prot · G90948 · 1985-12-31 00:00:00 — Det blirockså ohållbart när militära officerare på skilda sätt knyts till företagensverksamhet, Krigsmate-rielproduktion är inte vilken verksamhet som helst. Denbör stå under samhälleligt ägande och samhällelig kontroll. Det är både enfråga om internationell moral och en fråga om att kunna föra enförsvarspolitik, som grundas på landets objektiva säkerhetsintressen och intepåverkas uv starka kommersiella privatintressens strävanden. Mot dennabakgrund, fru talman, yrkar jag bifall till reservationerna. AnL 101BIRGITTA (); I näringsutskottets betänkande nr 6 tas fråganupp om ökad civil produktion inom krigsmaterielindustrin. Betänkandet ärföranlett av två motioner från den allmänna motionstiden. Motionärerna begärförslag om förberedelser för ökad civil produktion inom krigsmaterielindustrin,och tar i första hand sikte på förhållandena i och , Ettyrkande gäller förstatligande av denna industrisektor. Som sade tillsattes 1983 en utredningmed uppdrag att studera vissa nationella aspekter av sambandet mellan nedrustningoch utveckling. Utredningens huvudbetänkande har remissbehandlats. Framtill fortsätter dock utredningen sitt arbete med att tafram ytterligare underlag. Begreppet försvarsindustri förekommer inte i denoffentliga industristatistiken - det har utredningen pekat på - och därför harman i utredningsmaterialet gjort en avgränsning och behandlar endast de tioföretug sorn svarar för av all den materiel som produceras i lundet ochsom är uvsedd för det svenska försvaret. Vidare framgår det av utredningen attföretagen har minskat sitt försvarsberoende. Som exempel kannämnas att den civila andelen inom flygindustrin väntas öka genom att tar ytterligare resurser i anspråk. Liknande motionsyrkanden behandlades uvförsvarsutskottet och . pekade dä pä attutvecklingsarbetet när det galler att finna en civil produktion kommer att tatid. Det handlar om utt finna nya produkter och nya marknader samt om att läggaom produktionen. Ansvaret för produktutveckling och andraframtidssatsningar - och därmed även planeringen - måste ligga på varje enskiltföretag. 6 protokoll 1985/86:48 Prot.1985/86:48 instämmer näringsutskottet. Vidare kan inte frågan om ettförstatligande av krigsmaterielindustrin sägas innebära attförutsättningarna för en omställning till civil produktion blir större. Mot denna bakgrund yrkas avslag på reservationerna och bifall till hemställan i näringsutskottets betänkande 6, AnL 102 (vpk) replik; Jag vill ställa några frågor till utskottetstalesman - sorn i det här fallet är en kvinna; Vad skulle hända i , iLinköping och på andra orter där man är starkt beroende uv den här typen avproduktion ifall man nödgades konstatera att en viss typ av krigsmateriel intelängre svarade mot de säkerhetspolitiska och militärtekniska behoven eller ifallden internationella utvecklingen mycket klart talade för-som många erfarenheterfrån det s. k. oktoberkriget visar - att man måste byta struktur när det gällermateriel, att tyngdpunkten måste förflyttas när det gäller de militärasatsningarna? Om någonting sådant skulle drabba den här sortens företag, vilkentrygghetsgaranti har man då i , i och på andra håll om helaplaneringen skall överlåtas på de enskilda förtagen och inte på deninstuns-staten-som, åtminstone i det här fallet, ändå har större möjligheteratt förutse saker och ting och som framför allt har större möjligheter attförutse sin egen politik och vad som är nödvändigt ur säkerhetspolitisksynvinkel? Vidare skulle jag vilja fråga vilken slutsats BirgittaJohansson drar uv den studie som refereras i betänkandets recitdel. Där talasdet om förhållandena vid AB och , och där betonar man just hur deenskilda företagen på grund av bristande kapitalresurser t. ex. inte harskaffat sig den beredskap som är nödvändig för ersättningsproduktion. Företagenhar inte utökut sitt forsknings- och utvecklingsarbete i erforderligutsträckning. Om någonting skulle hända, finns det alltså inte någon