prot · G90936 · 1985-12-31 00:00:00 — Jagvill i anslutning till inlägg säga att vinstdelningsskattenmycket riktigt innebär ett förödande slag emot den mycket goda tanken attstärka samverkan mellan arbete och kapital; inte motsatsen, vilket påstås varaavsikten. Överläggningen var härmedavslutad. 5§ Svar på interpellation 1985/86:38 om beskattningen avgemensamhetsanläggningar ställt följande frågor till mig: 1, Vilka åtgärder avser regeringen vidtaga för attunderlätta finansieringen av förnyelse och underhåll av gemensamhetsanläggningar inom stor kvarter? När avser regeringen ta upp frågan om enjustering av beloppsgränserna i enlighet med vad skatteutskottet uttalat i betänkandet SkU 1983/84:42? Jag vill nämna att regeringen, sedaninterpellationen framställdes, har överlämnat en proposition till medförslag till ändrade beloppsgränser (prop, 1985/86:45 om schablonavdrag föregenavgifter i inkomstslaget tjänst, m, m,), I propositionen föreslås attbeloppsgränsen om ,, som gäller för att fastighetsägare skall beskattasför samfällighets inkomst, höjs till , och att beloppet görs till ettgrundavdrag i stället för att som utgöra att gränsbelopp. Vidareföreslås att beloppet , som gäller för att fastighetsägare skall varaskattskyldig till statlig förmögenhetsskatt för andel av värde av samfällighet,höjs till . Därigenom underlättas avsättning till fonder för förnyelse-och underhållsarbeten. 8 protokoll 1985/86:33-36 Prot, 1985/86:36. Om beskattningen av gemensamhetsanläggningar 21AGNE (); Jag tackar för svaret. Svaret innehåller inte mer än vad som sägs i den citeradepropositionen. Och skall det utgöra svaret på båda delfrågorna iinterpellationen, då är det ett magert svar. En så marginell justering avbeloppsgränserna löser på intet sätt de problem som jag ville belysa med mininterpellation. Det är betydligt mer omfattande åtgärder som måste till. Gemensamhetsanläggningar i storkvarter är ofta störreanläggningar, som normalt i andra sammanhang brukar hänföras till allmän plats.Det kan gälla vatten- och avloppsanläggningar inom kvartersmarken, garage- ochparkeringsutrymmen, gemensam utfart osv. Därför representerar gemensamhetsanläggningar inomstorkvarter som regel kapitalmässigt ett betydande värde. När anläggningarnamåste förnyas eller repareras åtgår ofta stora belopp. På grund härav är detnödvändigt att samfällighetsförening som förvaltar en storkvartersanläggningförfogar över tillräckliga medel. Det är då inte fråga om belopp som man itraditionell mening ofta förknippar med samverkan mellan boende i andrasammanhang. Skall t. ex, en vatten- och avloppsanläggning mstas upp, rör detsig ofta om kostnader för varje småhusägare på . fondering som finansieringsväg, missgynnas delägarna av deskatteregler som finns. Det är den enskilde småhusägaren som ärskattesubjektet, inte samfällighetsföreningen. Detta innebär att varje delägarei deklarationen skall uppge sin andel av de fonderade medlen som egenförmögenhet, finns det ett fribelopp på ,, som föreslås höjt till5 . Skattereglerna innebär vidare att den enskilde delägarenskall ta upp den del av ränteinkomsten på fonderade medel som faller på hansandel, om beloppet överstiger . Det föreslås nu bli ändrat tillgrundavdrag på . Skall en fondering, ställd i relation till dagenskostnadsläge, vara meningsfull bör den ligga kring , per andel. Men vad hjälper då finansministerns förslag till åtgärderen sådan småhusägare? Att han med det nya förslaget får skatta för , iförmögenhet i stället för , som ? Eller att han blir skattepliktigför en ränta på , i stället för . som det är , beräknat efteren räntefot på ? I det perspektivet tycker jag att finansministerns förslagframstår som nästan löjligt. Att förändra från gränsbelopp till grundavdraginnebär att det blir en förmån för den som har en fondandel på mindre än 3 000kr. Menar verkligen finansministern att det beloppet skulle utgöra gränsen förvad som skulle vara tillräcklig fondering för att garantera upprustningoch förnyelse i de här anläggningarna? Jag