prot · G90910 · 1985-12-31 00:00:00 — Om inteförutsättningarna förändras, kQmmer småföretagen enligt min uppfattning inteheller att kunna vara någon stark expansiv motor för sysselsättning ochekonomisk tillväxt. Vi i anser det viktigt att småföretagandetstimuleras, vilket vi framfört i vid ett otal tillfällen och även . Det är då sysselsättningen kan öka i de många mindre och geografisktspridda företagen. Det är inte genom att klämma åt dem som företagandet ökar. Detbehövs en liberal marknadsekonomi. Det är uppgift att kämpa föratt marknadsekonomin åter får rimliga chanser; Här ges nu tillfälle att frånsocialdemokratiskt håll svara småföretagaren och lämna klara besked. En betydande regionalpolitisk orättvisa utgör de under desenaste åren höjda bensinpriserna - särskilt för företagen i glesbygdslänen inorr. Vi som har de långa avstånden beskattas på detta sätt extra hårt. När beslutade om ett specielltpersontransportstöd tiU , som länge arbetat för, blevresultatet en halvmesyr. Ni socialdemokrater ville inte stötta småföretagaremed färre än fem anställda, och därmed ställdes egenföretagaren utanför ettpersontransportstöd. Detta förfarande förtjänar inte ordet solidaritet. En sänkning av arbetsgivaravgifterna för företagen i norrgenomfördes av mittenregeringen. Avsikten var att förbättra förutsättningarnaför näringsverksamheten i speciellt utsatta delar av inland. Densocialdemokratiska regeringen har förfuskat idén och skapar en grovorättvisa meUan inlandskommunerna i och Norrbottens kustkommuner.Folkpartiet vill i stället att socialavgifterna skall sänkas i de kommuner somtillhör stödområde A för att därigenom komma ifrån nuvarande ojämlika förhållande. Sammantaget, herr talman, har vi framfört förslag om enrad åtgärder för att stimulera småföretagandet och minska byråkratin. Men överdetta står kravet om ett slopande av löntagarfonderna. De skall utmönstrasifrån det svenska näringslivet. Generationsskiften måste underlättas inom familjeföretagen- därför fortsätter vi i att driva kravet om en slopad arvs- ochförmögenhetsskatt på s. k. arbetande kapital. Andra krav är att lärlingsutbildningen skall utformas såatt ungdomar lättare kan komma in i yrkeslivet. Vi behöver också vanligahantverkare som lagar våra skor, tapetserare som klär om våra möbler,elektriker även till glesbygden och 'WS-folk för service till hushåll ochföretag. Arbetsgivaravgiftenför ungdomar måste sänkas. företagaren dock har föratt anställa ungdomar kan då anpassas till en mer rimlig nivå jämfört medkostnader för mer erfaren arbetskraft. Kanvi och småföretagaren få ett svar? Kommer regeringen att ställa upp för ungdomoch företag, så att återväxten inom småföretagandet tryggas? Det är där somjobb finns. Innanjag avslutar mitt anförande, herr talman, vill jag särskilt ta upp frågan omkvinnors företagande och möjlighet att starta eget. Mellan åren 1972 och 1982tillkom glädjande nog 12 000 nya kvinnHga företagare. Detta företagande har tillkommitinom alla branscher, men mest inom detaljhandeln, och det handlar om verkligtsmåföretagande. Jaganser att det finns goda möjligheter att skapa fler jobb, inte minst förkvinnor, om de offentliga monopolen bryts. Då kommer enskilda människor attutveckla idéer, bl. a. inom vården. Men i ett socialistiskt samhälle styr ochreglerar staten den fria företagsamheten. För är det självklart attenskilda kvinnor och män skall kunna driva daghem och annan barnomsorg på sammaekonomiska villkor som kommunen. Det är föräldrarna som skaU välja och avgöravilken barnomsorg de vill ha. Det behövs alternativ tiU den offentliga vården.Enskilda vårdhem som drivs i privat regi kan ge nog så omsorgsfull vård. Menbidrag och förutsättningar skall utformas på samma villkor för dessa som för dekommunala. Jag anser att det ryms många fler kvinnliga företagare i vårt samhälle.Här finns outnyttjade resurser. Många kvinnor är också på väg att etablera sigi fler och fler branscher, men de saknar dess värre ofta det nätverk avkontakter som män under