egentligplanering. Mun har inte vidtagit några egentliga förberedelser. Enligt min åsikt visar detta - jagundrar om ändå inte instämmer i vad jag nu säger-att det ärotillräckligt att anförtro planeringen för alternativ produktion ochplaneringen för besvärliga situationer av nämnda slag enbart åt det enskildaföretaget. Enligt min mening talar vad jag här anfört för att man bör ha ensamlad planering, så att man kan förutse saker och ting i någorlunda god tid.Det finns buru en instuns som kan sköta den här saken, och det är staten. AnL 103 BIRGITTAJOHANSSON (s) replik: skall behandla deindustripolitiska intressena och försvarsutskottet de försvarspolitiskaintressena. Jag skull därför uppehålla mig vid de frågor som har behandlats inäringsutskottet. Jag är helt medveten om att det finns problem både iKarlskoga och i genom att industrierna där är starkt beroende uvförsvurssektorn. Som jag tidigare redovisade, kommer produktionen av det nyaSAAB-flygplanet att ta ökade resurser i anspråk, varigenom den civila andelenuv produktionen ökur. I Kurlskogu har företagsstrukturen förändrats genom NobelIndustriers försök utt göru sig mindre beroende av just krigsmaterielindustrin. AnL 104 (vpk) replik: Vi skall naturligtvis inte diskutera militär-och försvarspolitik inom detta ärendes ram, men vi har att förutse attförändringar i denna politik eller i den militärtekniska utvecklingen kan fådessa näringspolitiska konsekvenser. Det är näringsutskottets sak att förutsede konsekvenserna. Jag väntar fortfarande på besked om huruvida BirgittaJohansson anser att det är bättre, med alla de svagheter som vi under dennadebatt och i utskottets betänkande har kunnat visa vidlåder den av er föreslagnaansvarsordningen, att vi skall fortfara att överlämna denna produktion som enuppgift för de enskilda företagen på de enskilda platserna eller om vi skallgöra den till en fråga för samhälleligt ansvar. Jag noterar också att vi i dettu land sedan mänga årtillbaka har brottats med ett mycket svårt säkerhetsproblem när det gällerflyget. Jag skull inte gå djupure in på det, men jag vill erinra om att det harförekommit en produktion av flygplanstyper som har inneburit att planen harfått marksättus under vissa perioder på grund av fel i konstruktionen. Med anledning av frågan om vem som skall äga ochkontrollera denna industri kan man fråga sig om det inte vore skäl att ha ettstarkare samhälleligt inflytande över den. 1 ljuset av den allvarligaolycksfrekvensen här i landet må väl också kunna hålla medom att det vore motiverat. Det är ytterligare ett skäl för att förstärka detsamhälleliga inflytandet eller att åtminstone genomföra något av de förslag sombl. har framställt, t. ex. att det görs en viss avsättningårligen för att förbereda förändringar och samla resurser för dessaförändringar. Detta borde genomföras inte minst rned hänsyn tagen till att detinte är så små belopp av skattepengar sorn samhället har plöjtner i denna industribransch. Prot, 1985/86:48 AnL 105 () replik; Staten har ett ansvarför sysselsättningen, oavsett om det är i eller om det är iKarlskoga, Det är mot den bakgrunden som jag tror att företagen tillsammans medde fackliga organisationerna tar detta ansvar och på det sättet ser till attdet kommer att finnas sysselsättning i dessa orter. Ett förstatligande kan intelösa alla dessa problem, utan jag tror att enskild samverkan mellan deanställda och företagen ger det bästa resultatet. Förste vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik, AnL 106 (); Om inte har ett eget starkt försvar urinte vär neutrulitetspolitik trovärdig. Våregen försvarsstyrku är i hög gradbaserad på vår egen försvarsmaterielindustri. Skulle den inte vara det skullevi försätta oss i en omöjlig och olycklig beroendesituation gentemot andramakter. Det kanske är just en sådan beroendeställning som vpk syftar till medsina motioner 2059 och 2164, Prot,1985/86:48 Vpk föreslår att den militäraflygplanstillverkningen i skärs ned 10december 1985 samt