prot · G90924 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:24 1§ Kompletteringsval till utskott Vänsterpartietkommunisternas partigrupp har som suppleant i trafikutskottet under SvenHenricssons ledighet anmält hans ersättare , suppleanti trafikutskottet (vpk) 2 § Svar påinterpellation 1985/86:30 om behandlingen av asylsökande barnfamiyer har frågat mig om regeringen avser att stoppadirektawisningar av barnfamiljer, förbjuda tvångsingripanden mot barnfamiljeroch tillse att alla flyktingbarn får genomgå en barnpsykiatrisk bedömning avkvalificerad personal, familj som sökt asyl befinner sig barnen ofta i ett mer utsatt läge än devuxna. Den situation familjen hamnat i är svår att förstå för ett barn och gerupplevelser som för många barn kan få följder långt fram i livet. Det finnsdärför all anledning att även uppmärksamma barnens förhållanden när ettasylärende prövas. I samband med den allmänna översynen av utlänningslagenförra året framhöll jag just att sådana hänsyn skall tas. Detta innebär att ensamlad bedömning måste göras av hela familjens situation. Enligtutlänningslagstiftningens principer skall varje ärende avgöras individuellt.Polismyndighet får avvisa en asylsökande om de åberopade skälen är uppenbartoriktiga eller kan lämnas utan avseende. Dessa awisningsbeslut brukar kallasdirektawisningar, eftersom de kan verkställas utan hinder av anförda besvär, Iandra fall skall ärendet överlämnas till invandrarverkets prövning. Omdet inte finns några medicinska skäl mot att verkställa en direktawisning ärdet föga meningsfullt att först låta en asylsökande barnfamilj stanna, för attsedan trots allt utvisa den. Ett sådant förfarande skulle bara inge såväl devuxna som barnen falska förhoppningar. Det torde inte vara möjligt eller 6 protokoll 1985/86:22-25 Ombehandlingen av asylsökande barnfamiljer ens nödvändigt attgenomföra särskild social utredning i varje utlänningsärende som berör enbarnfamilj. Om det är motiverat med hänsyn till omständigheterna är detemellertid angeläget att läkarundersökning eller motsvarande kommer till stånd. Närriksdagen fattade beslut om det nya flyktingmottagandet uttalade jagi propositionen att det i vissa fall kan vara lämpligt att erbjudahälsoundersökningar och att i samråd med invandrarverket bordeutarbeta rekommendationer om innehållet i dessa undersökningar. Sådana allmännaråd har också utfärdats. Av dessa framgår att asylsökande bör erbjudas eninledande hälsoundersökning. genomför en översynav dessa råd. Jag har erfarit att man inom ramen för översynen också värderarbehovet av och formerna för hälsoövervakning av dem som kan komma attdirektawisas. Berörda myndigheter har utvecklat ett nära samarbete i dennafråga. Motdenna bakgrund är jag inte beredd att föreslå sådana ändringar iutlänningslagen att det skulle bli omöjligt att direktavvisa barnfamiljer. Jagär inte heller beredd att göra barnpsykiatrisk bedömning obligatorisk i allaasylärenden som berör barnfamiljer. Jag har också erfarit, att socialstyrelsenämnar utreda bl. a. barnens situation på förläggningar. Arbetet bör kunna ge underlagtill överväganden om eventuellt erforderliga förändringar. Detär naturligtvis angeläget att barn i så liten utsträckning som möjligt tas iförvar. I vissa situationer kan det dock vara nödvändigt att tillgripa en sådanåtgärd. Risken för undanhållande spelar därvid en stor roll. Vid direktawisningkan t. ex. verkställighet till tredje land omöjliggöras, om verkställighet intekan ske omgående. Efter vissa ändringar 1984 får barnunder inte tas i förvar utan att synnerliga skäl föreligger. Avförarbetena till lagändringen framgår att om barn trots allt tas i förvar fårdessa