generationer har byggt upp. Folkpartiethar pekat på behovet av särskilda insatser för information och rådgivning. Vihar också pekat på den resurs som borde finnas inom utvecklingsfonderna. Ensärskilt ansvarig handläggare borde tillsättas för att kvinnor skall kunna fåråd vid nyetablering. I - mitt hemlän -har utveckHngsfonden på ettförtjänstfullt sätt startat projekt med den inriktningen. Utvecklingsfondernakan på så sätt stödja och utveckla kvinnors idéer och kunnande. Men här behövsdet sannerligen också en uppbackning från statsmakternas sida med en rejäl pottav projektmedel; Tillsist, herr talman: behöver förvisso fler kvinnliga företagare menframför allt ett företagsvänligt klimat som ger framtidstro. 78 (); När började sitt arbete utdelades material ivåra fack, och den första handling jag fick i min hand var regeringensskrivelse /86:6 om färjetrafiken till . Eftersom det inte fannsnågon motionsrätt på skrivelsen vill jag i stället i den här allmänpolitiskadebatten framföra en del synpunkter på denna för Gotiand så viktiga fråga. Regeringen,genom dåvarande kommunikationsminister , menade attkostnadsutveckHngen kräver ett radikalt omprövande av trafikens uppläggningoch omfattning. anslog 39 milj. kr. för innevarande budgetår,vilket då kan ställas i relation till de ca 70 milj. kr. som blevGotlandsbolagets underskott och som enligt gäUande avtal skall täckasmed statliga medel i form av transportstöd. har studerat utvecklingen och menar att mangenom förändrad trafikuppläggning, tonnagesammansättning och val av hamnar kannå väsentliga besparingar utan att därmed ge avkall på önskemålet om entillfredsställande transportförsörjning. Om man bara trafikerar en hamn på fastlandet under störredelen av året kan statsbidraget minskas till 20-40 milj. kr. per år.Transportrådet fick alltså i uppdrag att i samarbete med ochkommun, med Gotlandsbolaget och med överbefälhavaren göra en total översyn avfärjetrafiken med utgångspunkt i detta besparingskrav. Utredningsarbetet startade och skall varafärdigt till . Detta resonemang från transportrådets ochregeringens sida reser en rad frågetecken från oss gotlänningar och också frånde resenärer som inte bor på men som funnit att är ett utmärktställe att semestra på. Inför utredningsarbetet har tagit framett material, en informationsskrift som kommer att tillställas alla riksdagensledamöter, poHtiker och beslutsfattare i statliga styrelser och verk, ettmaterial där trafikförsörjning jämförs med övriga . Jag villpåstå att det är första gången som en sådan rättvis jämförelse görs. Jag villbe kammarens ledamöter att ta del av de fakta den innehåller när de får den isin hand. riksdag bör på ett bättre sätt än behandla sinkoloni i . har drygt 56 000 invånare och måste för dessamänniskor erbjuda ett fungerande vardagssamhälle som vilken annan landsdel somhelst. I regionalpolitiskt hänseende är goda kommunikationer en hörnsten - förGotland är det livsnerven. Genom vårt öläge är färjan vår väg, vår bro och vårjärnväg. För en Gotlandsfamilj med två vuxna och två barn och bilkostar ett fastlandsbesök . För en motsvarande fastlandsfamilj kostar enresa till och från . I övriga står för färjetrafik till öarnadär det inte finns bro, oftast med rätt stora valmöjligheter när det gällerturtäthet. Finns det bro slipper man följa tidtabell. Gemensamt för både färjaoch bro är att det ingenstans tas ut någon avgift av resenären. Alltfinansieras genom statsbudgeten. Jag skaU ta ett exempel. Kostnaden för tio av vägverketsfärjor 1984 var drygt 50 miljoner för totalt 8 409 åretruntboende. Per personär den kostnaden ca fem gånger så hög som underskottet i Gotiandstrafiken pergotlänning räknat. Jag har ett annat exempel; med tillfartsvägarstod klar , och den kostade 130 milj. kr. Med brons tillkomst försvannavgifterna och tidtabellsberoendet över . I järnvägsnätet ingår vissa "olönsamma banor",vars underskott finansieras via statsbudgeten. som det anses att vägar, broar och vissajärnvägar i övriga delar av