prot · G90993 · 1985-12-31 00:00:00 — Kan han fala om för oss hur fonderna nu har underlättat åretslönerörelse och hjälpt till att hålla nere löneutvecklingen sä som han vill attdet skall ske? 15 () replik: Det var bra att finansutskottets ordförandepåminde om vikten av tillväxt i vår ekonomi, om att det bara är genom att våragemensamma resurser växer som vi får möjlighet att fördela nyttigheter till demsom har det sämst. Jag tror det finns en enighet om målet att skapa ekonomisktillväxt, även om vi kan skilja oss litet när det gäller metoderna. Jag tycker att kunde hafyllt en pedagogisk uppgift genom aft avvisa det tal som vi möter i dessa dagarom att en positiv utveckling pä aktiebörsen skulle utgöra något slags hot motde anställda och deras löneutveckling. Jag menar att det är motsatsen. Detnormala är ju aff en positiv börsutveckling också medför möjligheter till enpositiv utveckling för börsföretagen och deras anställda. Därmed har jagnaturligtvis inte tagit ställning till enskilda aktieaffärer eller eventuellamissförhållanden i aktiehandeln. Här kunde man också från fackligt häll hamedverkat i denna pedagogiska uppgift, i stället för att upprepa påståendet har särskilt stöd för sina lönekrav i utvecklingen på börsen. I detavseendet sfär jag fast vid vad jag sade i mitt huvudanförande, nämligen i den diskussionen har känt igen det omisskännliga ljudet av skrammel fräntomma tunnor. 16NILS G. ÅSLING (c) replik: När talar om utvecklingen pä börsenvill jag gärna erinra honom om att den ju är en produkt av den tredje vägensekonomiska politik som regeringen gör anspråk pä att ha etablerat. Utan denöverlikviditet i exportföretagen som ju är en produkt av en alltför stordevalvering 1982 hade infe heller det överhettade klimat som vi nu har påbörsen blivit ett faktum. Jag tycker att socialdemokratin här har anledningtill rätt mycken självprövning. Åtgärder som höjningen avaktieomsättnings-skatfen är ju bara ett spel för galleriet och har inte någonreell effekt på det som är den grundläggande orsaken till ett överhettat klimat pä vår aktiemarknadoch också i viss mån på vår penningmarknad. fick tydligen inte tid att återkomma till vårtbudgetalternativ. Jag vill därför summera mitt intryck av hur förstfinansdepartementet och sedan finansutskottet behandlat budgetförslag. talade om aft värt alternativ innebaren budgetförsämring med över 6 miljarder. I finansutskottet reducerades deftasnabbt och effektivt till 2,4 miljarder. har en beräkning ifinansdepartementet så snabbt fallit samman. Den analys vi i finansutskottetgjorde visade att en budgetförsvagning på 2,4 miljarder inte var realistisk. Preliminärskattetabellerna har ändrats tidigare. Varförkan de inte ändras när föreslår det? Vårt förslag om B-skatteuppbördenaccepterades , varför accepterar man infe det ? Summan av detta är juatt även den budgefförsämring på 2,4 miljarder som finansutskottets majoritetenvisats med aff hävda förbytts i ett plus. Jag tycker det är anmärkningsvärtatt en ekonomisk debatt skall behöva belastas av så futila tvister omsjälvklarheter som det här varit fråga om. Frän begär vi respekt förvärt budgetalternativ pä saklig grund, inte försök till att trolla bortverkligheten med allehanda illusionskonster. 17HANS i (vpk) replik: Momsfrågan har blivit en teknikfråga för ArneGadd, Utan aft gå in pä de möjligheter som ny teknik erbjuder idagligvaruhandeln, där man på kvittot får reda på varenda morot man har köpt,så tycker jag att det borde vara möjligt att även redovisa om en vara ärmomsbelagd eller inte. Jag vill emellertid gå vidare och behandla de ekonomiskaförutsättningarna. Men låt mig först ändå göra den anmärkningen, att ärdet enda land i som infe klarat av aff skilja ut maten från andravaror när det gäller momsen. Möjligen är det ytterligare något nordiskt landsom inte gjort detta, men i i övrigt har man differenfierade skatter. sägs det att en sådan här differentiering blir för dyroch att det inte är samhällsekonomiskt ansvarsfullt att föreslå