prot · G909119 · 1985-12-31 00:00:00 — - atthyresgästernas inflytande i underhåll och förvaltning utvecklas, - att sparandettill bostadssektorn stimuleras, - att samhälletsstöd till boendet ändras så att det generella stödet minskas och att stödettill dem som bäst behöver det, främst barnfamiljerna, ökas. De förslag vi lagt fram i motioneroch reservationer till bostadsutskottets betänkande 13 präglas av dennaprincipiella inriktning för bostadspolitiken. Regeringens förslag i budgetpropositionen för nästabudgetår rymmer inte särskilt många nya förslag. Det största är den förändringav bostadsbidragen som redan behandlat och där utskottet fickkorrigera eftersom regeringen räknat fel. Sedan har man en del mindre förändringar som jag delvisskall komma tillbaka till under resten av mitt anförande. Det finns ett stort antal reservationer till vårtbetänkande. Det beror naturligtvis på att bl, a, har velat haväsentliga förändringar i politiken redan detta budgetår, vilket dock intevunnit gehör hos majoriteten, utan måst framföras sorn reservationer. Jag skall i mitt anförande behandla frågor som rör ekonomioch finansiering samt frågor man skulle kunna säga är av byråkratityp,kommer senare att behandla ett antal andra viktiga frågor,t, ex, fortsatt förbättringslåneverksamhet, varsam upprustning och anslag tillkulturellt värdefull bebyggelse. Jag skulle vilja inleda kommentarerna tillbostadspolitiken med några ord om syn pä nödvändigheten av attfä ett ökat sparande pä bostadssektorn. utredningar visar att med dagensförutsättningar svarar staten för av kapitalkostnaden. Det ärviktigt att denna andel kan minskas. Med en annan typ av lån kommer den attminska något. men det ärändå oerhört angeläget att vi ger utrymme för större eget sparande till bostad.Vi har föreslagit att det skall införas privata investeringskonton på vilka mankan göra skattefria avsättningar de år man har möjlighet till detta. Pengarnakan sedan användas för att skaffa en egen bostad eller för att investera ibostadsobligationer, detta för att man i alla typer av boende skall hamöjligheter att utnyttja denna form av sparande. Dessutom bör de kunna användastill amorteringar. Vi är medvetna om att vi med detta kortsiktigt minskarskatteunderiaget för kommunerna och staten. Men långsiktigt är det oerhörtangeläget att denna typ av sparande stimuleras, så att vi på lång sikt fårmindre belastning på stat och kommun och får större eget ägande i boendet. Vi har vidare när det gäller finansieringssystemem sedan1982/i motioner framhållit att man borde rationalisera systemetgenom att uppmuntra låntagare att lösa in sina små bostadslån. Det finns tvåmotiv för detta. Det ena är att det minskar statens budgetunderskott, och detandra är att det också minskar den bostadsadministration som finns och skullege förutsättningar för en rationalisering och senare en decentralisering avlåhebesluten till i huvudsak nivå. Först i årets proposition har regeringen redovisat sinasynpunkter på detta förslag och då framhållit att är negativtill att denna typ av åtgärder vidtas. Vi kan konstatera att harriksdagsmajoriteten beslutat att höja bostadsläneräntan till och , tror jag, sjunde gången har sänkträntorna, framstår det alltså såsom ännu mera motiverat för den enskildelåntagaren att göra en sådan inlösen av sina bostadslån. Vi kunde också i se att låneinstitut i annonser uppmanade kommunerna att nu begagna tillfälletatt utnyttja erbjudanden om inlösen av markförvärvslån och tomträttslån. Regeringen och utskottsmajoriteten har alltså ställt sigkallsinniga till att den föreslagna åtgärden vidtas. Jag är övertygad om att vinär vi ser redovisningen för både innevarande och nästa budgetår kommer attkunna konstatera att staten har fått in betydligt mera än vad som varitkalkylerat. Det är därför synd att man inte velat ställa upp och vidta deföreslagna budgetmässiga åtgärderna, som skulle vara bra både för låntagarnaoch för statskassan och ge förutsättningar att städa upp i vårtfinansieringssystem. Jag