prot · G90941 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:41 1 § Justerades protokollet för . 2§ Svar på interpellation 1985/86:41 om fördjupad lokal demokrati har i interpellation tillcivilministern, mot bakgrund av bl, a, provborrningar förberggrundsundersökningar, frågat om åtgärder rörande den lokala demokratin,Interpellationen har överlämnats till mig, I den nya lagstiftningen på kärnteknikområdet, somriksdagen antog , slås det fast att den som bedriver kärntekniskverksamhet är skyldig att på ett säkert sätt hantera och slutförvara detuppkomna kärnavfallet. Ett brett arbete pågår för att förbereda slutförvaringenav bränsle och avvecklingen av anläggningar från vårt kärnenergiprogram, I ettallsidigt forskningsprogram, som föreskrivs i kärntekniklagen, redovisar kärnkraftsföretagensitt utvecklingsarbete i fråga om bl. a. slutförvaring. De ansvarigamyndigheterna bedriver härav oberoende forskning, undersöker alternativahanteringsmetoder och granskar företagens forskningsprogram. Detta kommer attge underlag för de ställningstaganden som regeringen har att görai fråga om metoder och platsval. Det samlade arbetet inom landet består i såvälgrundläggande som tillämpad forskning, och det omfattar även de nödvändigafältundersökningarna på olika ställen i vårt land för att skapa en uppfattningom de tänkbara förvaringsmetodernas förutsättningar. Det är en självklarhet, och kommer också till uttryck ilagstiftningen, att mycket stränga krav ställs på säkerhet och strålskydd föratt ge bästa möjliga garantier mot påverkan på människor och miljö. Härutöverutgår jag från att man vid överväganden inför beslut om lokalisering ochslutförvar även beaktar närheten till befolkningscentra. I förberedelserna för slutförvaringen finns på alla nivåeroch hos alla berörda all anledning att sträva efter största möjliga insyn ochöppenhet i fråga om problem, forskningsresultat och planerade åtgärder.Regeringen och de centrala myndigheterna har självfallet ett ansvar för att pådet nationella planet sprida kunskap och information om kärnavfallshanteringenoch de planer och program som finns antagna. Härigenom ges grundläggandeförutsättningar att även på det lokala planet skapa det förtroende som ärnödvändigt för att bedriva verksamheten ändamålsenligt. Om fördjupad lokal demokrati Erfarenheterna från några händelser som hänvisartill understryker enligt min uppfattning att det är viktigt att ytterHgareförbättra kommunikationen. På det lokala planet måste det ges information i sågod tid och i en så vid krets att förtroende kan skapas mellan de berördaparterna när de i de enskilda fallen erforderliga åtgärderna skall genomföras. 2ROSA ÖSTH (c); Jag tackar energiministern för svaret. Tyvärrmåste jag konstatera att jag egentligen inte fått något riktigt svar på denfråga jag ställde, och det är säkert väl medveten om. Jag utgårfrån att hon i sitt nästa inlägg återkommer med mer konkreta besked om vadregeringen avser att göra för att förbättra demokratin, i varje fall när detgäller det energipolitiska området. torde det framgå rätt tydligt av min fråga att jag inteanser att det bara handlar om en energipolitisk angelägenhet. När regeringenvalt att begränsa svaret på det här sättet hoppas jag givetvis att jag intebehöver tolka det som att man är ointresserad av att förbättra demokratin i ettvidare sammanhang. Som utvecklingen har varit i mot en ökadkoncentration, en aHtmer komplicerad teknik och verksamheter vars konsekvenserär oöver-blickbara, är det naturligt att det allt oftare uppstår spontanaopinionsyttringar. De här reaktionerna uppstår av ohka skäl, men de har alladet gemensamt att människor upplever att de inte har blivit tillfrågade, attderas intressen inte har blivit beaktade - helt enkelt att man inte tagithänsyn tiH deras uppfattning om demokrati. Att kommunsammanslagningarna i många fall fått negativaföljder råder det en ganska bred enighet om. är ju socialdemokraternaofta tillskyndare av olika former av kommunala organ. Det är