå arbetsmarknaden beter sig", för att nu ordagrant citerafinansministern. Detta är som sagt den ena möjligheten. Den andra möjligheten är en statlig inkomstpolitik eller,för att uttrycka sig helt öppet, ett politiskt diktat om reallönesänkningar. Vår väg har regeringen avvisat av politiska skäl med alltänkbar kraft i hela valrörelsen. För den andra vägen saknas majoritet iSveriges riksdag. Därför, herr statsminister, är jag ledsen att säga attresultatet torde bli det vanliga. Efter diverse turer, strandningar, varsel ochkanske någon öppen konflikt hamnar lönekostnadsökningarna i på ungefärsamma nivå som . Det innebär sannolikt nästan dubbelt så mycket "som ide länder som har störst betydelse för vår utrikeshandel". Vad blir dä denoundvikliga följden? Ja, vi känner igen den; minskade marknadsandelar,försämrad bytesbalans, ökat budgetunderskott, ökad arbetslöshet med omedelbarakrav på offentliga insatser för att häva arbetslösheten, som i sin tur ledertill en ännu större offentlig sektor, ännu större budgetunderskott osv. Så harregeringen bäddat, och som man bäddar får man ligga, sägs det. Att nå lägre lönekostnadsökningar är enviktig orsak till att vi moderater så hårt driver kravet påmarginalskattesänkning. Men skall vi någonsin bringa reda i ekonomimåste vi sänka skattetrycket; det är vår övertygelse. Skatter är först och främst en frihetsfråga. Ju mer vibetalar i skatt, desto mindre kan vi själva disponera. Ingen annan förändring ger så goda resultat som att sänkamarginalskatten. Det stimulerar arbete, investeringar och risktagande. Detpåverkar kalkylerna för den som tänker anlita en hantverkare, ta ett extrajobbeller starta ett eget företag. "Svartjobb" påstås enligt opinionsundersökningaralltmer acceptabelt i . Och skatterna frestar på vår hederlighet och vårärlighet. De påverkar hela samhällsekonomin, ja hela klimatet. Skattereglerna är nu så många och så svåra och krångligaatt inte ens statsministern och finansministern kan deklarera rätt. Enjustitieminister deklarerade visserligen rätt men tvingades avgå på grund avdet klimat som socialdemokraterna skapat, ett klimat som också orsakade så stortrabalder för statsministern själv. har den fria världens högsta marginalskatter. Vihar inte råd med det .sk.Tttetrycet. I förl.iingningen hotar det vår välfärd. Men regeringen går sin egen väg. Den avskaffarinflationsskyddet och ökar marginalskatten med över 3 miljarderkronor. Det betyder att mer än en miljon svenskar kommer att hamarginalskatter på . Det är det första vallöftet som faller. Tar manhänsyn till marginaleffekterna kommer mer än två tredjedelar av allabarnfamiljer att få behålla mindre än hälften av en inkomstökning. Så hårt slårmarginaleffekterna. skattereformär en frihetsreform och en social reform som ger fler familjer möjlighet attstå på egna ben. Starka och självständiga familjer är vårt första ochviktigaste sociala skyddsnät. Det är starka familjer som har förutsättningaratt ge barnen en bra och trygg uppväxt. Men det är också dessa familjer sombäst kan känna ansvar för grannar, arbetskamrater och andra medmänniskor sområkar i svårigheter. Det är visserligen sant att stat och kommun har detyttersta och självklara ansvaret för att hjälpa dem som hjälp behöver. Mendetta faktum undanskymmer aldrig hur viktigt det är för den som råkar illa utatt få medkänsla, förståelse och hjälp också från andra än stat och kommun. Vanliga löntagare skall kunna leva på sin lön, när skattenär betald. Det är inte likgiltigt om vi får vår försörjning genom bidrag ellergenom eget arbete. Att klara sig på sin lön ger oberoende och självrespekt. Detär därför som vi också har föreslagit grundavdrag för barn. Ingen skall behövabetala så hög skatt att han eller hon blir beroende av bidrag för sinförsörjning. Men det här handlar inte bara om materiella frågor. Det ärockså en fråga om att visa förtroende för människor och familjer, att lita påderas förmåga att ta ansvar och visa hänsyn och ge dem chansen till bäggedelarna. Kravet som vi har ställt på valfrihet i barnomsorg, vård,utbildning och sjukvård är för oss mer än en servicefråga, det är en fråga omideologisk övertygelse att ingen bättre kan avgöra sina barns bästa änföräldrarna. Kunskap i skolan och betyg i flera årskurser är för ossnågot mer än att bara möta framtidens krav på goda kunskaper för vår ungdom.Det är också vår övertygelse att människor vill se resultat av sitt arbete, taansvar och känna krav. Allt detta handlar om mycket djupare värden än denpolitiska vardagsdebatten om kronor och ören. Vi är övertygade om att det finns en majoritet hosSveriges folk för mångt och mycket av det vi förfäktar. Människor tycker att det skall vara möjligt att leva påsin lön och att själva bestämma om barntillsyn och partitillhörighet. Frågan om kollektivanslutningen kan också avgöras underdenna riksdagsperiod. Om kommunisterna som tidigare lägger ner sina rösterförsvinner kollektivanslutningen ut i skuggornas korridor. Vi, herr talman, kommer aldrig att ge upp vår kamp för attmänniskor -oberoende av inkomst och kontakter - skall kunna välja på viktigaområden. Det är inte en fråga om att gagna de rika. Tvärtom är det en fråga omatt just människor med små resurser skall ges möjligheter som ärförbehållna just dem som är rika eller har kontakter. En fri radio och TV gagnar alla. Möjligheten att väljadoktor gagnar just den som saknar kontakter. Rätten till betyg och krav iskolan hjälper den som kommer från hem utan studievana. Möjligheten att självvälja var man vill bo hjälper den som inte har råd att köpa bostadsrätteller småhus. Det är de anställda i stat och kommun som har mest att vinna påen politik som ger dem medinflytande och möjlighet att starta eget eller bytaarbetsgivare. Vimoderater har på oss för att driva opinion och nå resultat i Med ansvar och öppenhet, men, herr talman, också medmoderation, skall vi ta oss an den uppgiften. 4 (): , , förenades frihetsvänner i mångaländer i protest mot ett av de värsta förtryck vi känner.' Runt om i världentändes eldar som ett uttryck för den avsky vi alla känner mot apartheidsystemeti . Bara i grundas medborgarrätt på hudfärg. Bara iSydafrika är rasismen en i grundlagen inskriven princip. Hudfärgen är avgörandei det sydafrikanska livets alla skiften. har vi nåtts av ständigarapporter om ökade motsättningar i . Militärens och polisens metoderhar blivit allt brutalare. De svartas protester har blivit alltmer drastiska.Deras vrede och deras vilja till frihet mäts allt oftare mot den vita regimensmilitärstyrkor. Våldet trappas upp för . Vad som utspelar sig inför våra ögon är inte förvånande.Det är en oundviklig utveckling i ett land vars regim bygger sin makt på rasismoch förtryck.