vill också kommentera den reservation som gäller enenhetlig finansiering och roll i detta sammanhang. Vi tyckte attmajoriteten när den följde förslag om utflyttning av dennafinansiering från statsbudgeten valde en felaktig väg, nämligen att inrätta ettnytt statligt institut. Vi menar att man skulle ha tagit steget fullt ut genomatt föra ut finansieringen på kapitalmarknaden. Vi är medvetna om att man behöver spara på de statligakostnaderna för boendet. De förslag som har lagts fram med anledning av åretsbostadsproposition innebär bl. a. att de räntebidrag som utgår tilläldre lån skall avvecklas snabbare. Det förslaget har inte vunnit gehör hosutskottet. har samma synpunkt som idetta sammanhang, nämligen att räntebidragsgivningen till de äldre lånen kanupphöra. Vi har också föreslagit ett avskaffande av hyresrabattsystemet ochhyresförlustgarantierna. Bostadsförsörjningen m. m. Bostadsförsörjn ingen m. m. Den mera långsiktiga.omläggningen av finansieringssystemetmåste ha en sådan inriktning att låntagaren får större ekonomiskt ansvar.Samtidigt måste vi se till att det skapas förutsättningar för en omfördelningöver för att ge även dem som inte har stora ekonomiska resursereller stora inkomster möjlighet att skaffa egen bostad. Jag skall inte vidareutveckla diskussionen om räntelånen , eftersom utredningen nu är ute på remiss och vi kan räkna med att det blirnästa uppgift att ta ställning till hur det framtida lånesystemetskall vara utformat, I samband med det har vi också berört frågan om denstatliga fastighetsskatten. Vi vidhåller att den bör avskaffas. Jag skall inteåterupprepa motiven för detta, även om de är mycket starka och systemet somsådant slår felaktigt. Vi tycker framför allt att utformningen av politiken ärprincipiellt felaktig. Vi vill från sida speciellt se till attmänniskor fär möjligheter att spara i den egna bostaden, och vi harnaturligtvis då också den tanken att den som gör en uppoffring skall med tidenfå tillbaka en viss fördel härav. Men om staten inför en beskattning som tartillbaka det som vinns, blir det ju inte stimulerande att försöka förbättrabostadsstandarden genom att satsa pengar i hopp om att med tiden få bo litetbilligare. Det är alltså ett avgörande principiellt fel i fastighetsskatten,vilket gör att vi föreslår att den skall avskaffas. Regeringen har i proposition 95, som vi också behandlar idetta betänkande, föreslagit att man skall reducera räntebidragen tillbostäder som har stora överkostnader. I princip tycker vi att det är rätt. Vihar sagt att utformningen av statens stöd borde vara sådan att vi upptill en viss nivå hade statligt stöd. Om man av skilda skäl vill bygga på ettannat sätt med stora ytor, annan standard, osv., skall man alltså som låntagareeller boende få finansiera det själv. Vi tycker då att regeringen här valt felprincip när den nästan permanent räknar med att överkostnaderna är någontingnormalt. Vi har föreslagit att man i stället skulle ha gjort en uppräkning avtidskoefficienten, då man hade klarat av detta problem, och utformat stödet såatt man har fullt räntebidrag av det schablönberäknadelåneunderlaget. När man kommer över detta för vissa områden och vissa hus skallman ha möjlighet att få halva räntebidraget för en nivå från avdet schablönberäknade låneunderlaget. Vi tycker att det är principiellt feluppläggning som valts. Den utformning som vi förordar hade också tillgodosettkraven i yrkandena från moderat håll beträffande exempelvis småhus ochgruppbyggen, som kommer utanför systemet. Avslutningsvis tar jag upp några av byråkratifrågorna.Regeringen föreslår att frågan om varaktigt behov - det är det avgörande för omman får statligt stöd eller inte - nu helt skall avgöras av kommunen. Det kantyckas innebära en decentralisering och ur den synpunkten vara riktigt. Vitycker att det i det här läget ändå är angeläget att det finns en besvärsrätt,inte enbart en formell sådan, I dagens situation kan en person inte bygga enegen bostad med mindre än att han får tillgång till