prot · G90978 · 1985-12-31 00:00:00 — har frågat mig om regeringenavser att vidta några ätgärder med anledning av att Nordfonden gjort ett antalkorta affärer med Fermenfaaktier och att en sådan strategi inte synes ligga ilinje med den långsiktiga placeringsinriktning som skulle kännetecknalöntagarfondernas medelsförvaltning. Fondstyrelsernas verksamhet regleras uttömmande i lagen(1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden. Denna lag innehållerockså bestämmelser om hur fondstyrelserna får placera sina medel och vilka kravsöm skall ställas på fondstyrelsernas medelsförvaltning. Enligt dessa bestämmelser skall löntagarfondstyrelserna,inom ramen för vad som gagnar försäkringen för tilläggspension och är förenligtmed den allmänna ekonomiska polifiken, förvalta .anförtrodda medel genom placeringarpå riskkapitalmarknaden. Kreditmarknadens funktionssätt skall också beaktas.Fondmedlen skall placeras så, att kraven på god avkastning, långsiktighet ochriskspridning tillgodoses. Utöver vad som framgår direkt av lagen om fondstyrelsernasplaceringsin riktning uttalade finansministern i propositionen (1983/84:50) om löntagar fonder att han i fråga om fondstyrelsernas möjligheter att göra omplaceringar mellan olika aktier delade remissinstansernas bedömning, att fondstyrelser na måste ges förutsättningar för ett ekonomiskt och marknadsmässigt riktigt agerande. Han anförde vidare att kravet på långsikfighet i aktieplaceringarna " naturligtvisinte borde hindra en styrelse från att i ett särskilt fall avyttra en aktiepostredan efter en kort tids innehav, om omständigheterna motiverade enförsäljning. Förvärven borde emellerfid normalt ske med sikte på ett mervaraktigt innehav. Av lagstiftningen framgår således att ett visst utrymmefinns för aktieaffärer av mer kortsiktig natur. och har tilluppgift att granska löntagarfondstyrelsernas förvaltning och redovisaresultatet av granskningen för regeringen. Prövningen avlöntagarfondstyrelsernas verksamhet sker i anslutning härtill. Med denna beskrivning av vad som gäller förlöntagarfondstyrelsernas verksamhet anser jag mig ha besvarat frågan. 22 BOLUNDGREN (m); Det är brukligt att tacka vederbörandestatsråd för avgivet svar. Men det är svårt aff göra det , eftersom jag intetycker mig ha fått något svar på den fråga som jag fakfiskt har ställt. Jagförstår att också statsrådet är tveksam. Det framgår av vad som sägs i slutetav det som skall vara eff svar - statsrådet anser sig ju ha besvarat min fråga. Det är inte min avsikt att dra i gång en storlöntagarfondsdebatt. Ställningarna politiskt sett är ju ganska klara. Det kankonstateras att trots att löntagarfonderna har kritiserats kraftigt är denpolitiska verkligheten sådan att löntagarfonderna lär existera åtminstone effpar år till. Det finns därför anledning för oss i att granskalöntagarfondernas verksamhet med utgångspunkt i de krav som har ställts upp avden riksdagsmajoritet som beslutade om fondernas införande. I svaret redovisar statsrådet en del av vad som sägs iproposition 1983/84:50. Jag vill citera ett stycke där som är av ungefär sammainnebörd: "På löntagarfondsfyrelsernas medelsförvaltning bör alltså såsomplaceringsutredningen föreslagit ställas krav på god avkastning, långsiktighetoch riskspridning. Verksamheten bör inriktas på aktieköp i svenska företag tillgagn för svensk produktion och sysselsättning." Detta har således fill en del redovisats av statsrådet,men låt mig ställa den fråga som är den viktigaste här: Motsvarar det som harskett i fråga om Nordfondens upprepade köp och försäljningar av Fermenfaaktiervad som sägs om längsiktighefen och produktionsinriktningen? Den fråga som jagställde och som jag fortfarande vill ha svar på gäller att denna strategi intesynes vara i linje med vad som har sagts, och då bör regeringen rimligen ageraredan nu och inte avvakta vad och riksrevisionsverketeventuellt har att göra. Jag vill svara att jag har enannan mening om när regeringen kommer in i bilden. Regeringen har inte någondirektivrätt som skall utövas direkt gentemot styrelserna, utan här finns enfastställd ordning, som jag har redovisat i mitt svar. Det innebär attregeringen inte skall blanda sig i de enskilda beslut som en styrelse fattarutan att granskningen av huruvida styrelsen har följt lagens bokstav och andaoch de intentioner som låg i riksdagsbeslutet skall ske i de former som harfastställts. 