en sänkning avmatmomsen i dagens läge. Men vi har ju föreslagit aft momsen skall sänkas i tresteg. De tvä första stegen skall tas med hjälp av subventioner, så attmomseffekten försvinner. Då har man tvä år på sig att utforma lagförslag ochtekniska anvisningar för hur det tredje steget skall fas. Om nu att det här i verkligheten är en väldigt bra reform, så bör han tänka påatt kostnaden , då steg ett skall tas, blir 3 miljarder i extrastatsutgifter för subventionerna. Genom finansministerns skatteförslag har justaten undandragits inkomster på - det är det belopp somkrävs för att genomföra förslaget om ändrade skatteskalor som presenterades . Och jag kan lova aft gäller det bara att ta ansvar förstatsbudgeten, så nog skall jag hjälpa till att skrapa ihop 800 miljoner tillför att vi skall kunna ta det första steget i fråga om matmomsen, som jagtycker är en mycket bra och rättvis reform. Om man går steg ett och tvä - vi kan ju tänka oss att ArneGadd och övriga socialdemokrater inte vill gä längre, därför att de tycker aftdet är sä tekniskt krångligt - har man ändå nätt fram till avlivsmedelsutgifterna. Detta gäller alltså om man tar tvä steg då det gällersubventioner. subventionsteknikkan man nå hela det område som brukar kallas basmat. Det går således att slopamomsen helt på basmaten genom subventioner. Därvidlag är tekniken känd, och manmåste säga sig att uppenbarligen finns pengarna, när man ser hur regeringenagerar. Sä tillvåra budgetförslag. Det fattas 5,8 miljarder, säger man, och det äransvarslöst. Ja, fill aff börja med beror skillnaden när det gäller 2 miljarderpå olika sätt att beräkna hur fort skaften kommer in. Beträffande ytterligare 2miljarder, som finansutskottet inte vill räkna med, är det vår bedömning attdet blir ett lönepåslag i näringslivet, utöver noll procent som regeringen harräknat med. Ni har sagt att de gamla avtalen kommer att gälla, och därför blirdet inga extra inkomster. Men vi räknar med aft det blir ett lönepåslag i år.Vi utgår då från den debatt som förs om lönerna och räknar alltså medsamhällseffekter på 2 miljarder. Sedan finns det ytterligare 2,5 miljarder som regeringennu söker finansiering för då det gäller åtgärder för barnfamiljerna. Regeringenvill ha nya inkomstkällor. Detta avsnitt hade vi med i våra motioner i januari.Vi har visat hur man skall ta in dessa 2.5 miljarder i värt förslag om åtgärderför barnfamiljerna, så det var redan finansierat. Där ligger skillnaden. 18ARNE GADD (s) replik: Kort ytterligare några ord till HansPetersson i . Aft vi säger att det här rör sig om en teknisk fråga berorpå att vi inte vill att det skall bli något onödigt skattefiffel. skatteutredning, där en icke helt okänd vpk-aresatt med. , avvisade vi förslaget. Detta var C.-H. Vi i utredningen gjorde uppskattningen att den kontrollapparaf sommåste skapas var så stor att den infe kunde accepteras. . Åsling ger återigen uttryck för sin budgettekniskalidelse, och jag vill gärna fortsätta den diskussionen. Frågan är om vi skallgöra det här i debatten. Detta att ni helt enkelt räknat in förslag som intesafts på pränt gör ju det hela litet svårt. Men era förslag är bra på vissapunkter, och jag noterar att . Åsling förstått vad vi velat uttrycka. sade att talet om tomma tunnor var väl grovt,och han dämpade den kritik han framfört i sitt första inlägg. Jag respekterardet försöket och skulle vilja ge ett tips om en pedagogisk insats.Det vore att när det gäller de grupperingar som står honom mycketnärmare än de sfär mig skulle kunna göra en betydelsefull insats, så att vislapp sådana demonstrativa och otrevliga förfaranden som är förknippade medsvensk börs och spekulation . några ord till , som beklagar attjag inte är sä debattglad som han är. Men jag upplevde faktiskt inte LarsTobisson som glad. Och jag är inte alls övertygad om att hans inlägg skulle hablivit påtagligt mycket sämre om det hade varit kortare. Jag vill erinra om en sak: Jag sade att de kommunalekonomiskafrågorna kommer att diskuteras i en