de förmåner som finns i denstatliga finansieringen. Han blir alltså helt beroende av en enda instans, detkommunala förmedlingsorganet. Vi tyckerockså att man bara tar ett halvt steg i fråga om det kommunala Regeringen anser att det här börjar bli Prot.1985/86:119 en betungande arbetsuppgift för kommunerna, och alltså backar man från tio till . Vi tycker att bostadsrättsföreningarna har en så god ~ ~ 7~ organisation och att det finns möjligheter att köpa den service sorn en 118 föreningbehöver ekonomiskt, juridiskt och tekniskt, varför det inte finns någonanledning att kommunerna skall ha representation i styrelse och revision närdet gäller bostadsrättsföreningar. Den lagstiftningen borde avskaffas. Vidare tycker vi att markvillkoret har spelat ut sin rolloch inte behöver finnas i fortsättningen. Vi har även vänt oss emot att man tarbort möjligheten för den som har hyreshus i småskalig verksamhet att, om han ärfackman, utföra ett rätt omfattande arbete pä fasfigheten. Man får inte ifortsättningen möjlighet att räkna in detta i låneunderlaget. Det är felaktigt. Jag yrkar bifall till de reservationer därBirgitta och mitt namn återfinns - tillsammans med andra ellerensamma. 32 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu har uppsatts. 33 (): Det betänkande som vi nu behandlar omfattar huvuddelen avbostadsdepartementets del av årets budgetproposition samt propositionen 95 omändringar i den produkfionskostnadsanpassade belåningen. Inledningsvis kan man konstatera att bostadsministern harmycket få nyheter i budgetpropositionen, har bostadsministern legatmycket lågt och hänvisat till bostadskommitténs arbete. Detta ärnaturligtvis mycket olyckligt, eftersom problem verkligen inte saknas på dettaområde. Bostadssektorn är praktiskt taget helt genomreglerad i vårt land.Resultatet har blivit en icke fungerande marknad. Att vi har tiotusentalstomma moderna bostäder, som bostadsköerna växer på andra håll, ärhelt följdriktigt. Utan att avvakta bostadskommitténs förslag skulle mycketkunna göras. Vi moderater har under en följd av år föreslagit att markvillkoretavskaffas. Markvillkoret innebär att bostadslån endast beviljas om kommunenäger eller har upplåtit den mark som skall bebyggas, är villkoret enbroms för många projekt och fyller ingen vettig funktion. Detsamma gällerkonkurrensvillkoret, som vi även föreslår skall avvecklas. Det statliga bostadslånesystemet innehåller ett nätverk avregleringsmekanismer. För statliga lån ställs speciella krav på standard ochutformning av bostäderna. Därav följer att producenterna bygger på det sätt somger opfimalt belåningsvärde. Detta är fel. Bostädernas utformning, standard ochutrustning skall självfallet bygga på konsumenternas önskemål och inte på vadsom ger bästa belåningsvärde. Därför bör nuvarande bostadslänesystemschabloniseras, som man tar bort en rad lånebestämmelser. Likaså börSvensk byggnorm kraftigt bantas. Dessa relativt enkla åtgärder skullemöjliggöra byggandet av tiotusentals enkla smålägenheter t, ex, pä vindar,lägenheter som främst ungdomar och ensamstående efterfrågar. Bostadsförsörjningen m. m. regeringenförhalar frågan medan bostadsköerna i främst storstäderna bara växer. En bra bostad är en förutsättning för hög livskvalitet.Det är givet att man själv vill bestämma över hur bostaden skall varabeskaffad, hur stor den skall vara, över inredning och standard osv. Dettainflytande uppnår man genom direkt eller indirekt ägande. Ägandet ger ävenandra fördelar. Det ger stor trygghet och personlig tillfredsställelse. Genomatt vårda och sköta sin bostad kan man nedbringa boendekostnaderna. Detsammagäller om man själv utför reparationer, renoveringar och ombyggnader. Om fler människor äger sin bostad sprids ägandet i vårtland. En spridning av ägandet medför också en spridning av makt. Dendecentralisering som härigenom skapas leder till en bättre maktbalans isamhället. Demokratin stärks, Ägarlägenheter skulle på ett avgörande sätt bidratill att valfriheten på bostadsmarknaden ökade. Den