prot · G90949 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi tycker att lagstiftningen ärbesvärlig att tillämpa. har vi sett många exempel på attbyggnadsnämnder haft problem med att tillämpa den, och jag vill här redovisadet som jag senast har kommit i kontakt med och som visar hur felaktigt man iblandtvingas hantera lagen. I en kommun i mitt hemlän började en person förhandla omförsäljning av en mindre jordbruksfastighet som han köpte enbostadsfastighet inne i samhället. Det tog honom ungefär att bli av medsin jordbruksfastighet så att han kunde flytta in i den fastighet han hadeköpt. Det kostade förstås pengar att ha den nya fastigheten stående tom, varförhan hyrde ut den till ett konsultföretag. Någon anmälde till byggnadsnämndenatt Lagen om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande fastighetenhade ändrad användning - det blir naturligtvis något mera biltrafik från ochtill ett hus där det finns en konsultverksamhet än till en fastighet somanvänds som bostad. Frågan togs upp i , och trots att intill dess att huset skulle återgå till att användasför sitt ursprungliga ändamål, dvs. som bostad för den aktuella personen, varbyggnadsnämnden tvungen att ta ut avgift för att användningen hade ändrats. Jag tycker detta är ett exempel på hur felaktigt enlagstiftning kan fungera när vi inte tänkt tillräckligt på effekterna av denvid införandet. Jag kommer ihåg att man var väldigt restriktiv när detgällde att utforma den här lagstiftningen. Man ville att den skulle varalikartad, så att inte byggnadsnämnderna skulle kunna få möjligheter att göraavsteg från bestämmelserna i lagstiftningen. Det har lett oss fram till våruppfattning, att det är fel att samhället lägger på avgifter av det här slagetnär det är fråga om mindre förseelser mot den här typen av lagstiftning inombyggnadsväsendet. Det kan t. ex. vara fråga om en person som har utfört ettbyggnadsarbete som skulle kräva byggnadslov och som ansöker om detta såsnart han blir påmind om att skyldigheten föreligger. Han ändrar det utfördaarbetet om påpekar att detta inte borde utföras så som det harutförts eller planeras att utföras. I sådana fall, då det gäller smärreavvikelser från byggnadslovsreglerna, tycker vi inte att det är nödvändigt medden här typen av sanktionssystem. Självfallet har vi inte någonting emot - och vi har hellerinte något sådant yrkande eller någon antydan i den riktningen i vår motion -att de grövre brotten mot lagstiftningen föranleder s. k. tilläggsavgift. Dereglerna skall naturligtvis finnas kvar, eftersom lagstiftningen har kommittill just för att man skall kunna sätta ordentlig press på dem som medvetetbygger nytt och gör stora ombyggnader och liknande utan att ha inhämtattillstånd. De skall inte ha möjligheter att ha kvar sitt svartbygge. Deteffektivaste är då att svartbygget som sådant helt enkelt tas bort, men om mankommer fram till att detta inte bör bli resultatet, så bör man vidta ensanktion som är ekonomiskt kännbar för den som har begått förseelsen. Det finns en annan punkt i propositionen som vi inteheller är ense om och som vi har reserverat oss mot. Det gäller formuleringen i5 § påföljdslagen att avgift inte utgår om rättelse sker innan fråga om påföljdeller ingripande enligt denna lag tas upp till överläggning vid sammanträde medbyggnadsnämnden. Vi har diskuterat uttrycket "överläggning" ochfunnit att det kan tolkas så att frågan bara behöver ha anmälts och direktbordlagts utan att över huvud taget ha kommit upp till någon diskussion. Vimenar att om förändringen skall ha någon verklig effekt borde man inte behövaerlägga avgift om man har gjort rättelse innan fattar beslut.Vi har alltså lagt en reservation i vilken vi hemställer att regeringen arbetarvidare med ett ytterligare förslag som i realiteten skulle innebära att såvälden särskilda avgiften som byggnadsavgiften skulle tas bort. Jag ber att få yrka bifall till reservationen. AnL 91ERLING (): I propositionen föreslås att lagen ompåföljder och ingripanden vid olovligt