prot · G90921 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:21 1 §Upplästes följande inkomna skrivelse; Undertecknad ber härmed att få avsäga sig uppdraget somsuppleant i . Denna avsägelse godkändes av kammaren. 2 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1985/86:25 Bil. 1 tillförsvarsutskottet Bil. 2 till socialutskottet Bil. 4punkterna 1, 3 och 4 till utbildningsutskottet punkterna 2 och 7 tillkulturutskottet punkterna 5 och 6 till socialförsäkringsutskottet Bil. 5punkterna 1-11 till arbetsmarknadsutskottet punkterna 12-16 tillsocialförsäkringsutskottet . 6 till bostadsutskottet Bil. 7 punkterna 1och 4-7 till näringsutskottet punkterna 2 och 3 till arbetsmarknadsutskottet Bil. 8punkt 1 till finansutskottet punkt 2 till arbetsmarknadsutskottet i övrigt tillfinansutskottet /86:50 till finansutskottet /86:51 tillsocialförsäkringsutskottet /86:53 och 56 till skatteutskottet 3 § Föredrogs och hänvisades Förslag 4 § Föredrogs och hänvisades Motion 1985/86:99till utrikesutskottet Vilande grundlagsändringar m. m. 5 §Vilande grundlagsändringar m. m. Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande /86:1 om vilande grundlagsändringar m, m, 1 (); har beslutat omvissa ändringar i regeringsformen, riksdagsordningen och lagen om . Förslagen har antagits som vilande. Ändringarna kräver två likalydanderiksdagsbeslut, och det andra beslutet får inte fattas förrän det efter detförsta beslutet har hålHts val till i hela riket och den nyvaldariksdagen har samlats. De vilande förslagen avser två ändringar i regeringsformensom man fattade beslut om första gången , Det gälldeförhandsgranskning av videogram och beslutanderätt vid krig ellerkrigsfara. Vidare avser de vilande förslagen beslut omöverlåtelse av vissa offentligrättsliga uppgifter till internationella organ,och slutligen beslut om kyrklig lagstiftning och avskaffande avriksdagens lönedelegation. Som brukligt är då det gäller ändringar av grundlagen har riksdagenfattat beslut om de vilande förslagen under bred enighet. Demeningsskiljaktighe-ter eller markeringar som har förekommit framgår av desärskilda yttrandena. När det gäller ändringarna i fråga omvideolagstiftningen är enigheten fullständig om grundlagsändring. Självalagförslaget kommer att behandlas . Detsamma gäller den kyrkligalagstiftningen och följdlagstift-ningen om lönedelegationen. När det gäller ändringarna i 10 kap. 5 § regeringsformen,som reglerar möjligheten att överlåta offentligrättsliga uppgifter tillinternationella organ, reserverade sig vpk vid den första riksdagsbehandhngen.Vänsterpartiet kommunisterna anser - de hade samma inställning under den gamlagrundlagens tid - att en paragraf av detta slag över huvud taget inte skallfinnas i våra grundlagar. kommunisterna har varit ensamma om denuppfattningen både vid tidigare behandHng av frågan i och i detutredningsarbete, i vilket samtliga riksdagspartier deltagit genom enreferensgrupp som stått till den särskilda utredningsmannens förfogande. Jagvill påpeka att när regeringsförslaget lades fram följde man helt utredningensförslag. Med det anförda vill jag yrka bifall till att manpromulgerar detta och fattar ett andra beslut beträffande dessa frågor. 2 (vpk); Vilande grundlagsförslag godtas eller förkastas. Däremotkan inte förändringar göras. Därför är det heller inte möjligt att ställamotförslag i de frågor där man vid förra behandlingen hade yrkanden. I en fråga hade vi från vpk, som vi redan har hört av OlleSvensson, ett motionsyrkande, som vi i detta betänkande följer upp med ettsärskilt yttrande och som jag helt kort vill beröra. Det gäller förslaget om överlåtelse av vissaoffentligrättsliga uppgifter till internationella organ. Proposition 1984/85:61 föreslog vissa förändringar iregeringsformens 10 kap. 5 §, den s. k. EG-paragrafen. Vi har från vpk helatiden krävt att denna paragraf skall utgå ur grundlagen, eftersom den innebären begränsning av den nationella självbestämmanderätten. Propositionen innebar visserligen en begränsning av