prot · G909146 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är avvärde kanske inte minst för oppositionen i , oavsett vilken politiskfärg oppositionen har, att få ögonen på inkonsekvenser, felaktigheter ochtvivelaktigheter i de förslag som regeringen vill genomdriva och att riksdagenfår möjlighet att reagera. Man kan emellertid konstatera att det finns en benägenhethos regeringen att låt mig säga hoppa över lagrådet. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. in. Granskningsarbetets inriktning, m. m. ningen ären omständlig procedur och att den leder till tidsutdräkt. För den skull harman i ett ganska stort antal fall - det visar även årets granskning -gått förbilagrådet. Så får det naturligtvis inte vara. Regeringen skall åtminstone angeskälen till att den har gått förbi lagrådet. Det påpekar ett enigt utskott denhär gången, och det finns all anledning att understryka detta. Lagrådsgranskningen har också i en hel del fall gjort ossi uppmärksamma på brister i regeringens beredning av ärenden. Fleraår i följd har lagrådet klagat över att de utredningar som har föregått ettlagförslag och den remissbehandling som har förekommit har varit sä bristfälligatt lagrådet har haft svårt att fullgöra de uppgifter som grundlagen åläggerlagrådet, I vissa fall har det inte förekommit någon remissbehandling alls.Detta är ganska sensationellt. Det skedde aldrig, såvitt jag kan minnas, på dengamla regeringens tid, om man nu får använda det uttrycket med avseende på deborgerliga regeringar av vilka den sista fick "lämna in" 1982, Vi har haft flera uppmärksammade fall av detta slag undersenare år. Tvä har lyfts fram vid årets granskning. Lagrådet klagar som sagtöver att brister i regeringens beredning av ärenden har gjort det svårt förlagrådet att fylla de uppgifter som grundlagen ålägger lagrådet. På detta sättfår det naturligtvis inte vara. Härvidlag måste regeringen skärpa sig. Så till principerna för ämbetsverkens och verkschefernasställning. Den frågan har aktualiserats genom några uppmärksammade fall, ivilka verkschefer inte har blivit omförordnade eller har fått en vink om attde borde söka sig annan sysselsättning. Jag har inte anmält mig till den debattsom skall äga rum i detta ämne, utan jag har tänkt säga några ord i dettasammanhang för att spara tid åt kammaren. Jag skall inte heller uppehålla migvid de konkreta fallen utan se på frågan principiellt. Hela frågan om relationerna mellan regeringen ochämbetsverken har ju varit föremål för utredningar, och diskussion pågår.Regeringen har tillsatt en beredningsgrupp som skall studera frågan. har man tyckt att den tradition vi har - ändafrån egentligen - med förhållandevis självständiga ämbetsverk, somhar att följa lagar och förordningar men inte kommandon från regeringen, haröverlevt sig själv. Principen hindrar en kraftfull och smidig regeringspolitik- enklare skulle vara, har man menat, att ha det som i en hel del andra länder,så att förvaltningen saklöst skall lyda minsta vink från regeringen och attstatsråden å andra sidan skall få ta ansvaret även för vad som händer ute iförvaltningen. Man har sett det hela ur ett slags rationalitetssynpunkt. Jag har funderat en hel del på saken och kommit tillslutsatsen att den ordning som vi har i egentligen är mycket bra. Deninnebär helt enkelt att vi har större möjligheter att få fram kontroversiellafrågor i den allmänna debatten än vad man har på många håll utomlands. Jagtycker för min del inte att det är något fel att generaldirektörer och andrainom den centrala förvaltningen deltar i den allmänna debatten, går ut medkritik och säger sin mening ordentligt. Det innebär, som jag antydde, attfrågor som annars skulle sopas under mattan lyfts fram. Det kan bli en allmängenomlysning, och att problem tas upp på detta sätt kan t,o,m, så småningomleda till ny lagstiftning. Jagar alltså för min del, i princip i varje fall, negativtill de nya signaler som kommit och som skulle innebära att regeringen får enmer direkt