2 protokoll 1985/86:78-84 Prot.1985/86:78 Granskningen sker alltså i anslutning tillförvaltningsberättelsen. 13februari 1986 Jag tycker därför inte att detfinns n;'igon anledning för mig att fälla ett omdöme omhuruvida dessa omtalade köp och försäljningar av Fermentaakfier avviker pådenna punkt. Vi fär anledning att ta ställning till det - och det är jag bereddatt göra - när den diskussionen kominer upp i anslutning tillförvaltningsberättelsen . 24 BO (): I mänga andra avseenden förefaller det migsom om regeringen sficker huvudet i sanden och låtsas som om verkligheten inteexisterar. Om regeringen upplever att en fondstyrelse verkar på ett sätt somuppenbart och flagrant strider mot vad avsikten med fondernas verksamhet var,borde regeringen åtminstone genom uttalanden försöka korrigera detta.Regeringen bör rimligen ha det ansvaret. Visserligen upplever jag på andra områden, som när detgäller familjepolitiken, att regeringen inte har så mycket att komma med, menhär har regeringen själv sett till att införa löntagarfonderna, mot en kompaktopposition i . Därför finns det anledning för regeringenatt se tillatt fonderna fungerar, åtminstone som man har tänkt sig det, och inte bara blirvad som skulle kunna kallas en leksfuga, där vissa personer agerar påaktiemarknaden med andra människors pengar. Å. : Herr talman! Jagvill säga till' , att vad som är uppenbart och flagrant är det somskall diskuteras i anslutning till varje fonds förvaltningsberättelse. Jag kanmycket väl tänka mig att det finns situationer där man å ena sidan driver enpolitik som innebär att man tycker att man har för många aktier i ett bolag ochå andra sidan känner sig som andra akfieägare och därför har anledning attdelta i t. ex. nyemissioner, som kan ge upphov till ganska många transakfioner. Jag tycker alltså att den diskussionen skall anstå tilldess vi från regeringens sida har anledning att ta ställning till hur dennafond har agerat i de enskilda fallen. 26 BO (); I detta fall rör det sig alltså om ettfyrtiotal köp och försäljningar av aktier i ett visst börsföretag.Det är ganska anmärkningsvärt, som jag har sagt, med anledning av deriktlinjer som har lagts upp för hur löntagarfonderna skall agera. Jag tolkaremellertid statsrådets svar så att han känner sig illa berörd av frågan ochdärför avstår från att svara. Det är i alla fall den enda tolkning jag kangöra. och jag förstår att statsrådet känner sig illa berörd av den. Överläggningen var härmed avslutad. 9 §Svar på fråga 1985/86:364 om ett alternativ till det planerade koleldade kraftvärmeverketi Värtan har frågat vilka åtgärderregeringen kommer att vidta för att få till stånd en lämpligare storlek ochlokalisering av en demonstrationsanläggning för ASEA:s PFBC-teknik än den somföreslås av . Bolaget har ansökt hos regeringen om tillstånd enligt 136 a § byggnadslagen att bygga en s. k. PFBC-anläggning för koleldning. Ansökan avser lokaliseringav den planerade anläggningen i direkt anslutning till bolagefs befintligaanläggningar i Värtan. Alternativa lägen för verksamheten har behandlats underärendets beredning, men enligt bolagets mening finns det inte något alternativtill Värtan som tillgodoser värme- och elbehoven i tillrimliga kostnader. Remissbehandlingen av ansökan har avsliitafs.Regeringen har aff ta ställning till om den verksamhet som bolagets ansökanavser kan tillåtas med hänsyn till bestämmelserna i 136 a § byggnadslagen. Regeringen kan vid denna prövning behandla lokaliseringsfrågan endast genomatt bifalla eller avslå ansökan. Regeringen saknar således möjlighet attbesluta om en annan lokalisering av anläggningen