prot · G90937 · 1985-12-31 00:00:00 — Här skriverutskottet mycket positivt om det reformarbete som sägs skall ha inletts påjustitiedepartementet i fråga om vapenlagen. Detta reformarbete borde varaviktigt nog för att skall våga ta ställning och göra en beställningtill regeringen. Jag vill med detta yrka bifall tillmotionerna 1983/84:759 och 1984/85:1658, 62 HANS (); I detta betänkande behandlar justitieutskottet ett regeringsförslag omvissa decentraliseringsfrågor m. m. inom område.Utskottet tillstyrker förslagen om att regeringen befrias från sin befattningmed vissa besvärsärenden enligt lagstiftningen om bokföring, pass, vapen ochhittegods. Detsamma gäller om att tillsättning av revisionssekreterare ochregeringsrättssekreterare skall ankomma på högsta domstolen resp,regeringsrätten. Även några andra mindre förändringar föreslås. Utskottetsbetänkande i denna del är enhälligt. Ivpk-motion nr 15 godtas förändringarna, utom på två punkter. Den första gälleröverklagande i passärenden. Här rör det sig om fall där i andrainstans har avslagit en passansökan eller beslutat om återkallelse av pass ochfrågan inte har prövats av övervakningsnämnd eller utskrivningsnämnd. Detandra gäller fall där avslagsbeslut har meddelats av passmyndighet utom riket.Det rör sig om ganska få besvärsärenden, och inte sällan är Vapen-och passärenden m. m. deträttsliga frågor av inte helt okomplicerad natur, som bättre lämpar sig fördomstolsprövning. Utskottetanser att det är sakHgt motiverat att regeringsrätten efter dispensprövningkommer att bli slutinstans i de besvärsärenden som blir aktuella. Dettaställningstagande står i överensstämmelse med tidigare principbeslut(prop, 1983/84:120, KU 23, rskr, 250) om att göra en översyn av möjligheternaatt överklaga myndighetsbeslut till regeringen i syfte att begränsa antaletbesvärsärenden där. Detsammagäller tillsättningen av revisionssekreterare. För beredning och föredragningav mål i högsta domstolen skall finnas revisionssekreterare. De deltar däremotinte i själva dömandet i HD. Revisionssekreterare tillsätts nu av regeringen utanföregående ledigförklarande och efter förslag av HD, I praktiken frångås aldrigdomstolens förslag. Förslaget att HD får besluta om tillsättningen avrevisionssekreterare är ett led i strävandena att ge domstolarna vidgadbehörighet att själva förordna icke ordinarie domare, exempelvisrevisionssekreterare och regeringsrättssekreterare. Några principiellainvändningar mot en sådan ändring som framförs i vpk-motionen föreligger inteenligt utskottet. Det kan för övrigt tilläggas att domstolsbeslut i tillsättningsfrågorkommer att kunna överklagas av regeringen. I betänkandet behandlades också två vpk-motioner om vapenlagstiftning,som berörts av , I motion 1658 efterlyses förenklingar ivapenlagstiftningen och att en översyn av vapenlagen görs. Det är enligtutskottet angeläget att ärendenas handhavande inte görs mer komplicerat än vadsom behövs bl, a, för att i största möjliga utsträckning tillgodose en enhetligrättstillämpning. Ändringar på lagstiftningssidan som syftar till förenklingarav vapenlagstiftningen har aktualiserats i . Förslagettill ny förvaltningslag, som lämnats tHl lagrådet, innehåller dessutom bl. a.nya regler om snabb och enkel handläggning och om myndigheternasserviceskyldighet mot allmänheten, Imotion 759 föreslås en översyn av tillämpningen av 10 § i vapenlagen och vissaföreskrifter om salongsgevär. nya föreskrifter och allmännaråd tiU vapenlagstiftningen har varit i kraft . De gav uttryckför en mer nyanserad syn på tillämpningen, vilket motionärerna efterlyst. Vidställningstagandet till motionsspörsmålet om viktbestämmelser m.m, beträffandesalongsgevär vill utskottet erinra om att jakt på ohka djurarter måste bedrivasändamålsenligt och på så vis att viltet inte åsamkas onödigt lidande ochmänniskor inte utsätts för fara. För att tillgodose dessa intressen måstegivetvis uppstäHas krav bl. a. på hur ett jaktvapen skall vara beskaffat. Deallmänna råd som utfärdat och som utskottet i sittbetänkande utförligt redovisat har det inte funnits anledning att ifrågasätta.Det har inte heller framkommit skäl att anta att rättstillämpningen utvecklatsi felaktig riktning. Någon översyn som föreslås i motionen kan utskottet inteförorda. Det reformarbete som pågår kommer givetvis att fortsätta. Jag yrkar bifall till justitieutskottets hemställan och sålunda avslagpå vpk-motionerna. 