prot · G909153 · 1985-12-31 00:00:00 — Det handlar inte bara om grundforskning och omatt besitta kompetens, utan vi måste också vara med i de olika användarprojektsom den nya tekniken medger. berörde också den roll som rymdtekniken har spelat för norra ,framför allt för och . Detta borde leda fram till ettställningstagande som innebär att socialdemokraterna är mera posifivt inställdatill anslag för denna viktiga typ av verksamhet. Vi har hävdat att det är angeläget att svensk industriförnyas och att vi behöver höja den tekniska kompetensen och få en ny nivå inäringslivet, inte minst i de områden som i stor utsträckning berörs avrymdverksamheten - jag tänker på kommun. Med den försiktighet somsocialdemokraterna visar på den här punkten löper vi en uppenbar risk att intefå denna förnyelse av näringslivet och att inte få den nya kompetens iindustrin som man i så många andra sammanhang säger sig vilja ha. Jag beklagaratt socialdemokraterna med sitt ställningstagande såväl i propositionen som iutskottsbetänkandet har markerat en sådan njugghet och en så pessimistisk synpå rymdteknikens möjligheter att vara såväl industripolitiskt somregionalpolitiskt ett vikfigt instrument. Än en gång; Bifall tillreservationerna. Riktlinjerför industripolitiken pä rymdområdet m, m. 96 ()replik: redovisning av ärendet följer naturligtvis deninställning som utskottet har haft - det är bara att konstatera. Jag beklagarfaktiskt att det inte synes finnas någon öppning för en mer fullödig satsningpå det högteknologiska utvecklingsprojekt som det här är fråga om. Vitar en stor risk när det gäller utvecklingen inom rymdteknologin genom att intesatsa så mycket pengar som andra förväntar sig att vi skall satsa. Även Norgeoch satsar mer pengar, relafivt sett, än vad gör. Om vi har deninställningen på grund av att vi redan har stora investeringar i , tar vien extra risk genom det. De norska intressena är nämligen ganska envetna på denhär punkten. Viskall inte ta för givet att de investeringar som är gjorda i föratt vi inte behöver fortsätta att satsa. Denregionalpolifiska betydelsen är avsevärt större än vad socialdemokraternatycks förstå. Vi gör allt för att få sysselsättningstillfällen och jobb i dehär områdena, men detta är bara ett sätt. Man behöver inte se detta som enregionalpolitisk satsning, men man kan mycket väl göra det. Effekterna blir judesamma om vi kan rädda jobben och dessutom lägga grunden för en fortsattutveckling som skapar många nya jobb. Detfanns inte något enda ord i anförande om Tele-X, vilket jagbeklagar. Som vi ser det kan det inte vara rimligt att televerken i de nordiskaländerna skall vara ägare till Tele-X, med det relafivt ringa intresse Prot.1985/86:153 som man har för projektet. Vi tycker i stället att Tele-X skallsäljas ut till privata intressenter. Det ger osspengar för den satsning som vi vill göra Riktlinjer för industripolitiken på rymdområdet m. m. utöver detsocialdemokratiska förslaget. Dessutom får vi en bättre effektivitet ifortsättningen. Jag beklagar socialdemokraternas bristande intresse närdet gäller en fullödig satsning inom rymdteknologin, och jag vill än en gångsäga att jag tror att vi tar en onödig risk genom att inte satsa de pengar somandra länder förväntar sig att vi skall satsa, 97 () replik: Jag är förvånad över att socialdemokraternatycker att det är klokt att minska dessa satsningar. Vi har i mer än två dagarhär i kammaren intensivt diskuterat regionalpolifiken i vårt land. I de härområdena måste det göras stora satsningar av regionalpolitisk karaktär. Härskulle man kunna utveckla ytterligare både och de företag som är direktinvolverade i detta, Space, Flygmotor och ,och kanske även andra företag. Man skulle kunna göra meningsfulla satsningarhär, men i stället måste man göra vissa regionalpolitiska satsningar samtidigtsom man tar bort pengar från området. Jag tycker att socialdemokraterna ger med ena handen ochtar tillbaka med den andra. Detta vore en bra regionalpolitisk satsning, samfidigt somdet skulle bevara och utveckla det svenska kunnandet och den svenskakompetensen. Det innebär ett kortsikfigt sparande för om vi minskarsatsningarna inom rymdområdet. Jagvidhåller mitt fidigare yrkande. 