kommando-rätt över förvaltningen. Jag tycker att det skulle vara olyckligt om det bland demsom jobbar särskilt inom den centrala förvaltningen sprider sig ett slagsängslan för att gå ut i den allmänna debatten i olika frågor på ett sätt somkan tänkas vara inte helt bekvämt för regeringen. De tre verkschefsärenden somaktualiserats i årets granskningsbetänkande leder lätt till misstanken attdessa tre generaldirektörer ur regeringens synpunkt inte har varit så lättaatt handskas med som regeringen skulle ha önskat. Om det har varit enbidragande orsak till att de måst söka sig andra jobb är det beklagligt. Annarsär det ingen som i och för sig förnekar regeringens rätt att inte omförordna engeneraldirektör; det kan naturligtvis behövas skiften här och var. Men man kankonstatera att generaldirektörer som inte ställt till några bekymmer förregeringen - de sitter lugnt kvar årtionden efter årtionden. Jag tycker i stället att man borde uppmuntra självständigapersonligheter. Det innebär naturligtvis inte att de skall sätta sig över lagaroch förordningar. Dessa skall de självfallet följa, men de måste ha rätt atthävda sin mening om hur gällande lagstiftning skall tillämpas. Särskilt viktigtär detta när det gäller den reviderande verksamheten, och den diskussion somförekommit om ställning tycker jag är utomordentligtviktig. Vi får väl anledning att komma tillbaka till dendiskussionen. Jag tror för min del att det är mycket värdefullt att det finnsett någorlunda självständigt revisionsorgan, som inte tar politiska direktivoch som själv tar initiativ till de granskningsärenden som man vill ta upp tillallmän genomlysning. Det skulle finnas en hel del att tillägga i dessa ärenden,och det skulle ha varit intressant att kommentera ytterligare några av deärenden som tagits upp i de inledande delarna av utskottetsgranskningsbetänkande, men jag ser att min taletid nu håller på att ta slut,och för den skull skall jag stanna här. Med hänvisning till vad jag här sagt ber jag att få yrkabifall till reservationerna 1 och 10. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. rn. Granskningsarbelets inriktning, m. m. 6 BO (vpk): Det är inte precis några Watergateskandalersom avslöjar i sitt digra granskningsbetänkande. Ochväl är det. även om jag förmodar att massmedia gärna skulle ha önskat att vihade kunnat bjuda på något hetare stoff. Som ny ledamot av KU kan jag inte göra jämförelser medtidigare granskningar, men jag har ända fått intrycket att årets dechargearbelevarit ganska odramatiskt. Det är väl också så att den alltjämt ofattbaratragedi som drabbade vårt land har dämpat hela detpolitiska livet, vilket kanske också återspeglas i konstitutionsutskottetsarbete. Vi ställdes alla inför en utmaning mot hela vår demokrati, motgrundläggande moraliska och mänskliga värden. Jag tycker att det är utmärkt attkonstitutionsutskottet framöver närmare kommer att studera hur en självfalletchockad regering förmådde hantera denna exempellösa händelse. Det har intefunnits någon som helst anledning att rikta kritik mot regeringen i dettaavseende. Sinnesnärvaro och gott omdöme tycks ha präglat dess agerande dagarnaefter Granskning iiv statsrådens tjänsteutövning m. in. Granskningsarbetets inriktning, rn. mordet.Ändå finns det anledning att studera om några lärdomar kan dras avstatsledningens handlande när det otänkbara inträffar. En särskild kommissionkan därvidlag spela en roll. Jag vill gärna säga att jag djupt beklagaroch känner mig sorgsen över att nu i polemiskt syfte tagit uppdenna fråga. Jag trodde att vi hade en underförstådd uppgörelse mellan allapartier att vi inte skall förfalla till att göra partipolitik av det ofattbarasom skett. Till demokratins livsluft hör fria och friskameningsbrytningar. Det innebär inte att jag längtar efter oförsonligakonfrontationer i politiken. Men låt oss inte skygga för hårda och fränadebatter - faktiskt i anda. Faktiska motsättningar ochkonflikter i vårt samhälle kräver en sådan diskussion. Då kan vi också meddemokratins metoder och på demokratisk väg genom konflikter komma fram tilllämpliga lösningar. Även om årets granskningsbetänkande inte innehåller destora sensationerna finns där ändå mycket värdefullt material och påpekandensom regeringen har anledning att studera noggrant. 