prot · G909124 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag vågar också säga att det i så fallinte är första gången har stått ensam och fått rätt. var oroad för framtiden, och han utgårmycket realistiskt från att det med stor sannolikhet blir en icke-socialistiskregering . Han är oroad för att vi inte skall kunna föra någon energipolitik.Helt klart är att socialdemokraterna själva mäste ha stöd, och vi ställer gärnaupp när ni kommer så nära oss att det kan fungera. Men jag tror också att detfinns möjlighet att söka gemensamma nämnare pä den icke-socialistiska sidan.Självfallet måste sortera bort en hel del och jag tror att de, närdet kommer till kritan, trots allt är realister och att också de går över tillvad som egentligen är bäst för hela och inte enbart för enstaka parteri samhället. Då tror jag det går att hitta en gemensam nämnare, och oron kanLennart överlåta till oss. Vi skall nog klara av det. Om inte annatär det klart att en majoritet i finns kvar i alla fall. och dä gårfrågan att lösa även om det skulle bli stora avvikelser i betraktelsesätt. Detär ett faktum som kan vara värdefullt i den gemensamma hanteringen i riksdagenoch när det gäller det gemensamma ansvar vi ändå mäste ta. Några ord om den ökade elanvändningen. Regeringen,och kraftbolagen är överraskade över att elanvändningen ökat säsnabbt. Men det är ju bara så att marknadsföringen har lyckats. Man har lyckatssälja den ström man producerat. Det hade varit totalt misslyckat om detta intehänt. Det var knappast svårt att förutsäga vad som skulle hända. Det gjorde vifrån sida . Vi pläderade för kostnadsanpassade taxor. Meddet hade många problem kunnat undvikas, men det var ingen som trodde oss då. är det klart bevisat att vår rekommendation hade gett en helt annanutveckling, nämligen ett bättre utnyttjande av elproduktionskapaciteten, ettlägre genomsnittligt pris och en betydligt större oljeersättning. Men vibedömdes då vara orealistiska. Tänk efter, så skall ni finna att centerpolitikenär byggd på mycket säker grund, och om den drivs konsekvent får vi en brautveckling i . 27LENNART () replik: Jag skall dra en barmhärtighetens slöja överden borgerliga oenigheten om energipolitiken och dess eventuella konsekvenser isamband med en eventuell regeringsbildning genom att inte vidare kommentera denfrågan, sista inlägg kan få tala för sig själv, klagar återigen på att elektriciteteninte räcker till. Han tycker inte att socialdemokraternas politiska inriktningnär det gäller elanvändning är rikfig. Men när jag frågar honom vad han villsätta in för att öka elproduktionen, om han skall använda de outbyggda älvarna,om han skall bygga nya kärnkraftverk eller kolkondenskraftverk och liknande,svarar han helt enkelt inte. Han klagar, men har inga egna lösningar. Det är nudags att ni i moderata samlingspartiet talar om vad ni vill göra för att lösa behovetav elektricitet, som enligt er uppfattning inte räcker till. Vi har en mera positiv uppfattning från vår sida om vartman kan nå genom en effektiv elanvändning och genom ett effektivt sparande. Dethar förekommit en hel del anklagelser mot att hon skulle stå fören restriktiv och byråkratisk linje i denna fråga. Låt mig då bara citera någrarader ur de direktiv som utredningen om el och inhemska bränslen har fått närde skall se på frågan om den ökade elanvändningen och föreslå riktlinjer:Regeringen betonar att förslagen bör vara av generell natur och inte krävacentrala regleringar eller lagstiftning. När det gäller frågan om kärnkraftsexport till ärdet bara att notera att varje land stär för sin egen energipolitik. Det finnsinte -och kommer inte att finnas - några förbud för ASEA-ATOM att projekterakärnkraftsreaktorer för export. Däremot kan jag inte för mitt liv förståvarför kraftverk skulle ge sig in i den exportruljangsen. Vad mandärifrån har framfört är ingenting annat än en provokation som gäller denenergipolitik som regeringen för och som fattat beslut om. Förste vice talmannen anmälde att ochIvar anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare repliker. 