speciell runda, där - om jag inte äralldeles felunderräftad, men det kanske jag är - ifinansutskottet skall uppträda,till hjälp eller stjälp, det vef jag inte. Eller var det ? Dåkommer i varje fall moderater att få reda på densocialdemokrafiska inställningen i de konmiunalekonomiska frågorna. Den innebärnaturligtvis något helt annat än den enkla additiva teknik som är dendebaftlystne moderaten teknik - att plötsligt betrakta sig självsom mindre sparsam än . Jag tror aff han - när den härsessionen är över - återigen kommer att befinna sig på den ytterstahögerkanten, där han säkerligen trivs med sin tillvaro och är glad. Talmannen anmälde aff i Hallstahammaranhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 19 BOSÖDERSTEN (s): Mot bakgrund av den debatt som förts skalljag dels ägna mig åt några sidor av vår penning- och valutapolitik, dels ta uppfördelningspolitik och aktiemarknad. Låt mig börja med att säga något om penningpolitiken.Skillnaden mellan borgerliga och socialdemokratiska regeringar är att de förramest pratar, under det aft de senare handlar. På inget område är detta mertydligt än när det gäller kredit- och penningpolitiken. Under sina sex är iregeringsställning åstadkom de borgerliga praktiskt taget ingenting avstrukturella reformer eller nytänkande på de här områdena. har riksbank och regering under socialdemokratisk ledning genomfört enkraftfull avreglering. så att räntebildningen nu i princip är marknadsstyrd.Den milda form av placeringsplikt som finns är inte mycket att orda om,och jag är glad att kunna notera att också accepterar den. Vad valutaregleringen beträffar är förhållandena merkomplicerade. Återigen har vi en pragmatisk syn på valutaregleringen.Riksbanken har redan också aviserat en viss liberalisering. Valutakommitténsbetänkande är nu ute på remiss. Därför är det klokt att avvakta den processen. Men vi skall ha klart för oss att vi har enutestående stock av privata utlandslån i storleksordningen 150 miljarderkronor, som näringslivet har en utmärkt hög likviditet i ungefärsamma storleksordning. Var och en förstår aft fullständig frihet pä de härområdena skulle kunna radera ut valutareserven, i storleksordningen 50miljarder, över . De borgerliga frainhäller som ett föredöme. Jagvet inte om hann med att lyssna på radion , innan han gickhit till , hade ett bytesbalansunderskott pä gigantiska28 miljarder. Det var i och för sig finansierat med försäljning av danskakronobligationer, men situationen var ändå infe hållbar. kommer det suraefteråt. På radion meddelades nämligen att statsminister hadetvingats genomföra den största regeringsombildningen i modern tid. Varför dä?Jo, därför att man måste rätta fill de åtgärder som den alltför friavalutaregleringen bidragit till att orsaka. Sä en del om oljeprisernas nedgång. När oljepriserna gickupp och återigen 1979-1980 ledde det till bekymmer förden svenska ekonomin, bl, a. en försvagad bytesbalans. Dä var det de borgerligasom styrde, och de skyllde de växande bytesbalans- och budgetunderskotten på just destigande oljepriserna. Men si, när oljepriserna nu sjunker inträffar detmärkliga att de borgerliga inte alls verkar intresserade av att använda desjunkande priserna för att hjälpa fill och sanera statens affärer. De borgerliga företrädarna är litet vaga. De tycks interiktigt kunna tala ur skägget. Men det verkar som om de i varje fall är emotden höjning av oljeskatten som regeringen nu har föreslagit. det, helt enkelt förslösa vinsterna till följd av sjunkande oljepriser genom attbara låta dem gå vidare till konsumenterna för en kanske relativt tillfällig"bonanza". Lät oss tala klartext: Vad är bäst? Är det bäst att låtabensinpriset hållas runt , kanske vara någon tioöring högre, ochdärigenom fä ett ordentligt bidrag till saneringen av ekonomi? Ellerskall bensinen kosta en bit ? O.K., det senare kan vara trevligt förkonsumenterna, men är det verkligen klokt? Vi får komma ihåg aft en höjning avbensinskaften med ger statskassan i runda tal 50 milj, kr. Den