att industrin överförs i samhällets ägo, 1 den andramotionen föreslår TTT ' , ., , ~ vpk att produktionen vid AB Boforsanläggningar i skall förändras till civil produktion. Detta betyderalltså successiv reducering eller avveckling av försvarsindustrin i ,fast i finurligt inlindade termer. Med tanke på att motionären är hemmahörandejust i är det lättförståeligt att han "går balansgång på slaklina". kan inte ha en tekniskt och materiellt avanceradförsvarsindustri som enbart har avsättning i vårt eget land. En vissvapenexport är ekonomiskt sett tvingande för att vi skall kunna utvecklatekniken i takt med tiden och förse det svenska försvaret med modern ochavancerad försvarsmateriel. Det finns ett politiskt parti här i som villfrånta denna försvarsmöjlighet. Jag kan inte tolka de här tvåvpk-motionerna på annat sätt än att meningen är att få till stånd en avsevärdreducering av vår försvarsindustri eller en fullständig nedläggning avdensamma. Dennu totula beroendeställning, som vi då försätter i, skullegöra oss till viljelösa marionetter, som skulle dansa när exempelvis Moskvarycker i trådurna. Må vi aldrig behöva hamna i den situutionen. ståndpunkt i försvursfrågun är mycket klar.För utt framgångsrikt kunna driva vår alliansfria politik måste vi vara istånd att värna om vår neutrala ställning och hållu eventuella angripareutanför gränser. har i ett tal i Bodenutvecklat dennu grundsyn; "Det svenska försvaret måste ha - och av omvärldenuppfattas ha - en sådan styrka att genvägar över svenskt territorium inte ter sig som lönsamma för en angripare. Om man tvivlar på vår vilja och vår förmåga i detta avseende har den nordiska balansen rubbats. Då är vår och våra grunnlän- ders tillvaro avsevärt osäkrare---------------------- ." Den svenska säkerhetspolitiken måste varastabil orn vi inte skall förlora i trovärdighet. De anställda vid iKarlskoga liksom vid i m.fl. platser skall veta att degör ett mycket viktigt arbete - ett arbete som är grundläggande för Sverigesneutrulitetspolitik. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan. AnL 107JÖRN (vpk); Den senaste talaren har i någon månmissförstått vad ärendet och debatten handlar om. Men eftersom hon behagarutvidga den. skall jag göra några srnå erinringar rörande det parti hon självrepresenterar. Vpk har varnat för att den typ av projekt sornJAS-planet representerar har den oerhörda nackdelen ur självständighets- ochneutralitetssynpunkt att det försätter oss i ett mycket stort beroende av denena av de två stormakterna. Men var en entusiastisk förespråkareför utt detta projekt skulle genomföras och det teknologiska ochalliunspolitisku beroendet därmed förstärkas. Vi som över huvud taget har någon moral i sådunusurnmanhang hur alla upplevt den problematik som har utvecklats kring den intcrnutionellu vapenexportensom mycket besvärlig. Men representant framträder här med enlovsång till denna vapenexport som är fullständigt blottad på alla moraliska,etiska och internationella synpunkter. Det är nödvändigt att exportera. Vistruntar i vart vi exporterar. Det är också typiskt att det var enfolkpartistisk handelsminister. , som introducerade den svenskavapenexporten och försvarade vapenexport till . Det var export avvapen och materiel som skulle användas för att bekämpa frihetsrörelsen på ÖstraTimor. Detta är säkerhetspolitik. Detta är folkpartietsvapenexportpolitik. Att tro att den gagnar neutralitet är att ha ennågot egenartad uppfattning. Detta med terminologi är lustigt. Här får man höra att vihar en försvarsindustri som betecknas som vår egen försvarsmaterielindustri.Hur då vår? , medborgarnas, folkets- nej, naturligtvis inte. Det somtalaren från kallar vår egen försvarsindustri är alltså en industrisom ägs och kontrolleras av ett mycket litet antal aktieägare, av små privatafinansgrupper. Det kan leda till olika typer av beroende, det kan leda till attkommersiella intressen gör sig gällande i situationer när de inte skall görasig gällande, vilket kan skada