prot · G909135 · 1985-12-31 00:00:00 — Närdet väl är lördagkväil vill man själv vara hemma hos familjen, och då kan maninte hålla kamraten i hand. Det är då som kamraten återfaller till missbruket.Det är, som sagt, det som är det stora problemet. Kamraten måste ju själv blistark för att kunna klara av sädana här problem. Jagsäger , , att om det fanns 20 miljoner, kanske det vorevärt att satsa på den kvinnohusverksamhet som här talar om. Men detär en sak för kommunerna att avgöra. Kommunerna kan ju gå in och ge hjälp, ochdet gör kommunerna mänga gånger-1, ex. när det gäller att ordna lokaler. i kommunen bidrar med pengar. Det är pä det sättet man bygger uppen verksamhet. Men just nu finns det alltså inga 20 miljoner som vi undan förundan kan ta av för underhåll av ett kvinnohus. Detär klart att det här med narkotikan är ett svårt problem. Jag håller med om attdet kan bli "glapp", som här säger. När ett preparat intefinns i , kan vi ju inte göra några tester eUer någon klassificering.Det 1985/86:135 samarbete som talar om finns tyvärr inte. Vi får hoppas att det så 6maj 1986 småningom kommer till stånd, Alkohol- och narkotikapolitiken, m. m. talar om nya erfarenheter. Men socialberedningen ser för närvarandeöver frågan om en lag på detta område - precis som man gjorde när det gälldelagen om unga missbrukare. Det är bara att studera betänkandet i fråga. vice talmannen anmälde att Per att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik, Anf.114 (vpk): Jag skall bara kort kommentera motion So220 och utskottets yttrande medanledning av denna. Inom parentes sagt har motionen försetts med Inga Lantznamn. En kanslitjänsteman har slirat med namnstämpeln -om jag får uttrycka migså. Det är nämligen jag som har skrivit motionen. Vadär det då som tas upp i motionen? Jo, där nämns den rapport somjustitieombudsman - till yttermera visso en av landets främstafamiljerättsexperter och även expert på barns förhållanden - har tagitinitiativ fill och även avlämnat med anledning av de allvarliga brister somfinns när det gäller familjehemmens funktion. De brister som han har belystvisar sig vara utomordentligt allvarliga. Han har gjort en ganska grundligutredning, som bygger på ett studium av ett stort antal socialförvaltningarinom kommuner av litet olika typ. Man avslöjar en dålig kontakt med defamiljehemsplacerade barnen. Man avslöjar också en dålig insyn ifråga om de förhållanden som råder i familjehemmen - man avslöjar vad det ärför människor som tar hand om barnen. Det visar sig att det alltför ofta inte finnsnågra som helst program, något tänkande framåt, när barnet väl har placerats ifamiljehem. Det finns en stark tendens att försumma den roll som barnetsfortsatta kontakt med de biologiska föräldrarna i förekommande fall spelar. Dettaär kort sagt en ganska alarmerande rapport - även för den som inte är benägenatt i sådana sammanhang bruka starka ord. Anledningentill att jag tar till orda i debatten är att detta är en sak som ochdess socialutskott borde ägna litet större uppmärksamhet än vad de har gjort -nog talar skrivningen sitt tydliga språk om en ganska avsevärd liknöjdhet infördetta problem. Jag är djärv nog att våga påstå, att om denna motion inte hadeväckts hade utskottet inte skrivit någonting och över huvud taget inte uppmärksammatproblemet. Detvar också bara på grund av en intervention från vpk:s ledamot som litskottetkom så långt att man skrev att man förutsatte att ochlänsstyrelserna skulle köra på kommunerna sä att förhållandena förbättrades.Detta hade utskottet inte tänkt ta med i den första skrivningen, utan där hademan bara instämt i största allmänhet utan några förpHktelser i fråga om JO:srapport och hans synpunkter. Med anledning av dettamycket passiva förhållningssätt vill jag försöka lägga socialutskottetsledamöter på hjärtat att fortsättningsvis ta en annan överblick över dennafråga. Till skillnad från många andra frågor, t. ex, när 108 det gäller sjukvårdspolitiken, där det finns ett starkare betonatansvar på den