landet bör finansieras via statsbudgeten, ansesGotlandstrafiken kosta staten så mycket att besparingar måste göras! Det är dags att ge Gotlandstrafiken en rättvisbeskrivning, och vi menar att staten skall svara för de kostnader som är atthänföra till den s. k. infrastrukturensåväl på som i landet i övrigt. Med den beräkningsgrunden skulleunderskottet ha stannat vid ca 15 milj. kr. i stället för 70, som detblev. Bland de förslag som prövas i den sittande utredningenär transportrådets idé att trafiken under större delen av året koncentrerastill endast en hamn och då till . Detta huvudlösa förslag har i denvalrörelse som vi har bakom oss förkastats av samtliga partier på Gotiand inkl.socialdemokraterna. Tvärsöver partigränserna anser gotiänningarna att det ärett minimikrav att ha en nordgående linje till och en sydgående linjetill , som trafikeras . På socialdemokratisk tidningsledarplats har stått att läsaatt Oxelösundsalternativet är en skrivbordsprodukt som snabbt borde avförasfrån dagordningen. En enda linje till fastlandet kan aldrig anses utgöra den"tillfredsställande transportförsörjning" som beslutat attstaten skall ta ansvar för. Jag vill gärna här också påminna om att statsministern isitt tal i i valrörelsen klart uttalade att några förändringar iGotlandstrafiken inte behövde befaras om socialdemokraterna fick behållaregeringsinnehavet. I regeringen har kommunikationsministrar kommit och gåttgenom åren, och den avgående var informerad omlänsstyrelsens uppfattning. Jag vill gärna här på stående fot hälsa nyutnämndeSven Hulterström varmt välkommen till för att på ort och ställe ta delav våra kommunikationsproblem. Han kan då gärna resa med färjan för att ha denerfarenheten med i bagaget. Alltför många har gjort tvärsäkra uttalanden om vårfärjetrafik, men den egna resan har de gjort med flyget. Det är alltså med stort intresse som gotlänningarna serfram mot den nye kommunikationsministerns tolkning av riksdagsbeslutet om entillfredsställande transportförsörjning. Gotiandstrafiken innehåller många beståndsdelar, och en avdem är det s. k. Gotlandstillägget. Detta innebär att transportköpare påfastlandet genom att betala ett påslag om på fakturan subventionerartransporterna till och från . Detta tillägg kompenserarlastbilsföretagen för sådana kostnader som inte täcks av de nu regleradepriserna i Gotlandstrafiken. Stödet tillkom för att ge gotlänningen sammafraktkostnader som fastiänningen hade på motsvarande sträckor. För ungefär en månad sedan drabbade den senaste jobspostenGotlandstrafiken. har i en utredning konstaterat att detgår att slopa detta stöd för lastbilstrafiken till Gotiand. Man påstår atteffekterna av detta inte blir särskilt kännbara för näringslivet. Det rör sigdock om ett bortfall på 26 milj. kr., och att påstå att det inte skulle hanågon nämnvärd inverkan på vårt näringsliv är att handskas mycket vårdslöst medsanningen. Förslaget kommer att avvisas mycket bestämt från de gotländskaföretagarnas sida. har jag haftanledning att ta till orda i denna kammare just kring de gotländskakommunikationerna, och det lär bH fler sådana tillfällen. Resultatet av denutredning som arbetar bestämmer i viss mån i hur hög grad jag behöveråterkomma i den här frågan. Menklart vill jag ändå säga att detta inte är någon isolerad trafikpolitisk Prot. 1985/86:10 fråga, det är i högsta grad en regionalpolitisk fråga. 79GUNNAR (); När jag nu tar till orda i den här debattengör jag det för att jag vill belysa läget i norra delen av län, det somi dagligt tal kallas Norduppland. Norduppland har ungefär 50 000 invånare,fördelade på tre olika kommuner: , och . Egentligen skulle inte nordupplänningarna säga så mycket,inte ta till orda i den här debatten, för det är en grupp människor som lever ien mycket fin miljö. Man lever i en fin miljö, eftersom rinner igenomområdet. Den har många fina stränder och ger många tillfällen till rekreation.Vi har - , och ner till Hållnäs - där vi ocksåhar väldigt fina områden för friluftsliv. Vi har