givetvis något somvi från tacksamt har noterat, eftersom det vittnar om en samsyn ifråga om att den lokala demokratin i många fall måste förbättras. Att i det härläget flytta upp beslutsnivån, som regeringen tydligen vill med sitt förslagatt göra inskränkningar i den kommunala vetorätten, anser vi helt förkastligt.Det måste som jag ser det innebära ett steg tillbaka när det gäller attförstärka demokratin. För att så mer direkt komma in på de frågor som statsrådetberör i sitt svar vill jag säga att jag som jag sagt tidigare är intresserad avmer konkreta svar. Först sakfrågan när det gäller kärnavfall. att det pågår ett allsidigt forskningsprogram och menar, efter vad jagförstår, att provborrningarna bara är en del av forskningen och att det alltsårör sig om en förutsättningslös undersökning. Jag hoppas naturligtvis att detär så, men helt övertygad är jag inte. Vad gäller forskningen om alternativa lagringsmöjligheterhar det sipprat ut väldigt litet. Det gör naturligtvis att det finns en utbredduppfattning att det inte pågår någon sådan forskning. Jag hoppas ändå att riksdagenvid lämpligt tillfälle kan få del av hur arbetet fortskrider, så att detbringas klarhet i frågan. Då det gäller provborrningarna har jag erfarit att SKBinte har samma uppfattning som statsrådet. Jag har själv fått del av eninformation SKB har givit, och det framgick ganska klart att SKB helt enkeltuppfattar provborr- ningarnaså att det gäller att hitta det lämpligaste hålet att stoppa ner avfallet i.Eftersom den uppfattningen tyvärr framstått som den officiella, är detinte underligt att människor är mycket oroade, inte minst mot bakgrund av attmånga experter med bestämdhet hävdar att lagring i berggrunden inte ärtillfredsställande ur säkerhetssynpunkt. Det behövs alltså ett ordentligt klarläggande frånenergiministerns sida -inte bara till gruppen i utan till hela svenskafolket. THl sist, herr talman: finns det egentligen inga somhelst restriktioner för KBS provborrningar. Det enda som krävs är tillståndfrån markägaren, vilket är av marginellt intresse i sammanhanget. Jag förstårav svaret att anser att kommunikationen och informationen måsteförbättras. Finns det några närmare planer på hur det skall ske, vem som skallha ansvaret osv,? Kommer regeringen att pröva förslaget från aktionsgruppenRädda om att låta oberoende forskare utreda avfallsfrågan? Om fördjupad lokal demokrati Först vill jag säga till att detinte ligger några konstiga överväganden bakom regeringens beslut att jag skullebesvara frågorna, utan det var helt enkelt så att interpellationen både sakligtoch formeHt berör ämnesområden som angår flera statsråd. Vi diskuterade ganskaingående om svaret skulle lägga koncentrationen på den principiella frågan omlokal demokrati eller på de aktuella frågor som tar upp. Det liggeralltså en ganska ingående diskussion bakom, som inte syftar till någontingannat än att den av oss som kunde svara på de frågor som hade störst aktualitetskulle besvara interpellationen. Vi fäster utomordenthgt stort avseende viddemokratifrågorna. Här gäller det ju att mot bakgrund av erfarenheterna från desenaste decenniernas utveckling i det svenska samhället hitta former för attgöra alla människor, hela folket, medansvarigt i besluten, Det pågår j ust nuen mycket omfattande försöksverksamhet runt om i vårt land med nya former förlokal och demokrati,-på samma sätt som i folkrörelserna. Jag viH säga att jag på mitt område gång på gång har stöttpå fall där verkligheten inte fungerat enligt de riktHnjer som riksdag ochregering lagt fast för en viss verksamhet. Det finns många fall där meningen äratt man skall ge utförlig och bra information till alla berörda. Sådana exempelfinns också från verksamhet, t. ex. när det gäller bebyggelseplaneringoch trafikledsplanering. Jag tror att politiker på alla nivåer har anledning att gåigenom just det område som de själva är ansvariga för, för att kontrollera attderas avsikter att få ut information och få en ordentlig dialog, ettmeningsfullt