byggande ändras så att byggnadsnämndenoch inte skall få möjlighet att jämka eller eftergebyggnadsavgift i ringa fall av olovligt byggande. Detta är bra och ett steg irätt riktning. Alltför många bagatellärenden har ibland blivit föremål för högabyggnadsavgifter. Förslagen i propositionen löser dock inte alla de problemsom uppkommit för byggnadsnämnderna vid tillämpning av påföljdslagen.Folkpartiet har därför i en gemensam reservation med och moderatasamlingspartiet föreslagit att frågan skall utredas bättre i syfte att gestörre frihet åt byggnadsnämnderna vid tillämpningen. förekommer detärenden där det är tveksamt om svartbyggen föreligger, det är tveksamt vilkabesked som getts från myndigheterna, och det förekommer oklarheter. Här bordedet vara en fördel om hade större möjlighet att avskriva s, k,bagatellärenden och på det sättet avlasta administrationen. Vi instämmer från i den centermotion som hartagit upp frågan. Jag yrkar bifall till den gemensamma reservationen fråncentern, och . Lagen om påföljder och ingripanden vid olo vligt byggande AnL92 (); I det betänkande vi nu har att behandla tas frågan upp omändring i lagen om påföljder och ingripanden, LPI, Lagen kom till 1976 och innehåller bestämmelser ompåföljder och ingripanden vid olovligt byggande, 1 olika sammanhang har lagenansetts vara alltför onyanserad och "stelbent". har under föregående ibetänkande 14 i enlighet med vad som föreslagits i lagrådsremissen till PBLuttalat, att LPI borde modifieras i vissa avseenden. Dessa ändringar bordeklaras av innan PBL träder i kraft. Detta bifölls också av . Enligt förslaget i betänkandet får nu byggnadsnämndernamöjlighet att medge jämkning eller eftergift av avgift där byggnadsnämndernabedömer överträdelserna som bagatellartade. kan mycket av den inkonsekvenssom finns i dagens tillämpning av LPI nu elimineras. Detta betänkande stämmer således överens med deintentioner utskottet tidigare uttalat. Mot detta har de tre borgerligapartierna reserverat sig till förmån för en centermotion där det föreslås attolovligt utförda åtgärder, som sedan i efterhand kan godkännas avbyggnadsnämnden, inte skall belastas med byggnadsavgift. Detta vore en farlig väg att slå in på. Resultatet skullebli: Bygg först utan att be om lov, sanktionerar i efterhand.Ett sådant förfarande skulle minska respekten för byggnadslagstiftningen ochbereda landets byggnadsnämnder stora problem med att upprätthålla lagen. Svartbyggandetskulle med andra ord öka. Detta är ett illa genomtänkt förslag, som jag intetrodde att tre partier skulle ställa sig bakom i utskottet. . anförde ett exempel frän , därman hade hyrt ut en bostadslägenhet till en konsult. Det är klart att i ensådan situation borde innan åtgärder vidtogs ha undersökt omdet skulle bli problem exempelvis genom ökning av trafiken. Lagen om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande kanskeockså hade behövt tas upp till diskussion i . Om man ibyggnadsnämnden planerar för en viss verksamhet, så måste ävenså att säga ha vapen i händerna för att kunna upprätthålla lagstiftningen. Med det anförda vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationen. AnL 93KJELL A. (); Socialdemokraterna har ju inställningen attallt skall vara reglerat. Om bestämmelserna inte följs anser man att det skallbli en ekonomisk sanktion, sä att människor verkligen tänker sig för och förstfrågar om det och om det över huvud taget är tillåtet. Vi tycker rent allmänt att på bygglovsområdet är reglernaalldeles för restriktiva och för omfattande. Detta kommer vi tillbaka till när plan-och bygglagen skall diskuteras. Vi har från sida därvidlag föreslagitatt det avsnitt som skall vara fritt från bygglov skall bli betydligt meromfattande än . Därmed eliminerar man delvis tillämpningen av den s. k.LPl-lagstiftningen. Vi tycker att det ligger mycket i det argument som ErlingBager anförde, att uppgiften frän inte alltid varit så klar attden som vidtagit en viss åtgärd har vetat om han behövde bygglov. Då tycker manatt det