tycker att detta rimmar illa med detkostnadsläge som vi har på byggmarknaden. De åtgärder som finansministernföreslår i propositionen löser, enligt min mening, inte de problemen. Som jaginledningsvis sade måste det till betydligt mer omfattande åtgärder. Om nu finansministern inte är beredd att genomföra dennödvändiga höjningen av beloppsgränserna, går det ju att överväga andraåtgärder. Man kan t. ex. överväga att göra samfällighetsföreningen tillskattesubjekt i stället för denenskilde delägaren. Jag vill fråga; Är finansministern beredd att pröva ensådan lösning? Eller är det möjligen regeringens och finansministernsinställning att vi med hjälp av de ogynnsamma skattereglerna skallkomma bort ifrån gemensamhetsanläggningar i storkvarter? Det skulle ändå intevara någon lösning för dem som lever med problemen. Jag tror, herr finansminister, att det vore klokt omfinansministern tog sig en djupare fundering över problematiken än vad hangjorde när han författade förslaget i den nu framlagda propositionen, på vHkethan ju har baserat svaret tHl mig. Med anledning av svaret konstaterar jag attdelfråga 1 är obesvarad. Regeringen har tydligen inte för avsiktatt vidta några åtgärder på denna punkt, vilket innebär att problemen kommeratt bestå. Detta är beklagligt. Om boardproduktionen i och , m. m. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellation 1985/86:19 om boardproduktionen i och Jokkmokk,m.m. har med anledning av på att upphöra med tillverkningen av boardprodukter i och Jokkmokkfrågat mig 1, vHka planerregeringen har för att ersätta jobben som försvinner i och vidnämnda nedläggning av boardtillverkningen, 2, om regeringenkan tänka sig att satsa på forsknings- och utveckHngsarbete kring torven somindustriellt råmaterial för att skapa nya jobb, där man nu lägger nerboardtillverkningen, 3, om regeringen är beredd attsamordna trähusindustrins resurser och bidra till att möjliggöra tillverkning av lämpliga hus för naturkatastrofdrabbade områden, och 4, om regeringen i fall av attsådan produktion inleds kommer att medverka till att förlägga denna till och/eller ? Styrelsen för Swanboard Masonite ABhar beslutat att inleda MBL-förhandlingar om nedläggning av produktionen avkonventionell board vid dotterbolaget i , Eftersom det pågår MBL-förhandlingar om anläggningensframtid, är jag inte beredd att göra något uttalande i frågan. Givetvisföljer jag med uppmärksamhet utvecklingen, MBL-förhandlingar om nedläggning av verksamheten vidMasonite i avslutades enligt vad jag erfarit den 18november. Överenskommelse har träffats om uppsägning av personalen med verkantidigast , arbetar förnärvarande med att finna intressent, beredd att ta över verksamheten vidJokkmokksfabriken. Beträffande interpellantens andra fråga konstaterar jagatt vid behandlingen av proposition 1984/85:120 om riktlinjer förenergipolitiken Om boardproduktionen i och , m. rn. behandladeen motion av m. fl. om förslag till åtgärder från regeringenssida för att få till stånd ett industriellt utvecklingsprojekt, där torvanvänds som råvara. fann att det inte fanns skälatt ta initiativ till ett sådant utvecklingsprojekt. Jag anser inte attanledning nu finns för en annan bedömning. På tredje och fjärdefråga vill jag svara följande. Trähusindustrin har sedan mitten av 1970-talethaft en krympande marknad, och ett flertal enheter har lagts ner. Sedan fleraår tillbaka administrerar statens industriverk ett program med branschfrämjandeåtgärder, I programmet ingår bl, a, kollektiva exportfrämjande åtgärder ochinsatser för att främja samverkan inom trähusindustrin. Sedan den 1 juliarbetar en särskild organisation, SWEBEX, inom exportråd bl, a, medatt stimulera export av trähus. En ökad export kan lösa en del av problemen medöverkapaciteten, men ger knappast utrymme för utbyggnad. Mot denna bakgrund ärdet inte aktuellt att genom statliga åtgärder främja nyetableringar. 