1 en rad granskningsärendenriktar ett enigt utskott på vägnar ganska så amper kritik motregeringens fögderi. Det gäller inte minst regeringens förmåga-eller rättaresagt oförmåga-att avlämna propositioner till . Riksdagensledamöter ges inte rimliga möjligheter att granska propositionerna och kommamed motioner. Kritiken i detta avseende är verkligen inte ny, och det ärobegripligt att det skall vara så svårt att få till stånd bot och bättring. Ettregeringskansli med stora personella och administrativa resurser borde intetillåta sig att visa en sådan nonchalans mot ledamöter, som oftatvingas arbeta under ganska svära förhållanden. skärper utskottet kritikenytterligare och säger att nuvarande förhållanden kan tolereras, ochdet är ett ganska starkt uttryck. Jag har själv haft anledning att såvälmotionsvägen som genom en anmälan till ta upp deoefterrättliga förhållanden som råder vid presentationen avbudgetpropositionen. Man får nästan intrycket att ledamöter är desista som informeras om ett budgetförslag som faktiskt är ställt just tillriksdagen. Min avsikt har ingalunda varit att försvåra för journalistkåren attpå ett genomarbetat sätt informera svenska folket om budgetförslaget. Men detbörjar gå för långt när börsspekulanter, ekonomiska intressenter, de storaintresseorganisationerna och många andra är informerade om förslaget långt tidigareän ledamöter, som ju faktiskt skall ha företrädesrätten till dennainformation. Vid sitt sista framträdande här i diskuteradeOlof denna fråga med i och med mig. erkände dåvilligt problematiken och förutskickade snara förändringar, vilketkonstitutionsutskottet har tagit fasta pä och förväntar sig. Som framgår av det sagda är det långt ifrånalltid som traditionell blockpolitik präglar arbete.Några exempel: Från vpk:s sida är vi mycket missnöjda med regeringens sätt atthantera beslut om ett utökat glesbygdsstöd. från vpkaktualiserade denna fråga i en anmälan till . Det är braatt ett enigt utskott efter diverse turer nu riktar kritik mot regeringen föratt riksdagensintentioner av regeringen icke förmedlats ut till länsstyrelserna. Detregionalpolitiska stödet kom inte den verkliga glesbygden till del. FrånNorrlands inland har ytterligare tusentals människor tvingats flytta under detgångna året. Flyttlasspolitiken hade kanske kunnat hejdas något om regeringenmer nogsamt följt beslut. Enighet har vi också kunnat uppnå - likasåefter diverse turer - i vår kritik av regeringens hantering av frågan om detriksbekanta mastodontbygget i kvarteret i . Möjligtvis blev detlitet lättare att uppnå den enigheten sedan de i nyblivna"regeringspartierna" och svängt 180 graderoch accepterat det bygge som man bekämpat, medan man befann sig iopposition. Därmed blev väl frågan också litet mindre partipolitiskt laddad,Alla de tre "betongpartierna" i - dvs, socialdemokraterna,och ~ har väl kanske också anledning att tillsammansmed regeringen känna sig litet träffade av KU:s utlåtande. I några ärenden har vpk och de borgerligapartierna gemensamma reservationer - om än inte med samtliga borgerliga partierpä en gång. Vpk-ledamoten anmälan till KU om regeringenshandläggning av riksdagsbeslutet att ekonomiskt stöd till adoptivföräldrarskall utredas fick anslutning också bland och iutskottet men av för mig förborgad och okänd anledning inte av . .Mindre förvånad är jag över att inte anslötsig till den gemensamma folkparti-, center- och vpk-reservationen i fråga omlicenser för vapenexport. I det här sammanhanget är ständigaintresse av att ge regeringen en knäpp på näsan mindre vägande änvakthållningen för den krigsmaterielindustri som omhuldar såstarkt. Men det är också, herr talman, sorgligt att bevittna hurden socialdemokratiska