landets försvarspolitiska intressen. Den sidanav det hela borde i någon mån intressera sig för. Jag vill till slut något kommentera uttalande, där man sade att hon förlitar sig på att de privata företageni samarbete med de fackliga organisationerna skall kunna klara dessa problem.Det är en något egenartad argumentation. Om vi först konstaterar-vilket delvisockså bekräftats i utskottets eget betänkande - att de privata företagen i storutsträckning saknar tillräckliga resurser för denna typ av framförhållning ochför utvecklandet av tillräcklig alternativ produktion, så måste detta gälla iännu högre grad för fackföreningsrörelsen. Vi vet mycket väl att fackföreningsrörelseninte har sådana resurser att den kan bedriva denna typ av utredningsarbete ochheller inte har detta som sin politiska uppgift. Det är en politisk uppgift sombara kan åvila de nationella politiska instanserna, därför att det är de sombör kontrollera denna industri. Det är de som bör ta hand om denplaneringsverksamhet som här är nödvändig för att förhindrasysselsättningskriser. AnL 108GUDRUN (): undrar om jag missförståttdebatten, och det-kan hända att jag talade mycket om försvarspolitik. Men detär faktiskt så att industrifrågorna vid i och iLinköping är nämnda i de motioner vi behandlar. De rör i hög gradförsvarsfrågor, och därför måste dessa frågor komma in. Jag har inte sjungit någon lovsång till vapenexport ochförklarat att jag struntar i vart exporten går. Om hade lyssnathade han hört att jag sade att vi är tvungna att ha en viss export. Det är intealls fritt fram här. När det talas om sysselsättningsfrågorna och man användersom argument att vi inte kan avveckla försvarsindustrin med tanke påsysselsättningen, sä är det faktiskt inte så att vi har en försvarsindustri försysselsättningens skull, utan vi har den för framställning av materiel som äravsedd att skydda vårt land. Vi har inte råd med önsketänkande, vi kan inteavstå från försvar bara för att viönskar fred på jorden - det önskar vi ulla. Men vi har större utsikter att slåvakt om freden om vi visar att inte är ett territorium som andra makterkan utnyttja i krigssyfte. Därför måste vi kunna försvara oss rnot inkräktare.Alltså måste vi ha en försvarsindustri. Sedan rnå vpk kalla den industrin förimproduktiv, som det står i motionen. Vi kan i vårt land vara glada ochtacksamma för att stora delar av försvarsindustrin lyckligtvis får varaimproduktiv. Den dag vi får använda vår försvarsindustri fullt ut ärsituationen säkerligen sådan att vi inte ens kan samlas här i kammaren. Jagtror att förväntningarna då blir högt ställda på produktionen både vid iKarlskoga, och vid i . AnL 109 HÄDAR (); Jag beklagar att jag är litet undfådd när jagfur ordet. Det beror på att jag via radioapparaten i mitt rum råkade höra JörnSvensson framföra ett påstående som han framfört tidigare men som inte blirsannare därför att det upprepas. Påståendet att det skulle ha varit jag sornintroducerade exporten till är lögn nu som . Det varu baradet jag tyckte att kammaren borde få höra. Det är för mig en glädje att i allaavseenden kunna instämma i vad sade. Det var ett utmärktanförande. AnL 110OSWALD (vpk); Jag har begärt ordet med anledning av GudrunNorbergs anförande. Det var rätt magstarkt att höra detta framföras i kammaren. I går besökte jag och min partikamrat . Det var ett besök som vi själva hade bett att få göra. Det var inteheller första gången vi var där. Vi har jag suttiti haft kontakt med den svenska försvarsindustrin både i ,och på andra ställen.. När det gäller försvarspolitiken ville pänågot sätt göra gällande att vi inte skulle ställa upp för ett svenskt försvar.Det påståendet skulle jag gärna vilja få litet närmare utvecklat. Vi harständigt pläderat för ett starkt svenskt totalförsvar. Vi har också klartuttalat att vi skall ha en svensk vapenproduktion och en välorganiserad och bramilitärorganisation i . Men vi har också sagt, att om vi inte ser påutvecklingen, hur sårbarheten ökar i moderna