inte placeras i kriminalvårdsanstalt eller häkte, I allmänhet bör inteheller omhändertagande i polisarrest få förekomma. Undantagsvis kan dock en sådanplacering bli nödvändig , någon eller , t, ex, isamband med en verkställighet av ett avlägsnandebeslut. Jagdelar åsikt att barn inte skaH skiljas från sina föräldrar.Utlänningslagen föreskriver att samma förvarsregler som för barn skall gällaför i vart fall en av barnets vårdnadshavare. Denna föreskrift har tillkommitjust för att barn och föräldrar inte skall skiljas åt. Lagen är redanrestriktiv när det gäller möjligheterna att ta barn i förvar. kan viinte helt undvara denna möjlighet. Det är mot denna bakgrund inte aktuellt attändra i bestämmelserna. Jag vill understryka att om förvarstagande sker måstedet genomföras med stor varsamhet om familjens situation och med hänsyn tillbarnets förhållanden. Avslutningsvisvill jag framhålla att även den som inte haft tillräckliga skäl för att få asylkan få stanna i av humanitära skäl. gavstillstånd på denna grund vid lika många tillfällen som under hela förra året.Ett stort antal av dessa fall var barnfamiljer. 3 INGA (vpk): Jag ber attfå tacka för svaret. Det har skett en drastiskförändring av den svenska flyktingpolitiken till det sämre för allaflyktingar. avvisas många människor som regeringen för några årsedan utan tvekan skulle ha låtit stanna. Desom far mest illa är kanske barnen. Barnens egen situation utreds mycketsällan. Det finns en omfattande kunskap om hur krisupplevelser påverkarbarns psykiska hälsa. Följderna av t. ex. krigsupplevelser för barnen berordels på själva händelserna, dels också på hur starkt eller bräckligtskyddsnätet är kring barnen i form av att familjemedlemmar finns i närheten.Vid utredning händer det att barnen sätts i arrest - kanske inte ,men med de svåra upplevelser som barnen ofta redan har av polis och militär isina hemländer måste en arrestsituation upplevas som fullständigt nedbrytande.Att placera barn i arrest, skilda från sina föräldrar, måste vara att skadadessa barn ytterligare. Isvaret säger att det naturligtvis är angeläget att barn i så litenutsträckning som möjligt tas i förvar. Men t. o, m, under 16års ålder är dettydligen möjHgt att i vissa situationer ta barn i förvar. De får visserligeninte placeras i häkte eller i fängelse, men väl i arrest - även om så inte börske "i allmänhet". För barnen är det ingen skillnad på en häktescelloch en arrestcell. AnitaGradin säger att lagen är restriktiv när det gäller att ta barn i förvar. Jagtycker ändå att det är för hemskt att det över huvud taget skall vara tillåtet.Det förekommer faktiskt att 16-17-åringar placeras i isoleringscell! Hurkan vi tillåta detta? Hur kan vi tillåta att otrygga, rädda, skadade, olyckligabarn när de kommer till vårt land - i hopp om något bättre - tas i förvar,skilda från den enda trygghet de har, nämligen sina föräldrar? Det måste finnasandra sätt att gardera sig mot t. ex. undanhållande än att göra så här. Denvarsamhet som efterlyser i samband med förvarstagande har intevisats t, ex, då barn från Vistagården på grund av sängbrist placerades iarrest under och . Detfinns ett gammah riksdagsbeslut som säger att skallkopplas in i varje asylfall där barn finns med. Detta står inskrivet isocialtjänstlagen. Men detta beslut efterlevs uppenbarligen inte, att döma avde referat och vittnesmål jag fått höra. Varjebarn borde få genomgå en bra och grundlig barnpsykiatrisk undersökning avkompetent personal, alldeles oavsett om de kommer att få stanna eHer ej.Flyktingbarnen bör ha rätt till omsorg och omvårdnad så länge de finns i vårtland. Dessa barn har redan lidit tillräckligt, utan att behandlingen