regeringen faktiskt blir alltmer principlös i sitthanterande av vapenexporten. i opposition och utrikeshandelsminister har inneburit en personlighetsförändring. Jagmisstänker att han litet för mycket låtit sig vagledas av snävahandelspolitiska intressen. Inte är det väl regeringen obekant att det pågår ettfolkmord utan motstycke på ? Inte är det regeringen obekant vad denindonesiska regeringen sysslar med? Och nog känner till attsvensk vapenexport till knappast står i överensstämmelse medgällande regler om vapenexport? - Det gäller alldeles särskilt den distinktionsom gör mellan s. k. gamla och nya avtal och åtaganden, någotsom faktiskt inte har stöd i lagen. Därför har vi gemensamt med ochcentern reserverat oss i denna fråga. Att missnöjet också är starkt inom densocialdemokratiska rörelsen i vad gäller vapenexporten belyses bl. a. av niångaartiklar i ämnet i t. ex. tidningen . har de borgerliga partierna när det gäller dennafråga verkligen inte något ärofullt förflutet från sin egen regeringsperiod.Det vill jag också gärna påpeka, även om det tyvärr inte kan behandlas här ochnu. i samband med årets dechargebetänkande. Jag noterar också att inget annatparti har slutit upp bakom vpk:s mera långtgående reservation 8 i fråga omvapenexporten. Denna fråga kommer att behandlas separat senare i diskussionenbjir Prot, 1985/86:146 Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, iii. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. Detgäller också en del frågor där det finns gemensamma borgerliga reservationer,vilka i mitt tycke har totats ihop på ganska lösa boliner. Det faktum att en och annan socialdemokratisk partimedlemblivit verkschef motiverar knappast sådana brösttoner som hartagit till. Det pågår, också bland borgerliga statsvetare, en mycket intressantdebatt om statsförvaltningens förhållande till regeringen. Även borgerligariksdagsledamöter har deltagit seriöst i denna debatt. Jag finner AndersBjörcks inlägg vara demagogiska. Jämförelserna med det system som tillämpas iUSA är ingalunda rättvisa - det måste veta. Riktigt så går det faktisktinte till hos oss, och jag tror inte heller att det bör gä till på det sättet.Det är ju också, herr talman, nonsens när säger att verkscheferskall vara opolitiska. Har någonsin träffat en opolitiskmänniska? Jag tror inte att det finns sådana människor. Däremot finns detnaturligtvis anledning att som chefer för statliga verk och myndigheter hamänniskor som inte är snävt partipolitiskt inriktade. Kanske är det också dettasom menar. Men då får han väl precisera sig. 1 vad gäller ställning, som jagtycker är en särskild fråga, vill jag säga att vårt parti obetingat äranhängare av verkets självständighet och oberoende. Vi kan också tänka oss ennärmare koppling till riksdagsrevisorerna. Bland övriga ärenden i detta betänkande finns också enfråga som betecknas som "försättande av disponibilitet av tjänsteman inomförsvarsväsendet". Bakom den här något kryptiska formuleringen misstänkervi från vpk att det döljs en allvarlig rättsskandal. skall senareåterkomma till ämnet. Själv vill jag bara uttrycka min förvåning över attsamtliga andra partier i utskottet har varit så ointresserade av att granskaden här frågan. Jag ber avslutningsvis, innan tiden för mittanförande rinner ut, att få yrka bifall till reservationerna 5, 8, 9 och 16 idechargeutskottets betänkande. 7ANDERS () replik: Det var med visst intresse jag lyssnade på BoHammars inlägg. Han har ännu inte suttit i och ikonstitutionsutskottet. Men har lyckades betygsätta bl. a. undertecknad på ettsätt som han förmodligen tror vittnar om stor kunskap om och säkerhet uti detområde som vi nu behandlar. Vissa saker var "nonsens", för att citerahonom, det var reservationer på "lösa boliner", det var"demagogiska handlingar" som hade begåtts etc. har man hört ensådan självsäkerhet i talarstolen frän en ny ledamot när det gäller attbetygsätta andra ledamöter och utskottets arbete. Jag skall inte kommentera vad sade