98 () replik: Det var tre ledamöter från näringsutskottetsom nu ställde en del frågor. Jag kanske inte kan besvara alla, men jag börjarmed . Jag får nästan uppfattningen av att vi intehar satsat en enda krona på rymdprojekt. Jag vill då påminna om att det ändå är966 milj. kr. som vi satsar. Det är den socialdemokratiska regeringensmålmedvetna industripolitik, inriktad på utveckling och förnyelse, som visatsar på med dessa pengar. Debatten är litet märklig. I ena stunden sägs det att visatsar för litet när vi satsar 966 milj. kr. I nästa stund - när det gällerTele-X - skall enbart det privata kapitalet vara med. Vi anser inomsocialdemokratin och regeringen att det är av största värde att vi kan hållaihop de här projekten så att de kan dra nytta av varandra. Jag upplevde som mycket pessimistisk närdet gällde regeringens syn på den här frågan. Jag vill säga samma sak till honom: Vår uppfattning är att man i med de satsningar som regeringens proposition innebär och med de resurser som har byggts upp kommer att ligga i främsta ledet. Vi har på olika sätt satsat på högskolan, och vi kommer att satsa på just rymdteknologin. Detta borde trygga framfiden. "4 För övrigt har jag också en mycketstark förhoppning att det svenska näringslivetkommer att ta sitt ansvar och kommer att kunna utnyttja de vinster man görgenom deltagandet i projektet. Också detta kommer att för framtiden garanteraden industriella utveckling som här efterlyses. 99 () replik; säger att det på mittinlägg verkar som om regeringen inte satsade en enda krona. I så fall lyssnarBirgitta inte på rätt sätt. Det har inte varit tal om att den intesatsar pengar. Vad vi från borgerligt håll har hävdat är att man iSverige inte får minska insatserna för den inhemska rymdteknologiutvecklingen.Då andra länder ökar sina insatser får inte vi minska våra. Detta kan aldrigvara rimligt! Jag tror heller inte att övriga länder accepterar attSverige drar sig undan det ekonomiska ansvaret för denna verksamhet. Det ärdetta som vi har hävdat. Jag saknar också mening omTele-X-projektet. Detta är ganska intressant. Om vi nämligen i förhandlingarmed den norska regeringen får möjlighet att sälja Tele-X till privataintressenter, så innebär det enligt vissa beräkningar att svenska staten skullefå ett betydande medelstillskott. Det handlar om ett tillskott istorleksordningen 800 milj. kr. Från dessa pengar skulle man kunna ta de medelsom v; menar måste till för att satsningen skall bli helgjuten. Utöver dettahar man fortfarande pengar över för annan verksamhet, kanske också inomteknologiområdena. Detta är mycket viktigt, och också mycket enkelt. Detförvånar mig mycket att socialdemokraterna inte tar hänsyn fill deregionalpolitiska aspekterna i detta projekt - för de finns där. Även om maninte skall se detta som en regionalpolitisk satsning, så får det dock liknandeeffekter. Genom att vara njugg i medelstilldelningen skapar man inte trygghetoch utveckling i det fortsatta arbetet inom rymdteknologin. Riktlinjer för industri-politikenpå rymdområdet m. m. 100PER-OLA () replik: Jag tvingas konstatera att jag inte har fåttsvar av på mina frågor. Jag tolkar detta som att BirgittaJohansson inte har tillräckligt på fötterna, då hon nu medvetet vänder Kirunaoch ryggen. Utskottets ställningstagande innebär faktiskt en successivneddragning av satsningen på rymdverksamheten och -äventyren. Jag tyckerfaktiskt att socialdemokraterna i den här frågan har visat en mycketkonservativ inställning, nästan gränsande till teknikfientlighet. De vill intemöta framtiden med den nya teknik som rymdsatsningen skulle komma attinnebära. Qm nu inte tror på mig, vill jaghänvisa fill vad hennes partivän , som dess värre lämnadekammaren, skriver i sin motion 415. Han säger att propositionen mera borde ha"beaktat den stora satsning som görs