23 (vpk): Tack,industriministern, för svaret. Sammanfattningsvisdrar jag följande slutsatser av statsrådets svar. Industriministern är inte beredd att tanågot initiativ eller förbereda några insatser för att skapa nya jobb på deorter där omstruktureringen av boardindustrin kommer att drabba människornamycket hårt, I har kommunen, banker och de kommunala bolagenengagerats för att försöka köpa boardfabriken för att därigenom driva denvidare i , De anställda har också gått emot en nedläggning. harman hårdnackat vägrat att sälja företaget. Strukturförändringarna inom skogsindustrin kommer att ledatiH svårigheter på många orter framöver. Det borde för länge sedan ha letttill att industridepartementet satt i gång en översyn av inom vilkaproduktområden bör expandera, spela rollen av en resursstark motor iproduktutveckling, forskning och drivare av vissa utvecklingsprojekt. DennaASSLs roll är särskilt viktig i , Men inte ens i vårt län ser mannågra tecken på att industriministern tänker ge ASSLs ledning sådana signaleratt företaget kan förbereda sig för en sådan roll. Naturligtvis vore det glädjande ompiteåbornas engagerade kamp för fortsatt boardproduktion i skulle krönasmed framgång. Jag godtar därför det av industriministern åberopade skälet,nämligen att MBL-förhandlingar pågår, för att han inte agerar.Det torde finnas anledning att återkomma, när frågan om framtiden för boarden iNorrbotten är avgjord. Jag vill göranågra tillägg till mitt svar till . Skulle ansträngningarna från Swanboard Masonites sida attfinna en ny intressent, beredd att ta över tillverkningen vidJokkmokksfabriken, misslyckas, förutsätter jag att berörda organ,och utvecklingsfonden, aktivt medverkar till att stimulera ochstödja tillkomsten av ny industriell verksamhet ikommunen. Det är den vägen som normalt brukar användas när företag läggs ner,sysselsättningen hotas och när kommunen kan komma i svårigheter. Det har gettbra resultat på många håll. Jagvill också nämna att statsrådet nyhgen har tagit initiativ arbetsgrupp, med uppgift att stimulera tillkomsten av ny sysselsättning iJokkmokks kommun, med anledning av den betydelse som genom årenspelat, och spelar, i , I arbetsgruppen finns ,utvecklingsfonden, och kommun företrädda.Statens vattenfallsverk och utvärderar ettprojekt för brytning och förädling av kalk, det s, k, , VidStiftelsen svensk torvforskning tillsattes en arbetsgrupp med uppgiftatt utvärdera forskningsresultat och internationella praktiska erfarenheter avatt använda torv som industriellt råmaterial. Jag vill säga till PaulLestander; Skulle arbetsgruppen komma till slutsatsen att torven kan varaanvändbar som råmaterial till industriell produktion, så torde ett fortsattforsknings- och utvecklingsarbete kunna övervägas inom ramen för STU:saktiviteter, och jag är positiv till detta under dessa bestämdaförutsättningar. Vadgäller frågan om katastrofhus, konstaterar jag att kompetens och kapacitet attproducera småhus av den typen finns hos befintlig träindustri. De problemsom föreligger med att upprätthålla en lönsam produktion av katastrofhus är bl.a. att efterfrågan på dylika hus av naturliga skäl varierar kraftigt övertiden, och vidare kan kraven på husen variera, t. ex. beroende påklimatförhållanden. Slutligen har svenska tillverkare att konkurrera medindustrier i andra länder, med ofta lägre kostnadsläge och med kortare avståndtill mottagarlandet. Därförär det min bedömning att det är orealistiskt att basera en industriellproduktion på enbart katastrofhus. Däremot bör befintlig träindustri i vissafall kunna vara en konkurrenskraftig leverantör av katastrofhus, som ettkomplement till övrig produktion. Jag utgår här ifrån att statens industriverkinom ramen för det särskilda programmet också tittar på den här frågan. Låt mig avslutningsvis få tillägga att de insatser som regeringen underde senaste två tre åren har gjort i , både när det gällerindustripolitik och när det gäller regionalpolitik, har varit omfattande. Jagmenar att vi på industridepartementet har en mycket noggrann bevakning avförändringarna i industri- och näringslivsstmkturen i , och vikommer