kommunala sidan, rör detsig här om tillämpningen av en lag som har stiftat, nämligensocialtjänstlagen. Den är inte någon kommunernas ensak, utan den har sinaövergripande målsättningar, sina paragrafer, och bakom dem står en visssocialpolitisk ideologi, ett bestämt tänkande, som har bestämt skallgälla ute i kommunerna. Socialtjänstlagen är alltså ett ansvar, somman inte kan komma från, och JO Sverne är en justitieombudsman ochinte en tjänsteman i . Detfinns ytterligare en anledning att betona det jag nu har sagt. Det här är intedet enda området där vi har anledning att konstatera att socialtjänstlagen ochdess ursprungliga goda intentioner håller på att urholkas. Jag har i motionenpekat på den roll som resursfrågan här spelar, och det ger mig anledning attsäga - med en lätt polemisk udd - att när man skriver ett sådant här svar påmotionen som socialutskottet enhälligt har gjort, borde man inse att frågan omsocialtjänstlagens intentioner skall kunna uppfyllas i praktiken och om enuppryckning av de familjehem där barnen placeras skall kunna åstadkommas iväsentlig mån är en resursfråga. Dä kanske de borgerliga ledamöterna skulleägna sig åt en stunds tyst självprövning, med tanke på i hur pass mångakommuner ute i landet som man, när det blev regimskifte, resonerade som så attdet tydligen var viktigare med skattesänkningar än att ge socialtjänstenresurser. Också på socialdemokratiskt häll kanske man skulle vara något meraförsiktig med att så pass hårt reducera kommunernas resurser som man har gjorti statsfinansiella sammanhang. Slutligenen uppmaning, kanske i första hand till de socialdemokrafiska ledamöterna iutskottet: Som jag sade riskerar socialtjänstlagen att vattnas ur. Det vore entragedi om detta så omsorgsfullt och väl förberedda lagverk, med dess godaintentioner, skulle få falla sönder under besparingspolitiken och det hårdnandepolifiska klimatets tryck. Det är dock allom bekant och vem som helst kan seatt det växer fram en härdare, likgiltigare och hänsynslösare attityd mot deutsatta i samhället. Det hörs gång på gäng, också i denna debatt, appeller omökade repressalier, ökat hot, tumskruvsmetoder och tvång. Det är i väldigt höggrad en frukt av ett klimat där just fär arbeta med dåligaresurser. Då förfaller ofta många människor, också tjänstemän isocialförvaltningen, till att ta sin fillflykt till den typ av metoder som börtillhöra ett övervunnet stadium i den svenska civilisatoriska utvecklingen. Alkohol-och narkotikapolitiken, m. m. 115 (): Den av är 1977 beslutade alkoholpolitiken har varit framgångsrik.Vi har tid efter annan kunnat notera sjunkande siffror överalkoholkonsumtionen. Vi har också kunnat notera färre omhändertaganden avberusade personer enligt LOB, Statisfik från sjukvården tyder dessutom på attantalet alkoholbetingade skador minskat. Från läkarstäm-man i Örebrorapporteras att antalet nyfödda barn med skador på grund av modernsalkoholförtäring har minskat kraftigt , Detfinns emellertid ingen anledning att beskriva situationen i alltför ljusa färger.All tillgänglig statistik visar - och vi kan med egna ögon se det - att densociala utslagningen på grund av alkohol- och narkotikamissbruk är stor. Varfjärde femte vårdplats inom sjukvärden upptas för vård av sjukdomar Alkohol- och narkotikapolitiken, m. m. Jag vill i det här sammanhanget gärna betona de socialaaspekterna på alkoholproblemen, Utslagningen ur den sociala gemenskapen ochfrån arbetsplatsen är brutal för många av dem som missbrukar alkohol. Därförhar värdinsatserna utomordentligt stor betydelse i en effektiv alkoholpolitik.Många fina resultat har också nåtts i vårdarbetet, bl, a, genom den metodiskanyorientering som skett och som alltjämt pågår. Enligt min mening saknas dock ett par mycket viktigainslag i den rehabiliterande värdkedjan. Jag tänker främst på de storasvårigheterna för många missbrukare att skaffa sig ett bra socialt umgänge,alltså en kamratkrets som kan utgöra ett fint stöd i den vårdsökandes hemmiljö.Många behöver också ha tillgång