industrisamhällen av vår typ, ärdet meningslöst att öka exempelvis militärutgifterna och vapenproduktionen. Ominte det civila samhället orkar bära upp den militära organisationen, kommerinte heller den att fungera. Jag skulle vilja rekommendera att läsaSvenska för i går. Där hade chefen för överstyrelsen för ekonomisktförsvar en mycket tänkvärd artikel. Det var inte heller första gången som hanframförde de synpunkter som där kom fram. Den tog upp just vikten av att viminskar sårbarheten i det svenska samhället för att ha någon som helstmöjlighet att uppträda självständigt och med någon som helst framgång kunnugöra motstånd, också militärt. borde läsu pä litet bättre innunhon går upp och börjar på det grova och onyanserade sätt som skedde tidigareanklaga oss i vpk. När det gäller insatser i fråga om t. ex.vapenexporten, som redan har påpekats av , tycker jag att ni ocksådär kunde vara litet blygsammare. Ni har inte ställt upp och kritiserat demånga affärerna . Svenska vapen har dykt upp imilitärdiktaturer, i samband med förtryck av folk på skilda platser i världen.Svenska vapen har sålts med eller utan tillstånd till platser dur de enligtvåra lagar och bestämmelser inte skulle ha hamnat. Det dåliga samvetet borde nibeuktu litet mera, innan ni anklagar andra på det sätt som skedde här . Vi måste få en debatt om hur den svenskakrigsmaterielindustrin agerar. Det har förekommit skandaler, som är underutredning - det är inte första gången. Men när det går så långt som vi har fåttuppgifter om på , måste vi naturligtvis reagera. 1 dessa fallhur samhället därför, som vi framför i våra motioner, ett särskilt ansvar. Detkan man inte bara spola undan och, som , börja tala om att man ifolkpartiet slår vukt om det svenska försvaret, osv. Ni har.också ert ansvarinför de svenska skattebetalarna, inför den svenska alliansfria politiken ochneutraliteten. Det gäller inte bara att slå vakt om vinstintressena i enenskild krigsmaterielindustri som , även om rnan nu råkar vara frånBofors och känner sig manad att gå upp i talarstolen och på så sätt skaffalitet poäng på hemmaplan. Det bör tänka över, innan hon nästagång går upp och lägger sig i debatten med så grova påhopp som hon alldelesnyss gjorde sig skyldig till. AnL 111JÖRN (vpk); Jag vet inte på vilket sätt Hädar Carsinbillar sig att han bidrar till att förändra den moraliska frågeställningenoch sitt eget moraliska ansvar genom att påpeka att han möjligen inte varhandelsminister när vapenexporten till introducerades. Faktum varatt den infördes under en borgerlig regering. Det är möjligt att det var Molinsom var handelsminister. Vad jag tog fasta på är att jag här i kammaren, dvs. i detgamla huset i första hand, gång på gång hörde på frågor från vpkintensivt försvara denna typ av krigsmaterielexport till det krigförandeIndonesien. Det är när en minister i visar en sådan brist på respekt förde etiska regler som enligt vår mening skall gälla för vapenexport som jagmenar att en annan ansvarsfördelning och en annan insyn måste till i dennakrigsmaterielindustri. Den skall följa de etiska och moraliska intentioner somvi som neutral nation ändå anser bör råda i fråga om krigsmaterielexport. Jag skall inte fortsätta den så att säga nya debatt somuppstått här- den har egentligen inte i sammanhanget att göra. Vad vi skalltala om här är vad som händer när en viss beställning är fullföljd och det intekommer någon ny, vad som händer på en ort som har en krigsmaterielindustri ochär starkt beroende av den, ifall de militärtekniska och militärpolitiskabedömningarna ändras och man inte är betjänt av just den typen av produktionsom finns på det stället. Vad vi skall diskutera är hur man på det bästplanerade och bäst organiserade sättet skall möta konsekvenserna av sådanahändelser. Det är detta som näringsutskottets betänkande handlar om, och det ärden saken vi skall diskutera. Det är där jag fortfarande väntar på övertygandeargument mot våra förslag att staten här bör ta ett annat och