prot · G90953 · 1985-12-31 00:00:00 — Principiellt ansluterjag mig helt till inställning, att det knappast finns någonviktigare fråga för politikerna i ett samhälle som vårt än att garantera denenskilde individens integritet. Men jag noterar att representanterna förmoderata samlingspartiet inte med ett ord nämnt den fara som hotar denenskilde individen genom det privata näringslivets möjligheter att registrera,kontrollera och marknadsföra denna individ. Här anar jag den framtidaintegritetsdebatten i kammaren. AnL 79GUNNAR () replik; Jag tror att i sin replik glömdenågonting väldigt väsentligt, för det är faktiskt så att vi har en datalag somi många avseenden anses fungera relativt bra - liksom kreditupplysningslagen -och som reglerar den enskildes integritet inom den enskilda sektorn. Det storaproblemet är att myndigheter faktiskt har rätt att kräva uppgifter frånenskilda människor. Detta har inte företag. Inom den enskilda sektorn kan manbygga upp sina register och sin kontroll dels under förutsättning att man harfått tillståndenligt datalagen, dels genom den möjlighet som myndigheternasförsäljningsverksamhet när det gäller personuppgifter skapar. Här går ytterligare en skiljelinje mellan oss moderateroch er socialdemokrater. Vi vill sätta stopp för denna försäljningsverksamhet.Vi anser att offentlighetsprincipen är viktig, men vi är inte beredda att taett steg ytterligare och medge att myndigheter genom en aktiv försäljningsprider uppgifter som insamlats för ett särskilt ändamål, så att det blir hartnär omöjligt för den enskilde att veta var uppgifter om honom eller hennefinns. Men vi är helt beredda att diskutera hur man i olika sammanhang skallstärka skyddet av den enskildes integritet. Det gäller inte minst inomarbetslivet, vilket har framhållit. Men korn ihåg att det stora problemet är attmyndigheterna inom många områden har rätt att utan vidare kräva uppgifter avmedborgarna. Något motsvarande finns inte inom den enskilda sektorn, och därbyggs informationen om de enskilda människorna upp på grundval avuppgifter som offentliga myndigheter bedriver försäljning av. Om härär beredd att säga att socialdemokraterna vill begränsa denna försäljning,skulle det vara en bra inledning till det inlägg senareskall hålla. AnL 80 () replik; Jag konstaterar att tror attbankers och kreditupplysningsföretags uppgifter emanerar enbart från statligaorganisationer och att den lagstiftning som reglerar dem är till fyllest. Jagtycker inte att saken är så enkel. AnL 81 () replik: Om det finns brister iskyddet av den enskildes integritet på den privata sidan skall man givetvis taitu med dessa. Det kunde varit bra om . som varit ansvarig för dendatapolitiska propositionen, hade fört fram ett enda förslag till hur datalageni det avseendet skulle stärkas. AnL 82BIRGIT (); har dels , dels i anslutning till den dataproposition vi nu behandlar lämnatin en rad förslag i syfte att stärka den enskildes integritet i datasamhället. Det gäller begränsning av uppgiftslämnande, rättelse ochskadestånd vid felaktiga datauppgifter, ökad rätt att få del avregisteruppgifter om sig själv, restriktioner vid samköming mellan register ochpersonuppgifter m, m. Dessutom har i en motion av begärts ettgrundlagsfäst dataskydd för den enskilde medborgaren. Att ett sådant skyddbehövs framstår som klart vid bara en ytlig kännedom om vad som redan nuförsiggår med känsliga personuppgifter. Här samlas uppgifter in, och stora register inrättas, utanatt det finns någon enhetlig lagstiftning om i vilken ordning riksdag ochregering skall pröva inrättandet av sådana register. sker det genom någon undanstoppad skrivning ibudgetpropositionen eller någon annan proposition, ibland ändrasmyndigheternas instruktio- Prot,1985/86:53 ner, och då och då sker det genom en förordning. Här måste detbli en 17 december1985 ändring, ~ TTTT Ett exempel är nog så belysande. vårdsregisteromfattande en 1-1,5 miljoner människor. Uppgifterna skall hämtas frånlandstingens