nuvarande situationen har också sitt behag. Vi kanhålla bensinpriset på en nivå som vi har vant oss vid och ändå. genom affanvända Skaffeinsf rumenfef när det gäller att hantera oljepriset, bidra tillden sanering av ekonomin som är sä nödvändig. Vi skall trots allt ha fullständigt klart för oss att detär de stora budgetunderskotten och den snabbt växande statsskulden som är detgrundläggande problemet i den svenska ekonomin. Dessa obalanser uppstod underde borgerliga åren. Även om vi har minskat budgetunderskotten kraftigt sedan1983 är underskotten alltjämt stora. Det problemafiska och besvärande med dennuvarande situationen är att statsskiilden obarmhärtigt och automatiskt kommeratt öka. Professor har uttryckt sakförhållandet mycket pregnant i enskrift med titeln på budgetunderskottet: Till sin huvuddel är budgetunderskotten en konsekvens avtidigare års politik och konjunkturer, vilka ledde till ett initialtbudgetunderskott som sedan dröjt sig kvar: statsupplåningen fortgår. Effekternavia dagens svenska underskott är med andra ord fill betydande del fördröjdaeffekter av tidigare politik och tidigare exogena effekter. Vad säger är att vi kommer att sittafast i det moras av galopperande underskotfsökningar som präglade de borgerligaåren. Det är självklart att det inte går att över sänka ett underskottpå 80 miljarder till 0. Men växer statsskulden, ochräntebelasfningen blir allt drygare. I och för sig är det naturligt om de borgerliga inte villlåtsas om de rätta sammanhangen. Men vi kan inte i rimlighetens namn gå demtill mötes så till den grad att vi ställer all vettig analys och alla sanningarpå huvudet. Det vore ändå att vara litet för behjärtad. En väsentlig orsak till de problem som vi har attbrottas med är alltså just vår höga statsskuld och vårt utlandsberoende. Vi harhaft en rimlig tillväxttakt . men största delen av deresurser som vi har skapat har fått användas för att dels täppa till hålen ivåra utrikesaffärer. dels stärka företagssektorn. En del har också gått tillden offentliga sektorn. Relafivt litet har blivit över för privat konsumtion. Som ettled i restaureringspolitiken har reallöner och privat konsumtion Samfidigt har aktiekurserna stigit kraftigt. 1 och för sig har dettainte varit vare sig önskvärt eller avsiktligt, men det är en fullständigtlogisk följd av den situafion som vi har hamnat i. De här sambanden just mellanden ekonomiska situationen, budgetunderskotten och aktiekurserna har knappastalls uppmärksammats i debatten. Men en kännedom om de sambanden är fundamentalför att man skall förstå det läge som vi befinner oss i. Efter de borgerliga årens utarmning var det nödvändigt aftlåta företagsvinsterna stiga. Det var nödvändigt att låta kapitalandelen avBNP öka för att man skulle få företag som var någorlunda livskraftiga ochkonkurrensdugliga. Höjda företagsvinster slår förstås igenom i höjdaaktiekurser. Det här är ett sammanhang som jag tror att de flesta begriper. Men det andra sätt på vilket budgetunderskotten harbidragit till att höja aktiekurserna är litet mer svärfångat och subtilt. Effbudgetunderskott innebär att den utestående statsskulden ökar. Men om placerareskall vara villiga att acceptera mer statspapper måste villkoren bli bättre.Ökningen i statsskulden ökar sedan det totala värdet i de privata portföljerna,dvs. hos de privata förmögenhetsägarna - företag och hushåll. De med förmögenheteratt placera blir rikare medan skattebetalarna i gemen blir fattigare, eftersomde också genom statsskulden har en skuld som förr eller senare måste betalasoch i varje fall förräntas. ökar också efterfrågan på annat änstatspapper, inte minst efterfrågan pä aktier. Det går inte att är efter årpumpa ut 80, 70. 