28ALF (): Det har varit mycket intressant att på närahåll följa den här energipolitiska debatten - det är första gängen jag har haftden möjligheten. Jag blev också något förvånad över att , somHädar så bra uttryckte det, så starkt underströk den icke-socialistiskaoenigheten på den här punkten. Tack vare den oenigheten, tack vare att de ickesocialistiskapartierna haft olika ståndpunkter i energifrågan, har det uppkommit möjligheterför socialdemokraterna att få stöd för att ta sig fram energipolitiskt. Vi kanalla med lätthet erinra oss folkomröstningens dagar, då man faktiskt fickkonstruera två linjer för att inte socialdemokraterna skulle behöva bli alltförgenerade över att omfamnas av både folkpartister och moderater i den härfrågan. Och, som helt riktigt sade. inte kan man tala om någonsocialistisk enighet när det gäller energipolitiken! Det måtte vara en sentidahistoria att det socialdemokratiska partiet nu är så sammansvetsat att detinternt är enigt om energipolitiken. röstningensdagar mötte man ju alltid olika falanger från just det socialdemo- Prot.1985/86:124 kratiska partiet. En ansvarig energipolitik måste beaktasambandet med de ändliga naturresurserna och påverkan av miljön.-Den globalautvecklingen med överbefolkning, miljöförstöring, brist på livsmedel ochinstabila råvaru-marknader gör att även energipolitiskahandlingsutrymme begränsas. Därför måste vär energihushållning så snabbt sommöjligt komma i balans utan kärnkraft. Detta kan ske genom en målmedvetensatsning pä bättre hushållning och återvinning, genom att vi ger våra produkterbättre hållbarhet och genom att vi går över till råvaror som finns rikligt ochhelst är förnybara. Kds arbetar för att den nya inriktningen avenergipolitiken, som grundlades av regeringen , som tillträdde 1976,skall befästas och fullföljas. Målet är att inhemska och förnybara energislag ikombination med ett intensifierat sparande och ökad hushållning successivtskall ersätta kärnkraft och import av olja och kol i ett alltmer resursbevarandelågenergisamhälle. Under den gångna vintersäsongen har det visatsig att landets elförbrukning har ökat högst väsentligt. Under vinternskallaste dagar har - förutom att vi haft egen dyr elproduktion ioljekraftverk - tvingats importera en icke oväsentlig mängd el för att täckavårt eget energibehov. Den här utvecklingen tas nu i en kraftfull kampanj tillintäkt för att ifrågasätta folkomröstningens och beslut om attavveckla kärnkraften , Men detta, fru talman, är ju en fullständigt logisk följdav den energipolitik som regeringen, kraftföretagen och bedriver.Denna energipolitik, som målmedvetet leder landet in i ett alltmer gigantisktelberoende, verkar ha som målsättning att ställa och svenska folketinför ett fullbordat faktum. Får denna politik fortgå är risken storattelenergibehovet trissas upp till den grad att kärnkraften - trots alltmerförslitna och farliga anläggningar - inte kan undvaras. Regeringen har mer eller mindre avvecklatalla lån- och stödinsatser för energibesparande åtgärder. harutomordentligt litet gjorts för att främja energibesparingar genom skatte- ochtaxeändringar. Den kraftiga ökningen av elförbrukningen är därför inte allsförvånande. Regeringens beslut att låta satsa 1,2 miljarderkronor på nya änggeneratorer vid kärnkraftverket har utan tvivelskapat motsägelsefulla signaler i energipolitiken. Det går inte att skapaförtroende för energipolitiken, när man talar om avveckling, men i handlingalltmer bygger fast kärnkraften i vårt energisystem. Jag kan inte se att regeringens trovärdighet kanrestaureras på annat sätt än att man lägger fram en konkretavvecklingsplan för kärnkraften och inte skjuter upp detta ända till 1995. Ettsådant uppskov blir i praktiken förödande i kombination med den energipolitikregeringen, med benägen hjälp av kraftföretagen och , bedriver. När man nu satsar 1,2 miljarder ytterligare