som äger sin bostad ärberedd att avstå från annan konsumtion, Bostadsägandet innebär ett kontinuerligtsparande, vilket är till nytta för såväl den enskilde som samhället. Därförmåste det bli möjligt att äga sin lägenhet även i flerfamiljshus. Många människor upplever bostadsrätten som en attraktivboendeform. Att tillsammans med övriga medlemmar i en bostadsrättsförening ägaen fastighet skänker trygghet. Den boende ansvarar själv för underhåll och förden löpande skötseln av bostaden. Gemensamt svarar medlemmarna för husetsdrifts- och kapitalkostnader. På detta sätt har de själva möjlighet att påverkasina boendekostnader. Genom sparsamhet och egna arbetsinsatser kan man hålladriftskostnaderna i bostadsrätt lägre än i hyresrätt. Bostadsrätten skall fritt kunna disponeras av ägaren.Ingrepp såsom hembudsskyldighet och priskontroll avvisar vi moderater. Utbudetav bostadsrätter måste öka, genom ombildningar från hyresrätt samt genom ettökat bostadsrättsbyggande, bör därför aktivtgenomföra en försäljning av lägenheter, i första hand till dem som hyr ochönskar bilda bostadsrättsföreningar. Det är upprörande att regeringen genom laghar undandragit allmännyttans hyresgäster möjligheten att få förköpa sinalägenheter för ombildning till bostadsrätt. Med ett ökat utbud av bostadsrättslägenheter och införandeav ägarlägenheter kan priserna på lägenhetsmarknaden pressas, vilket är tillgagn för alla bostadskonsumenter, I ett motionsyrkande har vi moderater krävt att åtgärder ifråga om såväl den fastighetsrättsliga lagsfiftningen som bostadslånereglernabör vidtas för att främja tillkomsten av bostadsrätter. Utskottets majoritetansluter sig till vårt yrkande i detta avseende. De restriktioner ochförhållanden som enligt utskottets mening bör föranleda ändradlagstiftning samt åtgärder i övrigt gäller bl. a. hyresgästernas förköpsrättvid försäljning, hembudsregler-na, särbehandlingen av vissa riksorganisafionerför bostadsrättsföreningar samt realisationsvinstbeskattningen. Även reglernaför finansiering av bostadsrätter bör ses över, I budgetpropositionen anges att bostadssektorns belastningpå statsbudgeten alltjämt är för hög, varför begränsningar av främst degenerella subventionerna måste göras. Den största utgiften för staten i den härdelen är räntebidragen. har vi moderater uppmärksammat detta problemoch vi har lagt fram ett genomarbetat förslag om hur en avtrappning avräntesubventionerna skulle kunna genomföras. Kort uttryckt innebär förslagetatt den garanterade räntan trappas upp med en tiondel . Effekten avsystemet skulle bli ett minskat räntebidrag med i genomsnitt ,/m".För några årgångar hus skulle effekten bli mycket större, varför en spärregelskulle införas så att man maximalt drabbades av ,/m i höjd boendekostnad.Förslaget skall ses som en del i moderata samlingspartiets utformning avskatte- och familjepolitiken. Vi föreslår bl, a, avskaffande avfastighetsskatten och införande av ett barnavdrag på , per barn ochår. Dessutom föreslår vi skattelättnader på inkomstskatten för alla med enårsinkomst . genom lägre marginalskatter. Vid fjolårets behandling av förslaget här i kammarenbeskrevs det av majoriteten, som då bestod av socialdemokraterna, ,och vpk, som bostadssocialt helt oacceptabelt. Det intressanta ärnu att den socialistiska majoriteten - socialdemokraterna och vpk - riktarsamma bannbulla mot och förslag. Man säger sålunda attförslagen leder till helt oacceptabla kostnadsökningar för de boende.Bostadsfinansieringssystemet skulle genom förslagen mista en stor del av denbostadsociala inriktning som präglat systemet, påstår man vidare. Detblir mycket intressant att höra vad företrädarna för ochfolkpartiet nu säger när de själva betecknas som asociala i bostadspolitiken.Men en ännu värre sits har faktiskt socialdemokraterna satt sig i själva, föreslår man att räntebidraget skall minska med , perår för alla hus byggda , medan tidigare byggda hus mister helaräntebidraget. Jag har ensam reserverat mig i kommittén mot detta förslag. Vi