63JÖRN (vpk); Det pågår i olika regeringsdepartementsträvanden att delegera ärenden till ämbetsverk och andra underordnadeinstanser. Detta är ett led i en allmän rationaliserings- ochbesparingskampanj. Vad vi här skall ta ställning till är bl, a, sådana förslaginom ansvarsområde, I en del fall är det otvivelaktigt så att man interättsligt eHer politiskt behöver förlora någonting på att delegera ner ärendeneller göra en lägre nivå i hierarkin till slutinstans. Men det bör ske med vissförsiktighet, eftersom det alltid är fråga om medborgerHga rättigheter och ommöjligheterna till rättslig likformighet. Att vi har ett tidigare principbeslutpå det här området, som refererade till, betyder ju inte att vidärmed har förpliktat oss att passivt acceptera varje detaljförslag frånregeringen, utan vi är fria att pröva detalj för detalj. När det gäller förslag till decentralisering inom två avde områden som är aktuella här, har vpk yrkat avslag på regeringens förslag. Det gäller först och främst överklaganden i passärenden.Vi anser att regeringen här alltjämt skall ha kvar det slutiiga ansvaret.Skälet härtill är medborgarrättsligt, har ingen författningsdomstol ochlär näppeligen få någon. Ansvarig för grundlagarna och deras innehåll ochtillämpning är grundlagsstiftaren själv, dvs. Passet är inte vilken handling som helst. Ingen annanenskild handling är så viktig för medborgarens status som just passet. Pass ochmedborgarskap är ting som är intimt knutna till grundlagsrättigheterna. När detgäller överklaganden i sådana viktiga ärenden skall en poHtisk instans, inte enadministrativ, vara slutinstans. Frågor som handlar om ifall en medborgare ivissa komplicerade fall skall få inneha pass eller ej, skall inte överlämnastill en för grundlagsstiftaren mer eller mindre svåråtkomlig instans. Sådanafrågor skall enligt vår mening ligga på en instans mot vilken en parlamentariskansvarighet kan göras gällande, dvs. Att det handlar om komplicerade fall är absolut ingetargument för att föra över dessa ärenden till en administrativ instans, somutskottet gör gällande, I själva verket är det tvärtom: Just detta att det rörsig om ömtåliga och komplicerade fall talar för att det skall vara en politisktansvarig instans som tar ansvaret för dem. Det andra område där vi anser en neddelegering vara mindrelämplig gäller tillsättning av revisionssekreterare i högsta domstolen.Regeringen utser justitieråden, ledamöterna i högsta domstolen. Regeringen bördärför utse också revisionssekreterarna, såsom , och inte delegeradetta till högsta domstolen själv. Våra argument för denna ståndpunkt är följande.Revisionssekreterarna är mycket viktiga funktionärer. Det mesta av det verkligaarbetet med de viktiga prejudikatsmålen, förberedelserna, vilar på dem. Det ärdärför betydelsefullt att man kan garantera rekryteringen av självständigapersoner, med förmåga till skapande tänkande, till just sådana befattningar.Därvidlag har en regering enligt all erfarenhet otvivelaktigt störremöjligheter än domstolen själv att med utgångspunkt i den samhälleliga ochrättsliga utveckHngens behov utse personer med just denna självständigakompetens. Vapen- ochpassåren-den m. m. 1985/86:37 Högstadomstolen är- sagt med all respekt i övrigt-en mycket hierarkisk, Vapen- och passaren den m. m. för att inte säga aristokratiskorganisation. Den är också en sluten institution. Om det enbart blir dessinterna sak att utse revisionssekreterare, är det större risk än för närvarandeatt man befordrar de mer välanpassade, de som är alltför lyhörda uppåt för attvara tillräckligt självständiga och skapande. Och landet