prot · G909137 · 1985-12-31 00:00:00 — En sammanfattande bedöming som kan göras på grundval avredan uppnådda resultat är att kärnkraftsawecklingen kan genomföras Om de energipolitiska målen 6 protokoll 1985/86:137-138 Om de energipolitiska målen sombetydande vinster nås vad gäller miljö, ekonomi och sysselsättning. Att genomföra kärnkraftsavvecklingen och bygga uppframtidens energisystem är dock ett svårt arbete som kräver en bred samverkanmellan olika grupper i samhället. Min förhoppning är att vi alla, både somindivider och som partier, kan samverka i arbetet med att förverkliga de beslutriksdagen med breda majoriteter har fattat efter folkomröstningen. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar, 56 (): Jag ber att få tacka statsrådet för det fylliga svaret påmin interpellation. Statsrådet valde att redovisa det beslutsunderlag som vihär i hade när det gällde energin. Jag utgår från att vad somnu har hänt - och arbetet inom energirådet - kan komma attändra tidpunkten för avvecklingen, så att vi inte skall vara låsta till denenligt min mening mycket oambitiösa planen att dröja så länge innanavvecklingen påbörjas. Jag är mycket glad över de exempel som på effektivare energianvändning. Det är viktigt att det står klart att har godamöjligheter att bygga upp ett tryggt energiförsörjningssystem utan kärnkraft,med en successiv minskning av användningen av fossila bränslen och utan attbygga ut några skyddade eller "kontroversiella" älvar. redan gett många bra exempel. Låt mig fylla på med ytterligare några och idet sammanhanget få fråga om hur hon tänker informera allmänheteni denna fråga. Effektivare energianvändning är ju det bästa sättet attersätta den allra största delen av kärnkraften. Det är också det minstuppmärksammade och sämst förstådda sättet. Här har regeringen en storpedagogisk uppgift. Människor vill bli av med kärnkraften, men många äruppriktigt villrådiga inför våra möjligheter. Eftersom hälften av elen jukommer frän kärnkraft och man tror att alternativen ännu inte har visat sigfungera, tror man att det blir nödvändigt att bygga ut kolkraften och de fyraorörda älvarna. Man tror att elektriciteten måste bli oerhört mycket dyrareutan kärnkraft, att vär konkurrenskraft därmed försämras, att jobben hotas samtatt välfärden blir mindre. Människor har därför uppfattningen att det för skall klara denna som man tror svåra omställning kommer att krävas engigantisk byråkrati och en stenhård reglering. Detta är vad väldigt mänga människor faktiskt tror.Regeringen måste förklara att så icke är fallet. Här behövs alltså enbegriplig, professionellt framställd information, som gör att människor förståratt detta inte är sant. Ingenting övertygar så mycket som praktisk erfarenhet.Varför gör inte regeringen en sammanställning av några av de mer spektakulära,lyckade satsningarna på effektivare energianvändning inom industrin, därlönsamheten varit överraskande god och där behovet att köpa energi minskatdrastiskt? Låt mignämna ett exempel! I investerade man i en ny process.Produktionen fördubblades, och energianvändningen halverades. Redan påföljandeår hade man tjänat in hela investeringen genom minskade kostnader för bl, a,energi. Det är alltså ett faktum att när man introducerar ny, modern teknik fårman en betydligt minskad energianvändning. Det är inte främst genom att snålasom man hushällar, utan genom att satsa klokt. Också när det gäller husbyggnad har häpnadsväckanderesultat uppnåtts. De statliga normerna för energihushållning är sedan längeförlegade. För att driva på utvecklingen bör de skärpas betydligt. Om man lägger ned extra omsorg pä ventilation ochisolering behövs ingen särskild värmeanordning i ett hus. Därmed blir husetbilligare att bygga än om man följer de statliga normerna. Driften blirsjälvfallet avsevärt billigare. Exempelvis har visat hur elegantaoch hälsosamma småhus man kan bygga där det enda som behövs aren vedkamin förtrivseln under de kallaste dagarna och någon kilowatts elpanel