60 eller 50 miljarder utan att detta driver upp aktiekurserna.Det är också exakt vad vi har kunnat se . För övrigt kan vi lägga märke till att den här effektenkom innan vinsterna började sfiga. Aktiekurserna började nämligen gä upp redan1980. Det är med andra ord budgetunderskotten och den snabbt växandestatsskulden soin ligger bakom uppgången av aktiekurserna. Det är de ekonomiskaobalanser som de borgerliga åren skapade som är grundorsakerna till de stötandeoch orättvisa fördelningseffekter som vi har kunnat iaktta under senare är. Har då de borgerliga parfierna något intresse av attanalysera de här effekterna? Vill de dra några politiska slutsatser av dem? Vadtvå av partierna beträffar, och , saknas intressettotalt. har ett visst men litet bakvänt intresse, eftersom fått för sig att just socialdemokraterna skulle ha önskat denna utvecklingmen infe alls tycks fatta aft det var den politik som han själv var med om attföra då han satt i regeringsställning som lade grunden till den här processen. Det är klart aft de här mekanismerna har stuckit folk iögonen. Gemene man kanske inte direkt kan bena ut sammanhangen men har imotsats till vissa borgeriiga politiker tillräckligt med sunt förnuft för attförstå att det ligger något skumt bakom det hela. Och det har man fullständigträtt i. Det är också det här som gör att regeringens förslag om enökning av omsättningsskatten på aktier är helt i sin ordning. Det är nämligensamhället och dess ekonomiska politik som i stor utsträckning står bakomuppgången på börsen. Att samhället tar tillbaka en del av de vinster som dessegen politik har skapat är rättvist, naturligt och följdriktigt. Vi kan naturligtvis allfid diskutera vilka medel som skallanvändas. Omsättningsskatten har sin begränsning. Den kan knappast höjas utöverde som den kommer att uppgå till efter . Det är dock en robustoch mycket enkel form av beskattning. De senaste dagarnas utveckling på börsenvisar också att beskedet om att' regeringen vill höja omsättningsskattenknappast har medfört några negativa konsekvenser. Ironiskt nog har vi just desenaste dagarna fått vad som brukar kallas "all time high" vadkursutvecklingen beträffar. Statistiken över reavinster är mycket bristfällig. Som entumregel brukar man ange att reavinstskaften på aktier under goda år kan bringain kanske fill statskassan. Lägger vi därtillomsättningsskatten på akfier kanske börsen som skaftekälla, lät oss säga nästaår, kan ge . Var och en begriper att detta är en ganskabeskedlig beskattning, framför allt om vi betänker att börsvärdena på några fåår har stigit med ett par hundra miljarder. Jag kan inte avhälla mig från att också säga ett par ordom vpk. Vpk har en kluven inställning i fördelningsfrågor. Partiet verkarytligt sett att ha en enormt karsk attityd. Det föreslår en omsättningsskatt päen höjd som är fullständigt orealistisk och talar om engångsindragning och detena med det andra. Men varför klingar detta tal så ihåligt? Jo, därför attvpk:s politik skulle öka budgetunderskottet ännu mycket mer. Vpk-arna är deverkliga spenderarna i svensk politik. Det är klart att skadeverkningarna, denegativa fördelningseffekterna, snabbt skulle bli mycket större. Hans Peterssoni och ingen annan heller lär väl sä snabbt kunna bringa oss överi den renodlade planeringsekonomin med ett fullständigt statligt eller skall visäga allmänt ägande, så att vi skulle klara de problemen. Nej, jag tror att folk genomskådar vpk. Oavsett om det ärden bästa tänkbara jordmån för en populistisk förkunnelse som vi har fårnog vpk som parfi finna sig i aff stå och stampa runt 4 eller , för deflesta svenska löntagare genomskådar vpk:s förslag. Med det sagda, herr talman, ber jag att få yrka bifallfill finansutskottets betänkande nr 10 i alla dess delar. 20LARS () replik: berömde den socialdemokrafiskaregeringen för att ha avreglerat kreditpolitiken. Sä är det ju inte alls.Tvärtom har inte regeringen framlagt något förslag om avreglering pä basis avkredit-marknadsutredningens förslag. De gånger vi frän moderat håll har stöttpå här i har det regelbundet avvisats. Vad som har skett - och detvill jag gärna berömma - är att trots den från regeringen ochsocialdemokraterna i visade attityden har genomfört en påfallandelångtgående avreglering av kreditpolitiken. Vad som dröjer sig kvar är enenda plump i protokollet, nämligen den placeringsplikt för försäkringsinsfifutsom ju berövar pensionärerna åtskilligt av de förmåner de trott sig varatillförsäkrade. Denna placeringsplikt dröjer sig kvar från dä vi hadereglerade räntor. På den fiden var man ändå noga med att hälla den prioriteraderäntan strax under marknadsräntan. har det blivit ett sätt attbeskatta försäkringsbolagen och alltså ytterst pensionärerna. 