pä ett redandödsdömt energisystem, försvårar man pä ett allvarligt sättintroduktionen av framtidens inhemska energisystem. Men, frutalman, det här beslutet fär inte fortsätta att skapa uppgivenhet 81 6 protokoll 1985/86:123 -125 ochhandlingsförlamning bland miljövänner och förespråkare för alternativen tillkärnkraft. måste i stället arbetet för skärpt energihushållning ochmiljövänliga energisystem intensifieras. måste kraftindustrinsoffensiv för att riva upp folkomröstningens och avvecklingsbeslutmötas av en beslutsam politisk och folklig opinion. Det är också alldelesuppenbart att energifrågorna förtjänar att handhas av ett speciellt energidepartement. Jag ber att få yrka bifall till motion N433 ivad avser mom, 52 -i övrigt är ju motionen bifallen - och till motion N451,Dessutom yrkar jag bifall till reservationerna 2, 4, 7, 12, 14, 18, 19, 21, 24,32, 35, 36, 40, 43, 45 och 46, 29PAUL LESTANDER (vpk): När utbyggnaden av älvarna i inleddesvar den inte någon egentlig stridsfråga i vårt land. Det går lätt att hittaflera skäl till detta. Först och främst saknade kommunerna talerätt i vattenmålannat än som fastighetsägare. De framtida skadorna i vattenmålen varsvåröverblickbara och några erfarenheter att stödja sina bedömningar ochantaganden på fanns inte. Dessutom ansåg nog de flesta att det behövdes enomfattande produktion av elektrisk kraft, och vattenkraften togs i anspråk. Ute i utbyggnadskommunerna insåg man rätt snart huromfattande skadorna blev i de älvar där utbyggnad för vattenkraftsändamål ägderum. Vissa försök att samla ihop den opinion som fanns ute i dessa bygder föratt kräva rättvisa och talerätt gjordes genom bl, a, Norrlandsnaturvärn och . Genom lagändringar harkommunerna numera talerätt i vattenmål, och en viss uppräkning av bygdemedel ochfiskeavgifter har skett. När beslutade att avskaffa kommunernasbeskattningsrätt beträffande juridiska personer förlorade mångavattenkraftskommuner mycket betydande skatteintäkter, kommun lär haförlorat 23 milj, kr, på detta beslut. Det finns alltså mycket tungt vägande rättviseskäl ochregionalpolitiska skäl att bifalla vpk-förslaget om en produktionsavgift pääldre vattenkraftverk. Med den avgiftsnivå som vpk har föreslagit skulle desamhällsfonder vi vill inrätta tillföras ca årligen.Tillsammans med andra regionalpolitiska stöd kunde detta blir grunden för enkraftfull tillväxtpolitik i kraftverkslänen. Jag yrkarbifall till reservation 29 om regionala samhällsfonder. Vi har tidigare från vpk drivit linjen här i omen mycket omfattande energiskogsodling. Vi ser det som en klar framgång att mannu börjar planera för energiskogsodlingar pä flera platser i , Tyvärrsatsas det alldeles för litet på den potentiellt mycket stora odlingsmöjlighetför energiskog som torvmarken utgör. Det odlingsförsök man lagt ut på Finnmossen har haftbetydande svårigheter. Detta har gällt såväl maskinval som betning och en radandra faktorer, precis som man kan vänta sig vid ett utvecklingsprojekt avdetta slag. ser det tyvärr ut som om några ytterligare försök på torvmarkmed energiskogsodling inte kommer att sättas i gång. arbetarenligt uppgift med mycket knappa anslag. Olikartade förutsättningar på myrmarkerna i fråga ombördighet, klimat och tillämpad teknik motiverar ett avsevärt utvidgat program för energi- \ ~ Kunskaps- och erfarenhetsuppbyggnaden måste ° Det har funnits svårigheter av både biologisk och teknisknatur vid energiskogsodling på torvmark. Erfarenheterna visar dock att dessakunnat lösas på ett konstruktivt sätt. De för de ekonomiska utvärderingarnamest värdefulla projektresultaten måste dock inväntas till dess produktions-och skördeutfall föreligger. Trots att den ekonomiska analysen ännu inte kangenomföras, anser vi från vpk att ett utvidgat försöksprogram för odling avenergiskog på torvmark bör utarbetas. Ansvaret för genomförande av dettaprogram bör som läggas på domänverket. Där finns redan den kompetensoch erfarenhet som samlats under hittillsvarande