defrågor som kan överlåtas till internationella organ, men i vissa avseendenockså en vidgning av möjligheterna härtill. Den avgörande invändningen mot paragrafen kvarstod.Fortfarande skall i obestämd omfattning beslut på viktiga områden kunnaöverlåtas till organ som inte är valda av eller kan avkrävas ansvar av detsvenska folket. Vi yrkadedärför att regeringsformens 10 kap. 5 § skulle utgå. Detta avslogs av . Vpk vidhåller sin ståndpunkt idenna fråga. Beslutsordningen är dock sådan att vi inte nu kan framställayrkande om att den s. k. EG-paragrafen utgår. I ett särskilt yttrande tillutskottets betänkande har jag markerat vår ståndpunkt, och jag villytterligare understryka den med detta inlägg. I ytterligare en fråga har jag fogat ett särskilt yttrandeliksom fallet var vid förra behandlingstillfället. Det gäller avskaffandet av lönedelegation.Samtidigt som det anförts att åtgärden i sak inte skulle innebära några störreförändringar i förhållande till vad som gällt, framgår det attfinansutskottet förutsätts spela en mer aktiv roll. Det finns skäl att anta attfinansutskottet kan komma att medverka till en statlig inkomstpolitik sombegränsar de avtalsslutande parternas handlingsutrymme. Detta påtalades avvpk:s representanter såväl i finansutskottet som i , ochjag har önskat erinra om det. Det finns skäl att uppmärksamt följa frågan. Beslutsordningen möjliggör alltså inte attlägga motförslag vid dagens behandling av vilande grundlagsförslag. Vi har dockfrån vpk önskat markera att vi kvarstår vid våra ståndpunkter. Det torde finnasanledning att återkomma i annat sammanhang. Prot, 1985/86:21 Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 6 § JO:s ämbetsberättelse Föredrogs betänkande 1985/86:2 omjustitieombudsmännens redovisning av sin verksamhet till 1985/riksdag. 3JÖRN (vpk); har JO;s ämbetsberättelse mötts avett växande intresse, och den läses numera av en ganska bred krets av poHtisktverksamma och intresserade människor. Tillsammans med annan information omJO;s verksamhet ger den en god bild av de rättsproblem som framträttinom modern offentlig administration. Det är också meningen att den skall geförtroendevalda, både i och på andra håll, utgångspunkter för attagera mot oroande tendenser och missförhållanden. Det kan därför inte skada omledamöter redovisar några reflexioner i samband med att berättelsen presenterasför . Ett av de allvarligaste fall JO har granskat är vissainslag i militär tolkutbildning, mot vilka de utbildade själva har reagerat. Idessa övningar har förekommit moment som på ett oroande sätt speglar enbristande respekt för hur krigsfångar skall behandlas enligt internationellaregler. Det finns all anledning för att uppmärksamma om denna typ avutifrån kommande inflytelser gör sig gällande i militära sammanhang i Sverige.Att också under eventuella kris- och krigsförhållanden upprätthålla en förankringi demokratiska och humanitära grundvärderingar utgör en så viktig del avförsvarsviljans motivation att den inte bör undergrävas med åtgärder i de grönabaskrarnas anda. Det är i sammanhanget inte ointressant att en expert från denisraeliska krigsmakten tjänstgör i som något slags rådgivare i vissautbildnings- och psykologifrågor. Detta förefaller mindre lämpligt, med tankepå vilka metoder detta lands försvarsmakt använder sig av och den kallblodighetmed vilken den organiserat massmord på civila personer. En annan reflexion som man gör vid ett studium av JO-berättelsenär att det finns utbredda brister, kanske främst i den kommunalaadministrationen, när det gäller kunskaper om t. ex. offentlighet och sekretesseller andra grundläggande förvaltningsrättsliga regler. Detta kan möjligenföras tillbaka på att det blir allt vanligare att man av rationaliseringsskälöverlåter mer kvalificerade uppgifter åt underordnad personal. Det är ju dåväsentligt både för medborgarna och för personalen att personalen ärtillräckligt informerad om reglerna och förstår deras bakgrund. Här får detinte bara bli en fråga om rationalisering