inflytande på ett tillräckligt tidigt stadium, verkligen fullföljsi praktiken. Jag kan bara försäkra att vi gör så gott vi kan, och jagskulle kunna peka på en rad exempel där sättet att lämna information tillallmänhet, fastighetsägare och stora grupper av personer har förbättratsufider . Men mycket återstår att göra. Jag vill också säga att frågan om hur man skall bära sigåt för att på ett ansvarsfullt sätt hantera frågorna om hur vi tar vara påmiljöfarligt avfall av olika slag inte är någon enkel fråga. Vi hamnar tillslut i den situationen att vi Om fördjupad lokal demokrati inte kankomma undan ansvaret att hitta en metod och en plats för förvaring. Jag trorinte att och menar att vi skall strunta i att lösaproblemen eller be andra länder att lösa dem åt oss, utan vi måste lösa dem härhemma. Det vi då självfallet måste sträva efter är att hitta metoder att lösade här problemen som innebär att det skapas ett grundläggande förtroende hosallmänheten - det måste vara utgångspunkten för vårt arbete. Det är också så -detta gäller även de nya lagförslag som ligger på bord - att det ialla sådana här frågor förutsätts att de berörda, inkl. ifrågavarande kommuner,skall ha ett avgörande inflytande. När man nu öppnat en ventil, som det kallas, i detkommunala vetot, skall det helt klart betraktas som en nödfallsåtgärd som vihelst inte vill använda oss av, utan arbetets inriktning skall vara att finnaen lösning som innebär att vi aldrig behöver köra över en kommun. Sedan vill jag när det gäller de konkreta frågor som RosaÖsth har ställt om kärnavfallshanteringen säga att det är ett vitt sprittmissförstånd att inriktningen skall vara att vi är bundna till en speciellteknik och ett speciellt program. Det missförståndet finns kvar sedan den tiddå villkorslagen gällde. En av de nackdelar som lagen förde med sig var ju attden band oss till en viss speciell teknik. Vi har i enighet här i avskaffatvillkorslagen och ersatt den med den nya lagen om kärnteknisk verksamhet, somjust på det här området föreskriver att vi skall ha ett allsidigt forsknings-och utvecklingsprogram som granskas av regeringen. Regeringen kommer attgranska programmet första gången . Då skall vi verkligen försäkra ossom att detta program i alla delar är allsidigt och undersöka olika metoder. Föratt betona allsidigheten har vi redan nu byggt upp en av kraftföretagenoberoende forsknings- och utvecklingsverksamhet hos de ansvariga myndigheterna.Därför är situationen oändligt mycket bättre än vad den var för några årsedan. Det vore bra om vi kunde hjälpas åt att sprida information om detta. 4ROSA ÖSTH (c); Jag tackar för de härkompletterande upplysningarna. Givetvis accepterar jag förklaringen till varfördet är energiministern som har fått till uppgift att besvara mininterpellation. Jag tolkar resonemang så, att hon heltdelar min uppfattning om vad som är nödvändigt på demokratins område inompolitiken, dvs. att förstärka demokratin och inte minst människors uppfattningom demokratin. Men det som jag närmast har efterlyst i min interpellation ärvad man vidtar för åtgärder för att kunna översätta en inställning tillpraktisk handling. Det är givetvis så, som energiministern förutsätter, att vifrån sida anser att avfallsfrågan måste lösas. Det är en viktigdel i vår energipolitiska målsättning att kärnkraften skall avvecklas, och dämåste vi också lösa frågan om hantering av avfallet. Jag vill emellertidunderstryka vad jag sade tidigare, att det i sammanhanget är viktigt att vi fårvetskap om att det pågår forskning om alternativa lagringsmöjligheter och attdet inte ensidigt handlar om provborrningar i berggrunden. Även om jag nu harfått höra att så sker, råder det - låt vara på felaktiga grunder - enuppfattning om att denna forskning i stort sett ligger nere. Regeringen och energiministernhar en mycketstor uppgift när det gäller att få bort denna uppfattning. I och med dettaskulle man ju också kunna skingra en del av den oro som många människor i dagkänner. Jag