patientdatabaser och samköras rned tre register hos statistiskacentralbyrån. har ansett sig ha stöd för att inrätta ochföra register bl, a. genom en skrivning i en proposition om utvecklingslinjerför hälso- och sjukvården. Trots att det inte finns någon rättslig grund för att föraöver personrelatera-de uppgifter från landstingens databaser, ansågs detriktigt att fortsatte uppbyggnaden av registret. Att avvaktadata- och offentlighetskommitténs arbete ansågs inte nödvändigt. Detförutsattes dock att data- och offentlighetskommittén skulle plockafram en lagstiftning som i efterhand gjorde det rättsligt möjligt att inrättaregistret. Beslut först, lag sedan. Regeringens praxis för samkörningar av dataregister harkraftigt förskjutits . Integritetsfrågorna har fått stryka päfoten, vilket i realiteten innebär att datainspektionens möjligheter att hävdaintegriteten har gröpts ur. Vis av erfarenhet släppte således datainspektionensstyrelse fram det centrala slutenvårdsregistret. JK har dock besvärat sig över beslutet hos regeringen,vilket inneburit att numera meddelat att man inte avser attinrätta registret förrän frågan om uppgifter från landstingens databaser ärrättsligt reglerad. Det är bra. Därmed är vårt krav i motion 1985/86:25 avBjörn och tillgodosett, nämligen att arbetet medregistret skall upphöra i avvaktan på data- och offentlighetskommitténs förslag. Gång på gång stöter man på register där frågan omintegritet inte tycks ha varit med vid bedömningen om registret skall upprättaseller inte. Integriteten har fått vika för önskan om bättre statistik, ökadkunskap, ökad kontroll eller försäljningsintäkter till myndigheterna. Detta har styrkt oss i uppfattningen att detbehövs ett grundlagsskydd för den enskilde i datasamhället. Vi har ikonstitutionsutskottet fått försäkringarom att data- ochoffentlighetskommittén kornmer att behandla denna fråga tillsammans med en radandra integritetsfrågor, och därmed är vi nöjda för tillfället, men viåterkommer, AnL 83 (): När vi diskuteradedatafrågorna här i kammaren sade jag att det var beklagligt att regeringen intehade några ambitioner att lägga fram en samlad datapolitisk proposition. Vifick då enbart diskutera integritetsfrågorna, har tidigare fört fram våra synpunkter påhur samlade och heltäckande de olika förslag som vi behandlar är. Detfinns mer att önska när det gäller att täcka in hela det datapolitiska fältet. En stor del av dagens debatt har därför kommit att handlaom integritets frågorna. Jag tänker fortsätta med dessa frågor, 86 Datatekniken och den personligaintegriteten behandlas i proposition 1984/85:220på tre hela sidor utan något ställningstagande eller angivande av någonambition ifrån regeringens sida. Man säger att det är en svår avvägning och attintressena kan förefalla motstridiga. Om så är fallet krävs väl i varje fallatt man har några förslag till hur man löser dessa intressekonflikter. Påvilken sida ställer man sig? Är det på den enskildes sida eller är det på degranskandes sida? Värnar man om den enskildes integritet eller om samhälletsintressen? Man håller ju nu på att bygga upp nya, minst lika mycketintegritetskränkande register som de aktuella, register där man idetalj kan följa oss både som enskilda konsumenter och i yrkeslivet. grundläggande målsättning är att i ettdecentraliserat samhälle värna den enskilda människans frihet, rättssäkerhetoch integritet. Det är därför vi har motionerat om konkreta åtgärderför att tvinga ned omfattningen av samköming av dataregister. Detta menar vimåste ske genom en ändring av datalagen enligt det av oss framlagda förslag sombehandlades vid förra och som ligger hos data- och offentlighetskommittén. Man kan ju inte med olika motivuttalanden förändra deriktlinjer datainspektionen har att tillämpa. Vi har krävt att det skallföreligga särskilda skäl för att samköming skall tillåtas. Det bör alltsåställas hårdare krav för att datainspektionen skall få ge tillstånd tillsamköming. Samköming bör också begränsas på