här skallförsvåra deras situation ytterligare, AnitaGradin säger i svaret bara att det i vissa fall kan vara lämpligt med enhälsoundersökning. Minsista fråga rör direktawisningarna. Jag tycker inte att barnfamiljer skallkunna direktawisas. Det är ett mycket inhumant tillvägagångssätt. Dessutomtycker jag inte att det skall falla på polisens ansvar att efter 15 minutersförhör kunna avvisa barnfamiljer utan närmare utredande. För att man skall fåen fullständig bild av familjens situation måste också barnen höras. Det ärdetta som den barnpsykiatriska undersökningen skall vara till för. Det är justdå som de humanitära skäl kan komma fram som kan bli avgörande för helafamiljen. Vill man ha ett ordentligt underlag för en säker bedömning, där ocksåbarnens situation beaktas, då kan man inte direktavvisa. Ombehandlingen av asylsökande barnfamiljer Ombehandlingen av asylsökande barnfamiljer Ochvarför skall man inte kunna genomföra en social utredning för varje barnfamilj?Det rör sig ju inte om mängder av människor. Förmodligen finns det - tvärtemotvad anför - många medicinska skäl mot direktawisningar över huvudtaget och speciellt när det gäller barnfamiljer. Vi får inte glömma att demänniskor som kommer till vårt land har genomgått svåra hdanden och umbärandenbåde i sitt hemland och under resan eller flykten hit. Vi skall då inteytterligare försvåra för dessa människor. Detre saker som jag har föreslagit - att stoppa direktawisningarna, att låtabarnen genomgå en psykiatrisk undersökning och att förbjuda tvångsingripanden- är faktiskt ett minimum av vad vi är skyldiga dessa barn, sett ur humanitärsynvinkel. Det är snålt och litet elakt att inte kunna gå med på detta, AnitaGradin har svarat nej beträffande samtliga dessa mycket förslag som jagframställt i min interpellation. 4 (): Det är mycket oroväckande att höra svar på Inga Lantzfråga. Jag vill särskilt ta upp en sak som är allvarlig. Det rör debarnpsykiatriska bedömningarna, AnitaGradin säger att direktawisningar av barnfamiljer bör kunna ske utan att mangör en barnpsykiatrisk bedömning, med motiveringen att en sådan undersökningbara skulle inge de asylsökande falska förhoppningar. Det är en nackdel som jaganser väger mycket lätt jämfört med de fatala felbedömningar som man riskerarnär man inte gör en barnpsykiatrisk bedömning. Detförekommer också ofta att läkare inte riktigt förstår vad det är för slagsutredningar de är satta att göra. Det gäller förtroendeläkare vid statensinvandrarverk och polisens läkare. De kanske inte begriper skillnaden mellan enenkel hälsoundersökning och en barnpsykiatrisk utredning. Det illustrerasdramatiskt av ett fall där en familj med fem barn av förtroendeläkarenbedömdes som "transportabel", medan en undersökning som utfördes avPBU dagen efter mera ingående berättar om barnens psykiska svårigheter. Denena pojken berättar att han blivit nedslagen av bomber, atthan varit helt paralyserad och förlamad och inte vetat om han levde eller inte.Vidare sägs i utredningen att barnen inte har någon möjlighet till försörjningoch att de är statslösa i , Inför perspektivet att återvända tillLibanon säger samtliga barn att de är rädda att de skall bli dödade. Dettavisar, tycker jag, att det är besvärande problem som råder när det gäller vårhandläggning av asylansökningar beträffande just barn. Det kan inte vararimligt att människorna i detta fall, och i många andra, inte får någon somhelst chans att stanna av humanitära skäl. Det får de inte om de blirdirektawisade eller inte ges tillfälle till en barnpsykiatrisk utredning. Detkostar oss så oerhört litet att vara generösa, att ha humanitära regler, mendet kostar barnen förfärligt