utvecklingsarbete. Jag yrkarbifall till reservation 50, Etanolframställning i har aktualiserats och drivitssom ett angeläget energipolitiskt projekt här i vid ett flertaltillfällen. Förslaget i budgetpropositionen om att uppföra enfullskaleanläggning för framställning av etanol ur spannmål är en framgång fördessa strävanden och ett viktigt steg för att få fram alternativa drivmedel. Frågan om var denna tillverkning lämpligast börlokaliseras är därför aktuell, I motion 1985/86:N429 av tasdetta problem upp. En lokalisering till skulle otvivelaktigt ha mångafördelar trans-portekonomiskt och med dess närhet till en stor marknad. Dettabör beaktas i den fortsatta diskussionen om lokalisering av en anläggning förproduktion av etanol. Förutom sänkning av hastigheterna på våravägar, övergång till katalytisk avgasrening och blyfri bensin borde en riktadsatsning på gasdrift av bilar genomföras. Gasdrift skulle möjliggöra mycketbetydande miljöförbättringar, 30 (): Inledningsvis vill jag säga följande medanledning av det som sades här tidigare om Kraftgrupps"avsikter" att projektera en ny reaktor, betecknad 04. Vi vet ju hurrubriker och ingresser ibland kan utformas i pressen och även i andrasammanhang. Jag har framför mig ett kort brev, adresserat tillenergiminister , från OKG AB:s styrelseordförande ,Det är alltså med anledning av vad som sagts jag vill föra det till kammarensprotokoll. Brevet, som är daterat , lyder sålunda: "Med anledning av debatten kring OKGs s k förprojekteringvill jag såsom styrelsens ordförande framhålla följande. Vid OKGs senaste styrelsesammanträde 1986-03-13slutredovisades OIII- projektet. Efter diskussion därefter uttalade styrelsen att OKG borde följa utvecklingen på kärnkraftområdet, framför allt i fråga om säkerhetssystem. Vidare önskade styrelsen att OKG skulle sammanställa drifterfarenheter av de tre "generationer' anläggningar som är i drift i Simpevarp.Härigenom 83 skulle mankunna fä en uppfattning om vad som ur säkerhetssynpunkt är det bästa i de treanläggningarna. Mot denna bakgrund har ledningen i OKG handlat.Självfallet har det därvid ej varit aktuellt att projektera en ny anläggning. Det var alltså att man skulle sammanställadrifterfarenheter av tre generationer anläggningar och därigenom få enuppfattning om vad som ur säkerhetssynpunkt är det bästa i de tre anläggningarnasom gavs arbetsnamnet 04. Man får väl döpa om projektet och därmed kanske fådet problem ur världen som uppstod i och med beslutet. Tillsammans med några andra socialdemokratiskariksdagsledamöter har jag försökt aktualisera ett krav på objektiv, bred ochallsidig information om kärnkraftsproduktionen. Detta har föranlett vidlyftigaspekulationer såväl i detta hus som utanför det. Låt mig först återge vad vihar sagt i motionen, som har beteckningen 1985/86:N424. Vi konstaterar att i västvärlden, inom , ökadekärnkraftsproduktionen , Det var ökning iVästtyskland, och , fanns det inom 264verk i drift och 112 under byggnad, I producerades mer elmed kärnkraft än med vattenkraft. Vi vet att i och andrasocialistiska stater byggs kärnkraftsproduktionen ut i ansenlig omfattning.Detta är fakta som ingen kan bestrida. 1985 började vi i närma oss en elproduktion medkärnkraft lika stor som den med vattenkraft, och vi har behövt den kraften. Densamlade erfarenheten av kärnkraftverk i drift motsvarade nära4 000 driftår och ökar med 400 driftår . Det är också faktauppgifter somanges i officiell statistik. Den internationella erfarenheten i fråga om haverisäkerhetär god, är ett föregångsland i fråga om säkerhetsmässig utveckling, ochde svenska kokarreaktorerna av ASEA-ATOM:s konstruktion har endrifttillgänglighet i internationell toppklass. Föreskrifterna som reglerarkärnkraftverkens drift medför ett mycket starkt samband mellandrifttillgänglighet och säkerhet. Den höga drifttillgängligheten vid desvensktillverkade verken ger således en god bild av den också högasäkerhetsstandarden. Den opinion om