att fortsätta med denna noggranna bevakning. Prot, 1985/86:36 Omboardproduktionen i och , m. m. 25 PAULLESTANDER (vpk); Det är klart attjag inte underskattar utvecklingsfondens möjligheter. Men när det gällerträindustrin - som spelat en så central roll i utveckling ochskulle kunna spela en ännu mycket större roll om projektet med sågverkensvidareförädling äntiigen fick fart i det här landet -har inte tillräckligtgjorts . Jag säger inte att det är industriminister , feleller industridepartementets, men slutsatsen av vad jag säger är att hittiHs harinte tiHräckligt mycket gjorts för denna industrigren. Det står jag för. När det gäller just lägeti , är det klart att så länge man har den Om boardproduktionen i och , m. m. policynatt efter varje utökning av vattenkraftsutbyggnaden förs pengarna över tillVattenfall under det att de bygder där vinsterna skapats inte får någonting, sålänge bhr det stora problem i ett område som . Jag är glad över industriministerns deklaration omtorvutvecklingsprojek-tet, för det kan vara början till någonting verkligtstort. Vi är tydligen överens om att man bör satsa på detta projekt om detvisar sig ha sådan hållbarhet att det lönar sig att satsa på det. Sedan till frågan om de nya fabrikerna i ,kalkbrytningen och brytningen av andra förekomster. Det är ju bra om manstartar en verksamhet i Norvijaure. Detta är någonting som vi kommunister frånNorrbotten har slagits för oerhört . Jag vet att vi har skrivit mångamotioner från vårt parti om en sådan brytning. Det är bra om den kommer tiHstånd. Men det går inte att komma ifrån att omboardtillverkningen skulle läggas ner, behövs det några utvecklingsprojekt istället. Jag tror att har visat alltför stor försiktighet, harresurser, både god likviditet och god soliditet, borde användas som enmotor i utveckling, och jag tycker att industriministern bordeförmå att också satsa på det sättet. Låt mig igen få understryka något för ju tidigare haft interpellationsdebatter i , men jag vill göradetta understrykande igen: som industriminister har vi inteunderlåtit att pröva något enda industriprojekt som har kunnat bli föremål förett realiserande i . Vi har inte missat prövningen i något fall, utanvarje idé och uppslag som skulle kunna betyda industriell produktion ochsysselsättning i har gåtts igenom mycket noga, och vi kommer attfortsätta med den noggranna genomgången. Det andra jag viH ha sagt är: Jag är minst lika bedrövadsom när det gäller vidareförädlingen inom skogsindustrin, ochjag kan tycka att vi inte har nått tillräckligt långt - vi är överens på denpunkten. Men här kommer ju en annan fråga in som hotar stora delar avinte minst sågverken och möjligheterna till vidareförädling. Det är bristen påskogsråvara, som aHtmer börjar bli kännbar, 27 (vpk); Vi är också överens om att bristen på sågtimmer kan bliett mycket svårt problem. Men det blir ett värre problem om inte vidareförädlingenkommer i gång än om den kommer i gång. Man kan med samma eller minskad volymbibehålla förädhngsvärdet om man har en ökad förädling. Därför ökar problemenom man bibehåller samma förädlingsgrad. Överläggningen var härmed avslutad. 7 §Svar på interpellation 1985/86:25 om avveckling av har frågat mig om jag är beredd att medverkatill att moderbolaget avvecklas genom att de icke varvsbundnaföretagen utförsäljs till andra ägare,.inom den privata sektorn eller inomstatsföretagssektorn. Vidare har frågat mig om jag är beredd att medverkatill att de tre kvarstående varven direktägs av staten för att därmedmöjliggöra snabba självständiga beslut och en utveckling av vart och ett avföretagen. fattade beslut med anledning avregeringens proposition 1982/83:147 om varvspolitiken för , Besluten omfattade såväl det generella varvsstödet somSvenska Varv AB:s ekonomi och struktur. utarbetas enstrukturplan som efter behandling i företagets styrelse kommer att tiHställasregeringen. Denna plan kommer att utgöra en del av underlaget för regeringensförslag till utformningen av varvspolitiken . Det är