hoppas att jag kan uppfatta energiministernsdeklaration när det gäller det kommunala vetot så, att det inte kommer attinnebära att en kommun inte skall ha möjlighet att säga nej till lagring avavfall inom kommunens gränser. Jag kanske kan få ett förtydligande på denpunkten. Det förhåller sig nämligen så, som jag tidigare sade, att dettillstånd som krävs från markägarens sida egentligen inte betydernågonting. Eftersom KBS bara vänder sig till bolag, till domänverket ochliknande, och helt och hållet undviker att kontakta enskilda markägare, blirdet alltså fråga om ett ointressant tillståndsgivande. Jag återkommer tilldetta i nästa inlägg. Om fördjupad lokal demokrati Jag konstaterar att och jag äröverens på de flesta punkter, och då har den här interpellationsdebatten gjortstor nytta. Den här frågan tillhör den typ av frågor som inte bör avgöras medsmala majoriteter; om den avgörs på det sättet riskerar man att det blir enförändring i samband med skiftande regeringskombinationer. Jag vill också säga att vi verkligen kommer att genomföraden prövning som skall ske av det samlade forsknings- och utveckhngsarbetetpå det här området så att det blir utrymme för att både pröva vad som hittillshar skett och föreslå de förändringar som behöver ske i det fortsatta arbetet, I och för sig har vi tidigare starkt kritiseratcenterpartiet och de övriga borgerliga partierna för den inriktning de gavarbetet. Det är ju detta som har lett till den ensidiga bindningen tillSKB-metoden osv. Men jag tycker att vi skall glömma det förflutna och i ställetinrikta oss på att lösa problemen tillsammans. Jag finner det naturligt att vii regeringen redovisar för vad vi kommer fram till vid den granskningsom skall ske av forsknings- och utvecklingsprogrammet. Det är enligtmin mening nödvändigt för att skapa bred enighet när det gäller hur vi skallhantera dessa frågor. 6 (); När det gäller frågan om hur man skallhantera avfallet kan det inte, som jag sade tidigare, få vara tillräckligt medenbart ett tillstånd av markägaren. Det handlar dock om ett tidsperspektiv påhundratals, ja, tusentals år, och mot den bakgrunden kan man inte nog förankrabeslut och åtgärder som rör avfallshanteringen. Det är därför också oerhörtviktigt att de människor som bor i det aktuella området och som förväntar sigatt deras barn, barnbarn och barnbarnsbarn skall växa upp där får en reellmöjlighet att inte bara bli informerade utan också att påverka besluten. Det ärpå den punkten jag skulle vilja ha närmare besked av , Jag vet att energiministern har haft överläggningar medaktionsgruppen i , och jag har uppfattat det så att hon har bedrivit ettmycket seriöst arbete härvidlag. Jag förväntar mig emellertid attenergiministern skall ha dragit några slutsatser av detta, så att det i sambandmed framtida 6 protokoll 1985/86:39-42 Omtidigareläggning av vägobjekt i provborrningar kommer attskapas bättre förutsättningar för de boende i området att påverka situationen, sista inlägg fick mig att förstå att det finns ettgrundläggande missförstånd som måste ut. Närdet gäller slutförvaring krävs en mycket noggrann prövning. Regeringen är densom i sista hand fattar beslut, men först sedan det gjorts en mycket noggrannprövning och genomgång från flera olika säkerhetsmyndigheters sida, I sådanafall kan det inte komma på tal att handläggningen skall ske så enkelt att detär tillräckligt med enbart ett tillstånd av markägaren. Att markägarenstillstånd har kommit in i resonemanget har att göra med att det för närvarandeär vad som krävs när det gäller provborrningar. Det är korrekt att det dåenbart krävs tillstånd av markägaren. Men detta får icke blandas ihop med hurdet går till när man slutgiltigt skall ta ställning tiH frågan omavfallshanteringen. JagviU till slut säga att jag funderar en hel del på det som harkommit fram vid de diskussioner jag fört med olika parter och också på hur viskall kunna förbättra arbetet med provborrningarna och med forsknings- ochutvecklingsprogrammet. Sedan vi har prövat de här frågorna närmare skall jag beatt få återkomma i olika former till hur det utvecklingsarbetet skallbedrivas. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningenvar härmed avslutad. 3 § Svar påinterpellation 1985/86:54 om tidigareläggning av vägobjekt i har frågat mig om jag är beredd att ställa särskHdamedel till förfogande för tidigareläggning av vägobjekt i . Vägbyggandeti landet sker enligt tioåriga planer som revideras . Planeringenär starkt decentraliserad och innefattar även det vägbyggande medsysselsättnings- eller arbetsmarknadsmedel som kan bli aktuellt. Vidbedömningen av de sysselsättningspolitiska insatser som kan behövas tarregeringen hänsyn till arbetsmarknadssituationen i resp. län. Regeringenfördelar sedan tillgängliga medel på lämpliga objekt, bl. a. på de vägar som ärhögst prioriterade i länens vägplaner. Bedömningenav sysselsättningsläget och av om detta kräver extraordinära insatser är enuppgift främst för arbetsmarknadsmyndigheterna. Primärt är det inte minuppgift. Såvitt jag vet är det inte aktuellt med statligatidigareläggningar av sysselsättningsskäl. Anf, 9 (): Jag tackarkommunikationsministern för svaret. Isvaret har kommunikationsministern redogjort för handläggningsgången när detgäller ärenden om extra pengar för arbetslöshetens bekämpande. Det är sådantsom jag visste fömt i . Kommunikationsministern kommertill den slutsatsen att det inte är "hans bord", och han anser inteatt det av sysselsättningsskäl är aktuellt med några satsningar på tidigareläggningav vägprojekt. Det anser jag är att ta alltför lätt på en aktuell situation.Regeringen har ju ett gemensamt ansvar i detta avseende. Avinterpellationen framgår att vi i är i stort behov av pengar förvägbyggen. Vägarna är nerslitna, och det är nödvändigt att de upprustas för attkunna betjäna såväl befintligt som önskvärt näringsliv. Vi har en storarbetslöshet i vårt län. Av län har den näst störstaarbetslösheten - det är bara i som den är större. Skogenär en nationaltillgång. Den ger sysselsättning och stora exportinkomster.Råvaror ur skogen skulle kunna ge nya förädlingsindustrier. Skall vi kunnaförbättra sysselsättningen , måste vi utveckla och förnya vårtnäringsliv, och för detta fordras bättre kommunikationer. Nedläggning avjärnvägar har skett, och ytterligare nedläggningar befaras bli aktuella. Förstora delar av länet motsvarar vägarna inte den standard som näringslivetsutveckling kräver. Detta är bekymmersamt, herr kommunikationsminister. Vihar frain till 1983 fått extra pengar till med anledning av vårsituation. och framåt fick vi i genomsnitt 50 milj,kr, som tHlägg till det ordinarie vägbyggandet. Detta har varitvärdefullt, men mycket återstår att göra. Underår uppgick de av regeringen separat beslutade medlen för vägbyggande isysselsättningsfrämjande syfte i till endast 5 milj, kr. För år1985 har inte något sådant beslut tagits av regeringen. Till detta kommeratt - enligt fastställda flerårsplaner för vägbyggandet - underde närmaste åren har en väsentligt mindre andel av det ordinarievägbyggnadsanslaget än vad länet har haft . Det gör för vägbyggandet i länet , dvs. , beräknar att fådisponera endast 45 milj. kr., vilket är bara en tredjedel av det belopp somanvisades för , Därmed kommer det reala byggandet att minska till mindreän en tredjedel med tanke på den förändring i prisnivån som skett mellan dessatvå angivna år. Entreprenörer och anställda blir utan arbete. Sysselsättningenminskar och prognoserna är illavarslande. Bostadsbyggandet är det lägsta pålänge. Stora friställningar kommer med största sannolikhet att ytterligareförsämra situationen i vårt län . Sysselsättningsläget måsteförbättras i , Vi har en kraftig befolkningsminskning och utflyttningav människor från , och ytterligare utflyttning befaras. Detta kan intefå fortsätta. Vi måste göra något för våra grundförutsättningar, och då ärkommunikationerna en av de viktigaste hörnstenarna, Ivalrörelsen , alltså, lovade flera regeringsrepresentanter att