mycket när vi från svensk sida bestämmer oss föratt följa en mer hård linje. Jagskulle vilja fråga invandrarministern om hon har för avsikt att se närmare påhur just hanteringen av de barnpsykiatriska undersökningarna Detförekommer inte bara sådana missförhållanden som jag tidigare nämnde. Läkarnaanser uppenbarhgen att man för att få lov att stanna av humanitära skäl intebara skall ha psykiska problem, utan det måste föreligga en bevisad psykiskabnormitet. Jag tycker att det är uppseendeväckande att människor som inte ärpsykiskt abnorma inte skall kunna få stanna av humanitära skäl. Sammanfattningsvis: Avser invandrarministern åtgärdaproblemet med missuppfattningar om vad psykiatriska utredningar skall leda tiH? Jag hoppas verkligen att det skall bli en litet mergenerös bedömning av barnens situation. Jag tror uppriktigt sagt att vifaktiskt har råd att vara mänskliga i fallet med flyktingbarnen. Om behandlingen av asylsökande barnfamiljer Först vill jag erinra både ochMaria om att vår utlänningslagstiftning faktiskt är uppbyggd på detsättet att den ger möjlighet tHl direktawisningar. Det förhållandet att detfinns barn i en familj som söker asyl är inte i sig ett skäl för att man inteskall kunna göra en direktawisning. Självfallet är det viktigt att barnens kontakter medsvenska myndigheter inte blir en skrämmande upplevelse. Även om resultatetskulle bli att familjen avvisas bör naturligtvis familjemedlemmarna känna denhumanitära grundinställning som vi här i hyser till människor sombefinner sig i svårigheter. Slutligen; När man talar omhumanitära skäl rör det sig inte bara om ett slags skäl. Det är ofta mångasamverkande orsaker, t, ex, social oro och upplevelsebakgrund, som ligger tillgrund för ett beslut om att någon skall få stanna i av humanitära skäl,ett beslut som inte sällan gäller barnfamiljer. 6INGA (vpk): Det har generellt blivit en hårdareflyktingpolitik i . Många har vittnat om detta, och inteminst de debatter som har förekommit här i kammaren har visat att det är på detsättet. Trots att här säger att vi har en humanitärgrundinställning är det faktiskt så. De som far mest illa av denna ändradeattityd är barnen. Man är oroad också inom . Vi är"mycket bekymrade över den praxis för direktawisningar av flyktingar vidgränsen som tillämpas i ", säger . Han menar vidareatt det har "gått snett i tillämpningen" av lagen. Man kan inte skylla på polisen, eftersom polisen följerregeringens intentioner. Det skulle ha känts bra om här något hadekunnat mildra den hårdhet som faktiskt finns i flyktingpoHtiken. Helst hadejag förstås sett att de tre förslag som jag har ställt hade kunnatförverkligas. När det gäller direktawisningarna sade i enintervju i : "Flyktingar är rädda för polisen och därför kommerinte viktiga fakta fram under förhören. Av undersökningar i framgårklart att under en ömbehandlingen av asylsökande barnfamiljer efterföljande intervju medcivila personer i en annan stämning kommer det fram nya upplysningar som oftaär helt avgörande för helhetsbedömningen." Detär aHtså mycket olyckligt att det är polisen som har hand om det första15-minutersförhöret, som blir avgörande för om en familj får stanna eller inte. Jagskulle sedan vilja ta upp en fråga med som gällersocialtjänstlagen. Det finns ett beslut om att sociala myndigheter skallkopplas in i varje asylfall där barn finns med i bilden. Det gör man inte nu.Jag skulle vilja ha regeringens kommentar till varför inte denna bestämmelseefterlevs och ett uttalande om humvida regeringen tycker att det är viktigt attsociala myndigheter kopplas in åtminstone i alla asylfall som gäller barn. 7 (): sade nu att det inte bara var psykisk