om man far bort.Det låter otroligt, men husen står ju där och kan beskådas. Varför drar interegeringen nytta av dessa erfarenheter och sprider kunskapen, så att den blirallmänt tillgänglig? När det gäller flerfamiljshus och stora byggnader ärenergibehovet ännu mindre. har i annonser gått ut och berättat om detsenaste jätte-lyxhotellet i , Royal , Där klarar man alluppvärmning av varmvatten genom att ta till vara värme som brukar ventilerasbort. Bara någon enda månad behöver man tillföra någon värme förinomhus-klimatet. Varför gör inte något statligt organ en sammanställning avsädana lyckade satsningar? I stället får vi höra att det är svårt ochbekymmersamt med kärnkraftsavvecklingen. Regeringens broschyr Strategi föravveckling verkar, genom sina bilder på amatörer som bygger solpaneler, som ettpåstående att man måste avveckla den framstående professionella teknikensamtidigt med kärnkraften - en bild säger ju mer än tusen ord. Är det inte dagsmed en ny broschyr, som gör kärnkraftsavvecklingen trovärdig? Det ärregeringens skyldighet att informera om de goda möjligheter som finns genomriksdagens energipolitiska beslut om kärnkraftsavveekling, hushållning ochförnybara energikällor. Regeringen har släppt det ambitiösaenergihushällningsmålet. Kommunerna skall visserligen ta fram planer förenergiförsörjningen, men det finns inget fastställt mål att sträva mot. Ettsådant bör återinföras och ges i uppdrag att följa hur man lyckasnå det. Regeringen har också försämrat kommunernas möjlighet attge råd och information för energihushållning. Det behövs så mycket upplysningoch utbildning, och staten får inte släppa taget om denna viktiga fråga. Folkbehöver fä information om bästa energiteknik för att kunna bygga sädriftsbilligt som möjligt. Vi har mängder av statliga byråer som bevakarbyggnationen i landet, men de verkar syssla med helt andra saker. Det s, k,ROT-programmets energihushållningsdel måste betonas starkare. Vi behöverROT-stöd också för småhus. Särskilt behövs upplysning om att det faktiskt blirbilligare och bättre när man rustar för att få mer nytta av mindre energi. Detär som om vi fortfarande trodde att det krävs offer av oss. Regeringen bör ta fram ett program för hur vi skall värmavåra hus . De flesta hus som kommer att användas är juredan Om de energipolitiska målen Om åtgärder för att minska beroendet av kärnkraften, m. m. Många har direktverkande elvärme, och här behövs nya knepiga lösningar föratt på bästa sätt finna effektivare värmesystem. Kärnkraftsavveckling handlar alltså inte huvudsakligen omhur vi skall få fram de el som kärnkraften nu anses ge utan om hur viskall använda energin effektivare och bättre. Överläggningen var härmed avslutad, 7 § Svar på interpellationerna 1985/86:209 och 171 omåtgärder för att minska beroendet av kärnkraften och om eltillgångens betydelseför regionalpolitiken har i en interpellationtill industriministern ställt tre frågor om eltillgångens betydelse förregionalpolitiken. Interpellationen har överlämnats till mig, har med anledning av kärnkraftsolyckan iTjernobyl frågat mig om vilka åtgärder regeringen avser att vidta för attminska beroende av kärnkraften. Jag harvalt att besvara interpellationerna i ett sammanhang, och framhåller båda, ävenom detta sker från delvis olika utgångspunkter, att värt elberoende är stortoch därmed också vårt beroende av kärnkraften, befarar drastiska ransoneringar påelområdet och oroar sig för vår industris framtida konkurrenskraft, IvarFranzén å sin sida anser att vårt beroende av kärnkraften är alltför stort ochatt framför allt användningen av el inom uppvärmningsområdet utgör ett hinderför kärnkraftsavvecklingen. Jag vill därför utnyttja detta tillfälle för att påpekaatt både och farhågor är överdrivna. Vårt långsiktiga elberoende är inte sä omfattande som mankan föranledas att tro om man betraktar dagens elproduktion. Av den el somproduceras i våra kärnkraftverk utnyttjas ungefär hälften föruppvärmningsändamål. Regeringens strategi