mer än på enpunkt, och den gäller utredningen om handläggningen av spaningarna efter OlofPalmes mördare. Det bör understrykas, herr talman, att denna utredning inte ären intern socialdemokratisk fråga. Det pågår i massmedia, bland allmänheten ochpolitiker en intensiv debatt om hur denna sak skall handläggas, bl, a. av denregering som har plikten att granska. Det vore dåmärkligt om inte också företrädare för oppositionen skulle få säga hur de tycker attdenna sak vidare skall utredas. Om hade suttit med i utskottet tidigare ellerföljt vår verksamhet där, skulle han ha känt till att den typ av synpunkter somjag här har framfört på handläggningen av frågan, t. ex. hur en kommissionskall sammansättas, har framförts från socialdemokrater i utskottet. Jagvill erinra kammarens ärade ledamöter om att när vi i flera omgångar granskadeden s. k. Telubaffären, krävdes en särskild avsocialdemokraterna i . Den borgerliga regeringentillmötesgick också de socialdemokratiska kraven på denna punkt. Då tycker jagatt vi, som har synpunkter på hur den här frågan handläggs, som vill ökaeffektiviteten i spaningarna men som också vill slå vakt om oppositionensmöjligheter till insyn och om viktiga rättssäkerhetskrav, skall få framföra demutan att bli utsatta förde beskyllningaromovist partipolitiskt nit som BoHammar riktar mot oss. Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. 8 BO (vpk) replik: Jag sade inledningsvis att jag tror att vihar anledning att önska oss en ganska fri, frisk och ibland litet fräck debatt.Men blev irriterad och tyckte att jag hade använt en del alltförhårda ord. Det beklagar jag. Som ganska nybliven medlem ikonstitutionsutskottet känner jag mig nästan anklagad för att ha begåttmajestätsbrott mot utskottets vice ordförande. Har jag förolämpat AndersBjörck, ber jag uppriktigt om ursäkt, men jag trodde inte att varså känslig efter ganska mänga års härdande politiskt arbete, ' Sedan vill jag bara säga i vad gäller handläggningen avPalmemordet att det är faktiskt inte jag som har tagit upp denna fråga, utandet är , Jag uttryckte - och det menar jag uppriktigt ochallvarligt - en oro och ett bekymmer över att utredningen och omständigheternakring denna tragiska händelse skall göras till något slags partipolitisk affär,att framför häftiga anklagelser. Vi vet alla att det är en oerhört grannlaga och sväruppgift att granska utredningsarbetet. Jag tror ingen har sagt från regeringenssida eller från det socialdemokratiska partiets sida att granskningen skullevara något slags intern socialdemokratisk angelägenhet. Jag förstår inte varAnders har fått detta ifrån. Uppgiften är mycket svår, och vi har väl alla anledningatt iaktta en viss återhållsamhet. Jag tycker faktiskt, , attjämförelser med t. ex. Telubaffären är ganska malplacerade, för att inte sägalitet smaklösa. Här handlar det om någonting mycket större och mycket meraallvarligt. Jag tror att vi alla här iriksdagen har en känsla av och en ambition att vi inte skall spetsa till de härfrågorna utan att vi gemensamt skall försöka bidra till en lösning. 9ANDERS () replik: Jag tror att varken jag eller någon annan avkonstitutionsutskottets ledamöter är särskilt känsliga för hård debatt ochkritik, men jag fann anledning att reagera mot den tvärsäkerhet som Bo Hammarvisade när det gällde att betygsätta reservationer och utskottets arbete. protokoll 1985/86:146-147 Prot.1985/86:146 . Granskning av statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetets inriktning, m. m. kanskeanledning att ta det litet lugnt åtminstone i början av en, som jag hoppas,lång och hedrande bana i . Det är faktiskt på det sättet, herr talman, att pä s. granskningsbetänkande behandlas just mordet på OlofPalme. Jag fann det helt naturligt att anknyta till detta i ett sammanhang dåvi så ofta talar om att debatten om angelägna och aktuella saker inte minstskall ske i det här rummet, i kammare, att vi skall se till att detinte bara blir en debatt i massmedia. Det pågår ett arbete