behöver inte i förstahand välanpassade jurister i förvaltningarna - den sorten är redan alltförvanligt förekommande. hävdar att rätten att överklaga sådana här tillsättningsärenden hos regeringenskaU behållas. Det är egentligen en lustighet i regeringsförslaget. Om dennarätt skall finnas kvar, hade man lika gärna kunnat låta saker och ting vara somde är. Då försvinner ju den rationaliseringseffekt som man menar skall uppståmed regeringens förslag. Det är möjligt att skillnaderna under nuvarandeförhållanden inte spelar någon avgörande roll. Men det kan komma tider, t. ex.av intensivt rättsligt reformarbete, då det kan vara viktigt att i den högstainstansen kunna befordra folk som har de egenskaper som vi kan begära i ettsamhälle som förändrar sig och där det finns insikt om att man måste slå in påen rättslig reformväg och på ett annat sätt angripa lagstiftnings- ochrättsproblemen. Utifrån de argument som jag har anfört yrkar jag bifall tillvpk-motion 15. har på motsvarande punkter i sitt betänkandeinte redovisat några egentliga argument mot våra yrkanden. Det finns mångamöjHgheter att tolka detta. Jag skall göra den mest välvilliga tolkningen,nämligen att utskottet inte har några argument. Jag konstaterar att dettabeteende av utskottet utgör en saklig förstärkning av yrkandena i motionen, Anf.64 HANS () replik: Redan den lagstiftning som vi har när det gäller passärenden är förhållandevisrestriktiv, , Det rör sig, som jag nämnde i mitt första inlägg, omett ganska litet antal ärenden. Det kan å ena sidan sägas att det då inte kanfinnas så stor anledning att ändra på besvärsordningen, men å andra sidan ärdet huvudsakligen frågor av rättslig natur som tas upp i dessa sammanhang.Därför lämpar det sig enligt utskottets mening väl att dessa ärenden avgörs avförvaltningsdomstol. Medden förändring som föreslås när det gäller revisionssekreterarna vill manförst och främst särskilt markera att revisionssekreterarna inte har någondömande funktion. Det är justitieråden som dömer i högsta domstolen. Och detskall inte bh någon ändring i det förhållandet att det är regeringen som utserjustitieråden. Detfinns ett tidigare ställningstagande, som är redovisat av utskottet, om att enviss decentralisering skall äga rum när det gäller tillsättandet av vissatjänster inom domstolarna, i detta fall icke-ordinarie tjänster. Det skullevara egenartat om man kunde acceptera att en lägre domstol fick dennabeslutanderätt men däremot inte högsta domstolen, med den kompetens som denbesitter och där alla domarna är utsedda av regeringen. 65 (vpk) replik: Det kryper fram ett och annat argument, det något torftigautskottsbetänkandet på denna punkt till trots. Jaghar mig väl bekant att det är justitieråden och inte revisionssekreterarna somdömer. Det är ett överflödigt påpekande. Men som vi aHa vet representerarrevisionssekreterarna en typ av befattningshavare som är mycket viktiga,eftersom det är de som har hand om förarbetena. Jag tror att det i framtidenskulle vara mycket nyttigt om man förbehöll sig möjligheten att till sådanaposter befordra människor som kanske kunde sätta de åldriga justitieråden iviss rörelse och inte människor som var alltför beroende av dessa justitieråd.Vi behöver Htet självständigt folk i rättssaker här i landet. Vidaretycker jag heller inte att det är något riktigt bra argument när Hans GöranFranck säger att de passärenden som är i fråga utgör ett mycket litet antal.Det är inte antalet som är det avgörande här, utan det förhållandet att det ivarje sådant enskilt fall är någonting mycket kännbart för en människa om honhar rätt att få ut ett pass eller ej, I en sådan känslig medborgarrättsligfråga skall en politiskt ansvarig instans enligt vår mening vara den bättreformen för beslut än en administrativ, parlamentariskt icke åtkomlig instans.Jag har - även om och jag är överens om vikten avmedborgerlig insyn och parlamentarisk ansvarighet i viktiga medborgarrättsligafrågor - svårt att se att hans position är riktigt hållbar. Sedanvill jag