för avveckling av kärnkraften innebäratt denna skall ersättas med hushållning samt av andra energislag - torv,trädbränslen, solvärme, gas m.m. Med hänvisning till frågaom överensstämmelsen mellan strategin för kärnkraftsavvecklingen och deregionalpolitiska målen vill jag också framhålla att de ersättande energislagenhar positiva effekter för den regionala sysselsättningen. Detta gäller isynnerhet i Norrlandslänen, där produktion av torv och inhemska bränslen redani dag verksamt bidrar till den regionala utvecklingen. Genom att en väsentlig del av kärnkraftselen utnyttjas föruppvärmningsändamål och således inte behöver ersättas med alternativelproduktion underlättas kärnkraftsavvecklingen. Avvecklingstakten avgör dock ihur stor omfattning denna del av elproduktionen kan ersättas med inhemska ochmiljövänliga energislag. Med anledning av de senaste årens snabba ökning avelförbrukningen har regeringen konstaterat att vissa insatser kan komma attkrävas för att säkerställaen god tillgång på el, för bl. a. industrins behov. Regeringen har däremotinte, såsom påstår, lämnat några signaler om drastiskaförändringar av tillgången på el. Regeringen har genom tilläggsdirektiv (dir,1986:9) uppdragit åt utredningen (I 1984:02) om el och inhemska bränslen attskyndsamt kartlägga orsakerna till den senaste tidens tillväxt avelförbrukningen och föreslå åtgärder som gör det möjligt att, om så visar signödvändigt, styra elanvändningen sä att vi för vär normala elförsörjning intebehöver utnyttja olja eller kol för kondenskraftproduktion - för att undvikadels de allvarliga miljöskador detta skulle leda till, dels en väsentligfördyring av elproduktionen , Regeringen har vidare uppdragit åt statens energiverk attutreda behovet av åtgärder för att åstadkomma en effektivare användning av el,framför allt inom industrin. Syftet med dessa två uppdrag är att bl, a, utredaförutsättningarna för att, inom ramen för tillgängliga produktionsresurser,upprätthälla en balans mellan tillgång och efterfrågan på el. En medveten elanvändningspolitik med den inriktning somlades fast av (prop, 1984/85:120, NU 30, rskr. 362) kanbidra till att skapa flexibilitet i vårt energiförsörjningssystem och förhindraatt behov av nya elproduktionsanläggningar uppstår. Härigenom kan en stabilutveckling främjas för den elintensiva industrin i bl, a. Norrlandslänensamtidigt som vårt beroende av kärnkraften minskas. En viktig ingrediens i denna elanvändningspolitik är attel i första hand skall användas inom de områden där den är svår eller omöjligatt ersätta. Det är nödvändigt att industrin får tillgång till den energi somkrävs för dess utveckling och internationella konkurrenskraft. Dennaprioritering innebär emellertid inte att industrins behov av el skalltillgodoses villkorslöst. Vi måste ställa kravet att också industrin använderelen effektivt. Inte minst ligger detta i industrins eget intresse. Vi kan alltså konstatera, herr talman, att någotlångsiktigt elberoende som kommer att omöjliggöra kärnkraftsawecklingen ellerdrastiskt försämra industrins konkurrenskraft inte föreligger. Vad gäller vårtelberoende på kort sikt och beroendet av kärnkraften för elproduktion vill jagpåpeka följande. Att vi i det närmaste fullt utnyttjar vår kapacitetför produktion av el till låga rörliga kostnader innebär inte att vi är totaltberoende av samtliga våra kärnkraftverk för vår elförsörjning. a, utgår nugällande beredskapsplaner frän att sariitliga kärnkraftverk skall kunnastängas av i krig eller vid krigsfara. En tidigareläggning av kärnkraftsavvecklingen skulle dockinnebära en ökad användning av framför allt olja i befinfliga oljekondensverk.Förbränning av olja är inte heller den riskfri med hänsyn till miljö och hälsa.Under förutsättning att inga nya uppgifter framkommer som föranleder en omprövningav kärnkraftens risker anser jag det alltså inte vara motiverat med enomprövning av nu gällande awecklingsplaner eller beslutet rörande ånggeneratorbyteti . Om åtgärder för att minska