än den ansökta. Om ett alternativ till det planerade koleldadekraflvärttie verket i Värtan 28IVAR (): Jag tackar bostadsministern för svaret. Jag är fullt medveten om att regeringen inte kan beslutaom alternativ storlek och inplacering av den nu aktuella PFBC-anläggningen. Menett avslag på ansökningen kan likafullt ge regeringen en chans att medverkafill en bättre lösning i en andra omgång. En storsatsning på kol i Värtan är ur flera synpunkteranmärkningsvärd. Läget är i högsta grad olämpligt. Det finns sannolikt flerabättre alternativ. Det finns t. ex. realistiska möjligheter för gasbaseradproduktion . Tas samhällsekonomisk hänsyn till miljöfördelarna medgasen, finner man att denna troligen blir ekonomiskt konkurrenskraftig iförhållande.fill kolet. lönsamhet beror i hög grad på dess låga beskattning- lägre än för gas. Det är anmärkningsvärt att regeringen tillåter en energiskattepolifiksom främjar det som man påstår sig vilja undvika och belastar det miljövänligaenergislaget. Dessutom satsar staten stora pengar för att rena rökgaserna frånkoleldningen, men de långsiktiga problemen med kolaskan är inte slutligt lösta,och kostnaderna för denna är sällan med i kalkylerna. Om Nynäshamnskombinatet kommer till stånd, blir resultatetav en kolsatsning i Värtan vidare till väsentliga delar en överkapacitet. Tilldetta skall läggas den icke utnyttjade möjligheten att begagna spillvärme ochtillämpa värmepumpsteknik, samt effektivare energianvändning. Jag tycker att alla av denna långsiktiga totalbild måstedra slutsatsen att den aktuella ansökningen måste avslås. Endemonstrationsanläggning kunde t. ex. byggas i , Kommer regeringen, somjag hoppas, att noga väga in alla dessa aspekter i den slufliga prövningen? Om lokaliseringen av Svenska Varvs huvudkontor Jag hör att i motsats till migredan är klar med sin slutledning. Jag tänker först studera ärendet, och sedanfår vi se vilket resultat vi kominer fram till, 30 (): Jag har självfallet inte haft andramöjligheter till förfogande än att studera de handlingar som finns i ärendet,och jag har fått läsa en hel del av dem. Vad jag syftat till med denna debatthar väl närmast varit att ytterligare stryka under vikten av att man gör entotalbedömning och därvid också beaktar miljöaspekterna. Man bör då se litetlängre än bara till de dagsaktuella kalkylerna. Jag tänker framför allt på dealternativa möjligheterna - som jag vef att regeringen också överväger -, bådeden gasbaserade produktionen och produktionen inom Nynäshamnskombinatet, Överläggningenvar härmed avslutad. 10 § Svar på fråga 1985/86:358 om lokaliseringen avSvenska Varvs huvudkontor har frågat mig om jag avser att låta SvenskaVarvs huvudkontor även vara placerat i , Svenska Varvs huvudkontor har sedan företagets tillkomstvarit förlagt till , Var huvudkontoret är placerat är en fråga förverkställande ledningen och styrelsen att besluta om. Enligt vad jag erfarit från Svenska Va:rv kommer ävenframgent Svenska Varvs huvudkontor att vara lokaliserat till ,Företaget avser att flytta sitt kontor från fillett renoverat kontor inom område. Jag konstaterar med tillfredsställelse att Svenska Varväven i fortsättningen kommer att ha sitt huvudkontor förlagt fill , 32 (); Jag tackar industriministern för ett rakt,klart besked, ett besked som jag tycker är positivt. Jag hoppas emellertid att svaret inte bara är ett formelltsvar utan att ledningsfunktionerna även reellt skall utövas från huvudkontoreti och att verkställande direktören, vice verkställande direktörernaoch övriga inom huvudkontoret som har att handlägga Svenska Varvs ärenden gördet frän huvudkontoret i , Överläggningen var härmed avslutad. 