alltså fin natur och vi har fin luft, och den finaluften blir bättre och bättre i takt med att industrierna läggs ner ochskorstenarna slutar att ryka. Det är bara ett problem och det problemet ärjättestort. Det är därför jag står här. Vi har upptäckt - och det har allaförstått som hört på nu - att man inte lever bara på frisk luft och fin miljö,utan vi måste ha arbetstillfällen. I Norduppland - jag har talat om det här problemettidigare - har vi haft basnäringarna järnmalm, stål, jord- och skogsbruk ochpappersindustri. Alla de här industrierna har dragits med stora strukturellaförändringar. Vi kan ta en snabb överblick. I , där vi har vårt stora pappersbruk och vårmassafabrik har pumpat in mycket pengar i stora investeringaroch självklart gjort fabriken modern, tekniskt väl utrustad och bra förframtiden. Men det som har hänt och som händer är att människornasom har arbetat i fabriken har rationaliserats bort. Det är risk attytterligare 200 nu skall rationaHseras bort ur den fabriken. Det gällerÄlvkarleby kommun. I Forsmark - som hör till kommun - sker somalla vet en nedtrappning på byggarbetsplatsen. i har haft bekymmeroch har rationaliserat. Där går det dock bättre nu än för de övrigaindustrierna. På den ort jag kommer ifrån. , har det gamlastålverket stora problem, brottas ständigt med rationaliseringar, drar alltidner på personalstyrkan och har gjort det under det här året. Det skall bHneddragningar och rationaliseringar också . Allt detta stämmer överens med den prognos somlänsstyrelsen lägger på bordet . Där talar man om nedgång i industrin,färre arbetstiUfällen, mindre antal människor som bor kvar i området, sämreservice osv. Allt detta är bekymmersamt. Vi har alltså detta problematt vi måste ha fler arbetstillfällen. Vi måste få en bättre service. Har det gjorts några satsningar i detta område? Ja,självfallet. Tack vare att dessa bekymmer har framförts bl, a, från dennatalarstol, tack vare en aktiv socialdemokratisk politik, tack vare attindustriministern har lyssnat på uppvaktningar och farit ut och besökt oss hartvå av kommunerna, och , kommit med i , vilketgivetvis är positivt. Det harockså sagts att teknikerna från Forsmark skall komma ut och med sin 169 teknik genya arbetstillfällen. 12 protokoll 1985/86:9-10 Inom har ett projekt satts i gång,"tar tag". Det betyder att man på alla vis har försökt få nyajobb. Man har aktualiserat kommunens fördelar med dess fina läge osv. Dennasatsning är tyvärr för tillfället nästan satt ur spel på grund av att enmoderat ledamot av kommunstyrelsen reserverar sig mot alla satsningar som görsför industrin på denna ort. När man i kommunen får en reservation och ettöverklagande måste man vänta på kammarrättens utslag, och det får till följdatt de företag som skulle kunna få hjälp och stöd inte får det inom rimlig tid.De kanske rent av måste flytta. Man börjar fundera om inte en översyn avkommunallagen vore på sin plats, när man i den ena kommunen inte får hjälpmedan man, om man går över kommungränsen bort, kan få det, dvs. därbesluten inte överklagas. Så står det till just . Det jag särskilt ville trycka på är att vi iUppsala län tycker - och det med rätta - att det är en mycket ojämn fördelningav arbetstillfällen och service. Jag har väckt en motion, som behandlades iriksdagen under förra , om omlokalisering inom länet. Lägg märke tillatt det inte är omlokalisering så att man vill försöka ta arbetstillfällen frånandra orter och andra län, utan här är det fråga om en lokalisering inom länet.I brukar motionerna bli avslagna och så blev även den här, men med envälvillig skrivning. Jag skall återkomma med den motionen. Vi menar att härfinns lantbruksnämnd, skogsvårdsstyrelse, utvecklingsfond m. m. som borde kunnalokaliseras ut och kanske få säte i andra delar av länet, t. ex. i den norradelen. Avslutningsvis vill jag säga: Finns viljan att lösaproblemen, som det har sagts , anser jag att den enda möjlighetenatt få en förändring är att regeringen ger i uppdrag att snarastutreda möjligheterna att omlokalisera statliga länsorgan inom län. Jagär rädd för att man -trots påtryckningar - inte kan få grepp om dessa frågor påannat vis än från regeringshåll, och jag efterlyser en sådan aktion. Slutligen vill jag säga att om ingenting görs av det somjag nu sagt är det risk för att det blir som skrivit i en dikt; Det varsom det var tills detblev som det blev. Det blirsom det blir när det ärsom det är. I detta anförande instämde och (båda s). 