beroendet av kärnkraften, m. m. Om åtgärder för att minska beroendet av kärnkraften, m. m. Anf.58 (): Jag tackar energi- och miljöminister - som även är regionalpolitisk minister - för svaret. Jag har en gångtidigare tagit upp den här frågan. Det var när vi hade enregionalpolitisk interpellationsdebatt. Dä lovade att han skullebesvara mina frågor i en interpellationsdebatt vid ett senare tillfälle.Eftersom det var skojade han tydligen. Det förstår jag . Men ettsvar från industriministern skulle kanske inte ha skilt sig särskilt mycketfrän detta. Anledningen till att jag har tagit upp denna fråga är attvi, precis som energiministern säger, börjar fä en tillgång på el sombalanserar mot efterfrågan, som efterfrågan ökar väldigt snabbt. Manmåste således, precis som energiministern har gjort, göra en analys och ta redapå vilka konsekvenser en snabb ökning av elefterfrågan kommer att få och vilkaåtgärder som måste vidtas. Mot denna bakgrund har en parfivän till i uppdrag att titta pä frågan. I en utredning som han presenterade islutet av januari, om jag inte minns fel, konstaterade han att behovet av attbygga upp nya produktionsanläggningar kan minskas genom restriktioner ochförbud för vissa typer av elanvändning. Även när det gäller elleveranser tillindustrin kan restriktioner behöva införas. På den punkten är han ochenergiministern överens. Vidare säger : Skall man åstadkommaen minskning när det gäller elefterfrågan, måste man tillämpa prisinstrumentet.Betydande prishöjningar kan uppskattas till lägst i högspänningsledet - pädagens prisnivå. har gett i uppdragatt utreda behovet av en lagstiftning som skall syfta till att - som det stär -förhindra tillkomsten av nya omfattande elbehov inom industrin. Såvitt jagförstår kan det inte vara fråga om någonting annat än en signal, som jag harnämnt i min interpellation, till de företag som har en elintensiv produktionatt de nu bör ställa om sig. De bör se över sina investeringsplaner och kanskerikta in sig på en annan typ av verksamhet. Per har också konstaterat att höjdaelpriser leder till att konkurrenskraften - i synnerhet inom de elintensivabranscherna, såsom järn-, stål-, massa-, pappers- och kemibranscherna - kommeratt försämras. Eftersom många av de elintensiva företagen finns i glesbygd, kanman emellertid inte - som ELIN-utredaren säger - bortse från att regionalpolitikensproblem kan komma att förstärkas. De struktureffekter, säger han, som kanförväntas som en följd av elprisökningar är en övergång från elenergi ochelintensiva industrier till energisnåla industrier. Detta leder alltså, skulle jag vilja säga, till enkatastrof för det norrländska näringslivet. Först lägger man fast höga priserinom bostadssektorn. Vi i Norrlandslänen får då betala mera, eftersom viförbrukar mer energi för uppvärmning av våra hus. Det är ju mycket kallare hososs. Dessutom får i , i , SCA i och ,i , Mo o. i och , Grafiti , SCA:s industrier i , Aluminium i samtKemaNo-bels anläggningar i och Ange - jag går inte längre än dit-naturligtvis försämrad lönsamhet. Detta kommer alltså att få väldigaregionalpolitiska konsekvenser. Därför skall jag, herr talman, för att inte göra dennadebatt för lång, fråga om statsrådet är beredd att inom ramen för energirådeteller på något annat sätt ge någon uppdraget att utföra regionalakonsekvensanalyser av olika ransoneringsalternativ, som helt uppenbart blir denlogiska konsekvensen om man inte producerar mer el. Det skulle vara intressantatt få svar på den frågan - en upplysning som kan vara värdefull för detnäringsliv i som hela egentligen baserar sin verksamhet på. Om åtgärder för att minska beroendet av kärnkraften, m. m. 59IVAR (): Jag tackar miljö- och energiministern för svaret. Först vill jag helt instämma i avslutningen i miljö- ochenergiministerns svar på interpellation: "En sammanfattande bedömning, som kan göras pågrundval av redan uppnådda resultat, är att kärnkraftsavvecklingen kangenomföras som betydande vinster nås vad gäller miljö, ekonomi