kärnkraftssäkerheten som kommit tilluttryck i debatten och som absorberats av myndigheter, lagstiftare och ävenkraftindustrin har gjort att kraftindustrin sett det som helt naturligt ochtagit det som sin huvuduppgift att driva sina reaktorer effektivt och säkert.Det ger god lönsamhet både för producent och för konsument. Elpriserna i är låga i internationell jämförelse.Vi har kunnat använda vår billiga egenproducerade el - hälften från kärnkraft -i kampen mot försurningen och utlandsskulden. Åtskilliga miljoner ton olja harkunnat sparas och undgå förbränning, I debatten om försurning och skogsdödmåste detta vara ett betydelsefullt positivt konstaterande. Ett faktum är attvi med den tillgång vi haft på el, sedan vi har tillgodosett des. k.elspecifika behoven, har kunnat använda av elproduktionen för uppvärmning.Den här uppgiftenkommer från industridepartementet. Men i lever vi ändå Prot.1985/86:124 med ett beslut om att kärnkraften, dvs. av vår elproduktion,skall vara helt borta inom . Det är ingen kärnkraftverks- ~ olycka iSverige som ligger bakom det beslutet. Det är i stället en olycka borta riergipo 11 i , vid , eller rättare sagt vid , Beskrivningen av händelseförloppet därstädesdramatiserades kraftigt. Det är nu . Vi vet att det blev enekonomisk katastrof för kraftföretaget, men i övrigt stämde inte mycket med detkatastrofscenario som utmålades. Haveriet i vid orsakadeinga Omgivningsskador på grund av radioaktiva utsläpp. Personskador på grund avstrålning bland personal har inte rapporterats. Däremot orsakades skador påmänniskor av psykiskt slag. De dramatiserade rapporterna om händelsen sattesina spår. Känslor av oro, otrygghet, ängslan och rädsla blev den behållningmånga människor fick av rapporterna - även i vårt land. Det har varit klent medinsatser för att råda bot på deras olyckliga situation. har vi i endast producerat av denkärnkraft vi bestämt oss för att ha, kvarstår. Vi kan säga att kärnkrafteni därigenom har framtiden framför sig, även om nu snävt fastlagdtidpunkt för totalavveckling skulle stå fast. Det vore därför orättvist,inhumant och direkt Ovänligt mot många människor att enbart acceptera denpsykiska skada de erhöll genom den katastrofinformation som främst spreds isamband med haveriet vid . Detta gäller också de mångamänniskor som varit mottagliga för de sensationslystet negativt färgadebeskrivningar som ofta getts om produktionen av den fredliga användningen avkärnkraften och som gett dem oro och ängslan. En objektiv, bred och allsidig information vore ett minimikravför att återskapa åtminstone en del av befogad trygghetskänsla. Det borde varaen angelägen politisk uppgift att här stå till tjänst med faktauppgifter omproduktion av kraft med fredligt utnyttjande av kärnenergin. Det är ingen avoss motionärer som här i har utgått från att objektiv, bred ochallsidig information om kärnkraftsproduktionen direkt skulle leda till beslutom fortsatt kärnkraftsdrift. Vi har inte nämnt någonting om det. Det hardäremot företrädare för den gruppering som propagerat för en mycket snabbavveckling gjort. Detta är intressant, för det innebär ju att man serförutsättningarna för sin argumentation hotad. Objektiv, bred och allsidiginformation kan alltså inte gagna sådana intressen, I reservation 35 har man nu svängt på resonemanget. Mankan acceptera objektiv information till allmänheten, men då är tydligen intesådana faktauppgifter som angetts i vår motion accepterade. Det finns faktisktingen som pekat på något sakfel i de uppgifter vi lämnat i vår motion. Det är djupgående sociala och politiska konflikter somlegat bakom riksdagsbesluten om planeringen för vårt lands energiförsörjning enbit in på nästa århundrade. Med hjälp av uppfattningar som bygger på bred,objektiv och allsidig information kan vi motivera ett sunt fattat beslut,grundat på alla fakta. Med rätten att tänka fritt, med faktiskaförhållanden om kärnkraftsproduktionen i vårt eget land i minnet och med blicken riktad mot andra länder för att iaktta hur man där handlar, kan vi säga att det inte får 85 vara så,att en gång skapad omotiverat stor oro och därav föranledda politiskaspekulationer skall avgöra den tekniska lösningen av en så viktig fråga somenergiförsörjningen i vårt land. Det är också därför som vi anser det vara angeläget medstatliga initiativ och objektiv information, såsom vi antytt i vår motion,gärna en information som bl. a. är byggd på-och sammanställd av-de uppgiftersom kommer frän , kärnkraftinspektionen, nämnden föranvänt kärnbränsle och de lokala säkerhetsnämnderna. 