naturligt attSvenska Varvs utveckling blir föremål för en genomlysning vid beredningsarbetetoch riksdagsbehandlingen av den totala varvspolitiken. Jag anser att det skullevara att föregripa den normala behandlingsgången att nu och utan ett aktuelltoch genomarbetat beslutsunderlag diskutera Svenska Varvs framtida struktur.Men jag kan lova att det kommer att finnas tillfälle till detunder kommande vårsession. Anf.29 (); Jag tackar för svaret. Trots det positivaanslag som finns i slutet - jag föreställer mig att industriministern verkligenavser att komma till mig och diskutera de här frågorna - måste jaguttrycka ett visst missnöje med svarets innehåll. Låt mig skissera bakgrundenlitet till varför jag står här och talar om och , Jag är göteborgare, fanns varvsindustri somledde världsstatistiken i produktionsförmåga . IGöteborg har funnits nybyggnadskontrakt . Vi har där fåttuppleva att en kultur gått under, i det närmaste. har vi också fått uppleva att den varvskoncern som hadesitt naturliga säte i tydligen är på väg att flytta till ,trots att man från början har fått uttala - sedan den nye direktören tillträdde- att detta inte alls skulle bli fallet. Hos en göteborgsk iakttagare avsituationen utvecklas då naturligtvis en viss misstänksamhet mot ledning och dess avsikter. När jag sedan fick Svenska Varvs årsberättelse för 1984läste jag med viss förundran ett inlägg i denna årsberättelse som jag inte vetvarför det står där. Det är ett inlägg av professor , somförmodligen bara representerar sig själv. Han är i alla fall inte, efter vadjag kan finna av årsberättelsens innehåll, engagerad i Svenska Varv. Men hantycks uttala sig å Svenska Varvs vägnar när han talar om önskvärdheten av via företagsförvärv och rekrytering av nya medarbetare medverkar till att omstruktureras och utvecklas. Då grips jag av djupmisstänksamhet och undrar vad som egentligen är avsikten. Industriministern och jag är säkerligen ense om att deomständigheter som förelåg då skapades inte längreförehgger. Vi har en helt ny situation. Då tycker jag att det är ensjälvklarhet - och i det närmaste faktiskt en plikt - för dem som har rättenatt besluta, nämligen ägaren och i detta fall även regeringspolitiker ochopposition, att ta upp en debatt för att genom en de;batt om den framtidautvecklingen ge ledning när det gäller den framtida strukturplanens utformning. Jag tycker inte att man kan klara sig ur denna diskussionpå det sätt som industriministern försöker göra när han säger att Svenska Varvsjälvt funderar på en strukturplan. Har industriministern någonsin tänkt sigatt man skulle gå till en person som kan bli dömd till döden och höra vad hanhar för uppfattning om dödsstraffet? Det är ungefär den situation som härråder. Inte kan man väl egentligen vänta sig att Svenska Varv-koncernensledning skall säga; Avliva oss, för vi har inget att göra? Det gäller särskiltsom Svenska Varv presenterar sig med storståtliga planer på företagsförvärv ochannat. I årsberättelsen ser jag vidare att denverksamhet som bedriverhar kostat i runda tal 50 milj.kr,, 49,9 milj, kr, står det i årsberättelsen. Dessa 49,9 milj. kr. kundesannerligen användas på ett mycket bättre sätt, om man såg det hela ur deenskilda företagens synpunkt. Vad industriministern här borde göra tillsammans med migoch Per är att starta en diskussion om hur framtiden för SvenskaVarv egentligen skall se ut. Låt mig ge några rejäla och bra förslag. Det första vi skulle säga oss är att vi i behöverha sjöfart. är i princip att betrakta som en ö ur internationellhandelssynpunkt. Detta oundgängliga behov av sjöfart innebär också, faktiskt,ett behov av ett stort, fungerande reparationsvarv. Vi kan därför vara överensom att vi i strukturplanen måste lägga fast möjligheter för att utvecklaCityvarvet så att det kan stå på egna ben. Det betyder antagligen att vi måstelåta det utvecklas från dagens rena reparationsvarvsverksamhet till, vid sidanav varvsverksamheten, industriell service och industriellt underhållsarbete.Låt oss vara