viskulle få en förbättring. Då får man inte vara så passiv som jag tycker attkommunikationsministern är i interpellationssvaret. Omtidigareläggning av vägobjekt i Omtidigareläggning av vägobjekt i Tillinterpellationen har jag fogat en bilaga över vägprojekt som kan påbörjas /86, Projekten gäller väg 62 , väg 235Värnäs-Ljusnästorp, väg 240 , delen vid , väg 502 brosom ersätter färja vid , väg 61 förbifart vid , väg 931bro över Halgån vid Brattfallet, väg 174 Sulvik-Jössefors, väg 63Molkom-Filipstad, Bålhyttesjön-Kalhyttan, väg 544 Säffle-Knöstad, Det finnsytterligare behov. Vägförvaltningeni ligger väl framme. I fråga om planeringen är det inga svårigheter. Vihar ett stort behov av upprustning av vägarna. Men vi har också entreprenöreroch friställd arbetskraft som behöver få arbetsuppgifter. Att inte utnyttja denhär situationen innebär en nationalförlust. Jag vill barafråga: Harkommunikationsministern någon annan uppfattning än den som jag nu har framförti den här frågan? Om inte, bör vi inte då, herr kommunikationsminister,gemensamt försöka få fram pengar? Det är, såvitt jag förstår, en uppgift för enkommunikationsminister. och jag har nog i och för sig inga delade meningar ombehovet av vägar och ett väl utbyggt vägnät i allmänhet, och inte heller ombehovet av vägar i . Men gällde interpellationen om det varmöjligt att ställa särskilda medel till förfogande under det närmaste året förvägbyggande i , sade själv att han var välmedveten om att det är sysselsättningsläget som avgör humvida särskilda medelskall ställas till förfogande. Ävenom sysselsättningsläget har varit besvärligt i , ochdet gäller även en del andra län, har det i , liksom i landet i desshelhet, inträffat en förbättring . Enligt vad jag harkunnat inhämta var det uppemot 1 000 färre arbetslösa i Värmlandjämfört med , Det är ju det som är utslagsgivande för om detskall bli några pengar i sådana här fall och om pengarna i så fall skall anslåsför - som vill. Att några sådana här insatser inteplaneras är inte ett uttryck för passivitet från min sida utan det beror på denfaktiska förbättring i sysselsättningsläget som har inträffat, Iövrigt är jag naturligtvis medveten om att i redan harett antal projekt i beredskap, därest sysselsättningsläget skulle försämras så,att det är motiverat att avsätta särskHda medel. Vi är således inte oense påden punkten. Ett antal projekt finns alltså. De är i och för sig välmotiverade, och de kan komma i fråga när sysselsättningsläget så kräver. Tillsist vill jag också påpeka för att det inte är baravägbyggandet som påverkar sysselsättningen i de olika länen, utan detförekommer också, bl, a. på område, andra typer avinvesteringar som har stor betydelse ur sysselsättningssynpunkt. Jag tänker dåpå de investeringar som görs i inom teleområdet och inom postensansvarsområde och som påverkar sysselsättningsutveckUngen i positiv riktning. 11 (): Det är bra att kommunikationsministern delar den uppfattning som jaghär har framfört. Det är ju ändå så, att sysselsättningen ochbefolkningsminskningen - således även utflyttningen - är allvarliga frågor somvi måste ge akt på. Vi skall också ha klart för oss hur prognoserna nuser ut. Kommunikationsministern säger att de arbetslösa är 1 000 färre ände var , och det är riktigt. Men arbetslösheten är fortfarandeväldigt hög. Även om man i detta sammanhang vill baka in andra typer av sysselsättning,hör nog ohka åtgärder beträffande vägbyggandet till de absolut förnämsta ochmest effektiva insatserna. Det gäller både i och för framtiden. Vidareskall vi ta i beaktande - jag hoppas att också kommunikationsministern gör det- att konjunkturen håller på att dala. , redan kommande vinter,blir arbetslösheten säkert högre. Antalet byggen som pågår på olika områdenkommer att minska. Det är därför som jag nu arbetar för att förbereda vad somkomma skall. Jagvar med i när denna framställning gjordes, och jag är på detklara med vad den innehåller. Det satsas mycket pengar på arbetslösheten,vilket är dyrbart.