abnormitet somskulle kunna åberopas för att en flykting skall få stanna i avhumanitära skäl. Då förutsätter jag att invandrarministern tar ett samtal medbl, a, förtroendeläkarna på statens invandrarverk, som inte känner till dettafaktum. Jag förutsätter också att invandrarministern diskuterar med berördamyndigheter huruvida det skall anses vara tillräckligt att det i läkarintygsägs att barn är "transportabla" för att de skall kunna förpassas utur , Jagskulle vilja påstå att det är ytterligt svårt att finna att man följer lagensintentioner om att låta flyktingar stanna av humanitära skäl när man fortsätteratt direktavvisa barnfamiljer, när man fortsätter att avvisa barnfamiljer tillLibanon och när man fortsätter att säga nej till obligatorisk barnpsykiatriskutredning. Överläggningenvar härmed avslutad, 3 §Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1985/86:47 till skatteutskottet /86:61 Bil, 2 till skatteutskottet 4 § Föredrogs men bordlades åter betänkande1985/86:3 betänkande 1985/86:1 betänkande1985/86:1 5 § Anmäldes och bordlades Proposition 1985/86:59 Avgiftsuttagtill försäkringen för tilläggspension 6 § Meddelande omfrågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1985/86:172 av LarsUlander (s) till arbetsmarknadsministern om förtidspensioneringarna: har ett flertal företaginom bl, a, järn-, stål-och verkstadsindustrierna varslat om uppsägningar avstörre format. Detta kommer i många fall att medföra att äldre personal tvingaslämna sina anställningar och att staten genom s, k. 58,3-årspensioneringarpåtvingas stora kostnader för företagens övertalighetsproblem. Kan regeringen acceptera att58,3-årspensioneringarna på nytt ökar i omfattning? 1985/86:173av () till försvarsministern om den beredskapen; kränkningar av våra kuster sker i dåvi minskar den beredskapen efter bl, a. , I dagsaknar vi i stort flytande enheter från upp till Haparandaskärgård, artikel i säger konteramiral ; "Vi har för få enheter. Exakt hur många fler fartyg vi behöverför att vara avhållande är svårt att säga, men vi närmar oss en alltför lågnivå," Anser försvarsministern att - med tanke på attgränskränkningarna med mycket stor sannolikhet fortsätter - ochdärigenom kan skyddas från fortsatt utländsk verksamhet, samtidigtsom vi sänker vår beredskap genom att ta bort de flytande enheternautefter ? 1985/86:174av () till socialministern om statligt stöd till ; organiserar familjer ochenskilda som arbetar med familjevård inom . Föreningen har i dagca 1 500 medlemsfamiljer. Den arbetar främst med utbildning av medlemmarna ochmed att utveckla vårdformema inom och familjevården. Föreningenhar erhållit s. k, projektmedel. Om den skall kunna fortsätta sitt viktigaarbete krävs nu ett mer permanent stöd. Med hänvisning tillovanstående vill jag fråga socialministem: Är regeringen beredd att ge permanent stöd tillFamiljehemmens riksförbund? Prot, 1985/86:24 TT 1985/86:175 av () tillstatsrådet om CAD/ CAM-utbildning för kvinnor: Industriellt utvecklingscentrum (lUC) i Skellefteåhar hos regeringen gjort framställan om medel för att starta försök medCAD/CAM-utbildning speciellt riktad till kvinnor. Medel för ändamålet finnstillgängliga genom det beslut som fattats på grundval av proposition1984/85:130 om kvinnors villkor på arbetsmarknaden. ge besked om när beslut i frågan är att vänta? 1985/86:176av () till socialministern om åtgärder för att trygga ATP iframtiden; Enligt uppgift från de berörda AP-fondstyrelsernatäcker ATP-avgifterna nu av pensionsutbetalningarna. Mot slutet av1980-talet sjunker täckningsgraden till , Vilka åtgärder avser socialministern föreslå isyfte att trygga ATP ? 7§ Kammaren åtskildes kl, 12,22.