på rymdområdet i övriga ",och han säger också att släpar efter med regeringens förslag tillanslag. fortsätter: "Från synpunkt vore det ocksåolyckligt om möjligheterna skulle minska att få ESA-anläggningar placerade iSverige. Detta skulle riskera den uppbyggnad av ett rymdteknisktcentrum som har påbörjats i ." Jag kan iallt väsentligt ställa upp bakom skrivningen i Riktlinjer för industripolitiken på rymdområdet m. m. motion.Jag beklagar att inte mer har följt sin partivän frånKiruna. Han kan ju de här frågorna. Detta har stor industripolitisk och regionalpolitiskbetydelse. Det är synd att socialdemokraterna spelar ett så högt spel som degör i denna fråga. 101 () replik: Om reservanterna är pessimistiska, BirgittaJohansson, så är ju också parfikollega likapessimistisk. hjälper det inte i den här frågan att man är optimistisk, ochdet hjälper inte att man hoppas på att näringslivet skall ta sitt ansvar - somBirgitta uttryckte sig. När det gäller vill inte BirgittaJohansson tillmäta näringslivet något förtroende. Vi vill från folkparfietssida framhålla att en försäljning av bör ingå i de direktivsom skall ges till den arbetsgrupp som skall tillsättas. 102 () replik: Låt mig summera det tekniska stöd som hargetts till rymdverksamheten . Det är lätt att konstatera,om vi räknar om till penningvärde, att staten har satsat nära 1,9miljarder kronor på och bilaterala projekt. Därtill kommer de nationellaprojekten, där och Tele-X är de stora posterna. Sammanlagt har för dessaprojekt satsats i dagens penningvärde. Det anser vi frånsocialdemokratisk sida vara ett mycket stort belopp för ett litet land somSverige. Som jag sade i en tidigare replik är det viktigt att hållaihop rymdverksamheten med för att få ut största möjligaeffekt av det internafionella forskningssamarbete som kan uppnås och som ärtill nytta både för och för de svenska företagen. 103 (): Jag har i min motion 417 velat föra framtankegångar från de små högteknologiska företagen, som tycker attRymdbolaget har en alltför styrande roll när det gäller beställningar pårymdteknologins område. Det är i huvudsak, som man säger, "de fyrasgäng" som brukar få beställningarna, nämligen Space, Flygmotor,och Rymdbolaget självt - som fidigare här harpåpekats. Hos dessa småföretag, som på många håll ärsynnerligen väl rustade, anser man att det bör råda fri konkurrens. Åtminstonebör strävan vara att man snabbare skall komma framåt i fri konkurrens mellan desvenska företagen på rymdområdet. Den utredare inom industridepartementet som har gjortutredningen och i rymden, är också inne på tanken att man börvidga kretsen av svenska rymdföretag och att fler företag skall få del av detstatliga stödet. Det är också en regionalpolifisk satsning, kan man säga. anför utskottet på s. 9 att det är få företag som kankomma i fråga därför att det krävs mycket stora investeringar i utrustning ocharbetskraft och därför att det tar tid innan dessa investeringar geravkastning. också att det ställsextremt höga krav på teknisk kompetens, tillförlitlighet Prot. 1985/86:153och kvalitet. Men har det ju hänt väldigt mycket oerhört snabbt på dethär området, och jag tycker att hela utskottsmajoriteten ärlitet för snäv i sin bedömning av de små företagens möjligheter på dettaområde. Jaghar också pekat på att Rymdbolagets organisafion borde förändras något, kanskei enlighet med alternativet C i den redovisade utredningen, så attprojektledningen helt kunde överföras fill delegationen för rymdforskning.Från de mindre företagens sida anser man att den produkfiva och forskande deleni är utomordentlig och att den bör utvecklas ytterligare, medan man ärtveksam till den mer byråkratiska delen, som är förlagd till . IStockholmsområdet råder som bekant inte brist på arbetsfillfällen. Det kanskevore skäl i att se över den här organisafionen, åtminstone . Desmå högteknologiska företagen skulle faktiskt vara väl skickade att tillverkadelar av men även hela system av rymdprojekt, om de över huvud taget ficktillfälle att konkurrera