11 §Svar på fråga 1985/86:370 om planerna på nedläggning av volframbrytningen vidYxsjöbergsgruvan har frågat mig om jag är beredd attmedverka till att vissa planer vad avser volframbrytningen vid Yxsjöbergsgruvaninte genomförs. Enligt vad jag inhämtat pågår det enutredning om den framtida verksamheten vid AB Statsgruvor i Yxsjöberg, Någrabeslut har emellertid inte fattats . Jag vill dessutom, som så tidigare,understryka att i enlighet med de bestämmelser som finns i akdebolagslagen ärdet styrelserna och de verkställande ledningarna som ansvarar för den löpandeverksamheten i bolag. Det gäller såväl statliga som privatägda bolag. Dettagäller också för verksamhet som bedrivs i dotterbolag. Jag är mot den bakgrunden inte beredd att diskutera denverksamhet som bedriver i Yxsjöberg. 34 (vpk); Jag tackar för svaret. Det var ett sådantsvar som jag hade väntat mig, men jag tycker att det är förskräckligt omindustriministern kan avsäga sig ansvaret när det gäller industrin och dessutveckling. Gruvan i Yxsjöberg kan tjäna som ett exempel på hurmineral och gruvarbetare är brickor i de stora bolagens spel, utländska såvälsom svenska. Vid gruvan finns ca 110 anställda. Dessa skulle kunna hatrygga och säkra arbeten sä länge malmen räcker. För övrigt finns i närhetennya intressanta volframfyndigheter. Men dessa människors arbeten kan komma atthotas trots att svenska företag behöver cirka fyra gånger så mycket malm sombryts i Yxsjöberg, Svenska företag köper hellre från utlandet. Ettexempel på detta är , tidigare ägare av Yxsjöberg, som lade nedverksamheten när världsmarknadspriserna sjönk. När övertog gruvan trodde man att den skulle få levavidare så länge det finns malm kvar att bryta. Men det tycks inte vara fallet,utan människorna skall få leva i ständig oro för framtiden. Vad en nedläggningskulle betyda för vågar man knappt tänka på. Var och enkan förstå att om man tar bort ca 110 arbetsfillfällen i en kommiin somLjusnarsberg, med knappt 6 800 invånare, innebär det mer eller mindre enkatastrof för kommunen. kunde ta hela produkfionen. När det gäller framtidsutvecklingen för och mineralsäger överstyrelsen för ekonomiskt försvar att beredskapen i fråga om mineralär helt otillräcklig. Man hade kunnat tänka pä Yxsjöbergsgruvan i det s.k.Bergslagspaketet. Att priserna går upp och ned är ingen ny företeelse, det harförekommit tidigare och det kommer att fortsätta. Därför är det sä viktigt attha en inhemsk produktion, Jag tycker att i den här frågan gårhändelserna litet i förväg. Som jag nämnde utreder man inom AB Om planerna på nedläggning av volframbrytningen vidYxsjöbergsgruvan Om Pythagorasfabriken i som industriminne Statsgruvorutsikterna att kunna bibehålla driften vid Yxsjöbergsgruvan. Det finns förnärvarande ett överutbud av , vilket har medfört att priserna sjunkittill sä låg nivå att man vid Yxsjöbergsgruvan inte får kostnadstäckning. Jagär medveten om att prisförändringar kan vara kortvariga och man gör klokast iatt inte anpassa varje företagsbeslut efter temporära prisförändringar.Avgörande för slutresultatet kommer att bli den bedömning som måste göras avprisutvecklingen framöver. Men inga som helst beslut ärfattade. , Sedan vill jag gärna lova att vi iindustridepartementet skall göra en bedömning av försörjning medvolfram. 36 (vpk): Det var en mycket mer positiv bildindustriministern nu tecknade. Det här får vi trots allt leva vidare med. Attvolframpriset sjunker beror på dollarns utveckling, och så vitt man kanse kommer dollarn att fortsätta sjunka eller i varje fall inte gå upp.Företaget säljer också till världsmarknadspris, och det tycker jag ärolyckligt: Man har en produktion här som kunde avsättas i , men ändå ärman tvungen att gä ut och konkurrera på världsmarknaden. Man kan också ha i åtanke att det för Yxsjöbergs delfinns en produktion som skulle räcka cirka tio är. Det är också viktigt attkomma ihåg. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på fråga 1985/86:367 om Pythagorasfabriken i som industriminne har frågat mig om regeringen ärberedd att ekonomiskt medverka till att Pythagorasfabriken i kanbevaras för framtiden som industriminne. Bevarandet av Pythagorasfabriken var den 28 mars 1985föremål för en fråga i , och jag vill erinra om det svar jag dålämnade. Jag redogjorde dels för regeringens principiella inställning när detgäller bevarandet av industriminnen, dels för de konkreta omständigheternakring Pythagorasfabriken i , Problemen vid bevarandet av industriminnen är av den artenatt de kräver samverkan på bred front mellan ideella, samhälleliga och privataintressen på såväl lokal som regional och central nivå. De inventeringar somutförs gör det möjligt att peka ut miljöer och anläggningar som är värda attbevara och dessutom sådana där värdet är så speciellt att bevarandet kan sägasvara ett riksintresse. Detta riksintresse kan då motivera särskilt statligtstöd som komplement till lokala och regionala insatser, men det innebär inteatt det lokala ansvaret bortfaller. Som regel har därför kommuner ett heltavgörande inflytande på bevarandefrågorna, och exemplen torde tala för attkommuner som engagerar sig i projekt för bevarande och levandegörande avindustriminnen skapar goda förutsättningar för turism och sysselsättning. När det gäller Pythagorasfabriken i är minuppfattning att den har ett speciellt intresse och är väl värd att bevara påplatsen. Jag har erfarit att staten genom och kulturrådetavser att bidra med betydande belopp till fabrikens upprustning underförutsättning att garantier för ett bevarande skapas. Något statligt stödutöver detta är inte aktuellt, och regeringen har inte för avsikt att ingripa ifrågan. Om Pythagorasfabriken i som industriminne 38PAR (): Jag ber att få tacka kulturministern försvaret på min fråga. Tyvärr var det inte helt uppmuntrande. Pythagorasfabriken i är en nära nog unikindustrimiljö. Omständigheterna har gjort att en äldre tids fabriksmiljö harbevarats intakt . är frågan om den skall kunna bevarasockså för framtiden eller inte. Det här problemet har tvä huvuddelar när det gäller fråganom resurstillskott. Den ena handlar om att upprusta fabriken sä att den kananvändas som ett slags industrimuseum. Där har riksanfikvarieämbetet,, m, fl,, lovat att ställa upp med resurser. Jag tror attriksantikvarieämbetets bidrag är en dryg miljon. Det är tacknämligt. Menförutsättningen för att upprustningen över huvud taget skall komma till stånd- det är den andra huvuddelen av problemet med resurstillskott - är att man harmöjlighet att lösa in fasfigheten frän det privata byggbolag som äger den. Detkräver ett kapitaltillskott på 3,7 milj, kr, kommun har förklarat sigberedd att ställa upp med ett väsentligt bidrag, på 1 miljon. Även enskildapersoner är beredda att satsa pengar, men det är också en viktig förutsättning,och rimlig, att staten bidrar även när det gäller den här delen. Härvidlag harman alltså frän sida sagt att man inte har pengar föratt bestrida denna typ av kostnad, I stället har man hänvisat tillutbildningsdepartementet: Jag vet också att det har ingått en skrivelse tillutbildningsdepartementet, och jag tror att det har varit aktuellt med enuppvaktning. Frågan är alltså om regeringen-staten på något sätt kanbidra när det gäller den ifrågavarande typen av kostnad, vilket alltså är enförutsättning för att projektet över huvud taget skall kunna genomföras. Staten har alltså genom riksantikvarieämbetetutlovat medverkan. På den punkten vill jag bara för ordningens skull klargöraatt riksanfikvarieämbetet och representerar statlig medverkan idetta sammanhang. tycker att det vore rimhgt om staten bidrog meden större andel. Jag har, vilket jag kunde meddela , besöktNorrtälje och sett på Pythagorasfabriken. Jag vet att den är mycket intressantoch värd att bevara. Möjligen tycker jag också att det företag som förnärvarande äger fabriken skulle kunna vara intresserat av att i samband med enuppgörelse med kommunen för ett rimligt belopp överlåta fabriksbyggnaden i ochför bevarande. 