är märkvärdigt om vederbörande efteråt skall behöva betala särskildaavgifter eller byggnadsavgifter. I stället skall enligt vår mening vara ettviktigt serviceorgan för människor, så att de får upplysningar av betydelse förden typ av byggnadsåtgärder som de avser att vidta. Rent allmänt anser vi attinriktningen måste vara den, att vi inte skall öka det antal områden isamhället där det är straffbart att utföra ett i och för sig välmotiveratarbete, bara därför att man inte har sökt ett tillstånd eller lämnat in de handlingarsom erfordras. Annars blir det en felaktig utveckling, eftersom människorupplever det som oriktigt att de skall erlägga särskilda straffavgifter tillsamhällsorgan för sådant som ändock godtas av myndigheterna; det är egentligeninte något fel som har begåtts. Därför kommer vi att fortsätta att arbeta föratt få bort denna typ av avgifter. AnL 94 (): Byggnadsnämndernas prövning av byggnadslovsärenden innebäratt det sker en prövning av ärendena avseende samhället och den sökande samt enprövning avseende den sökande och hans grannskap. skallkontrollera om den föreslagna åtgärden stämmer överens med byggplanen. Gällerdet en åtgärd som vidtas på en plats som är belägen utanför planen, kan grannarbehöva höras i fråga om den föreslagna åtgärden. Åtgärden prövas också gentemoten räcka lagar, exempelvis väglagen och naturvårdslagen. Det förslag som framförs i reservationen skulle leda tillatt denna prövning äventyras. De lättnader man avser att uppnå kommer att ledatill att det blir problem i minst lika stor utsträckning för de kringboende somberörs av byggnadsföretaget. Personer som bor utanför byggnadsplanen skulle gå miste omden rätt till samråd som byggnadslagen ger den. Antalet tvister grannar emellanskulle öka, och skulle tveksamhet i fråga ombyggnadslagstiftningen över huvud taget uppstå. Vad är det som gäller? Behöverjag bry mig om lagen? kan man såsom byggande i en sådan situation fråga sig.Det här är ett dåligt förslag som bör avvisa. Lagen om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande AnL 95KJELL A. (): Det har röstats om generalklausul iskattelagstiftningen, och jag förstår att egentligen även i dethär fallet vill ha en generalklausul, dvs. en bestämmelse som säger att allt ärförbjudet som inte uttryckligen har gett tillstånd till. Visäger inte att prövningen skall tas bort när det gäller viktiga saker. I mittförsta inlägg framhöll jag att prövningen bör finnas kvar när det gällerbetydelsefulla frågor. Vad man fattar beslut om och som beläggs med särskildaavgifter är faktiskt småsaker, som inte alls är så viktiga som för bestämmelserna gav vid handen. AnL 96 (); Med de föreslagna ändringarna av LPI tror jag att byggnadsnämndernafår den möjlighet till saklig och obyråkratisk bedömning av de olovligaåtgärderna som har efterlysts. Kantigheterna i LPI slipas bort, och viduppenbar misstolkning av gällande regler kan i fortsättningennedsätta avgiften eller helt efterge den. Man kan säga till en sökande att detsom bort rivas men som är O. K. kan få stå kvar underbyggnadsnämndens beslutsprocess. Med de i propositionen föreslagna ändringarnauppnår vi det avsedda syftet. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets uttalande godkändes med 207 röster mot 105röster för godkännande av reservation 1 av . m.fl. innebärandeatt uttalandet bort utgå. Mom. 1 (inrättande av funktionsstyrelser) Utskottets hemställan bifölls med 245 röster mot 66 förreservation 2 av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 3 (funktionsstyrelsernas sammansättning) Utskottets hemställan bifölls med 259 röster mot 39 förreservation 4 av . och . 12 ledamöter avstodfrån att rösta. Övriga morrient Utskottetshemställan bifölls. 6 protokoll 1985/86:49 Prot.1985/86:49 betänkande 8 11december 1985 Mom. 1 T \ '. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 2 (befrielse från byggnadsavgift) Utskottets hemställan bifölls med 161 röster mot 151 förreservationen av . m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. 