och besparing, utan det måste ocksågälla skolning - en skolning som för övrigt skulle resa intressanta frågor bådeom lönesättning och om en mer demokratisk arbetsorganisation i förvaltningen. Ett intressant fall i berättelsen är när ensocialmyndighet hemlighållit en ung flickas adress för vårdnadshavaren isamband med att flickan på grund av en djup konflikt med föräldern flyttathemifrån. JO drar här den helt riktiga slutsatsen att sådant inte får ske ominte den unge är föremål för samhällsomhändertagande. Men ocksåsocialmyndighetens synpunkt, att en ung människa i konfliktsituation har rätttill sin integritet, har ju viss relevans. Här kanske både ochlagstiftaren har anledning att fundera över ungas rättigheter och över deproblem som följer med ungdomars självständiggörande under konfliktartadeförhållanden. Vi talar ju alltid om att barnens bästa skall vara en vägledandeprincip- och det kan naturligtvis finnas fall där en konflikt mellan barn ochförälder kan motivera att barnet får vara i fred för föräldern, utan att det ärfråga om ett fall av samhällsomhändertagande. Slutligen bekräftar även årets JO-berättelse något som itidigare berättelser och i JO:s löpande verksamhet framgått med sällsynttydlighet - nämligen det i stark upplösning stadda rättsläget påtaxeringsområdet. Det är hög tid att något görs för att röja upp i den djungelav bristande konsekvens i praxis, okunnighet om gällande prejudikat ochgodtycke i detaljer som under årens lopp brettut sig. Dessa missförhållanden inte bara undergräver deklarationsmoralen - dekostar också det allmänna pengar eftersom de leder till en mängd egenthgen heltonödiga överklaganden. Just ett taxeringsärende ger för övrigt åretsJO-berättelse en litet humoristisk knorr mitt i det djupa allvaret. Entaxeringsnämndsordförande skulle i ett ärende besiktiga en villafastighet, åkteut till det berörda villaområdet och lyckades med konststycket att ta fel påhus och taxera upp den skattskyldige med hänsyn till hans grannes swimmingpooloch övriga ganska lyxartade utrustning på villan. Ett sådant fall kan ju vara ett argument så gott som någotför ledamöterna att noggrant läsa JO-berättelsen. Det lär ju vara så att ettgott skratt visserligen inte förlänger våra mandatperioder men möjligenförlänger våra liv. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 7 § Denallmänna fastighetstaxeringen Föredrogs skatteutskottetsbetänkande /86:2 om allmän fastighetstaxering uppdelad på skilda år förolika fastighetstyper (prop. 1984/85:222). 4 BO (); De taxeringsvärden som åsätts fastigheter harmycket stor betydelse. Taxeringsvärdena används ju som ingrediens i en hel delskatteregler - jag skall bara nämna några. Först och främst är intäktsschablonen för småhus och bostadsrättsföreningarbyggd på det taxeringsvärde som är åsätt resp. fastighet. Taxeringsvärdetanvänds också när det gäller beskattning av bostadsrätter. Det används vidgarantibeskattning av samtliga fastighetstyper, där sådan beskattningförekommer, dvs. inte för juridiska personer. Uttaget av fastighetsskatt ärockså byggt på taxeringsvärdet, och taxeringsvärdet förekommer när det gällerförmögenhetsskatt och arvs- och gåvoskatt samt i ytterligare en del fall. Enmycket betydelsefull faktor i beskattningssystemet är alltså vid den allmännafastighetstaxeringen fastställandet av taxeringsvärde på enskilda fastigheter.Därför är det också av stor vikt att de värden som fastställs blir så korrektasom möjligt. Ett problem i detta sammanhang uppstår när ett och sammavärde skall användas för olika ändamål. Det kan då uppkomma konflikter mellandessa ändamål. Jag skall ta ett exempel. Det taxeringsvärde som åsättsfastigheten skall ju utgå från ett marknadsvärde. Man försöker då på olika sättfinna ett marknadsvärde för exempelvis ett småhus. Det gör att man relativtlätt kan säga att marknadsvärdet är den förmögenhetsmassa man faktiskt har.Detta stämmer när det gäller förmögenhetsbeskattningen. Men vad är det egentligensom säger att intäktsschablonen för