på marknaden på ett annat sätt än . Jagkänner till konkreta exempel, där gått miste om arbetstillfällen pågrund av att Rymdbolaget har gått in med sin monopolställning och styrtbeställningar till stora företag, som har tagit ut högre priser. Då har dessaslantar gått värdshus förbi, vilket varken utskottet eller någon annan ärintresserad av. Detfinns vissa positiva skrivningar i betänkandet även i den riktning som jageftersträvar, och jag får väl vara glad över det. Utskottet säger att man haren klar strävan efter att vidga kretsen av rymdföretag. Monopolställningen förRymdbolaget kvarstår dock. Jag tycker att utvecklingen går alldeles förlångsamt, och jag är litet besviken över att utskottet inte har fullföljt detankegånger som ändå kommer fram även i propositionen, nämligen att man bordevidga kretsen av företag som självständigt skulle kunna få vara med ochkonkurrera på marknaden. I stället värnar man även i fortsättningen om monopolet.Rymdbolaget. Meddetta, herr talman, vill jag yrka bifall fill min motion, men jag lovar attinte föra yrkandet vidare till någon votering. Jag tror inte att jag i dagskulle ha någon större framgång i det hänseendet. Vidare ber jag att få yrkabifall fill reservationerna 1-5. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutet redovisas efterdebatten om näringsutskottets betänkande 29.) Kammarenövergår nu till att debattera näringsutskottets betänkande 32 om tekoindustrinoch tekohandeln. Anf.105 (): En väsentlig förutsättning för en fungerande marknadseko nomi är den fria handeln över gränserna. Ett fritt internationellt utbyte av 107 Prot.1985/86:153 varor, tjänster och kapital leder till ökat välstånd för allaparter. 28 maj1986 De importrestriktioner somtillämpas för för tekoprodukter har "7"! [ ] '. ] motiverats av den särskilt besvärligasituation som svensk tekoindustri har Tekoindustrinoch ,_..,,.. , , , ,, , , befunnit sig i. Men det aruppenbart, som kommerskollegium tekohandeln , ". , . . ............. påpekat,att importbegransnmgarna inte fyller sitt syfte. Ekonomen har kommit fram till attimportkvoten missgynnar och svenska låginkomsttagare, utan attnämnvärt skydda svensk tekoindustri. utvecklingspotential ligger i en fungerandemarknadsekonomi och en fri internationell handel. Vårt ansvar för utvecklingeni de fattiga länderna kräver att i sin handelspolitik på tekoområdetinte motverkar strävan att bygga upp sina ekonomier. Importkvoterna drabbar enbart konfektionen från de fattigau-länderna, som annars säger sig vilja värna. Genom EG-, EFTA- ochGATT-avtal är tekoimporten från västvärlden befriad från handelshinder. De kvantitativa begränsningarna i kombination medtullavgifterna fördyrar väsentligt de tekovaror som säljs i . I vårt land är det främst låginkomsttagarna som förlorarpå att behöva köpa nödvändiga baskläder till betydligt högre priser än vad somannars vore möjligt. har räknat ut att en industriarbetarfamiljskulle kunna minska kostnaderna för sitt klädkonto med . i 1984års penningvärde, om importrestriktionerna avlägsnades. Tillskyndarna av de protektionistiska åtgärderna hävdaratt vår egen tekoindustri måste skyddas av beredskapsskäl. Beredskapsargumentär emellertid inte tillräckliga som underlag. Man kan inte räkna med någralångvariga krigs- och avspänningstillstånd, i vart fall inte längre än ,och då räcker enligt överstyrelsen för ekonomiskt försvar en svensk normalgarderob.Skulle vi trots allt råka ut för en så lång avspärrningstid, har vi tid på ossatt ställa om produktionen i . Det finns åtskilliga svenska tekoföretag som visar gottresultat. De har anpassat sin verksamhet till det höga kostnadsläget i Sverigeoch till marknadens krav. Framför allt har stora framgångar nåtts påexportmarknaderna. Detta måste vara den rätta utvecklingsvägen för svensktekoindustri. Den kan inte i längden dölja sig bakom ett gränsskydd ochfortsätta att vara beroende av subventioner. Genom att konkurrera med hjälp av design och kvalitetborde i likhet med kunna ha en fri import av kläder