1985/86:12om brott mot borgenärer (prop. 1985/86:30) och 1985/86:13 om verksamheten inomEuroparådet m. m. 1985/86:66 och redog. 1985/86:12). Kammaren biföll talmannens förslagatt ärendena skulle avgöras efter endast en bordläggning. AnL 97 FÖRSTE VICE TALMANNEN: betänkande 12 och utrikesutskottetsbetänkande 13 kommer att debatteras i tur och ordning. Voteringarna äger rum iett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltså justitieutskottets betänkande 12 ombrott mot borgenärer. AnL 98SVEN MUNKE (m): betänkande 12 om brott motborgenärer är ett komplicerat juridiskt aktstycke. Det har också kritiserats avett flertal tunga remissinstanser. Hovrätten för har t. ex,aktualiserat frågan hur åtal för gäldenärsbrott skall hanteras om skattedomstolännu inte har avgjort skattefrågan. Hovrätten över och menar atten så stor förändring vad gäller synen på latenta skulder kräver en meromfattande analys av problemen än vad som presteras i regeringspropositionen. Enligt propositionen skall det skapas ökade möjligheteratt vid en straffrättslig bedömning ta hänsyn till skulder som kan förutses vidgärningstillfället men som då ännu inte har uppkommit, s, k, latenta skulder.Det är främst skatter och avgifter som berörs av förslaget, men det är inte såenkelt. Förslaget kommer nämligen inte enbart att beröra skatter och avgiftertill det allmänna. Även böter, viten och skadestånd kommer att omfattas av dennu föreslagna lagstiftningen. De brister i förslaget som ett flertal remissinstanser harpåtalat har mot gängse praxis inte beaktats i propositionen, eller också har dekommenterats i allmänna och ofullständiga ordalag. När det gäller latentaskadeståndsskul- deruttrycker departementschefen "viss förståelse för de farnägor somframförts". Trots detta medgivande om förslagets ofullkomlighet viftasändå kritiken bort som överdriven. Enligt moderata samlingspartiets åsikt uppfyller intepropositionen de krav på precision som måste ställas på strafträttsliglagstiftning. Vi menar också att avsnittet om latenta skulder är lösligtangivet. Vi hävdar vidare att ifrågavarande straffhot är riktat motvarje medborgare, som under straffhot åläggs att utföra kvalificeradejuridiska och ekonomiska bedömningar. Medan man på andra områden harambitioner att underlätta för medborgarna betyder det nu aktuella förslagetmotsatsen. Såväl lag som motiv är vagt formulerade, så att i många fall tvivelom vad som är rätt och fel uppstår. Detta är särskilt allvarligt. Ett av rättssamhällets viktigaste uppgifter är att skapalagar som är klara och begripliga. Detta är särskilt viktigt då det är fråga omstrafflagstiftning. Den enskilde skall inte behöva vara tveksam om huruvida hangör sig skyldig till ett brott eller ej. Vi menar att det nu aktuella förslagetmedför en ökad rättsosäkerhet hos allmänheten, och vi kan mot denna bakgrundinte biträda förslaget att oredlighet mot borgenärer, vårdslöshet motborgenärer och mannamån mot borgenärer skall kunna begås a v var och en iställe t för endast av den soni är gäldenär. Jag yrkar därför bifall till reservation 1 och tillföljdreservationerna 4, 6 och 8. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 99HANS i (fp); I detta betänkande från justitieutskottetåterfinns två reservationer av , och dessutom har vi avgett tvåföljdreserva-tioner. Vår första reservation syftar till att skapa klararelagregler än vad utskottsmajoriteten har föreslagit. I vår andra reservation tar vi upp en fråga därlagstiftningen är oklar. Vi tycker att vid dettatillfälle genom en lagändring skulle kunna förhindra framtida missförstånd. Vi har ingenting att invända mot förslaget att detnuvarande effektrekvisi-tet slopas och att kriminaliseringen i stället knytstill att handlandet sker i ett visst ekonomiskt läge. Vad vi vänder oss mot äratt ett farerekvisit införs. Vi menar att det i lagen införs en otydlighet sominte är förenlig med kravet på förutsebarhet. Enligt utskottsmajoritetens skrivning skall engärningsman, i detta sammanhang oftast en