för att öka aktualiteten i våraöverläggningar. Då har jag svårt att se att det skulle vara något fel att talaom vad det parti som jag representerar anser bör ske när det gäller utredningenav den fruktansvärda händelse som mordet på utgör. Vi säger inte detta för att söka partipolitisk strid,tvärtom. Vi säger det därför att vi tycker att det är viktigt att händelsernaklaras upp och att det sker så snabbt och effektivt som det över huvud taget ärmöjligt. Vi är naturligtvis från alla partiers sida beredda att medverka tillatt så sker, i den mån vi som partier eller enskilda ledamöter på något sättkan bidra. Men det är naturligt, och det är ingenting unikt förSverige, att en sådan här händelse blir föremål för granskning av något slagskommission med parlamentariskt inslag. Jag tycker att det är korrekt att detförs fram synpunkter på parlamentarikernas medverkan i en sådan kommission, enfråga där vi uppenbarligen enligt massmedia har olika uppfattning visaviregeringen. Jag tycker att det är viktigt att det görs här och , såvitt jagkan förstå av tidningsuppgifter - någon annan information har vi inte fått här-några dagar innan någon form av kommissionen skall tillsättas. Jag tyckeratt det är viktigt, herr talman, att sådant sägs redan från början. 10 BOHAMMAR (vpk) replik: och konstitutionsutskottetsledamöter får väl själva bedöma vem som brukar vara mest tvärsäker, jag ellerAnders . Den frågan är emellertid rätt ointressant, så låt mig gå övertill sakfrågan. I betänkande finns en sakligredovisning av händelseförloppet kring mordet på och ett tidsschemaöver vad som hände därefter. Detta, , är någonting helt annat änatt som den förste gå upp i polemik här i kammaren i denna fråga, dessutom i ganskahård polemik. Jag begriper inte vad det finns för anledning att i dagmisstänkliggöra regering eller justitieminister eller någon annan i vad gällerhanterandet av denna fruktansvärda händelse och utredningen kring den. Jagtycker faktiskt att har gjort sig skyldig till en förlöpning. Jag beklagar att vi plötsligt har fått en diskussion här ikammaren kring detta, inte därför att jag är rädd för diskussion - jag tyckeratt vi sä småningom mycket väl kan ha hårda diskussioner- utan därför att jaganser att tiden inte är lämplig för detta. Jag tror fortfarande när det gällerjust denna fråga - inte några andra politiska frågor - att det är värdefullt,om vi kan behälla någon form av nationell enighet. 11OLLE (): Vår granskning med anledning av statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning skuggas på de första avbetänkandets 496 sidor av den tragedi som drabbade vårt land genom mordet påvår tidigare statsminister , och det är utskottets avsikt att i nästaårs granskningsbetänkande återkomma till olika spörsmål som aktualiserades avden extraordinära situation som vårt statsskick tidigt så tragisktställdes inför. Vad vi redan nu publicerar om regeringens och riksdagensåtgärder i promemorior frän statsrådsberedningen och talmannen ger en dramatiskbild av nödvändigheten av att mitt i chocken över det ofattbara som inträffadevisa handlingskraft, inte minst inom folkstyrets ledande organ riksdag ochregering. Det var därvid positivt att det parlamentariska läget klart utpekadevilket parti som skulle utse efterträdaren till den mördade statsministern ochatt vi socialdemokrater mycket snabbt kunde ena oss om som nypartiordförande, riksdagsgruppsordförande och regeringschef. Den snabbascenväxlingen och exponeringen av det svenska folkstyrets funktionsduglighetäven under svåraste tänkbara omständigheter väckte berättigad uppmärksamhet ochrespekt bäde inom och utom landet. Det värmde också hjärtat att uppleva hur ett helt folk idetta för nationen svåra läge förenades i demokratisk värdegemenskap. Då erforvi på ett sätt som kanske alltför sällan kommer till uttryck hur nära vårariksdagspartier ändock står varandra i uppslutningen bakom det öppna samhälletoch de statsskickets grundvalar som finns inskrivna i vår författning.