och ändåbehålla en inhemsk tekoindustri. Regeringens politik innebär en fortsättning på systemetmed det selektiva stödet till tekobranschen. Enligt min uppfattning leder ettsådant stöd till snedvridning av konkurrensen mellan företagen. I samband med1983 års beslut riktades särskilt från moderata samlingspartiets ochfolkpartiets sida stark kritik mot förslaget till och den sedermera genomfördaomläggningen av tekostödet. Vi upprepar nu denna kritik. Den industripolitiska verksamheten på tekoområdet bör istället inriktas på generellt verkande konkurrensneutrala åtgärder. Det ärendast generella ekonomisk-politiska åtgärder som har haft en märkbar effekt påsvensk tekoindustri.Ett lägre skattetryck, herr talman, skapar positiva effekter för tekoindustrin. Behövs det svenska tekostödet? På den frågan svarar alltfler insiktsfulla bedömare; Nej! Senast har utredningar inom statensindustriverk, SPK och kommerskollegium motiverat ett sådant svar. I propositionen hemställer regeringen att /87 skall anvisa ett förslagsanslag på 92 milj. kr. tillindustripolitiska åtgärder för tekoindustrin. Textil- och konfektionsindustrin har under ett flertal årerhållit stöd för att komma igenom en svår strukturkris. Det är inte i längdennyttigt för branschen att erhålla omfattande statligt stöd. Det mest väsentligaför tekoföretagen är inte heller omfattningen av det offentliga stödet utan detär i vilken näringsmiljö de arbetar. Utvecklingen visar också att behovetav selektiva industripolitiska åtgärder för tekoindustrin har minskat. Enrelativ förbättring av branschens konkurrensläge har inträtt, en vissomstrukturering har skett och det finns flera exempel på företag som har kunnatskaffa sig framgångsrika nischer. SPK har i sin utvärdering av SIND;s branschstöd uttalatatt inget stöd bör utgå till textilindustrin efter utgången av nu gällandetreårsprograrn. Vi reservanter delar denna mening. I konsekvens med detta bör de s. k. branschfrämjandeåtgärderna avvecklas. Medel för dessa ändamål bör således inte anvisasför nästa budgetår. Kostnaderna för redan gjorda åtaganden får täckas frånanslaget B 11, Branschfrämjande åtgärder. I tekobranschens nuvarande situation är det väsentligt attkunna tillgodogöra sig ny teknik. Det produktionstekniska utvecklingscentrumsom planeras i är avsett att arbeta på affärsmässiga grunder och börkunna vara en värdefull hjälp för tekoföretagen. bör därför beviljaett anslag på 5 milj. kr. för detta ändamål. vill - som framgår av betänkandet - motbakgrund av att äldrestödet på arbetsmarknadsutskottets förslag nu skallutredas inte motsätta sig att det återstående begränsade branschstödetinkluderas i en utredning om avskrivningslån. I reservation nr 2 gör vi reservanter en bestämd markeringtill förmån för kravet att det industripolitiska stödet skallavvecklas. I sin tur innebär detta liksom äldrestödets nedtrappning en givenbegränsning av avskrivningslånens omfattning. Utifrån de synpunkter näringsutskottet har att företrädamåste särskilt de handelspolitiska konsekvenserna av olika stödformer beaktas.Effekterna ur näringspolitisk synpunkt av ett ändrat stödsystem måste belysas.I det sammanhanget bör speciellt de små och medelstora företagen inom branschenuppmärksammas. Sammanfattningsvis innebär moderatasamlingspartiets ställningstagande följande: Tekobranschen skall planera för enframtid utan statliga stödpengar. Branschenbehöver statens medverkan till en omställning till tider utan statligt stöd. Enutredning får visa om de föreslagna avskrivningslånen kan tjänaett sådant syfte att stödpolitiken är avvecklad i sin helhet i och med utgångenav /89. bör handelsbegränsningarna påtekoområdet vara avvecklade i sin helhet. Jag ber med det anförda att få yrkabifall till reservationerna nr 2, 4, 7, 10 och 11 som fogats till näringsutskottetsbetänkande nr 32. 