bara göra en mycket kort kommentar tiH hela detta komplex meddelegering nedåt. Det är naturligtvis riktigt - och detta har också fått stödfrån vårt parti - att man gör allmänna översyner om vilka ärenden som kan förasbort från regeringsplanet, för det finns kanske en del onödiga detaljärendensom kan nå ända dit. Men vi har också sagt, vid de underhandsförfrågningar medde olika partierna som regeringen har gjort innan den började med detta arbete,att man måste vara försiktig så att man inte delegerar så mycket att vi irealiteten får olika rättspraxis, att man gör våld på den viktigauniformitetsprincipen i rättspraxis som man ju måste upprätthålla. Det är jufaran med en alltför generös neddelegering att det momentet - strävan efterlikformighet i rättspraxis - går förlorat. Vapen-och passärenden m. m. 66 (); Jag vill ta upp ett par av de förslag som framförs i motion1984/85:1650 av EHs och , Jag väljer att skjuta inmig på punkterna 1 och 3 i motionens hemställan. Underpunkt 1 hemställs att beslutar att hos regeringen begära att åtgärdervidtas för att avgifterna för tillståndsbevis löses så som i motionen anförs. Underpunkt 3 hemställs att beslutar att hos regeringen begära en översyn isyfte att ytterligare avbyråkratisera vapenansökningar. Inomvapenlagen rör det sig om ordning och säkerhet, någonting som alldelessjälvklart är helt nödvändigt. Ungefär tre kvarts miljon svenska medborgare -med rösträtt - innehar skjutvapen för jakt, tävlingsskytte eller somsamlare. Det är alltså en stor grupp människor som känner sig insnärjd ivad man tycker är en orimlig och dyrbar byråkrati, som försvårar och fördyrarsamhällsnyttig och laglig befattning med vapen. Prot.1985/86:37 Från myndigheternas sida finns ettfullt berättigat krav om utövandet av en 27november 1985 effektiv och human jakt och viltvård, som givetvis sammanfallermed ,, , jägarnas intressen. Vapen-ochpassaren- , Jägarna utför ett för viltet ochlandet oerhört viktigt arbete, frivilligt och utankostnad för staten. Vad tävlingsskyttet beträffar är den svenska frivilligaskytterörelsen med sina en av världens äldsta försvars- ochidrottsorganisationer. Skyttel är en folksport med över 400 000 aktivamedlemmar. Det är därför enligt min mening inte rätt att staten gör hanteringenav vapenlicensärenden så komplicerad och dyr att det i högsta grad irriteraroch hämmar aktiviteten hös seriösa jägare, skyttar och samlare. I motion 1650 pekas bl. a. på avgiftssystemet förvapenärenden. Motionärerna anmärker på den höga avgiften, som är 300 kr.för varje tillståndsbevis. Avgiften är hög, och i motionen förs fram kravpå ett mer nyanserat avgiftssystem för vapenärenden och en mindre byråkratiskhantering av tillståndsärenden. Jag anser i likhet med motionärerna att om man fått etttillståndsbevis för ett vapen, som självfallet föregåtts av en ingåendeutredning, och har betalat , borde det sedan räcka med en mindre avgiftför det andra, tredje osv. Ett sådant förfaringssätt skulledessutom förenkla handläggningsrutinerna och alltså avlasta polisen ochlänsstyrelserna. En översyn av vapenlagstiftningen är nödvändig. Dessutomfinns faktiskt en hel del oklarheter kring riktHnjer ochrekommendationer i vapentillståndsärenden, varför det finns risk för olikabedömningar i oHka distrikt. Därför bör också denna del i tillståndshanteringenpå lämpligt sätt granskas. Jag yrkar bifaH tiH motion 1984/85:1650 vadgäller punkterna 1 och 3 i motionens hemstäHan. 