ochsysselsättning." Pä denpunkten är vi helt överens. När miljö- och energiministern påstår att tidigareläggandeav kärnkraftsavvecklingen innebär ökad användning av kol och olja, är det santendast om ingenting görs för effektivare energianvändning och ökad användningav förnyelsebar energi. Det är fullt möjligt att ersätta en betydande del avkärnkraftselen långt utan att öka olje- och kolanvändningen. Genomdet ständiga talet om mer kol och olja blir miljö- och energiministern mera ettdirekt språkrör för kraftbolagen än en förespråkare för en konstruktivavvecklingsdebatt. Det kan inte hjälpas, men jag har en känsla av att detövergripande målet för regeringens politik tycks vara att i första hand användakärnkraftselen, även om det blir på bekostnad av försenad effektivisering avenergianvändningen och minskad ökning av den förnyelsebara energin. Planeringschefen vid statens energiverk i debattskriften Energipolitikens rätta ansikte: "De negativaeffekterna av att inte anpassa elpriserna till marginalkostnaderna förproduktionen är alltså dels att man stimulerar till för stor förbrukning, delstill utbyggnad av för mycket elkraft, dels risk för att de billigastealternativen för utbyggnad inte utnyttjas," Det är så sant som det är skrivet. Det är också precis vadsom har hänt genom den omfattande utbyggnaden av kärnkraften. Cirka entredjedel av vår el används där andra bränslen eller effektivareenergianvändning är billigare än kostnaden för strömmen från de två senastekärnkraftsreaktorerna. Om vi summerar vad som investerats i kärnkraften och kringkostnaderi form av utbyggnad av effekt, vattenkraft och distributionsledningar visar detsig att ca 35 miljarder har investerats sedan folkomröstningen. Vi har fått enproduktion av elström. Den långsiktiga marginalkostnaden är där 35-40öre i producentledet och i konsumentledet. Om vi tittar på hur den ökade elanvändningen har kommittill kan vi konstatera att industrin , till1985, om vi räknar bort den avkopplingsbara elen, endast har ökat sin användningmed . Det är ungefär vad de själva skulle ha kunnat producera om de Om åtgärder för att minska beroendet av kärnkraften, m. m. maximalthade utnyttjat möjligheten till mottryck. Det är alltså inte industrin som nämnvärt bidragit tillden ökade elanvändningen, men den ökning som ändå skett har i huvudsak ägt rumunder den senaste högkonjunkturen. Av tradition vet vi, att när vinsterna frånen högkonjunktur utnyttjas vid förnyelse av processer innebär det ökadenergieffektivitet. Jämsides med en mattning av produktionsvolymen i enlågkonjunktur kommer det att innebära att en stor del av ökningen återigenbantas. Industrin har genom den nästan okontrollerade tillväxtenpå värmemarknaden fått betala ett högre genomsnittspris på strömmen än manskulle ha gjort om man redan innan och 3 byggdes hadegått över till den realistiska avvecklingsplanen, effektivare energianvändningoch mer förnyelsebar energi. Det är det som är sanningen. Den verkligtindustrivänliga politiken skulle ha börjat avvecklingen enligt linjedirekt efter folkomröstningen. Jag vill ställa två frågor till : Vore detinte rimligt att frysa allt handlande vad gäller , så attvi inte binder ytterligare kapital utan verkligen har kvar en något så närrealistisk handlingsfrihet, om det efter en prövning av Tjernobylkatastrofenkommer fram saker som inte är kända? Är miljö- och energiministern bereddatt medverka till detta? Den andra frågan är: Delar energiministern min uppfattningnär jag säger att de 1,2 miljarder som kostar alternativt använd -effektivare energianvändning och ökad andel förnyelsebar energi - skulle geminst samma energimängd som kan producera? Blir svaret ja pä denfrågan måste det också vara fel att tala om att det krävs mer olja i och medatt vi avvecklar , 60 (): efterlyser i sin interpellationhur vi i , som ett direkt resultat av den ryska kärnkraftsolyckan iTjernobyl, skall kunna avveckla kärnkraften snabbare än , Han anserdärvidlag dels att vi inte skall