4 protokoll 1985/86:93-94 var närräntorna var på väg uppåt. är marknadsräntan - även den långa -på väg neråt,ned förbi , där man har läst den prioriterade räntan. Det ledde häromdagenfill att riksgäldsfullmäktige - är ju ledamot avriksgäldsfullmäktige - fick stänga statslänet därför att det plötsligt blev såväldigt fördelaktigt för försäkringsbolagen att teckna sädana obligationer. Dettycker jag visar dels nackdelen med reglerade räntor, dels att det nu verkligenär läge aft avskaffa placeringsplikten, vilket vi föreslår i en reservafion.Jag hoppas aft i enlighet med sitt tal om den avreglering man haråstadkommit är beredd att rösta för den reservationen. Sedan sade Bo Södersfen att valutapolitiken är merkomplicerad och varnade för kapifalutflöde. Vi fick också höra någonfing omradion och . Jag kan försäkra att jag hörde det här inslaget om Danmarki radion . ville fä det till att regeringsombildningen därhar samband med att den valutapolitiska avregleringen har misslyckats. Denna ombildning är planerad, och den gjordes nu efter denframgångsrika folkomröstningen om EG. Vad vi kan säga om är ju att man i de flestaavseenden har förbättrat sin ekonomi. Dock barman ett stortbytesbalansunderskoff. Trots detta har man ett positivt kapitalflöde och haralltså också kunnat hålla en stark krona till sjunkande räntor. Det äranmärkningsvärt och visarom något fördelen av att genomföra en avreglering pådetta område. Jag mäste fråga : Varför skall företagen medvalutareglering tvingas till klippekonomi? Varför skall en medborgare ha rättatt köpa en för många men inte en aktie i några ? Varför inte tillåta utlänningars obligationsköp. närdetta erfarenhetsmässigt borde leda till en kapitalimport som medverkar tillatt sänka räntenivån i ? 21HANS i (vpk) replik: Som ett svar på inlägg vill jagupprepa vad jag redovisade från talarstolen. Vi har i våra beräkningar ettbudgetunderskott som är ungefär lika stort som regeringens. Jag tror att manvid närmare granskning finner att de samlade effekterna - när vi nu får seregeringens förslag, som betyder ytterligare försämrade inkomster för statenmen också för kommunerna - innebär aft vi kommer aft ligga pä plus jämfört medregeringens förslag. Men det skall jag in'(e svara på förrän vi har fåttvärdera alla förslag. Så den gubben gär inte - att försöka skrämma medbudgetunderskottet som vpk-politik. Det har man ju allfid försökt med trots affvi redovisar beräkningar för hur vi skall finansiera saker och ting. Däremot är det intressant aff höra att sägeraft en höjning av omsättningsskatten på aktier är helt i sin ordning. Sentskall syndaren vakna. Jag glömmer aldrig den galla som östes över värt förslagnär vi väckte det första gången. Det talades om att det var helt orealistiskt,det skulle störta börsen i fördärvet, det innebar en helt felaktig politik. Ochskattetrycket skulle ju öka. Jag är inte rädd för aft öka skattetrycket om man ökar detpå rätt ställe. En ökning av skattetrycket på vissa företeelser i det härsamhället är nödvändig. om manmenar allvar med att man skall föra en riktig äferfördelningspolitik. Orn desom har förlorat med borgerliga och socialdemokratiskaregeringar skall fä någonfing fillbaka, då gäller det att hjälpa till på olikasätt. Jag tycker att våra förslag till finansiering av åtgärderna i är äralldeles utmärkta. Men hur man befraktar dessa förslag beror givetvis på omman har en höger- eller vänsterständpunkt när man granskar budgeten. Jag har envänsfersfändpunkt. Det kunde vara roligt att höra från vilken utgångspunkt BoSödersfen betraktar budgeten.