40PÄR (): Jag har fullt klart för mig att såvälriksantikvarieämbetet som hör till staten, I mitt föregåendeanförande sade jag också att de bidrar till upprustningen av fabriken. Detkvarstående problemet är att man måste få pengar för att lösa ut fastigheten.Det rör sig om ett område som har varit avsett för småhusbebyggelse. Byggandetkan till stor del inte genomföras, om man i stället skall bevara fabriken somindustriminne. Det är rimligt att försöka få byggföretaget att reducera sinaanspråk, men även om företaget gör detta, kommer det att krävas ett betydandekapitaltillskott för inlösandet, och det står inte i kommunens makt att klarahela detta tillskott. Därför kvarstår frågan om inte staten skulle kunnamedverka i en uppgörelse när det gäller den del som rör inlösen av fastigheten. Överläggningen var härmed avslutad. 13§ Svar på fråga 1985/86:350 om nämndemannautbildningen har frågat mig om ansvaret för nämndemannautbildningenåvilar domstolsväsendet. Mitt svar är att domstolsväsendet har dettaansvar, som mer konkret tar sig uttryck i att varje är får medelför bidrag bl, a, till nämndemannasammanslutningar och för information tillnämndemännen. En annan fråga är vilken omfattning och inriktningutbildningsverksamheten har och skall ha. Denna fråga besvarades av justitieutskottet i samband medriksdagsbehandlingen av domförhetsreform. Utskottet ansåg att någonmer organiserad eller permanent verksamhet som syftar till en egentlig juridiskutbildning av nämndemännen inte kan anses lämplig med hänsyn fill den ställningsåsom lekmän som nämndemän intar inom rättskipningen. Rättens ordförande ärenligt skyldig att vid överläggning till dom orienteranämndemännen både om den föreliggande saken och om tillämpliga rättsregler. Ensådan ordning är, enligt utskottet, ändamålsenlig för att ge nämndemännennödvändiga insikter i gällande rätt. Däremot är det av värde att nämndemännen genom studiebesökfår en ökad kännedom om verksamheten vid främst kriminal- och ungdomsvårdensanstalter och insfitutioner. Utskottet förutsatte också att tarinitiativ till informafionsinsatser till nämndemännen i samband med meromfattande lagändringar eller liknande. Riksdagengodtog dessa justitieutskottets uttalanden. För egen del ansluter jag mig helt till riksdagensuppfattning i utbildningsfrågan, 42 (): Jag vill tacka justifieministern för svaretpå frågan. Jag tror att vi först kan konstatera att vi är överens om det värdesom lekmannamed- verkan irättskipningen innebär. Dock är läget kanske inte fullt så positivt somjustitieministerns svar antyder. Lagstiftningen och domstolarnas verksamhet blir alltmerkomplicerade, och det behövs allt större insikter för att kunna följa med. Denutbildning och den orientering kring aktuella lagstiftningsfrågor som erbjudsnämndemännen är ytterst ringa. Däremot är nämndemännen organiserade inämndeman-naföreningar, som brukar inbjuda sina medlemmar, dvs. nämndemännen,till utbildning vid s. k. nämndemannating, i genomsnitt vart tredje år.Programmet vid tingen innehåller föredrag, studiebesök osv. Jag tycker aff det är viktigt aff nämndemännen beredsfillfälle fill denna utbildning och framför allt det erfarenhetsutbyte som skervid nämndeman-natingen. De ersättningsregler som finns för nämndemän medgerdock inte att statlig ersättning utbetalas för deltagande i nämndemannatingeller andra utbildningsaktiviteter för nämndemän. Därför har det från olika.håll riktats propåer, t. ex. om att kommunerna, utifrån sin roll somvalkorporationer, skulle fa över ansvaret för ersättning i sådana härsammanhang, men har konstaterat att det ligger utanför denkommunala kompetensen att betala ut sådana ersättningar. Alltså kan det med nuvarande regler inte utgå ersättningtill nämndemännen för deltagande i verksamheter av den här typen. Jag villdärför ställa en följdfråga: Är justitieministern beredd att medverka till attersättningsreglerna ändras på sä sätt att ersättning kan betalas ut till ennämndeman för medverkan t. ex. vid ett nämndemannating? Jag svarade på frågan vem huvudmannaskapetoch därmed kostnadsansvaret för nämndemannautbildningen åvilar, och det är dåstaten. Sedan är det en fråga om hur mycket medel som staten kan skjuta tillfrån år till annat för det här ändamålet. Jag vitsordar aff defta är ett viktigt ändamål, och jagskall verka för att tillräckliga anslag kommer till stånd.