öka effekten pä befintliga reaktorer, dels ochframför allt att vi ej skall reparera genom anskaffandet av en nyänggenerator, Hans partikamrat har ifrågasatt omvi inte skall tillmötesgå de danska kraven på att omgående avställa , Åtgärderna är tveksamma. Skall vi stänga av våra svenskakärnkraftverk -ansedda som världens säkraste - därför att de ryska reaktorernabyggts och drivs med en alltför låg säkerhetsstandard? Eftersom säkertkommer att hålla stora delar av sitt massiva kärnkraftsprogram, som dessutom ärunder stark utbyggnad, i drift även , skulle vi få en situationkarakteriserad av att världens säkraste reaktorer togs ur drift i Sverigesamtidigt som världens ur säkerhetssynpunkt sämsta fortsatte driften, även ianläggningar som ligger mycket närmare än den nu olycksdrabbade iTjernobyl. Detta vore ungefär som om en lärare utvisade den bästa eleven i enklass därför att den sämsta eleven i klassen störde undervisningen. Man måste hysa oro för vad som händer i vårt landsnäringsliv och därmed i hela värt folkhushäll om och centernsforcerade kärnkraftsavveckling kommer till stånd. I en publicerad uppsats med titeln Energipolitikensrätta ansikte, som citerade alldeles , har planeringschefen istatens energiverk bemödat sig om att ge en objektiv ochbalanserad bild av vårt lands energisituation just . Denne sansadekvalificerade bedömare gör här ett påpekande som ofta förbises i den enklaredebatten om vår elkraftsförsörjning, nämligen att bristen på elkraft i Sverigekommer än "kärnkraftens bortre parentes" år 2010.Trots ett intensivt energisparprogram och trots att vi inte längre annat äntillfälligtvis kan kosta pä oss lyxen att använda el till elängpannor ochuppvärmning av stora permanentbostäder kommer- med nuvarande trender - brist påelkraft att uppstå in , eller då förbrukningenöverstiger . Att detta blir fallet beror inte minst på detförhållandet att vi fr.o.m, och framåt får mycket blygsamma tillskottpä elproduktionssidan; ett antal mindre, nya vattenkraftstationer, någraombyggnader av äldre kraftverk, några få mottrycksanlägg-ningar är allt vi haratt vänta . Mot denna bakgrund är och förslagatt ej reparera - vilket i sig är en säkerhetsrisk - och att kansketa ur drift utomordentligt allvarliga. Om de genomfördes skulle denbrist på elkraft som är att vänta bli en realitetögonblickligen. Och med vilka medel skulle vi dä avhjälpaelkraftsbristen? Ja, inte kan det till rimliga kostnader och inom rimlig tidbli med energiskog, torv, solvärme eller vindkraft. Det blir för litet, fördyrt och i många fall för miljöstörande. Nej, eftersom vi inte vill ge oss påde fyra stora älvarna återstår bara att bygga stora kondenskraftverk, eldademed de importerade bränslena olja eller kanske framför allt kol. Detta blirdyrt - minimikostna-den för den nya kondenskraften torde bli perkilowattimme. Med en sådan prisnivå på ny elkraft blir det utomordentligt svårtatt i längden hålla i gång energislukande basindustrier av den typ som Per-RichardMolén räknade upp; tidningspappersbruk, ferrolegeringsverk, aluminiumsmältverk,metallsmältverk och den majoritet av våra stålverk som är beroende av elkraft istor skala. Den av också berörda och av industridepartementetbeställda utredningen om särskilda tillstånd för nyinvesteringar inomelkraftskrävande industrier har naturligtvis orsakats av att akut brist påelkraft är att vänta om sex till åtta är även utan någon forceradkärnkraftsavveckling. Om en sädan skulle företagas - i enlighet med herrFranzéns och önskemål - kommer vårt land in i enelkraftskris, i vilken avställning av de uppräknade elslukandeindustrierna snabbt kommer att aktualiseras. Effekten av en sådan avställningpä arbetslöshet, handelsbalans och krisdrabbade regioner skulle blimycket stor. Nej, låt oss inte gripas av panik utan låt oss i lugn ochro utreda och utvärdera olyckan i Tjernobyl som vi nationellt ochframför allt internationellt intensivt arbetar för ökad säkerhet och ökatinformationsutbyte vid driften av kärnkraftverk.