ett annat sätt. De behovsom finns av olika typer av kontroll, t. ex. vid avgöranden vad gällerbehovsprövade förmåner, bör inte tillgodoses genom samkörningar, De börtillgodoses genom att förmåns-, skatte- och avgiftssystemen görs överblickbaraoch genom att myndigheterna kan göra sin granskning på grundval av de uppgiftersom den enskilde lämnat, eller, vid behov, via kontroll hos andra myndigheter.Detta bör dock inte ske som en generell åtgärd, där alla betraktas sommisstänkta för oegentligheter intill dess motsatsen har bevisats. Socialdemokraterna har i propositionen inte tagit någonklar ställning när det gäller integriteten mer än att man framhåller att den ärviktig. Det finns avgöranden av regeringen, förslag från myndigheter ochförslag i regeringens kansli som går vidare på den här vägen på det sätt somGunnar redovisade i sin "katalog", Det kanske finnsytterligare exempel. Vi i har sagt att det arbete som bedrivs av data-och offentlighetskommittén är en genomgripande utredning vad gäller integritet,offentlighet och kanske också sekretess och att vi bör avvakta resultatet avdet arbetet. Det är grundvalen för vårt förslag om ett moratorium. Majoritetenmenar att man inte kan låsa utvecklingen på den här sidan. Men det är intefråga om att låsa utvecklingen i och för sig - det är bara fråga om att ha tidför eftertanke och överväganden innan man fattar nya beslut. Utskottsmajoriteten i och ifinansutskottet är inte konsekventa i den här frågan. Man tar nämligen upp ettregister och behandlar det särskilt, nämligen det s, k, slutenvårdsregistret,där man utgår ifrån att några förslag inte kommer att föreläggas riksdagenförrän data- och offentlighetskommittén har lagt fram sitt betänkande och presenteratsina förslag. Det är gott och väl just när det gäller det registret. På vilketsätt kommer förslag om tillägg i datalagens 7 § Prot,1985/86:53 Det har utskottsmajoriteten inte tagitställning till. Det kanske kommer nya sådana här förslag , och då harutskottet inga tankar om detta. Vi menar därför att vår reservation 7 till finansutskottetsbetänkande nr 5 väl täcker in reservationerna 8 och 9 om samköming ochreservation 10 om begränsning av uppgiftslämnandet. När det gäller begränsning av uppgiftslämnandet har ivarje fall dessutom uttalat att en begränsning bör skehelt allmänt. Från sida har vi aktualiserat uppgiftslämnandet i andrasammanhang, t, ex, i motioner om småföretagare och i andra motioner som beröruppgiftslämnande. Det är lika aktuellt att begränsa uppgiftslämnandet vare sigdet gäller insamlande av underlag för dataregister eller för register. Personnummeranvändningen är också någonting som harbehandlats i anslutning till detta betänkande. Målsättningen från sidaär att begränsa personnummeranvändningen till det som huvudsakligen var avsiktenfrån början, nämligen folkbokföringen och beskattningen. Det får inte vara såatt vi som enskilda förvägras möjlighet att köpa varor och tjänster bara föratt vi inte uppger personnummer. Det får inte vara så att vi har doldapersonnummer omkring oss i form av streck-koder. Det får inte vara så att mansätter personnumret före uppgift om namn, yrke och bostad. När det gäller personnumren fick vi ett exempel ivalprövningsnämnden och regeringsrätten, som fått byta ut valda personer ifullmäktige och kyrkofullmäktige därför att de hade uppgett fel personnummer,sade att man inte hade anledning tro att väljarna röstat påen annan person än den som partierna nominerat, varför valprövningsnämnden förordaderättelse. Det är ju ganska fantastiskt att man, trots att det fanns uppgift omsåväl namn och yrke som bostadsort, i det här fallet tog personnumret som dengivna utgångspunkten när det gällde att bestämma vilken person som avsågs, Iverkligheten var det en annan person som man hade avsett. Det är ett typexempel på hur styrandepersonnummeranvändningen har blivit i vårt samhälle. Det är därför viktigt attdata- och offentlighetskommittén lägger fram förslag till riktlinjerpå detta