imoderata samlingspartiet har aldrig ens vågat tänka på så stora nedskärningar.Om socialdemokraterna genomför bostadskommitténs förslag kommerbostadskonsumenterna verkligen att få känna av kraftigt höjda boendekostnader,och då kan man verkligen börja få täckning för den beskrivning somsocialdemokraterna gör i det nu aktuella betänkandet. Skillnaden är bara denatt det är den socialdemokratiska politiken som då drabbas. Räntebidragssystemet är komplicerat, svårförståeligt ochoöverskådligt. Det kan därför, fru talman, vara på sin plats att något belysaeffekterna av olika förslag sedda ur statsfinansiell synpunkt. förslag ger en besparing på 1,4 miljarderkronor första året och därefter 300-400 miljoner till dess systemet äravvecklat. hävdar att man kan spara 69 miljarder med derasförslag till besparingar, medan beräknar att 4-6 miljarder börkunna sparas pä , som man uttryckte det i fjolårets motion.Socialdemokraternas besparing i årets budget är 600 miljoner, medanbostadskommitténs förslag ger besparingar på ca 4 miljarder redan från förstaåret. Dessa siffror visar tydligt att vi moderater har en mycket måttfullbesparingsprofil på bostadssektorn. Om man därtill lägger att effekterna påboendekostnaden minskar genom de skatte- och familjepolitiska förslag som vihar presenterat, förstår man att vi inte har lagt fram något extremt besparingsförslaginom bostadssektorn. I en motion har vi moderater föreslagit att det statliga stödet Bostadsförsörjningen m. m. Bostadsförsörjningen m. m. tillkulturhistoriskt värdefull bebyggelse skall öka. Utskottet föreslår nu en med30 milj, kr, vidgad ram för detta ändamål, vilket vi moderater med stortillfredsställelse noterar. Behovet av dessa medel är mycket stort, inte minstför att värdefulla byggnader i och äldre delar skall kunnabevaras. Jag har här kort berört några av de viktigarefrågorna i bostadsutskottets betänkande nr 13, som vi nu behandlar. Tiden medgerinte att jag kommenterar alla frågeställningar eller samfliga de reservationersom vi moderater har fogat till betänkandet, utan jag nöjer mig med att yrkabifall till de reservationer där de moderata ledamöterna i bostadsutskottetåterfinns, antingen ensamma eller också tillsammans med ledamöter frånfolkpartiet och , I övrigt yrkar jag bifall till utskottets hemställan. 34ERLING (): De boendes önskemål måste enligt folkpartietsuppfattning vara utgångspunkten för bostadspolitiken. Detta innebär att ökadvalfrihet måste eftersträvas för de boende. Staten skall inte genom ekonomiska styrmedel elleradministrativa regleringar gynna eller missgynna vissa upplåtelseformer,bostadstyper eller fastighetsägare. Boende med äganderätt, bostadsrätt och hyresrätt bör gesså likartade villkor som möjligt. Flera undersökningar visar att människor som bor ihyreslägenheter ofta önskar bo med bostadsrätt. Många uppskattar den föreningav enskilt ägande och gemensamt ansvarstagande i demokratiska former förfastigheten som bostadsrättsboende erbjuder. Detta innbär bl, a, attmöjligheterna att bo med bostadsrätt bör öka. ansvarade för bostadspolitikenökade möjligheterna att ombilda hyresrätter till bostadsrätt, genom att deboende fick förköpsrätt vid försäljning av fastigheter. anser att det är viktigt att äldre ochhandikappade ges möjlighet att bo kvar i sina bostäder och att de har rätt tilleget rum på vårdinstitutioner, kommer senare i sittanförande att särskilt uppmärksamma dessa krav från . Det finns också stor efterfrågan på mindre lägenheter fränt, ex. ungdomar. Detta gäller inte minst i våra storstäder. I har detexempelvis försvunnit över 4 000 mindre lägenheter i form av en- ochtvårumslägenheter under den första delen av . Detta är en konsekvensav de ombyggnads- och saneringsprogram som där har genomförts. Det är viktigt att planera för den efterfrågan som finnsför att få en balans inom boendet. Vi tycker därför inte att statligt stöd börutgå för sammanslagningar av lägenheter. Det kommer antagligen alltid attfinnas en efterfrågan på små och därmed också