viHor i övrigt skall baseras påtaxeringsvärdet. Om man råkar bo i ett överhettat område i en villa, som explosionsartatfår ett högre marknadsvärde och därmed ett högre taxeringsvärde, är det då såsjälvklart att boendevärdet, som skall beskattas löpande, skall beräknas påsamma sätt? Det finns alltså en hel del problem kring hurtaxeringsvärdet skall fastställas. Den senaste allmänna fastighetstaxeringen företogs 1981.Den fick en hel del kritik när det gäller både utförandet och de regler somtillämpades. Även utfallet av fastighetstaxering kritiserades. Detta är naturligtvis inte bra mot bakgrund av vad jagsagt om taxeringsvärdenas stora betydelse. Därför har tre gångerenhälligt begärt att regeringen skall låta se över reglerna förfastighetstaxeringen i syfte att uppnå enkelhet och få fram ännu bättre ochrättvisare regler. Det är synnerligen anmärkningsvärt att man ännu inte tagitnågot som helst initiativ för att se till att en sådan översyn kommer tillstånd, trots tre frågor i och trots riksdagsbeslut . har också den allmänna fastighetstaxering somvar planerad till 1986 uppskjutits och skulle nu äga rum1988. Regeringen har emellertid i den proposition som behandlas iskatteutskottets betänkande föreslagit att man skall dela uppfastighetstaxeringen så att den genomförs i tre etapper, en allmänfastighetstaxering som gäller industrifastigheter och hyreshus 1988, småhus1990 och lantbruksfastigheter 1992. En sådan uppdelning har vi moderater i ochför sig ingenting att invända mot. Visserligen blir det en hel del tekniskakomplikationer, som det återstår att lösa och beträffande vilka regeringen ännuinte lagt fram några förslag. Ett sådant problem redovisas iutskottsbetänkandet. Det gäller när man för en och samma fastighet kan få ensärskild behandling för olika delar av fastigheten, såsom lantbruksenheterresp. Det skapar problem, och det är någonting som det måstevidtas åtgärder mot, för att man skall klara en uppdelning i tre etapper. Det som gör att vi i motion 32 yrkat avslag påpropositionen om en uppdelning i etapper är i stället att vi inte fått denöversyn som begärt. skriver emellertid utskottet närdet gäller frågan om en översyn av fastighetstaxeringsreglerna följande: "Utskottetvidhåller denna uppfattning" - dvs. att en översyn skall komma till stånd- "och förutsätter, nu liksom tidigare, att frågorna kommer att prövas avregeringen så skyndsamt som möjligt, eftersom resultatet bör läggas till grundför den kommande fastighetstaxeringen 1988." 1988 skall vi alltså genomföra den etapp som gällerindustrifastigheter och hyreshus. Med utskottets skrivning får regeringen ettklart uttalande om vad som måste ske snabbt. Anledningen för oss attmotsätta oss den etappvisa fastighetstaxeringen bortfaller därmed. Däremot kvarstår en hel del problem. Genom uppskovet medfastighetstaxeringen och den nu föreslagna uppdelningen kommer exempelvissmåhusen att genomgå en ny fastighetstaxering först ochlantbruksfastigheterna 1992. Det blir alltså nio resp. densenaste allmänna fastighetstaxeringen. har en hel delkunnat inträffa. företas ju också en särskild fastighetstaxering, därman kan få ändrade fastighetstaxeringsvärden. Men det gäller bara under vissaspeciella förutsättningar.Det måste på ett eller annat sätt ha skett en ändring av fastighetensbeskaffenhet: den kan ha byggts ut, ett hus kan ha brunnit eller det kan hainträffat någonting annat som ändrar värdet. Det som kan inträffa för enskildafastighetsägare är ju att marknadsvärdet kan ha sjunkit, dvs. att fastigheteninte har så stort värde som . Det kan gälla enskilda småhus.Jordbruksfastigheter i vissa regioner kan ha fått ett sänkt marknadsvärde pågrund av den prisprövning vid förvärven som har införts och som innebär att köpinte får genomföras om värdet överstiger en viss nivå. Detta gör, som vimoderater ser det, att man bör införa förändrat marknadsvärde som grund försärskild fastighetstaxering, så att en enskild fastighetsägare i dettasammanhang kan åberopa sjunkande marknadsvärde. Detta