område. Då - om inte förr - kommer regeringens dilemma att lösas närdet gäller att ta ställning i den här intresseawägningen, vilket enligtpropositionen är så svårt att göra, I finansutskottets betänkande behandlas en lång radmotioner som normalt ligger inom handläggningsområde, Idet här fallet har vi överlämnat motionerna till finansutskottet förbehandling, för att på det sättet åstadkomma en praktisk handläggning. Jag villdock, fru talman, understryka att det på intet sätt är så, att vi ikonstitutionsutskottet kommer att avhända oss dessa frågor. De allra flesta frågor som berörts ikonstitutionsutskottet har kunnat besvaras med hänvisning till data- ochoffentlighetskommittén. Det får emellertid inte innebära att debatten omintegritetsfrågorna begränsas. är det viktigt att inte fler nyaarbetsuppgifter tillkommer, utan att kommittén kan läggafram ett förslag. När det gäller finansutskottets betänkande i övrigt villjag bara kommentera en sak som berörde, hade då interätt till replik.Det gäller utbildningsfrågorna. Det som vi i uttalat ombreddutbildningen är ingenting som förnyelsefonderna kan lösa, vilket framgårav den rapport som datadelegationen överlämnade till regeringen.Förnyelsefonderna täcker bara en del av arbetsmarknaden. Men så småningomkanske vi för den övriga delen av arbetsmarknaden får någonting som motsvararförnyelsefonderna. Vi måste dock ta hänsyn till den grupp av människor som intehar arbete eller som inte har möjligheter att komma i åtnjutande av denutbildning som förnyelsefonderna kan komma att ge. Det problem som vi har tagitupp i reservationen får således inte nu någon lösning. Om skrivning om engrundlagsreglering på dataområdet råder det bred enighet. Två ledamöter iutskottet, vilka också tillhör kommittén, har nämligen försäkrat att fråganredan är aktualiserad. Frågan kommer att utredas och möjligheterna prövasatt införa ett data- och integritetsskydd i grundlagen- företrädesvis i fri-och rättighetskapitlet-och detta står i överensstämmelse med motion. Med anledning av det som här sade vill jaggöra en liten korrigering. Han sade nämligen att är ensamma om attkräva förslag från regeringen. Det är då att märka att är en avdem som i utskottet har sagt att den här frågan kommer att tas upp i data- ochoffentlighetskommittén. Men det är inte så, att kräver förslag frånregeringen utan de ger regeringen till känna vad utskottet anfört omtilläggsdirektiv till data- och offentlighetskommittén, 1 det fallet ser jag enväldigt liten skillnad i förhållande till utskottets skrivning. Skillnaden ärockså väldigt liten mellan ett yrkande om bifall till vår motion och ettuttalande att den skall anses besvarad. Den frågan lämnar jag således därhän.Jag tycker att en tillfredsställande lösning åstadkommits. Låt mig, fru talman, slutligen säga något omfinansutskottets betänkande nr 4 som handlar om statsförvaltningens användningav ADB, Redan på den tiden när jag satt med i diskuteradesfrågan om en annan form för DAFA:s arbete. Redan då var man på det klara medatt myndighetslösningen inte var den bästa. Vi har kommit fram till att istället ett bolag skall inrättas, och då kommer i en alldelessärskild belysning. Myndighetsuppgiften för består i enprövning av de krav som ställs på adressuppgifter, adressaktualisering ochselektering av uppgifter ur SPAR, Vilka uppgifter som registreras i SPAR angesi författning. Vi anser därför att datainspektionen i detta fall kan vara enlämplig myndighet , i stället för att en helt nymyndighet inrättas. Vi kan inte se de konflikter som utskottets majoritethänvisar till. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillhemstäHan i betänkande 8 och till centerreservationen ifinansutskottets betänkande 4, Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 84ARNE GADD (s) replik; har helt rätt i attförnyelsefonderna inte löser alla problem när det gäller breddutbildning, mende skulle ge ett ordentligt bidrag. Om man skall kritisera förslaget borde mangöra det från en annan utgångspunkt än den som har - han vill juinte ens vara med.och lösa denna del av detta viktiga problem. Med dettaförslag skulle anställda i ungefär 8 000 företag ges möjlighet att få sin breddutbildning,sade nej till detta i voteringen, om han deltog i den, AnL 85 () replik; Jag skall inte ta upp någon debatt med BengtKindbom i frågan om grundlagsskydd, eftersom jag inte har någon anledning attmisströsta vad gäller hans vilja att sluta upp bakom den. Jag vill baraklargöra att det givetvis är en avsevärd skillnad mellan att föreslå attriksdagen skall uttala sig för att en kommitté får direktiv för att utreda ettförslag till grundlagsskydd och att bara nöja sig med att kommittén kommer attpröva frågan, AnL 86 () replik; I motsats till , som tydligeninte litar på sig själv, litade vi i på och när vi i fick en försäkran om att fråganskulle komma upp. Vi behöver inte gräla om det, men jag reagerade när GunnarHökmark uttalade att det var endast som hade denna vilja. Till vill jag bara säga att jag reagerade närdet sades att förnyelsefonderna skulle komma att lösa frågan ombreddutbildningen. Förnyelsefonderna skall användas till många saker, om jaghar förstått det rätt, och det kan givetvis bli fråga om utbildning. De löseremellertid inte problemet, eftersom inte hela arbetsmarknaden omfattas avförnyelsefonderna och en stor del av allmänheten därmed inte kommer, att blidelaktig av förnyelsefondernas resurser, AnL 87 (); Regeringens proposition om datapolitik som vinu behandlar remitterades till finansutskottet för beredning, 1konstitutionsutskottets yttrande till finansutskottet, till vilket jaghänvisar, redovisas på s, 70 och 71 i betänkandet handläggningsordningen för dedelar av propositionen och de motioner som tillhör konstitutionsutskottetsberedningsområde, I ett särskilt betänkande, 1985/86:8, frånkonstitutionsutskottet behandlas några motioner om reglering i grundlag avvissa datafrågor avseende integritetsskyddet. De delar i propositionen som i första hand berörkonstitutionsutskottet är avsnitten om datapolitiken och den personligaintegriteten i kap, 7 och kapitlen i avsnitt omoffentlighet och sekretess, rättelse i myndigheternas ADB-register ochintegritetsfrågorna. Jag kommer fortsättningsvis att i huvudsakberöra vissa delar av propositionen, några motioner som berörkonstitutionsutskottets bered- ningområdeoch de frågor som föranlett avvikande meningar i utskottets yttrande tillfinansutskottet. Datatekniken och dess användningsområden utvecklas mycketsnabbt. Det är därför lätt att förstå att många människor känner oro inför vaddetta nya kommer att föra med sig när det gäller t, ex, sysselsättning ochintegritet. Den nya tekniken berör alla i samhället och påverkar också mycketgrundläggande demokratiska värden, som offentlighetsprincipen och tryckfriheten. Det är naturligtvis en tillgång att vi i ,åtminstone , har kunnat lösa komplicerade datapolitiska frågor underganska stor enighet. I detta ligger ett mycket stort värde. Det är en enighetsom är väl värd att vårda och att försöka att ta vara på. Men visst finns detde som ibland litet för lätt faller för frestelsen att försöka slå mynt av denoro som många människor känner inför den ökade datoriseringen i samhället ochute i arbetslivet. När man tar del av avvikande meningar ikonstitutionsutskottets yttrande ställer man sig frågan om de verkligen harläst regeringens proposition i ärendet. anser sig i proposition 220kunna utläsa att mycket långtgående integritetskränkningar skulle bli möjliga.Detta trots att regeringen i propositionen gång på gång understryker vikten avfull respekt för den enskildes integritet i datasammanhang. Framför allt försöker göra gällande att debättre än alla andra partier slår vakt om den personliga integriteten. Detta ärnaturligtvis inte sant. I verkligheten är det precis tvärtom. Jag vågar påståatt är ganska ensidiga i sina bedömningar av den personligaintegriteten och genom denna ensidighet utgör de snarare