billigare lägenheter från t. ex.ungdomar. anser att fastighetsskatten bör avskaffas. Denhöjer skattetrycket och har dessutom tvingat fram ökade räntesubventioner tillvissa fastighetsägare. Höjda skatter och subventioner är ingen lösning päproblemen inom bostadssektorn. Bostadsförsörjningen m. m. Det är viktigt att minskabostadssubventionerna, inte minst av Prot. 1985/86:119 statsfinansiellaskäl. En större reducering av bostadssubventionerna kräver 17 april 1986ett förändrat bostadsfinansieringssystem. Ett sådant bör utformas så attkostnaderna fördelas över tiden pä ett bättre sätt. har i sittbetänkande lämnat en del förslag till lösningar när det gäller den framtidabostadsfinansieringen. Exakt hur systemet bör förändras och i vilken taktsubventionerna bör minskas har vi inte tagit ställning till. Vi utgår från attregeringen lämnar ett förslag till ett nyttbostadsfinansieringssystem, som leder till väsentligt sänktabostadssubventioner utan oacceptabla följder för boendekostnaderna. De grupper som behöver särskilt stöd, exempelvisbarnfamiljerna, bör ges ett generellt stöd som inte är konsumtionsstyrande. Inom bostadsutskottet kommer vi förmodligen att underhösten ha djupgående diskussioner om hur det framtidabostadsfinansieringssystemet skall utformas. Lägre bostadssubventioner medför också ett mindre behov avdetaljstyrande regleringar. Det är viktigt att vi får en bostadspolitik som imindre utsträckning präglas av regleringar och i högre grad anpassas till deboendes önskemål. anser att beslutet att bilda ett nytt statligtkreditinstitut, , bör upphävas. Det finns starka skäl som talar för attsamordna bottenlån och bostadslån. För fastighetsägarna innebär det enförenkling. Det blir totalt sett också en rationellare kredithantering. De statliga bostadslånen bör därför ersättas av lån somfinansieras av bottenlåneinstituten, dvs. stadshypotekskassorna BOFAB ochSPINTAB. Dessa har också förklarat sig villiga att medverka i en sådanlångivning. Härigenom kan avskaffas. yrkar också att markvillkoretskall avskaffas. Kommunernas möjligheter att styra byggandet är tillräckliga.Markvillkoret var av stor betydelse när kommunerna genomfördestora utbyggnader, men är inte längre nödvändigt. En allt större del av byggnadsverksamheten avser ombyggnadoch underhåll. Bostadsbyggandet har minskat till rekordläga nivåer. Under 1985påbörjades endast ca 30 000 lägenheter. De totala bostadsinvesteringarna ärdock relativt oförändrade. Det ROT-program som infördes har fungerat i någraår. Regeringen aviserar att en översyn skall göras och att en redovisning avutvärderingen skall lämnas till . har kritiserat ROT-programmet bl. a. därföratt det ytteriigare okar bostadssubventionerna. Under 1986-1987 beräknasbehovet av utbetalningar av det särskilda räntebidrag som utgår förförbättring av bostadshus att uppgå till 320 milj, kr. Detta har dock varitpositivt i den bemärkelsen att skillnaderna i kostnad mellan en försiktigupprustning och en omfattande ombyggnad har minskat. motsatte sig att detta särskilda räntestödinfördes och har därför krävt att ROT-programmet skall avvecklas och att regeringen skall presentera ett mer genomarbetat förslag till bostadsförbättringsprogram, 41 Om encrgirudgiv-ningen i kommunerna Men medhänsyn till att programmet har varit verksamt och till att regeringeni höst återkommer med en utvärdering avstår vi nu från att kräva förändringar.Vi återkommer med förslag i samband med att utvärderingen föreläggs . Det är dock angeläget att stödet till ombyggnad ochunderhåll utformas sä, att det blir förmånligare att göra en mer varsamupprustning, vilket ofta överensstämmer med hyresgästernas önskemål. Det ärdärför angeläget att ge de hyresgäster som berörs större möjligheter attpåverka. Översynen av bostadsförbättringsprogrammet bör bl, a, syfta till attgöra detta möjligt i högre grad. När det gäller kulturhistoriskt värdefull bebyggelse hardet funnits ett antal motioner frän , , och vpkom att höja de anslag som regeringen har föreslagit.