företagare, kunna dömas till ansvarom det har funnits skälig anledning att anta att det fanns stor sannolikhet förbetalningssvårigheter inom en överskådlig framtid. Detta tycker jag uppriktigtsagt är mycket luddigt. Förutsättningen för att samhället skall kunna ställa kravpå företagarna är att företagarna vet vad de har att rätta sig efter. Det vetde inte när det nu införs ett farerekvisit av det slag som utskottsmajoritetenföreslår. Vär andra reservation behandlar brottet mannamån motborgenärer. Vi tycker att i samband med att en förändring i lagen nuvidtas skall utnyttja möjligheten att klarlägga stadgandets innebörd. Vi hardärför i vår motion yrkat att lagtexten skall kompletteras så att det framgåratt de i det aktuella sammanhanget gynnade skall avse närstående fysiska ellerjuridiska personer. Det är detta som lagstiftaren ursprungligen har menat.Enligt vår uppfattning framgår det inte klart av paragrafen. Ett exempel på ett fall när oklarhet uppstod varStockholms-Tidningens konkurs. Konkursförvaltaren hade därvid bl. a. att taställning till om en utbetalning som Stockholms-Tidningen hade gjort tillbyggföretaget var att anse som mannamån. I syfte att utröna förhållandetbegärde konkursförvaltaren ett rättsintyg från en professor vid juridicum iStockholm. Enligt hans utlåtande var det som hade skett ett klart exempel påmannamån mot borgenär. Med ledning av detta rättsintyg överlämnadekonkursförvaltaren ärendet till åklagaren. Denne kom emellertid fram till enmotsatt uppfattning och avstod från att väcka åtal. Jag ifrågasätter inte åklagarens bedömning. Men skälettill att två framstående jurister kunde komma till så olika uppfattningar varsåvitt jag förstår paragrafens otydliga utformning. För att förhindra attsådana situationer skall uppkomma på nytt, menar vi att en komplettering börgöras och att den bör göras i detta sammanhang. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 2 och 3 samt till följdreservationerna 5 och 7. AnL 100ARNE (): diskuterade vi häri kammaren och lade fast riktlinjerna för arbetet mot den ekonomiskabrottsligheten. Några av de riktlinjerna gick ut på att - också med hjälp avändrad strafflagstiftning - åstadkomma effektivitet i rättsväsendet och ettsnabbare och mer förenklat förfarande. I detta arbete skulle självklarthävdvunna rättssäkerhetsanspråk tillgodoses. Det lagstiftningsärende som vi behandlar utgör ocksådet ett led i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Regeringens förslag ipropositionen syftar till att åstadkomma enklare och effektivarestraffbestämmelser mot gäldenärsbrott, dvs. det handlar om kriminaliseringen avolika handlingssätt som strider mot vad en person måste iaktta i förhållandettill sina fordringsägare. Detta syfte med regeringsförslaget, dvs. förenkling ocheffektivisering av reglerna, stämmer alltså väl med riktlinjerna i detåtgärdsprogram som redan har lagt fast. Någon revolutionerande reform är det inte fråga om. Heltkort innebär den två saker. Polis och åklagare skall i fortsättningen kunnakoncentrera sina krafter på att utreda vilken ekonomisk situation en personbefann sig i när han disponerade över sina tillgångar: Var han då på obeståndeller var det en påtaglig fara för att han skulle komma på obestånd? I dagmåste det visas att själva förmögenhetsdispositionen medförde en viss effekt,nämligen att gärningsmannen genom åtgärden hamnade pä obestånd eller förvärradesitt obestånd. Den kaotiska ekonomiska situation som ofta föreligger hosgärningsmannen i sådana här fall har i praktiken gjort att det för åklagarenvarit mycket svårt att visa detta direkta samband mellan dispositionen ocheffekten. Vad som sker genom den föreslagna förändringen är alltså enförenkling av bevissituationen men inte någon egentlig utvidgning avstraffansvaret. Det andra som förslaget innebär är att vid den samladebedömningen av ansvarsfrågan skall domstolen beakta inte bara skulder som redanexisterar vid gärningstillfället, utan också skulder som då ännu inte formellthar uppkommit men