67 HANS (): Jag har i mitt huvudanförande berört frågor omförenklingar av förfarandet och om det reformarbete som pågår på det härområdet. När det gäller avgiftsbeläggningen vill jag först erinraom att gällande princip, som den lades fast av statsmakterna , för attfastställa expeditionsavgifter i ärenden som avser tillstånd, godkännande,dispens eller eljest särskild rättighet bygger på grundtanken att den enskildesjälv skall betala kostnaden för ärendets handläggning. Avgiftsbeloppet skallinte heller överstiga statens självkostnader för expeditionen. Utskottet haruttalat förståelse för den kritik som motionärerna ger uttryck för när detgäller tillämpningen av avgiftsbestämmelsen, exempelvis när det är fråga omvapenbyte. Utskottet har utförligt tagit upp dessa frågor men är inte berettatt gå in på en linje som innebär en differentierad avgiftsbeläggning.Utskottets konklusion är den att avgiftsbeläggning i vapenärenden skall skeförnuftigt och på ett förvaltningspolitiskt godtagbart sätt. Jag yrkaravslag på det av framförda yrkandet om bifall till motionen idenna fråga, 68 (): Självkostnaderna för staten måste ju bli mindre, om man beslutar ienlighet med det förslag som förs fram i motion 1650, där man exemplifierar ochsäger att det första tillståndet kostar , men att det sedan, närutredningen är gjord - det är ju den som tar tid -, skulle räcka med en lägreexpeditionskostnad. Jag anser inte att utskottets skrivning är tillräcklig,utan jag vidhåller miu krav att bör göra en bestäHning hos regeringeni enlighet med hemställan i motion 1650 punkterna 1 och 3, Överläggningenvar härmed avslutad, (Beslutet redovisas efterdebatten om justitieutskottets betänkande 3,) Anf.69 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu till att debattera justitieutskottets betänkande 3 om vissa frågorom sexualbrott m, m. 70 (): Vi kan kalla henne , Hon är , näst äldst i en storsyskonskara, född och uppväxt i ett mindre samhälle i , I skolan gickdet inte så bra. Hemma var det ganska trassligt . När hon slutat skolanfanns det inget jobb hemomkring. Måste åka söderut. Jobbade till en början på ett kontor och bodde hos en kompis. Kommed i ett gäng. Det blev både sprit och hasch . Egentligentyckte hon inte om det. Men hon ville ju vara med kompisarna. Hon vågade hellerinte säga nej när killarna ville ligga med henne. Hon var allt oftare bortafrån jobbet. Hon fick sluta sin anställning. Gick över tiH tyngre narkotika. Såträffade hon , Han var så snäll, gav henne presenter. De hade det så finttillsammans i början. ville han ha pengar av henne. Hade lånat för att skaffa knark, gormade och skrek.Hon var tvungen att skaffa fram pengar. Skaffa kunder pågatan. Det är gott om kunder. Lätt att tjäna stora pengar. Till en börjanvägrade hon. Då hotade att överge henne. Honglömmer aldrig första kunden. Förnedringen och äcklet. går hon på heroin föratt härda ut. Misstänker att hon fått aids, I så fall kommer hon att dö . hinner hon smitta ner många kunder. Mänbehöver ju inte köpa någon prosthuerad. Det är helt frivilligt. Hemma har deflesta kunder både fru och barn. Har det gott ställt ekonomiskt. Fruarna kanförstås också bli smittade. De vet naturligtvis inte om att familjefadern gårtill prostituerade, Blir frun smittad då är det stor risk att deras nästa barnockså blir smittat. Därlämnar vi , En prostituerad bland många. En ung kvinna som är någonsflicka, någons syster. Men,invänder någon, det finns ju nöjda och glada flickor som går på gatan för atttjäna ihop till en ridhäst, och det finns hemmafruar som prostituerar sig för att få pengar tiHen päls. Det har funnits tidningsreportage om dem. Ja visst, vi vill så gärnatro på nutidens sagor för att kunna freda vårt samvete. Då behöver vi intetänka på de män som håller i gång den för kvinnorna så förnedrande kommersen.De kan fortsätta och då och då lämna den äkta sängen och förlusta sig medolyckliga småflickor. Förprosthution krävs både att en kvinna säljer sexueHa tjänster och att en man ärvilHg att betala för dessa. Om inte kunderna fanns skulle det inte finnasprostituerade. Menalla stackars män som är handikappade, invänder någon. Vi hör också argumentetatt prostitution förhindrar många sexualbrott. Det är också myter, sagor. Deundersökningar av kunderna - torskarna, som de benämns - som gjorts visar attde är väletablerade, friska, medelålders män. De flesta har fast sexuellpartner. Det är dessa män med en förödande människosyn och en snedvridensexualsyn som också sprider aidssmittan. Vårfrämsta expert på spridningen av aidssmittan, statsepidemiolog ,har enligt