ett hot motintegriteten än motsatsen. Så kommer det att förbli, , så längemoderaterna inte tar avstånd från att marknadskrafternas fria spel skall fågälla också på dataområdet. Jag har full förståelse för replik tillGunnar , i vilken han bl.a. betonar att gång efter annan iintegritetssammanhang glömmer bort det viktiga område som den privata marknadenutgör, inte minst de integritetsproblem som i det privata näringslivet drabbararbetstagarna på verkstadsgolvet. En grundlig genomläsning av proposition 220 visar att dennuvarande regeringens ambitioner är att värna om denpersonliga integriteten och att förhindra otillbörliga integritetsintrång. Detslås med skärpa fast i propositionen att myndigheternas insamlande avpersonuppgifter med hjälp av datateknik inte får tränga tillbaka människorsrätt till integritet. Det måste med andra ord finnas tydliga gränser förmyndigheternas insyn i enskilda människors liv. 1 propositionen framhålls det vidare att regeringen, om såbehövs, är beredd till ytterligare ändringar i integritetslagstiftningen isyfte att hålla en fredad sfär för den enskilde. Jag konstaterar också medtillfredsställelse att man i , vilket framgår avpropositionen, i sitt arbete uppmärksamt följer den verksamhet som pågårinternationellt på de här områdena. påståenden om regeringensointresse för integritetsfrågorna faller vid en genomläsning av propositionenplatt till marken. Jag delar regeringens bedömning att de grundläggandereglerna om vad som får registreras och hur registren får användas utgör en avkärnpunkterna Prot,1985/86:53 Denna och andra stora tunga bitar som gäller den personligaintegriteten är föremål för utredning i data- och offentlighetskommittén(DOK), När det gäller myndigheternas insamling av uppgifter harvi tidigare från både finans- och konstitutionsutskotten framhållit att detmåste vara en självklar utgångspunkt för myndigheterna att så långt möjligtbegränsa uppgiftsinsamlandet. Det ingår för övrigt också i datainspektionensprövning av tillstånd att tillse att uppgifterna inte blir fler än vad som ärnödvändigt med tanke på ändamålet med registret. Förslaget att man skulleinrätta en särskild delegation med vetorätt för att pröva behovet av uppgifterförefaller vara litet för dåligt underbyggt och något förhastat. Vi får väl pådenna punkt avvakta vad DOK kommer fram till, ställde en fråga till mig om det lättastesättet att påverka möjligheterna för människor att behålla sin integritet varatt ändra datalagen. Jag vill ta tillfället i akt att upplysa att datalagen egentligen inte har ändrats , och då ändrades den påförslag av en borgerlig regering, menade att datainspektionens möjligheteratt utföra sitt arbete hade urgröpts. Vi fick i replik tillArne Gadd reda på att datalagen har fungerat ganska bra. Det är mitt intryckockså. Jag sitter i datainspektionen. Det gör också, och detfinns kanske även någon mer närvarande i kammaren av dem som gör det. Vi harinte upplevt att det skulle ha skett någon urgröpning av datalagen, som hargjort det svårare för datainspektionen att arbeta. Jag tycker att det ärviktigt att understryka detta. Frågan om regeringen eller regeringsrätten skall varabesvärsinstans vid besvär över datainspektionens beslut har diskuteratstidigare här i , senast . Frågan var ocksåaktuell och prövades mycket ingående vid datalagens tillkomst 1973, Det var offentlighets- och sekretesskommittén som bl, a,kom fram till att besvär över datainspektionens beslut skulle anföras tillregeringen. De flesta remissinstanserna stannade också för en sådan lösning.Skälet till att regeringen och inte regeringsrätten blev besvärsinstans var attdet ofta finns ett betydande politiskt inslag i den bedömning som måste görasvid en överprövning av datainspektionens beslut. Enigheten om regeringen som överprövningsinstans överdatainspektionens beslut har varit i det närmaste total här i . Någranya sakargument som talar för att man här och skulle införa någon nybesvärsordning har inte framkommit.