som ändå är klart förutsebara skall kunna tas med itotalbedömningen. Dessa skulder kallas "latenta skulder". Även här motiveras förslaget med behovet av att få enrimligare och rättvisare ordning än den som den nuvarande regleringen germöjlighet till. kan det t. ex. vara så att man vid den straffrättsligabedömningen av en förmögenhetsdisposition inte kan ta hänsyn till denskatteskuld som ackumuleras under inkomståret, eftersom den inte ansesslutligt uppkommen förrän . Mot båda delarna av förslaget har emellertid genomreservationerna gjorts den invändningen att de inte uppfyller kraven pårättssäkerhet. Som slog fast måste hävdvunnarättssäkerhetsanspråk göra sig gällande med samma styrka vid ekonomiskbrottslighet som vid annan brottslighet. Förslagen har granskats noga fråndenna utgångspunkt. En majoritet av utskottets ledamöter har funnit attförslagen väl tillgodoser högt ställda krav på förutsebarhet och därmed pårättssäkerhet. Jag vill tillägga att förslagen inte principiellt avviker frånsedvanlig straffrättslig metod. Och det kan understrykas att lagrådet godtagitde förslag till lösningar som regeringen har lagt fram. Mot vad säger i reservation 1 om latenta skuldervill jag inskärpa att utskottet strukit under att bara sådana skulder som klartkan förutses vid gärningstillfället skall få beaktas vid den straffrättsligabedömningen. Man inser då lätt att reservanternas kritik om bristandeförutsebarhet skjuter över målet. På samma sätt är det med kritik i reservation2 om farerekvisi-tet. Först vill jag säga att det sker enframtidsbedömning, eller som reservanterna säger prognosbedömning, enligtgällande rätt, nämligen frågan om obeståndsrekvisitet. Mera i detalj vill jagpåpeka att lagens nya avfattning inte kan leda till sådan oöverblickbaroklarhet som fp-reservanterna är rädda för. Utskottet framhåller t. ex. attsådana mera allmänna faktorer som konjunkturförändringar, minskad efterfråganeller kreditrestriktioner inte i och för sig föranleder att farerekvisitet äruppfyllt. För detta skall krävas alldeles särskilda omständigheter som gör justdet aktuella företagets situation prekär. T. ex. måste akuta betalningssvårigheterha uppstått eller kunna förutses med stor sannolikhet. För övrigt kan jag till reservanterna rent allmänt sägaatt utskottet i rättssäkerhetens intresse i sina skrivningar gör ett parförtydliganden och inskärpningar. Detta gäller t. ex. kravet på en hög grad avvårdslöshet hos gärningsmannen för straffbarhet vid brottet vårdslöshet motborgenärer. Detsamma gäller utskottets skrivningar om begreppet borgenär iparagrafen om mannamån mot borgenärer. 7 protokoll 1985/86:49 skall jag bara kort sägabeträffande den sist nämnda paragrafen att utskottet inte delar fp-reservanternasuppfattning att det nu finns anledning, att ändra regeln om gynnande iotillbörligt syfte. Liksom departementschefen menar utskottet att en meraomfattande omkonstruktion av straffbestämmelsen inte är aktuell förnärvarande. Om det yppas svårigheter i denpraktiska tillämpningen menar utskottet att saken får övervägas på nytt i ettlämpligt sammanhang. Med detta ber jag att få yrka avslag på reservationernaoch bifall till utskottets hemställan på alla punkter. AnL 101 HANS i (fp): Under en rad av år har jag här i kammaren förfolkpartiets räkning talat om klarhet, entydighet och förutsebarhet ilagstiftningen. Farerekvisitet vid gäldenärsbrott innebär varken klarhet ellerförutsebarhet. Det ger i stället upphov till icke överblickbaragränsdragningsproblem. Avsikten med de föreslagna ändringarna i ärju att komma åt denna typ av brottslighet genom att förenkla bevisläget.Farerekvisitet förutsätter emellertid prognosbedömning och därmed osäkerhet förnäringsidkare om vad som är tillåtet eller icke tillåtet. När det gäller otillbörligt gynnande av borgenärer såframgår det ju även av majoritetsskrivningen - liksom av anförandehär - att det kan finnas svårigheter i den praktiska tillämpningen. är alltså inte berett att göra ett tillkännagivande tillregeringen.