till en helnykter miljö för att klara sinsituation. Frivilligorganisationer av olika slag kan och måste här spela enviktig roll. Det är min förhoppning att skall kunna breddasitt engagemang pä detta område. Det andra viktiga inslaget i värdkedjan som jag tänker påär tillgången till ett arbete. Här finns också stora svårigheter för den somsöker arbete och är missbrukare. Jag menar att arbete och social gemenskap ärav vital betydelse för rehabiliteringen av missbrukare. Aktionerna mot alkoholbetingade sociala ochmedicinska skador måste emellertid föras på två fronter; dels den vårdande,dels den rent förebyggande. De förebyggande insatserna betonades också iriksdagsbeslutet om alkoholpolitiken 1977, Som jag sade har arbetet inte varit utanframgång. Det finns emellertid nu vissa tydliga tecken på att vi tvingaskonstatera ett trendbrott. Systembolaget redovisar siffror över en ökadförsäljning . Det är den första ökningen pä . En opinionsundersökning som har presenterats om ungdomarsalkoholvanor visar att alkoholkonsumtionen bland ungdomarna ökat, vilket ocksåär ett trendbrott. i relation till målet för alkoholpolitiken är dessatecken illavarslande. En effektiv alkoholpolitik kräver uthållighet. Vi har vantoss vid att kunna notera positiva resultat, och det finns därfören risk att vi invaggas i den felaktiga uppfattningen att uppmärksamheten kringproblemet kan minskas. Den alkoholpolitik som lade fast 1977 måsteenligt min mening fullföljas. Inte minst mot bakgrunden av att undervåren 1985 - i samband med behandlingen av propositionen om hälso- ochsjukvärden -slog fast att alkoholkonsumtionen fram skall minskamed . Det är glädjande att statsrådet i åretsbudgetproposition återigen ansluter sig till detta mycket ambitiösa mäl. Tillsammans med och har jagi motion 225 föreslagit bl. a. en omfattande upplysningskampanj, som syftartill ökad kunskap om alkoholproblemet samt till attitydförändringar, vilkainnebär en minskad konsumtion av alkohol. Det skall bidra till att25-procentsmälet kan nås. I förlängningen leder också konsumtionsminskningentill minskade sociala och medicinska skadeverkningar. Utskottet instämmer ivärdet av en sådan informationsverksamhet men anser att regeringens alkohol-och narkotikapolitiskaråd skall behandla frågan. Eftersom statsrådet för några dagar sedanuttalade att "det måste till en ny statlig samordnande insats för attvända den senaste tidens negativa trend i en ny minskning", och samtidigttillsatte en arbetsgrupp i departementet för att bereda frågan om enupplysningskampanj, har motionärerna anledning att vara till freds. En annan viktig grund i 1977 ärs alkoholpolitik är enaktiv prispolitik, framhåller statsrådet i budgetpropositionen. Lika viktig ären annan grund för politiken, nämligen att försäljning och servering sker underkontrollerade former. skall naturligtvis onödiga regler utmönstras urlagtexten, men det skall ske om de verkligen fyller kravet på att inte spelanågon roll för möjligheten att nå det av uppsatta 25-procentsmålet. Avslutningsvis vill jag understryka vikten avatt samhället slår vakt om nådda resultat inom alkoholpolitiken menockså framhålla det angelägna i att kommande åtgärder inriktas så att det avriksdagen uppställda målet kan uppnäs. En effektiv alkoholpolitik är för migytterst en solidaritetsfråga - en fråga om medmänsklighet! Alkohol- och narkotikapolitiken, m. m. 116ALF (): Låt mig få göra några kommentarer runt motion253 och förslaget att införa nykterhets- och narkotikanämnder. Jag ärfullständigt övertygad om att man ute i alla kommuner i alla partierväldigt gärna skulle vilja se att nykterhets- och narkotikavården fungeradebättre, naturligtvis i första hand för att vi alla önskar att människor skullekunna bli kvitt sitt drogberoende men också för att vi tycker attvårdresultaten ganska dåligt - lindrigt uttryckt - svarar mot kostnaderna. Jag är övertygad om att många här i har ettkommunalpolitiskt förflutet. Mänga var verksamma i någon liten kommun förekommunsammanslagningen och minns hur nykterhetsnämnden fungerade där. Mångahar också erfarenheter från socialnämndernas arbete i de stora kommuner vi nuhar. Jag tycker också att det är riktigt medtotalsynen - som utskottet understryker i sitt betänkande - att denvårdbehövande inte skall behöva vända sig till mer än en instans, men jagskulle vilja påstå att det inte räcker med en totalsyn. Man måste ju ocksåhinna göra något, I en ordinär kommuns socialnämnd är ledamöterna överlupnamed ärenden - om barnomsorg, om äldreomsorg etc, etc, nog sä tidskrävande ochviktiga ärenden. Hur skall man orka och hinna göra insatser för att barn,ungdom och vuxna fångas upp innan de fastnat i det djupa drogbruket som vi vetatt det är gränslöst svårt att få människor ut ur? I utskottsbetänkandet står; "En olämplig uppdelningav vårdfunktionerna kan innebära minskade möjligheter att rätt bedöma denenskildes behov av hjälp eller service," Jag håller självfallet med omdet. Men borde allt utskottet och andra fundera över om inte justett sammanförande av vårdfunktionerna och andra funktioner kan medföra att maninte mäktar med att ta sig an den enskildes behov av hjälp och service. Är detnågra speciella områden eller någon särskild kommun socialutskottet villhänvisa till där individinriktade insatser med utgångspunkt från helhetssynen -för att använda betänkandets ord - fungerar på ett helt tillfredsställandesätt? Alkohol-och narkotikapolitiken, m. m. Socialutskottetpåstår vidare att upprättandet av drogpolitiska handlingsprogram ute ikommunerna i praktiken torde fylla syftet med motionsförslaget, dvs, kamp påalla fronter mot narkotikan och aktiva, konkreta åtgärder mot vårt landsstörsta sociala problem, alkoholen. Ja, inte åstadkommer upprättandet avprogram särskilt mycket! Har man inte möjlighet att effektuera och åtgärda deatt-satser som programmen rymmer, är inte programmen i sig mycket att ha. Jagtvivlar faktiskt på att socialnämnderna mäktar och hinner som man vill ochborde. Jag minns hur nykterhetsnämnden fungerade i lilla stad åren förekommunsammanslagningen: Den ideellt inriktade ordföranden osjälviska, helhjärtade, medmänskliga insatser för familjer ochindivider. har helhetssynen tagit över - nu styr socialnämnden i Jönköpingskommun. Teoretiskt sett fungerar allt, men i praktiken är även människor somarbetar utifrån helhetssynen begränsade, i synnerhet när centraliseringenkopplas därtill. I betänkandet upplyses om att kommunerna i och för sig harhandlingsfrihet att söka för kommunerna lämpliga organisationsformer, och detär tacknämligt att det är noterat i betänkandet. Men naturligtvis hade jagmycket hellre sett att utskottet engagerat sig utifrån den faktiska, svåraakuta situationen ute i kommunerna och inte så ensidigt citerat propositions-och yttrandetexter utan rätt upp och ned förordat ett kommunalt forum somhelhjärtat kunde hänge sig ät just alkohol- och narkotikafrågor. Vi talar alla om alkohol- och narkotikaproblematiken som Sverigesstörsta sociala problem. Jag kan omöjligt tycka att det i dessa frågor finns samstämmighetmellan ord och vilja att åtgärda. En förutsättning för att vi skall kunna vidtaåtgärder är givetvis bl, a, att vi får organ som helhjärtat tar sig anproblematiken. råder alldeles för mycket låt-gå-politik på detta område,och det beklagar jag verkligen. Jag ber attfå yrka.bifall till reservationerna 3, 4 och 6. Överläggningen var härmedavslutad. Mom. 4 (samarbetet mellansocialtjänsten och den psykiatriska vården) Utskottetshemställan bifölls med 242 röster mot 68 för reservation 1 av . Mom.7 (thoraxkirurgisk verksamhet i ) Utskottetshemställan bifölls med 224 röster mot 84 för reservation 2 av . 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom.8 (specialtjänster inom mödra- och barnhälsovården) Utskottets hemställan, somställdes mot dels reservation 3 avBlenda Littmarck m, fl,, delsreservation 4 av , bifölls med acklamation. Morti, 9(invandrarkvinnors rätt till kvinnlig gynekolog) Prot. Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 5 av 6majl986, Littmarck m.fl, - bifölls med acklamation, ' ' ~ \ ~ Mom. 11 (tillsättandet av en utredning om oral galvanism) Utskottets hemställan bifölls med 282 röster mot 24 förreservation 6 av , 4 ledamöter avstod från att rösta, , , Mom, 79 (ändring i hälso-och sjukvårdslagen m,m.) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 äv m, fl, - bifölls med acklaination, A7o«i, 20 (ökad valfrihet och konkurrens'i vården) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 8 avDaniel Tarschys och Per - bifölls med acklamation, Mom. 21 (åtgärder för att förbättra läkarföi-sörjningen) 'Utskottets hemställan bifölls med 290 röster mbt 16 för reservation 9 av IngaLantz, 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 22 (köerna i vården m, m,) Utskottets hemställan bifölls med 264 röster möt 46 förreservation 10 av och , 1 ledamot avstod frånatt rösta. Mom. 23 (anslag till Bidrag till allmän sjukvård m, m.) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation ll av m, fl,-bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. 5(anslag till Bidrag till missbrukarvård m, m.) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 1 av m.fl.- bifölls med acklamation. Mom. 6 (bidrag till arbetsmarknadens organisationer) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avRune m. fl, - bifölls med acklamation. Mom. 7 (anslag till Bidrag till organisationer) Utskottets hemställan bifölls med 241 röster mot 69 förreservation 3 av m, fl. Mom. 8 (stöd till ) Utskottets hemställan bifölls med 162 röster mot 148 förreservation 4 av m, fl, 8 protokoll 1985/86:133 -135 Prot.-1985/86:135 Mom. 9 (anslag till Utvecklings- och försöksverksamhet) Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 16 förreservation 5 av , ,,, , , Socialbidragen,m. Mom. 11 (utveckling av vårdinsatser för narkomaner) Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot 38 förreservation 6 av och , Mom. 13 (samordning för bekämpande av narkotikamissbruket) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7av m, fl, - bifölls med acklamation. Mom. 17 (åtgärder mot prostitution) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 8 avInga Lantz -bifölls med acklamation. Mom. 18 (utslagnas bostadssituation) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 9 avBlenda Littmarck m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 20 (åtgärder mot alkohol- och narkotikamissbruk) Utskottets hemställan bifölls med 246 röster mot 65 förreservation 10 av m, fl. Mom. 23 (definitionen av narkotika) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 16 förreservation 11 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 13 § Socialbidragen, m. m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande /86:18 om anslag till m, m, (prop,1985/86:100 delvis), I fråga om detta betänkande hållsgemensam överläggning för samtliga punkter. 118GÖTE (); , Vi har från sida i enpartimotion tagit upp inriktningen av välfärdspolitiken. Vi tycker att det ärviktigt att i ett sammanhang kunna diskuteravälfärdspolitiken i dess helhet. Som kammarens ärade ledamöter väl vet förs t,ex, i fråga om den ekonomiska politiken resonemang utifrån inriktningen av denekonomiska politiken. Vi tycker det är en brist att man inte kan föra sammasamlade debatt ochredovisa samma samlade syn på välfärdspolitiken i stort. När motionen behandlades i socialutskottet uppstod en visstveksamhet inför yrkandet om den här formen av behandling av välfärdspolitiken.En ledamot sade bl, a, att vi väl inte kan diskutera hela välfärdspolitikenbara utifrån en moderat motion, I och för sig var detta en klen motivering. Jagkan dock ha viss förståelse för att utskottets ledamöter inte kände igen signär det gäller formen av diskussion och inriktningen i fråga om tillkännagivandetill regeringen pä denna viktiga punkt. Jag måste konstatera att knappheten iutskottsmajoritetens skrivning egentligen är ganska beklaglig, I partimotionentar vi upp viktiga inslag i synen på välfärdspolitiken i dess helhet. Det hadevarit välgörande om också utskottsmajoriteten hade varit beredd att ta upp,belysa och diskutera de frågeställningar som vi berört i vår partimotion. Men,herr talman, det finns anledning att återkomma beträffande sättet att föra denpolitiska debatten och lägga fram de konkreta förslagen om välfärdspolitiken. Tyvärr är det, och har varit i alltför stor utsträckning,när det gäller dessa viktiga frågor sä att man fört debatten utifrån småsektorer, kanske rent av frågan om specialdestinerade statsbidrag till en speciellkommunal verksamhet och låtit det framstå som att hela välfärden skulle fallaeller bestå med ett beslut om några hundratusen i statsbidrag till en vissinriktning av verksamheten inom ramen för social- och välfärdspolitik. Vitycker från moderat sida att det är beklagligt. Man måste i stället utgå frånden helhetssyn på välfärden som vi redovisat i motionen. Vi moderater tycker att man när man talar om välfärd måsteutgå från hela människans behov. Det är inte bara fråga om brödpolitik, utandet är också fråga om helt andra mänskliga behov. För att man skall kunna föradebatten iitifrän denna totalsyn är det viktigt att utgå från vissaförutsättningar och grundvärderingar. Först och främst menar vi moderater att människosynen ärbåde värdefull och viktig i samband med att man drar upp riktlinjerna förvälfärdspolitiken. Vi menar att varje människa är unik, och vi ser individensvärde just som individ som en viktig faktor och som en grundförutsättning närvi diskuterar välfärdspolitik. Man kan säga att vi sätter denna människosyn i motsatstill den kollektivistiska människosynen, som utgår från ett kollektiv. Om viser människorna som individer, måste vi också ta till vara de enskildaindividernas önskemål. Vi måste också tillvarata de enskilda medborgarnasförutsättningar i olika sammanhang när det gäller att bygga välfärdspolitiken.Det är nämligen inte bara vi som sitter här i riksdag, och inte barade som arbetar i landsting och kommuner, som är med om att utformavälfärdspolitiken i sin helhet, utan varje svensk man och kvinna i olikaåldrar är viktiga länkar i detta samhällsbyggande. Vi menar att man måste föra fram den enskildes valfrihetsom ett klart alternativ till likriktningen i samhället. Likriktning är i sigonaturiig, helt enkelt därför att vi som människor är olika. Då kan man inteföra en politik som förutsätter att vi alla är lika. Bygger man samhället påsådana felaktiga förutsättningar när det gäller människosynen, hamnar mansnett, och då är det väldigt mänga enskilda medborgare som inte känner sighemma i det Socialbidragen, m. m. Socialbidragen, m. m. Det är väl just detta som i hög grad präglar den socialistiska synenpå välfärdssamhället. Vi har ingen anledning att misstänkliggöra varandra närdet gäller välfärdsambitionerna. Jag tror att alla partier har en hög ambitionatt bygga ett bra och tryggt samhälle utifrån vissa utgångspunkter. Men vi haranledning att diskutera de metoder med vilka vi skall bygga samhället ochförverkliga dessa mål. Vi är ju olika rent fysiskt som människor, Alla passarinte i storlek 52 när vi går till klädaffären. Och det är precis samma sak närdet gäller den själsliga, emotionella sidan, våra behov som människor. Vi ärprecis lika olika där som vi är när det gäller fysiska förutsättningar. Därförmenar vi moderater att man måste bygga politiken utifrån denna olikhet. Det fårinte bli så som när en amerikansk försäljare var ute och sålde automatiskarakapparater. Den som skulle köpa en sådan påpekade; ''Men alla är ju inte likai ansiktet," "Nej, de är inte lika, men de blir lika", svaradeförsäljaren. Det är precis likadant när det gäller att bygga välfärdspolitiken.Vi mäste bygga ett tryggt samhälle som är baserat pä olikheten hos de enskildamänniskorna. Synen på människan präglar också synen på välfärden somsådan. Bortser man från olikheten och från de olika behoven, ja, då hamnar manväldigt lätt i ett förmyndarsamhälle. I ett förmyndarsamhälle är det vipolitiker som skapar välfärden.