80 (): Jag vill helt kort redovisa vilkaregionalpolitiska problem som vi har att brottas med i mitt hemlän . Vid det senaste sammanträdet med landstinglämnade länsarbetsdirektören i länet en redovisning över sysselsättningsläget iBlekinge. Det var ingen ljus bild som presenterades för landstingsmännen.Antalet arbetssökande var stort, och sysselsättningstillfällena var fåtaliga.En av arbetsförmedlingarnas viktigaste uppgifter var enligt länsarbetsdirektörenatt göra blekingarna motiverade att flytta från . Detta var nödvändigtför att de skulle få ett jobb. Länsarbetsdirektörenskonstaterande är naturligtvis riktigt ur AMS-synpunkt. Arbetsförmedlingarnasuppgift är ju att skaffa jobb åt de arbetssökande, och finns nu inga jobb iBlekinge, måste man motivera de arbetssökande, speciellt ungdomarna, att flyttafrån länet till eller någon annan större tätort där jobb finns. Mensamtidigt är konstaterandet ett klart underbetyg för regeringen och dessbristande regionalpolitik. Det är ett fastslående av att regionalpolitikenersatts av 1960-talets flyttiasspolitik. Forumetför länsarbetsdirektörens konstaterande, landstingsmöte, ger enspeciell bakgrund till hans konstaterande. Närlandstinget planerade sin verksamhet framöver, utgickman från ett befolkningstal på 155 000 invånare i länet. Med stöd avtillgängliga befolkningsprognoser räknade man med att befolkningsunderlaget1985 skulle vara 167 000 invånare, och verksamheten dimensionerades därefter.1985 är antalet invånare 151 600, dvs. mer än 15 000 invånare färre än vad manprognostiserade. Och skall man enligt arbetsmarknadsmyndigheterna görablekingarna motiverade att flytta från länet för att kunna få ett jobb. Människornavill inte flytta från . De trivs och vill bo kvar i länet, men dettaomöjHggörs av att jobben finns i de större tätorterna. måste påpekasatt samtliga Blekingekommuner har problem med tommalägenheter som kostar dem miljonbelopp , medan exempelvis Stockholmbrottas med stor brist på lägenheter, som driver priserna i höjden och skaparen "svart" lägenhetsmarknad. Fråncentern kräver vi att av AMS resurser skall omdisponeras, så att man kanföra en verkligt aktiv regionalpolitik med åtgärder av olika slag för attstimulera företagande ute i regionerna. Detta skulle skapa jobb i hela vårtavlånga land. Jaghoppas att mitt exempel från kunnat belysa de problem vissa regionerhar att brottas med. Det är mycket angeläget att den socialdemokratiskaregeringen överger sin defaitistiska flyttlasspolitik och satsar'mer på enkonstruktiv regionalpolitik. 81 INGA-BRITTJOHANSSON (s): har utsatts för storaomstäUningsprocesser inom fyra sektorer av näringsHvet: teko, byggnadsverksamhet,varv och sjöfart. Ensummering av dessa branschomställningars direkta sysselsättningseffekter visaratt ca 40 000 arbetstillfällen fallit bort. Matematiskt sett har Göteborgkunnat bära den förlusten. Den offentliga tjänstesektorn har expanderatkraftigt, och har ökat sinsysselsättning med ca 10 000 personer. mängd avseenden har visat sig ha ett gott läkkött. Nya verksamheterhar växt upp. har visat en mycket god förmåga att orientera omsin verksamhet och anpassa den till förändrade förutsättningar. De anställdaoch deras organisationer har snarare drivit på än hålHt emot nödvändigaförändringar. Samhället har varit berett tiU stora investeringar för attanpassa infrastrukturen till näringslivets ändrade förutsättningar. Bakomden i huvudsak starka fronten döljs emellertid svaga punkter. Genom destrukturella omställningarna har näringslivet blivit alltmer ensidigt