ense om denna grundprincip. Låt oss också vara ense om att Arendalsvarvets enaståendeutveckling i vad avser specialitet och kompetens inte får avbrytas.Arendalsvarvets engagemang i Trosvik och den därav föranledda nyabeställningen, som stöttas av norska statsgarantier, kan med säkerhet väntasleda till underleveranser för Arendalsvarvet. Vi har fått att låtaföretagsledningen där operera direkt. Kockumsvarvet måste fortsätta att visa sitt berättigandesom nybyggnadsvarv på det sätt som har förutsatts. De andra enheterna i , somuppenbarligen fungerar, i vissa fall livskraftigt, behöver inte förvaltas avvarvskoncernen, som bara ger en generell bild av splittring. Om industriministern gav dessa direktiv, skullestrukturdiskussionen inom Svenska Varv förenklas högst avsevärt. Jag utgår frånatt vi inte kan bli ense om huruvida det finns en framtid för såsom en sammanhållenkoncern eller såsom en koncern vilken genomgår, som det står i årsberättelsen,en "framgångsrik affärsutveckling". I årsberättelsen gör professorEric jämförelse med Tetra och andra mycket framgångsrika företag. Sammanfattningsvis: Det vore till nytta för SvenskaVarv-ledningen, och oss poHtiker, om vi redan nu kunde diskutera inriktningenav strukturplaneringen. På det sättet skulle Svenska Varv-ledningen få ettenklare och mera meningsfullt jobb. I mitt interpellationssvar har jag lovat atthan skall få goda möjligheter att diskutera varvsfrågorna , närriksdagen skall behandla varvspropositionen. Jag utgår från att det tillfället vill ha ett så gott underlag som möjligt. Det är för att geett sådant underlag för diskussionen och för besluten i som SvenskaVarv nu håller på med sin strukturplan, och vi kommer sedan att göra vårabedömningar i industridepartementet. Det är en normal gång när man skaUförbereda en riksdagsbehandling och ett riksdagsbeslut, och jag förstår intevarför vi inte skulle hålla fast vid den också när det gäller varvspolitiken.Det är minsann viktigt för , för svensk industri och för de regioner därvi har varven att det beslut som skall fatta blir sånoggrant och grundligt förberett som möjligt. Men jag vill gärna tillägga att jag är beredd att ta denutsträckta hand som räckte mig. Jag vill inbjuda allariksdagspartier att vara med och diskutera varvspolitiken efter 1986, Jag ärberedd att låta industridepartementets varvsfolk informera deolika riksdagsgruppernas ledningar om varvssituationen. Jag är öppen för ettkonkret tankeutbyte mellan industridepartementet och de olikariksdagsgrupperna, gav en beskrivning av varven i historiskbelysning och gick tillbaka ända , men han glömde en sak. Detvar nämligen fråga om privata varv, och även om inte alla företaggick omkull så hade de i varje fall det gemensamt att ägarna inte kunde drivavarven fortsättningsvis, och staten fick då träda in och ta över dem. Jag vill sedan, herr talman, göra ytterligare någrakommentarer, eftersom söker en debatt med anledning av sininterpellation. Han förde där fram tre saker som jag gärna skulle vilja ge enreaktion på. Den första är att jag anser att det för vissa företag kanfinnas vinster att göra genom att man samlar dem i koncerner. Genom attutnyttja företagens gemensamma erfarenheter av produktion och marknadsföringkan en koncernledning helt säkert uppnå ett bättre resultat än vad som annarsskulle vara fallet. Men jag vill med mycket stort eftertryck säga att frågor omstruktur av företag inom och utom koncernen ändå måste prövas från fall tillfall. Min erfarenhet säger mig att generella riktlinjer inte är särskilt bra idet sammanhanget. Den andra synpunkten jag vill lämna är att jag, när jagläste interpellationen och funderade över vad den möjligen kan syfta till, medviss förvåning har noterat att menar att man genom att flytta utvarven ur en industrikoncern och på så sätt lägga ett arital varv direkt understaten 9 protokoll 1985/86:33-36 ProtM985/86;36'l26 november-1985 Om avveckling äv' ' ' SvehkkaVarvAB ' snabbareskulle uppnå självständiga beslut än vad som skulle vara fallet.