mer långsiktigtansvar för planeringenoch vidta åtgärder för att skaffa sig kontroll och ägande inom dennastrategiskt viktiga nyckelindustri. AnL 112 (); säger att jag inte har lästpå. Men det kanske är så att han inte läst vpk-motionen 1984/85:2059. Jag citerardirekt ur denna: "Vi har vid upprepade tillfällen i riksdagsmotionerbegärt ett program för övergång från militär till civil produktion," Det står på två ställen i motionen. Då måste man väl ändåfä tro att ni menar vad ni skriver. går ni upp och dementerar det muntligenoch säger, att visst vill vi ha ett försvar. Men övergår man från militärproduktion till civil produktion kan jag inte tolka det på annat sätt än attantingen skall själv inte producera någon krigsmateriel utan köpa denutifrån och därmed bli beroende av andra länder eller också skall vi avstå frånatt ha ett försvar. AnL 113 HÄDAR (); Som mycket riktigt framhållithur vi en försvursindustri i för att tillgodose det svenska försvaretsbehov av krigsmateriel. Det är grunden för denna industri. Hade vi inte denindustrin, skulle vi ha det väsentligt svårare att upprätthålla våralliansfrihet, något som jag tror att denna kammare anser är utomordentligtangeläget. Ur kommunistisk synpunkt kanske man resonerar som så, attom mun kun få bort den svenska krigsmaterielindustrin, så försvagar man densvenska stridskraften, vilket man ur kommunistisk synpunkt möjligen kan finnaangeläget. För oss andra är det definitivt inte så. Sedan har börjat sin reträtt, och detuppskattar jag mycket. Han har tagit tillbaka sitt tidigare lögnaktigapåstående om att det var jag som fattade besluten när det gällde Indonesien.Jag hoppas att han fortsätter sin reträtt. Han sade nu att det kanske i ställetvar som hade fattat beslutet. Jag vill då erinra omatt var handelsminister och följaktligeninte fattade de beslut som kan ha varit föremål för diskussion i denna kammare1979. AnL 114 (vpk): Det är helt klart att vi vill minska denmilitära produktionen. Men det innebär ju inte att vi vill avskaffa den heltoch hållet. Men när det nu är så, vilket också redovisas i utskottsbetänkandet,att t. ex. och fram till våradagar ständigt har ökat exportandelen av sin produktion - man exporterar alltsåmer och mer och producerar mindre och mindre för det svenska försvaret - då ärdet en utveckling som vi, både av alliansfrihetsskäl och säkerhetspolitiskaskäl men även av den anledning som här tagit upp ihuvuddiskussionen om industripolitiken, måste reagera mot. Då blir nämligen enort som , om vi nu skall hålla oss till den, beroende av att mansäljer mer och mer av sin produktion på den internationella vapenmarknaden. Detkan i en omställningsprocess få förödande konsekvenser för en ort somKarlskoga. Men attdärav dra slutsatsen att vi inte skulle vilja ha en svensk vapenproduktion aren grov förvanskning av vad vi har sagt. Vi skall ha en svensk vapenproduktionså länge vi är överens om att vi skall ha ett militärt försvar i , ochdet är vi överens om. Sedan skulle jag vilja säga till ; Vad är detför alliansfrihet och för vaktslående om neutraliteten, att vi tillsammans meddet ena stora militärblocket i världen - med dess ledande stat i spetsenoch dessutom med , och - bygger värtsenaste stridsflygplan, det s, k. svenska JAS? På vad sätt främjar det vår alliansfrihet? På vad sätt gerdet oss någon självständighet i en krigssituation? På vad sätt ökar det vårsäkerhet. Förklara det inför kammaren och inför svenska folket! Stäm sedan också ner tonen litet grand. Hudar Curs, precissom , när ni talar om vpk;s försvarspolitik och vår vilja attställa upp och försvara det här landet. Vi är måna om som nation. Vi ärinte benägna att sälja ut nationella självständighet till detkapitalistiska systemet, fördet vore som att sälja sin förstfödslorätt för engrynvälling. Men ni ur beredda till det - i jämförelse med vinster förstorföretagen är självständighet, alliansfrihet osv. utdet här med JAS först, så kan vi fortsätta debatten sedan. AnL 115JÖRN (vpk);