ochsårbart. Även om sysselsättningsnivån totalt sett har höjts växer samtidigtantalet personer som mer eller mindre permanent står utan arbete. Denregistrerade arbetslösheten i har legatväsentligt över riksgenomsnittet, detta trots att de arbetsmarknadspolitiskainsatserna har en större omfattning än vad som motsvarar kommunens andel avlänets befolkning. Detär givetvis omöjligt att heltäckande beskriva en enskild kommunsbetydelse för t, ex, den ekonomiska, sociala och kulturella utvecklingen i helalandet. Några nyckelfaktorer kring nationella och regionala betydelseförtjänar dock att lyftas fram. Omkring30 % av såväl export som import passerar via , Till dettakommer att betydande godsmängder från och till andra nordiska ländertransiteras via . Varje effektivitetsvinst kommer hela landet till del,som varje försvagning av position som dominerande port motomvärlden slår mycket negativt mot hela landets ekonomi. Göteborgsposition som hemvist för några av landets dominerande företag är av nationelltintresse. Volvos betydelse för näringsliv och sysselsättning i ett stort antalregioner och för landets ekonomi är väl dokumenterad. Massan av övrigaexportinriktade både stora och små företag är väsentlig för möjligheterna attnå balans i utrikeshandeln. PåutveckHngs- och forskningsområdet är högskolorna i rikstäckande ochhar betydelse för långt mer än närområdet när det gäller att bygga en bas förförnyelse och utveckling. Påevenemangs-, turist- och nöjessidan är i flera avseenden ettnationellt centrum. Det unika "arenaområdet" Ullevi, ,och svarar vid ett flertal tillfällen förkongresser, utställningar, sport- och nöjesevenemang som attraherar publik intebara från utan också i hög grad från andra länder. Ävenför kulturlivet har stor betydelse för . Uppemot entredjedel av besökarna vid teatrar, konserthus och museer kommer frånVästsverige utanför . Isin speciella roll som storstad och regioncentrum har kostnader sominte drabbar riksgenomsnittet av kommunerna. Dessa extra kostnader faller påområden som sjukvård, kommunikationer, fritid och kultur. Dessutom är kostnadenför social utslagning högre än i andra kommuner. De speciellastorstadsmerkostnaderna har på det primärkommunala området beräknats motsvara enutdebitering på . per skattekrona för . Till detta kommer enstorstadsmerkostnad inom sjukvården på . Scenarionför näringslivet i en kommun som kan tecknas på många olika sätt ochvisa på drastiskt olika effekter. Utgångspunkten för kommunens agerande är dockatt det inte kommer att ske något som på ett dramatisktsätt påverkar näringslivet i . kommuns näringspolitik harunder varit inriktad på att ge en spelarena för att hjälpa framinitiativ inom profilområden: verkstadsindustrin, transportsektornoch handelssektorn. a. stimulans till utveckHng av produkter och produktionsteknik,företagssamverkan, koppling mellan företag och utveckling/ forskning. På olika sätt har kommunen också försökt stimulerautvecklingen inom nya teknikområden, bl. a. havsteknik, mikroelektronik,bioteknik och materialteknik. Ett tema som har fått allt större utrymme i kommunensaktiviteter är åtgärder för att öka samverkan mellan näringsliv ochutbildning/forskning. Från både näringsHvet och högskolan har man varit angelägenom att ha kommunen med som neutral part i dessa diskussioner och insatser. Frånden utgångspunkten har kommunen spelat en ledande roll i förberedelserna förChalmers teknikpark, bildandet av en stiftelse för forskning och utvecklinginom bioteknikområdet och en samverkanskonstellation inom området tillämpadmikroelektronik. Näringslivet och högskolan har också velat se kommunen som enav huvudmännen för den stiftelse som skall stödja forskning och utveckling vidden fristående enhet för juridisk forskning och utbildning som håller på attetableras vid . För den nödvändiga omställningen och förnyelsen ärGöteborgs näringsliv beroende av i första hand en fortsatt ekonomisk politiksom gynnar industriell tillväxt och utrikeshandel samt en effektivinfrastruktur.