31 () replik: Jag är alldeles övertygad om att ingen i denhär kammaren är emot objektiv information. Då bör vi fundera överhur vi i allmänhet försöker åstadkomma sådan information. Vi ger betydandepresstöd för att många tidningar skall kunna komma till tals. När det gällerkärnkraften har vi starka företrädare för kärnkraften. Kärnkraftsbolagen kan påelabonnenternas bekostnad - och gör det också - sprida betydande information.Det har vi inte ansett vara något fel. Vi har självfallet organisationer somtror att kärnkraften är ett missgrepp och därför sprider information. Vi harmyndigheter med informationsansvar, osv. Jag har mycket svårt att se hur man,som menar, skulle försöka avskärma någon särskild statliginformationsfunktion, som skulle innebära den absoluta objektiviteten. Jag tror att det är viktigt att man försöker redovisa såmånga sakuppgifter som möjligt. De tal som här redovisar ärkorrekta. är det ett faktum att kärnkraften fortfarande bara svararför av världens energiförsörjning. Ännu finns det ingengaranterad lösning pä avfallsfrågan. Här är det ungefär samma situation som med DDT. När detmedlet kom ansågs det vara praktiskt taget ofarligt. Det vart.o.m, en jägmästare som ansåg att man kunde äta det fill frukost. Men hur blevdet? I och med att medlet inte bryts ned i naturen - eller i varje fall brytsned otroligt långsamt - lagras det och skapar problem som inte kan bemästras. Skulle vi långsiktigt satsa på kärnkraft, så skulle visamla ihop avfallsberg av väldig dignitet. Trots att varje kilowattimme gerlitet skulle den samlade produktionen ge enorma kvanfiteter. Här är det frågaom tusentals år. Bara det talar för att kärnkraft inte är någonframtidslösning. Dessutom har vi tillgång på flödande energi långt mer än vibehöver. Jag tror det är ganska viktigt att vi har respekt fördetta med tid och rum i våra överväganden. Jag vill peka på att det ekonomisktinte har varit något äventyr och att det miljömässigt har varit mycketfördelaktigt att ersätta stora delar av kärnkraften med biobränsle, ettbränsle som på ett naturligt sätt faller in i naturens eget energikretslopp.Därmed kunde vi ha vunnit stora fördelar gentemot den kärnkraftsutbyggnad somnu skett. 32BIRGER ROSQVIST (s) replik: Jag noterar att säger att haninte har någonting emot en objektiv information i de här frågorna. Det är välbra. Menutgångspunkten i mitt resonemang var inte något långsiktigt använ- Prot.1985/86:124 dande av kärnkraft. Jag konstaterade att vi har avden kärnkraft som vi bestämtoss för framför oss och att det finns människor som- \ \ är oroliga och räddaför detta, en oro som är grundad på sådana scenarion ° ' som målats upp i sambandmed , De har också förekommit rikligt - även om det kanske liggernågra år tillbaka. Så fort det var något som pyste någonstans i någotkärnkraftverk, blev det stora rubriker, ja, då var den stora katastrofen pågång. Vilärde oss en hel del av den olycka som hände borta i , Vi har lärt ossav misstagen - det har kärnkraftsindustrins folk gjort, och det har de som äroperatörer vid verket också gjort. Riskerna har minskat . Mennu finns det faktiskt människor som går i skräck för sådana olyckor -jag ärövertygad om att har mött dem. Kan vi inte försöka tala om för dematt de händelser som de i största utsträckning grundar sin rädsla på kanskeinte ens kan förekomma och att möjligheten att de skulle förekomma ärförsvinnande liten?