tidningsreferat sagt följande med anledning av män som går tillprostituerade; Vihar ingen aning om de här smittade männen är gifta. Vi får inga som helstdetaljer om dem från sjukhuset. Honmenar att myndigheterna inte fått något grepp om den s. k, könshandeln. Könshandelnpåverkades ett tag när vi hade vår kampanj ute på stan, men florerar den förfullt igen. Kunderna är tydligen mycket svåra att nå. Det bästa vore attförbjuda prostitutionen. Då får vi bort torskarna, MargaretaBottiger säger också: finns det de som praktiskt taget betalar för att fåaids, - Hon syftar då på de prostituerades kunder, som uppenbarligen tarorimligt stora risker. Enligtmin uppfattning fanns det redan tidigare starka skäl för enkundkriminalisering, I och med att den fruktade sjukdomen aids nu sprids ocksågenom prostitution borde alla inse nödvändigheten av att begränsaprostitutionen. Jag är övertygad om att den kan minska avsevärt med enkundkriminalisering. Varje ung kvinna som vi kan rädda från prostitutionsträsketär ett bevis på att medmänsklighet och humanitet inte bara är tomma ord.Samtidigt är en kundkriminahsering en väg att begränsa aidssmittan. Jag yrkarbifall till reservation nr 2. Ireservation nr 1, som jag också yrkar bifall till, utvecklar jag vår syn på behovet av juridiskt biträde till personer som utsatts försexuella övergrepp. Ett juridiskt biträde med erfarenhet av fömndersökningaroch av brottsförfarandet i övrigt bör utses. Någon avgift för biståndet börinte tas ut av målsäganden. Vi anser att reformen är så angelägen att den intefår fördröjas ytterligare. Slutligenhar vi från i ett särskilt yttrande understrukit vikten av attbarn som måste medverka i rättsprocess, särskilt om de är brottsoffer, skallskyddas så långt som möjHgt, Med de tekniska hjälpmedel som står tillbuds genom exempelvis band- och videoinspelningar kan det endast i ytterstsällsynta fall vara nödvändigt att kalla barn till domstol. Detta bör alltidvara vägledande för domstolar, åklagare och andra som har inflytande på frågorav denna art. Med det anförda vill jag yrka bifall fillreservationerna nr 1 och nr 2 i utskottets betänkande, 71 INGA (vpk); Kvinnor världen över förtrycks och förnedraspå många sätt. Prostitutionen är en av de grövsta formerna av kvinnoförtryckoch kvinnoförnedring. Det är inte straffbart att mot betalning tillhandahållasexueHa tjänster. Denna hantering sker med samhällets godkännande. Enligtskattelagstiftningen är de prostituerade att betrakta som näringsidkare ochskattskyldiga för inkomst av rörelse, och möjlighet finns att skönstaxera dem.Pengar från könshandeln skaH alltså egentiigen levereras in till staten. Tillgängliga rapporter visar att det är allt yngre kvinnorsom prostituerar sig. Enligt i kan man dela inde prostituerade i fyra grupper. Till den första gruppen hör kvinnor som är under 20 år.Dessa kvinnor är lättast att nå, I vissa fall kan L"VU tillämpas. Den andra gruppen består av kvinnor som är ochför vilka prostitutionen är lagHgt tillåten. Här återfinns de kvinnor som ärs,k, tillfällighetsprosthuerade. Denna grupp växer. Jag tycker att detta är denallra allvarligaste formen av prostitution, eftersom den speglar en syn påprostitution som är mycket upprörande. Dessa kvinnor prostituerar sig införsemestern, inför julhandeln och när studielånen tar slut. Till den tredje gruppen hör de kvinnor som har en halHckbakom sig. De är allra svårast att nå, I den fjärde gruppen återfinns de prostituerade kvinnorsom också är missbrukare. Denna grupp är förhållandevis liten, men dessaprostituerade är de som syns och märks mest. Man beräknar att av demmissbrukar heroin. De försörjer ibland också en missbrukande man på sinprostitution, av de kvinnor som prostituerar sig har under sinbarndom - det gäller kvinnor från alla samhällsklasser - varit utsatta förincest i olika former. Bakom de prostituerade kvinnorna döljer sig deras kunder,männen. Enligt undersökningar är dessa män, precis som sade, heltvanliga svenska familjefäder med fru och barn och radhus.