krav blir än merbetydelsefullt nu med tanke på den långa tid som förflyter mellanfastighetstaxeringarna. I motion rörande dessa frågor tas en annansak upp, som är lika självklar för oss, nämligen att också det förhållandet attden fastighetstaxering som genomfördes gjordes på ett felaktigt underlagbör vara grund för en särskild fastighetstaxering. Det är mig en gåta attregeringsföreträdarna i skatteutskottet inte har velat gå oppositionen tillmötes i dessa två avseenden. Med det anförda yrkar jag bifall till den moderatareservationen i skatteutskottets betänkande nr 2. Prot, 1985/86:21 5KJELL (); Jag vill inledningvis instämma med BoLundgren om vikten av att man vid fastighetstaxeringen åsätter fastigheternariktiga värden, I proposition 222 föreslås att allmän fastighetstaxeringskall äga rum vid skilda år för olika fastighetstyper. Enligt förslaget skallhyreshus taxeras 1988, småhus 1990 och lantbruk 1992, Från sida menar vi att detta förfaringssättär bra. Vi ställer oss därför bakom detsamma. Att såsom nu sker under enbetydande tidspress taxera hela beståndet har visat sig medförabetydande olägenheter. Risken för sämre kvalitet på taxeringarna har varitstor. En spridning av taxeringsarbetet över tiden, som föreslås, medför attarbetsbelastningen blir jämnare. Kompetensen kan därmed på ett bättre sättupprätthållas och förstärkas. Taxeringarna bör kunna bli bättre. Så långt ärförslaget bra. Däremot menar vi i att det är en betydandebrist att inte ges möjlighet att ta ställningtill hur fastighetstaxeringen i dess helhet skall utformas. Erfarenheternafrån allmänna fastighetstaxering visar klart att även de materiellareglerna är i behov av översyn. Vissa fastigheter har helt enkelt påförts ettför högt taxeringsvärde enbart på grund av att ägaren haft en ärlig ochuppriktig ambition att deklarera sin fastighet så noggrant som möjligt. Det harså att säga blivit litet för många kryss på kupongen. Fastigheten har därmederhållit en taxeringsstandard som inte varit avsedd. Det hade varit bättre om vi härmed hade kunnatta ställning till förenklade deklarationsprinciper. Den utredning om detta somriksdagen redan begärt borde ha varit klar . Att ytterligare fördröja den,som utskottsmajoritetennu förordar, gör enligt vår mening saken värre. Från sida menar vi också att möjligheten attfå till stånd rättelser av felaktiga taxeringar efter besvärstidens utgångmåste förbättras, I t, ex, de fall som jag har beskrivit kan nytaxeringinte ske efter besvärstidens utgång. Viföreslår därför i folkpartimotionen att lagen skall kompletteras med enbestämmelse som innebär att nytaxering skall ske även i de fall en fastighettidigare åsatts en felaktig taxering. Av praktiska skäl bör dock detta skeendast om taxeringsvärdet förändras med mera än . Regeringen bör enligtvår mening förelägga ett sådant förslag. Jagyrkar, herr talman, bifall till reservation 1. 6STIG JOSEFSON (c): I skatteutskottets betänkande nr 2 behandlasbl. a. regeringens förslag att den allmänna fastighetstaxeringen skall äga rumunder en sexårig omloppstid och i tre olika omgångar avseende lika mångafastighetsgrupper. Utskottettillstyrker propositionen i dess helhet. I utskottsbetänkandet behandlas också några motioner somberör fastighetstaxeringen. I motion nr 30 av bl. a. mig ställs exempelviskravet på att en ny utredning som ser över reglerna för fastighetstaxeringenskall tillsättas. fastighetsutredning sysslade med den organisatoriskautformningen av fastighetstaxeringen. I den utredning som begärts reses, somjag sade, krav på att se över reglerna som tillämpas vidfastighetstaxeringen - ett krav som två gånger har ställtsig bakom. Inte minst vid den senaste fastighetstaxeringen riktades myckenkritik mot de regler som då tillämpades. Vad som särskilt bör prövas ärmöjligheterna att tillämpa enklare regler utan att resultatet - en likataxering - blir sämre. Utskottet uttalar att man står fast vid vad ett enigtskatteutskott yttrade , nämligen att den av begärdautredningen borde komma till