106 (): synpunkter på tekopolitiken harsom utgångspunkt flera centrala liberala värderingar. Dit hör vår kritiskainställning till selektiva industripolitiska åtgärder. Socialdemokraterna kallar med förkärlek sinindustripolitik "offensiv". Bakom den rubriceringen kan i regelspåras inställningen att investeringarna i näringslivet på ett eller annat sättmåste styras av myndigheter eller departement. Det är tjänstemän och politikersom skall vara "offensiva" och avgöra vilka branscher och produktersom har framtiden för sig. För oss liberaler ter sig det här synsättetfrämmande. Den selektiva industripolitiken har ingen plats i den fria,generella marknadsekonomi som vi förespråkar. Det finns krissituationer då det är befogat att regeringoch riksdag gör särskilda insatser t. ex. för att rädda sysselsättningen i enbransch eller på en ort. Detta har i viss utsträckning gällt för tekoindustrin,och har också accepterat vissa sådana åtgärder, t. ex. det s. k.äldrestödet, . Men i ett längre perspektiv är industristöd ingen lösningvare sig för sysselsättning, för den regionala balansen eller för berördaföretag. Detta är alltså bakgrunden till krav på enkraftig neddragning av branschstödet till tekoindustrin, som under många årfått hjälp för att komma igenom sin strukturkris. måste branschen snart ståpå egna ben. Det är sant att näringsgrenen, inte minst på grund av att denär så personalintensiv, fortfarande har problem med det höga lönekostnadslägeti . Men den situationen är man inte ensam om i tekoindustrin. Det faktumatt man har en icke obetydlig export visar att det här är problem som går attövervinna. Framgångsrika svenska tekoföretag har lyckats hittanischer för sin tillverkning, och de marknadsför och utvecklar sin produktionpå ett skickligt sätt. Jag påstår alltså att det som avgör om en satsning skallgå hem eller misslyckas är detsamma i denna bransch som i andra. Jag trordessutom att de farhågor som redovisats, inte minst från branschfolk, om attsåväl gränsskydd som subventioner inverkar menligt på utvecklingen, ärbefogade. Företag och branscher som inte i varje läge tvingas möta effektivkonkurrens riskerar alltid att förlora känslan för marknadens krav. Enligtfolkpartiets uppfattning har alltså våra svenska företag störst chans attlyckas om vi möjligt kan avsluta de statliga stödåtgärderna medvidhängande politiska pekpinnar. Jag sade inledningsvis att det bakomfolkpartiets ställningstaganden när det gäller tekopolitiken finns fleracentrala liberala värderingar. Det gäller också när vi kommer in påhandelspolitiken och olika begränsningsåtgärder gentemot tekoimporten. Som liberaler är vi övertygade om att en fri handel är detöverlägset bästa sättet att ta till vara jordens samlade resurser. Det ärmöjligt att det i ett mycket kortsiktigt perspektiv kan hävdas attprotektionism är till fördel för en viss näringsgren i ett visst land . Men om man inte nöjer sig med en sådan begränsning och rumupptäcker man snart nackdelarna med handelshindren, t. ex. att utvecklingenbromsas, att de arbetstillfällen som möjligen kan räddas kortsiktigt i ställetförsvinner i våra exportföretag, därför att den som inte får sälja fill ossinte heller köper. Listan på protektionismens nackdelar kan göras mycket lång. är alltså mycket kritiskt mot det uppenbaraavsteg från frihandelsprincipen som regeringens handelspolitik på tekoområdetinnebär. Vårt krav är att handelsbegränsningarna skall avvecklas snabbt ochhelt. Även med hänsyn till nu gällande avtal - jag vill minnas att de som harlängst löptid är tecknade med , , Sri Länka och och går ut1988 - är det fullt realistiskt att en total avveckling kan inom någraår. Självfallet måste i olika internationellasammanhang fortsätta att arbeta för att handelsbegränsningarna avvecklas ocksåi övriga industriländer. Men enligt vår uppfattning är det inte enförutsättning för en svensk avveckling. Dels måste ett sådant beslut i förstahand grundas på begränsningarnas effekter i vårt eget land, dels är dettroligt att vi med en sådan åtgärd aktivt skulle bidra till att restriktionernaminskar också i andra länder. Två ytterligare faktorer som gör att den här frågan ärenkel att ta ställning till för del: