prot · G90993 · 1985-12-31 00:00:00 — 1 finansplanen bedömdes prisutvecklingen stannavid , men efter justeringarna beroende på de sjunkande oljeprisernaoch de lägre dollarkurserna har Kl bedömt att inflationstakten under loppet av1986 stannar vid 3 ä - allt då under förutsättning att arbetsmarknadensparter träffar avtal som bibehåller näringslivets konkurrenskraft. Här gär bedömningarna isär. I de borgerliga partiernasmotioner, som är utgångspunkten för reservation nr 1, bedöms regeringensantaganden om löneutvecklingen som alltför optimistiska. Skall stabiliseringspolitiken lyckas är det emellertidnödvändigt med ytterst begränsade löneökningar. Det vore dessutom av stortvärde om arbetsmarknadens parter kunde sluta avta] för än ettår. Men skall detta vara möjligt måste andra grupper ta sittansvar för landets ekonomi. De kraftiga höjningar av aktieutdelningarna som påsina håll redan genomförts gör det mycket svårt för fackföreningsrörelsen atthålla tillbaka sina krav. Det är inte bara landets löntagare som har ansvaretför ekonomi. Vi får hoppas att detta inses av de ansvariga inomnäringslivet, så att demonstrativt kraftiga utdelningshöjningar pä aktier nuupphör och att tilltag i stil med den s. k. Leoaffären aldrig mer inträffar. Sker inte detta är det regeringens skyldighet att snabbtoch bestämt ingripa. Det räcker inte med deklarationer. Utvecklingen undervåren får avgöra vad som visar sig vara nödvändigt. Regeringens proposition om familjepolitiska ätgärder ochförändringar i skattesystemet är utmärkta insatser. Reallönerna kandärmed med rimliga löneavtal stiga bäde 1987 och 1988. Eftersom skattereformens huvudpunkter bl. a. gäller dekommunala grundavdragen, den s. k. brytpunkten inom inkomstbeskattningen ochenergibeskattningen, tillgodoser regeringens förslag i långa stycken centernsskattepolifiska motioner. Ett brett parlamentariskt stöd för regeringensförslag borde kunna gå att uppnå - om någon som helst vilja till samförståndfinns. Regeringens proposition om familjepolitik ochskattepolitiken har kommit för att underlätta för arbetsmarknadens parter attsluta avtal som är förenliga med samhällsekonomisk balans och med en rättvisfördelning av resurserna. Vpk:s krav gäller progressionen i skatteskalorna,förmögenhets- och kapitalbeskattningen, matmomsens avskaffande,omsäffningsskaffen på aktier och skatten på aktier och stora förmögenheter. Vpk vill ta bort den s.k. matmomsen. Inte minst HansPetersson i vet aff skälen emot ett borttagande av matmomsen intealls ärideologiska utan skaftetekniska. Jag vill minnas att var ledamoti den utredning som studerade frågan . Målet att göra maten och nödvändighefskonsumfionenbilligare är vi eniga om. En sådan åtgärd gynnar de svaga i samhället och äralltså önskvärd. Men när man skall driva en sådan politik skall den inte lämnavägen öppen för skatfefifflare. Det vill inte heller göra.Tekniken att ta bort "momseffekfen pä maten" - kanskekänner till det parti som präglade detta uttryck - gär överlivsmedelssubventionerna. Dem kan vi höja igen, men först när statens finanseroch landets ekonomi är i ordning-och till just det syftar regeringens politik. Beskattningen på kapital har verkligen skärpts under densocialdemokratiska regeringens tid efter 1982. Egentligen bordevpk-företrädarna vara nöjda. Går man in mer konkret på det som de olikapartierna föreslår, dvs. på budgetregleringar, framstår olikheterna mellanparfierna litet tydligare. Sett ur budgetsaldots synvinkel påstår de olika partiernasig, utöver vad regeringen föreslår, vilja spara följande summor: moderatasamlingspartiet nära 5 miljarder, 4,5 miljarder och centerpartiet5,7 miljarder. Däremot föreslär kommunisterna åtgärder somsammantaget skulle försämra budgeten, enligt vpk:s egna bedömningar, med 250milj. är kanske infe den tekniska kvaliteten i allamotionerna så hög som motionärerna själva sannolikt skulle önskat. Efternoggranna utredningar inom finansutskottets kansli blir bilden en annan:moderata samlingspartiet skulle förstärka budgeten med 4,6 miljarder, inte med5, och med 2,2 miljarder, inte med 4,5, skulleförsvaga budgeten med 2,3 miljarder, inte förstärka den med 5,7, Vänsterpartietkommunisterna slutligen skulle försvaga budgeten med 5,8 miljarder, inte med0,25, Det ligger inte alls något politiskt intresse i attkritisera olika oppositionspartier för att de inte, pä den fid som står tillderas förfogande och med de resurser de har, kan prestera tekniskt likagenomarbetade alternativ som regeringen med kanslihusets resurser kan göra. Detintressanta är den politiska vilja som speglas i mofionerna. Moderata samlingspartiet, liksom folkpartiet-men intecenterpartiet -vill slopa skaftereduktionen pä fackföreningsavgiften. Moderatasamlingspartiet och nämner ingenting om den orättvisa som då skulleskapas mellan arbetstagarnas och arbetsgivarnas organisafioner. Fackföreningsrörelsenskulle med moderata samlingspartiets och folkpartiefs förslag ställas i ettbetydligt sämre ekonomiskt läge än arbetsgivarsidan. Förmögenhetsskatterna skulle sänkas och speciellskattereduktion pä aktieutdelningar skulle återinföras. Realisationsvinsternapä fastigheter skulle få lägre beskattning. Den slopade fastighetsskattenskulle gynna fastighetsägare men missgynna hyresgäster. Som exempel illustrerar detta de fördelningspolitiskasträvanden som borgerliga partier fortfarande har. I långa stycken följer härsåväl som fortfarande moderata samlingspartiet ispåren. Moderata samlingspartiets motion vad beträffarbudgelregleringen är -liksom - jämförelsevis väl genomarbetadtekniskt sett. specielltstora nedskärningarna drabbar kommunerna ytterligare. Betydandeneddragningargörs också inom arbefsmarknadspolitikensomräde. Stödet tillvuxenutbildningen försämras allvarligt. Mjölksubventionerna skärs ned stegvis.Bidragen till arbetslöshetskassorna reduceras. Sjukpenningersätf-ningen ibörjan av en sjukdom reduceras till två tredjedelar. En omfattande utförsäljning av statliga företag skalldessutom äga rum, om får råda. Däremot sänks inkomstskaften, liksom kapitalbeskattningen.Omsättningsskatten på aktier avvecklas och det s. k. forsknings- ochutvecklings-avdraget äterinförs. Skattereduktionen för fackföreningsavgifterfas alltså bort. Moderata samlingspartiet är konsekvent. Visocialdemokrater ser förslagens sammantagna fördelningspolitiska effekter somhelt oacceptabla. I dagens debatt inledde med att uttrycka sinhäpenhef över aff vi i , speciellt fackföreningsrörelsen, i dagenssituation intresserar oss för fördelningspolitiska problem. Det som ytterligare måste framhållas är att de besparingarsom förespråkar får omedelbar effekt under det att deskattelindringar som också ingår i den moderata mofionen först efter hand fårfullt genomslag. Konsekvensen blir att om moderata samlingspartiet - motförmodan - skulle vara i stånd aff förverkliga sin politik, så tvingasstatsmakterna att efter hand genomföra ytterligare kraftiga indragningar,såvida man infe accepterar successiva försämringar i budgetsaldot. Folkpartiefs besparingar riktar sig liksom moderatasamlingspartiets främst mot kommunerna. Hela 5 miljarder ytterligare dras in från kommunerna ifolkpartiets förslag genom att ingen kompensation ges för den avskaffadekommunala företagsbeskattningen. Skatteutjämningsavgiften höjs frän perskattekrona till per skattekrona. Det kommunala grundavdraget sänks, och helaskafteinkomsten tas in till staten. Sjukförsäkringssystemet försämras liksomdet statliga stödet till arbetslöshetskassorna. Mjölksubvenfionerna avvecklasunder en treårsperiod. Regeringens förslag till höjda bostadsbidrag avvisas.Statlig egendom utförsäljs. Däremot skall marginalskatterna sänkas - speciellt i deallra högsta inkomstskikten. I det avseendet gär ännu längre änmoderata samlingspartiet. Samma kommentar kan göras vad beträffar folkpartietsbudgetförslag som jag gjorde beträffande moderata samlingspartiets. Deutgiftsbegränsningar som föresläs får omedelbar effekt, under det attinkomstbegränsningarnas fulla effekt slår igenom först efter hand, varförytterligare indragningar måste göras framöver om inte de saidoförbättringar somvinns pä kort sikt har förbyfts i sina motsatser. förslag till budgetreglering anser centernsjälv innebära en budgetförstärkning på 5,5 miljarder. Finansutskoffefs kanslihar under utskoffsarbetefs gång bedömt att de sammantagna effekterna avcenterns förslag i stället leder till en försvagning av statsbudgeten pä drygt2 miljarder. Skillnaden ligger alltså på nivån 7-8 miljarder! Kostnaderna för vissa nya utgiffsåtaganden har enligtkansliets beräkningar underskattats eller inte alls beaktats. Flertalet av deskattesänkningsförslag som för fram eller som ställt sig bakomhar inte heller beaktats i deras budgetförsl-ag. Jag citerar utskottsbefänkandets kommentar:"Utskottet kan inte godta en polifik som innebär att budgetunderskottetånyo tillåts öka." har i kammardebaften anfört några exempel påatt skulle ha behandlats illa av finansutskottet. Ett av de exempelNils Åsling tog upp var att vi infe skulle ha tagit hänsyn till centernsförslag när det gällde indragning av bidragsförskott. Det finns en förklaringfill att vi inte har gjort det, och det är att det förslaget inte finns i någonpartimotion eller kommittémotion från . Det är inte så lätt förfinansutskottets kansli att gissa vad som rör sig i huvudet pä . Detta dä enbart om de tekniska bristerna i centermofionerna. Vi ser det däremot som ett utslag av god vilja fräncenterns sida när partiet stöder det höjda bostadsbidraget. Positivt är ocksåatt inte längre ställer sig bakom en politik som försämrarsjukförsäkringen eller som vill införa olika skafteprinciper för olika parterpä arbetsmarknaden. Vi kan naturligtvis debattera det här ombudgetposter . För egen del tycker jag det är skojigt. Däremot har kanskeen sådan debatt ett begränsat politiskt värde. Det politiskt värdefulla liggeri vad finansutskottet yttrat i samband med behandlingen av den kommunalaekonomin: "I ett första steg förordar således utskottet att neddragningargörs i vissa statsbidrag pä det sätt som föresläs i budgetproposifionen medsammanlagt . Det gäller vissa utbildningsbidrag, väg- ochtrafikbidrag samt bidrag till barntandvärd. Detankommer pä resp. utskott i att bereda dessa frågor. Skulle utskotten finna att något av dessa förslag tillnedskärningar ej bör genomföras mäste utskotten i enlighet med de avfinansutskottet föreslagna budgetpolitiska riktlinjerna finna andra former avbegränsningar för kommunsektorn." Till grund för denna princip ligger insikten attstatsbudgeten inte får försvagas under behandlingen i i vår.Samhällsekonomin kräver att statens budget kommer i balansigen. I går enades socialdemokrater och folkpartister iutbildningsutskottet om en annan teknik fill besparingar än den som regeringenföreslagit för kommunerna. Det gäller bidraget till lärarlönerna förgrundskolan. Överenskommelsen bör hälsas med uppriktig glädje. Detta gällerockså uppfattningar i nog så viktiga delar av skattepolitiken. Jag utgår ifrån att regeringen i sin proposition omkommunal skatteutjämning och i kompletteringspropositionen i övrigt i värpresenterar ett förslag som ger en samlad bild av statens insatserför främst den kommunala verksamheten. Det är nödvändigt för att kommunerna itid skall veta vilka resurser som sfär till deras förfogande 1987 och 1988. Med detta yrkar jag bifall till vad utskottethemställt i finansutskottets betänkande nr 10 i alla delar. Anf.9 () replik; sjöng samma visa som han gjortvarje år vid . Den går ut på att vi moderater inte sparar såmycket som vi säger, men a andra sidan sparar vi alldeles för mycket. Jag de här tillfällena brukat säga: Ni får bestämma er för vilken fotni vill stä på. har bekräftat att våraberäkningar och värt budgetalternativ för /87 är korrekta -likaså utgifterna för helår framöver. Däremot har vi något olika uppfattningarom genomslaget av våra skattesänkningar, och det har en beräkningsfekniskförklaring. Men det vikfiga är att det är obestridligt att vi när det gällerdet budgetförslag /87 som skall behandlas har ett budgetunderskottsom är bortåt 8 miljarder lägre än det som regeringens budget innebär. Därefter- - återkommer vi med nya besparingar; behöver intevara orolig pä den punkten. Ett annat tema i korta inlägg här var attmoderat politik gynnar de rika. Det är obestridligt att våra skattesänkningarhar sin tyngdpunkt i de breda inkomstskikteh. Även efter regeringens förslaghär i går kommer vi att sänka marginalskatterna till för de bredagrupperna av arbetare och tjänstemän, medan tydligen vill stanna vid50 %. hade också goda ord att säga om regeringensfamiljepolitiska förslag. Jag fär inte det att gä ihop rikfigt. Här har manlagt fram förslag om ett höjt grundavdrag - vem är det som tjänar pä det? Jo,det är familjer som har goda ekonomiska resurser och kan fördela övertillgångar pä barnen, så att de kan skaffa sig kapitalinkomster på . - de fär dem skattefritt. Det är ett rejält grundavdrag - fill barn medkapitalinkomster! Men för familjer som har snävare ekonomi och som inte hardessa möjligheter gör man ingenting i skattesystemet. Att den endefamiljeförsörjaren hemma haren familj med flera barn tar man infeeff dugghänsyn fill. Vi moderater anser det vara rimligt aff ge ett grundavdrag fillvarje barn, oavsett om det fillhör en rik eller en fattig familj. sade att ytterligarebesparingar särskilt gär ut över kommunerna. Hörde attfinansministern på presskonferensen i går skröt med att regeringen nu drar inöver 8 miljarder från kommunerna, medan vi stannar vid totalt sett 4-5miljarder? Vad säger om den situationen; han får alltså försvarabetydligt större indragningar från kommunerna än dem som han skäller pä ossmoderater för aff vi vill genomföra! 10BJÖRN () replik; gick infe närmare in pä de aktuellafrågorna i den ekonomiska politiken om hur man skall kunna begränsakostnadsutvecklingen och bevara företagens konkurrenskraft. Jag skall därförinte göra det heller. Däremot sade någonting om sambandet mellanförhållandena pä börsen och avtalsrörelsen, som jag skulle vilja kommentera. Där tror jag att hade kunnat göra en pedagogiskinsats genom att påminna om att stigande aktiekurser inte är något negativt föravtalsrörelsen. Det är infe så aff de människor som jobbar i aktiebolag förvilka det går bra på börsen framöver på något sätt får det sämre av det. Jag tror i stället att det förhåller sig tvärtom, nämligenatt företag som är vinstgivande och som av det skälet går bra på börsen ocksåär bra arbetsplatser och har bättre förutsättningar för lönehöjningar ochstörre trygghet i anställningen. För övrigt är inte en omsättningsskaft påakfier någonfing som egentligen riktar sig mot de människor som har akfier,utan den är en skatt på handeln med akfier. De olika budgetalternativen lär väl komma att få reviderasmånga gånger ytterligare. Inte minst kommer de skatte- och familjepolitiskaförslagens budgeteffekter att behöva vägas in av finansutskottet. Jag hållermed om att argumentation mot våra besparingar pä detkommunala området verkar litet egendomlig, om man beaktar att hans eget partijust har föreslagit indragningar från kommunerna pä ytterligare 4 miljarderkronor. I argumentationen mot de besparingar som vi har föreslagit kanske manskall vara litet försiktig, eftersom dessa besparingar tenderar att dyka uppigen i regeringens budgetförslag någon tid efteråt. 11 . ÅSLING (c) replik: Jag noterar att bekräftar attsocialdemokratin sluter upp bakom vårt förslag till höjning av det kommunalagrundavdraget och fill höjning av brytpunkten i inkomstskatteskalorna. Jag ärtacksam för den bekräftelsen. Vidare dissekerar utskottets ordförande olikabudgetalternativ, bl. Han säger att alternativens tekniskakvalitet inte har varit så hög. Nej, det kan väl erkännas att den kunde havarit högre. Men det beklämmande är att beräkningar harhaft verkligt dålig kvalitet. och finansministernsberäkningar har ju när det gäller motioner slagit fel med väsentligtöver 6 miljarder. Jag förstår om han försiktigtvis inte tar upp dekorrigeringar av finansutskottets beräkningar som jag gjorde i mitt inlägg -nämligen dels vad gäller effekterna av schablonavdraget, dels vad gällereffekterna av B-skafteuppbörden. När det gäller den senare posfen harfinansutskottet bytt princip till . Det vore angeläget att manåtminstone tillämpade samma principer när man värderar olika budgetalternativ. Summan av detta är - tvärtemot vad vill göragällande - att har ett rejält plus i sift budgetalternativ. Det är enganska stor skillnad mot att ha ett minus på 2,4 miljarder, som villgöra gällande. Våra beräkningar höll alltså, och det visar att vårtbudgetalternativ håller. Jag är angelägen om att bekräftar aff hanuppfatfar våra förslag på det sätt som jag har redogjort för. Det är orimligtatt föra en diskussion, om vi infe är överens om vad siffrorna innebär. Enförutsättning för en saklig debatt är att man respekterar korrekta uppgiftersom används i debatten. 12HANS i (vpk) replik: Herr falman! Det var ettintressant anförande som höll. Först och främst kunde jag märka enkraftig nyansering när det gäller inflationsdrivande effekter. Det är tydligeninfe längre bara lönerna som driver upp inflafionen utan också vinster ochföretagens agerande, förväntningar om vinster,räntepolitik m. m. Det var ju bra. Om sådana skrivningar kommer fram nästa gångi finansutskottet, kanske vi kan enas på den punkten så att jag inte behöverreservera mig. Sedan sade att det var orimligt att man skullehålla igen lönerna, när man ser hur aktieutdelningarna har ökat och ökar. Dethåller jag också med om. Det är stötande för människor som tar ansvar ochhåller igen sina löner och försöker medverka på alla sätt utifrån de allmäntgivna samhällsekonomiska riktlinjerna att se hur andra berikar sig pä derasbekostnad. Så till matmomsen. Det är bara av skattetekniska skäl somman tycker att slopande av matmomsen inte är något bra förslag, sade var en förändring av den socialdemokratiska ståndpunkten, måste jag säga,för i den utredning där jag deltog och i de texter som lagts fram införskatteutskottets behandling av förslaget pekar man på att det ärfördelningspolitiskt fel att sänka skatten på mat. När man försöker hitta päargument mot sänkning av matmomsen, kommer man på att en sådan sänkning skullegynna de rika, eftersom de äter finare och dyrare mat. Jag menar, precis som nu säger, att borttagandeav matmomsen gynnar låginkomsttagare mest. De har ofta den störstaförsörjningsbördan, tunga yrken och många barn. Låginkomsttagare lägger enmycket större andel av sina utgifter på mat än vad höginkomsttagare gör. Detvisades också i utredningen som jag nämnde. borde lära sig att subventioner är precislika bra, heter det vidare. Ja, det vet jag, och jag skrev i min reservationtill utredningsbetänkandet att det går bra med subventioner. Bara man tar bortmomseffekten, är jag nöjd. Det ger naturligtvis samma effekt i kassan förfamiljerna som får lättnaden. Så där är vi också överens. säger att han syftar till ett läge där man kanta bort matmomsen. Är det ett löfte frän socialdemokraterna? I så fall är ocksådet någonting helt nytt. har man ju verkligen sagt ifrån aff man intetänker röra matmomsen. När det gäller finansieringen vill jag säga att detskatteförslag som regeringen lade fram i gär kostar iminskade intäkter för kommunerna, medan mer än 2 miljarder blir ofinansierade,som staten skall stä för. De 2 miljarderna är ju näsfan de 3 miljarder som vitycker att man skall ta för att slopa matmomsen med en tredjedel i ett förstasteg - vi vill gä fram i tre steg. Man har alltså pengar för att minska matmomsen, om manverkligen vill, i stället för att ge skaftesänkningar som främst gynnarhöginkomsttagare, vilket regeringens nu framlagda förslag bevisligen gör. Detkan man se genom att titta på skatteskalorna. Jagskall återkomma till budgeten i nästa replik. 13ARNE GADD (s) replik: Det som är väsenfligt i det här sammanhangetär ju att få landets ekonomi i balans igen och få till stånd en ekonomiskutveckling. När vi kommit dithän, får vi resurser till att föra enfördelningspolitik som är till gagn i främsta rummet för de svaga. Att i dagens läge yrka på borttagande av matmomsen gär inte,om man har något som helst ansvar för landets ekonomi. iHallstahammar vef också att en sådan åtgärd skulle gynna just dem som villfiffla med skatteinbetalningarna. Det vore bra om vpk ville vara sä rejält slutade föra den diskussion som partiet ideligen upprepar. var besviken över att jag inte nämndenågonting om de faktorer som är verkligt viktiga för att få svensk ekonomi attutvecklas posifivt. Jag sade faktiskt att en väldigt vikfig sak nu är att vifår ett löneavtal som möjliggör att svenskt näringsliv behåller sinkonkurrenskraft, helst ett flerårigt avtal. Det är en central fråga, och jagbeklagar att kanske inte hörde på just dä. För att man skall kunna begära av de fackligaorganisationerna, , att de skall ta samhällsansvar mäste de ju seatt andra grupper också de tar sitt ansvar. Jag exemplifierade med någrahändelser som har ägt rum . Sedan tror jag uppriktigt sagt inte alls att de anställdai , som arbetar i ett förelag som blomstrade och befann signedanför botten , känner sin trygghet variera med börskurserna. Viskall nog undvika att ta börsvärdena som kriterium på tryggheten för dem somlivnär sig på arbete. Jag tror också, , att man skall undvika attkarakterisera de fackliga företrädarna som tomma tunnor som skramlar nu när deinga argument har. Sådant tal från politikerna bidrar verkligen inte till atthjälpa den fackliga rörelsen att ta sitt samhällsansvar i som faktisktär svår för den och dess medlemmar. Eff mer nyanserat språk tycker jag att densvenska liberalismen skulle kosta på sig här i kammaren. Anf.14 () replik: ordförande är verkligen intesärskilt debattlysten. Det verkar som om han försökte få defta överstökatfortast möjligt. I sift anförande tog han hjälp av urskoffskamrafer som skallklara av andra delar och nöjde sig med några formella bemärkningar, och nusvarar han infe i fråga om något av de problem jag berörde i min replik. Jag skall repetera de uppgifter som finansministernlämnade i går. Han sade då att staten kommer att från kommunerna dra in 8.2miljarder - 2,8 miljarder i minskade statsbidrag, 2,4 miljarder i minskatskatteunderlag och nästan 3 miljarder i likviditetsindragningar genom omlagtkommunalt bostadstillägg. Till defta kommer sedan att socialdemokraterna planeraraff höja skatteuf-jämningsavgiften med mellan 1 och 2 miljarder. Totalt blirdet därmed indragningar på , dvs. dubbelt såmycket som vi moderater har förordat. Detta var tydligen inte om när den socialdemokrafiska majoritetsfexfen - eller snarare minorifets-texten- i utskottet formulerades i fråga om kommunerna, och det är han uppenbarligeninte nu heller. Han är svarslös. Men jag vill ändå ha en upplysning om hur ArneGadd ser de moderata besparingarna när det gäller kommunerna i deftaperspektiv. heller ingen kommentar till min fråga om det rättvisa i en familjepolitiksom ger stora grundavdrag till kapitalägande familjer men inte till familjerutan sädana resurser. Jag kan vidga detta till att fråga : Vari liggerdet fördelningspolitiskt kloka och rättvisa i att man delar ut storaskattelättnader fill dem som har . i inkomst - vilket de knappast kananses ha som löntagare annat än i rena undantagsfall, för de kan inte rimligenleva på den lönen - medan man i inkomstlaget . Det varju en kritik som fördes fram mot moderat skattepolifik att vi infe tog hänsynfill dem som låg på . och strax där under. Ni höjer skatten för dengruppen. I sitt anförande hade några föraktfulla ord omaktieklipp. Men vilka är det som har varit särskilt aktiva på börsen undersenare tid? Jo, löntagarfonderna och särskilt Nordfonden. Den har köptoch sålt akfier i och skrutit med defta. faller direktören iNordfonden på utlåning till privatpersoner, men börsklippen har man faktisktaldrig invänt mot. De var inte orsaken till att han fick gå. Hur kan detta?