stånd . Utskottet förutsätter också, nu liksom tidigare, attfrågorna kommer att prövas av regeringen så skyndsamt som möjligt, eftersomresultatet bör läggas till grund för den kommande fastighetstaxeringen 1988.Jag hoppas verkligen att regeringen vidtar de åtgärder som för tredjegången begär. Det är angeläget att så sker och att vi nu försöker förenkla degällande reglerna. Vi bör ta bort en del detaljbestämmelser som mer irriterarän gagnar, och vi bör sträva efter att få ett system som med enkla regler kange en rättvis taxering. Till utskottets betänkande har också fogats en reservationvilken jag står bakom. I denna krävs att en taxering som blivit felaktig skallkunna rättas till vid den årliga särskilda taxeringen även efter det att dennormala tiden för rätt till överklagande har överskridits. Jag tycker att detär ett rimligt krav att man där det är uppenbart att en felaktighet har begåttsfår möjlighet att rätta till saken, speciellt nu när taxeringsperioden dennagång blir längre än vanligt. Moderata samlingspartiets representanter i utskottet har ien reservation yrkat på att även förändringar av marknadsvärdet skall vara skältill en ändring avtaxeringsvärdet - i båda riktningarna, förmodar jag. Med anledning av dettayrkande vill jag fråga ; Är detta ställningstagande detsamma somatt ni ställer er bakom kravet på en rullande fastighetstaxering? Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation 1 samt i övrigt till utskottets hemställan. 7 BO () replik; Låt mig som svar på direktafråga säga att han mycket väl känner till att vi inte står bakom förslaget omen rullande fastighetstaxering utformad så att man med hjälp av olikaindex räknar upp taxeringsvärdena. och jag har ju gemensamtavgivit en reservation i fastighetstaxeringskommittén, den utredning som ladefram detta förslag. Anledningen till att vi menar att man skall kunna använda sjunkandemarknadsvärde som grund är att den enskilde fastighetsägaren lättare kan råka ikläm än staten. Jag medger att logiken egentligen talar för att staten skullesäga att taxeringen skall höjas eftersom marknadsvärdena har ökat. Det vieftersträvar är dock en spärr vad avser enskilda fastighetsägare. Det ärnämligen staten, representerad av oss som folkets företrädare i , somtvå gånger har uppskjutit den allmänna fastighetstaxeringen och som dessutomgenom det beslut som fattas i kammaren ser till att det kommer att räknat innan småhusen nästa gång får en allmänfastighetstaxering och innan lantbruksfastigheterna får en motsvarandeallmän taxering. Det kan inte uteslutas att enskilda fastighetsägare skullekomma i kläm, och det är deras situation vi tycker är det väsentliga när viföreslår att sjunkande marknadsvärde skall vara en grund för ändring avtaxeringsvärdet. Vi menar att det inte är de enskilda som skall bli lidande närstaten har problem att klara ut vilka regler som skall tillämpas. 8 () replik; Den rullandefastighetstaxeringen innebär ju att man prövar taxeringsvärdena , ochdet är därför som det är oklart vad moderata samlingspartiet menar med sin motion.Det var därför jag ställde frågan. Av svaret framgår att det är en årligprövning man förordar, men bara i den ena riktningen. Jag frågar mig om det ärrealistiskt att begära en sådan ändring. 9 BOLUNDGREN (m) replik; Mot bakgrund av den långa period somförflyter mellan de allmänna fastighetstaxeringarna för småhusen ochjordbruksfastigheterna är det rimligt att ha den här utvägen för enskildamänniskor. Det skall alltså inte vara fråga om någon generell omtaxering, mennär den enskilde fastighetsägaren anser att marknadsvärdet har förändratsskall han ha grund att begära särskild fastighetstaxering. Den grunden har haninte . Vi vet ju faktiskt att en hel del fastigheter har drabbats avsjunkande marknadsvärde. För en del kategorier fastigheter, inte minst inomjordbruket, har detsamma inträffat. Man måste kunna ta hänsyn till dettaförhållande, eftersom det för den enskilde påverkar förmögenhetsskatt, arvs-och gåvoskatt, villaskatt och