prot · G909144 · 1985-12-31 00:00:00 — Oavsett om man är civilt eller militärt anställd, arbetarmed förrådsverksamhet eller är flygare, skall man känna att ens kunnandevärderas och tas i anspråk samt att det finns möjligheter till stimulans ochutveckling. Problem som jag här har berört har till viss del bidragittill alltför tidiga personalavgångar, och de har dessutom inte underlättat varesig vakansbesättning eller rekrytering till yrket. Ett störreproblem då det gäller de förtida personalavgångarna utgör de Utskottet har i betänkandet behandlat vad regeringenanfört om åtgärder för att säkerställa behovet av civila och militära piloter. Flygbolagen har av säkerhetspolitiska skäl ålagts attbegränsa sin rekrytering av flygvapenpiloter, I förhandlingarna inför detavtal om vissa löne- och andra anställningsvillkor som parterna har slutit harregeringens restriktioner mot flygbolagen varit en dominerande fråga.Problemet har lösts på så sätt att parterna hemställt om att regeringen anmälertill att den begränsning av rekryteringen av flygvapenpiloter somflygbolagen har ålagts upphävs. Motbakgrund därav har parterna enats om följande; - Tillgången påflygvapenpiloter måste bestämmas från säkerhetspolitiska utgångspunkter, - Avtalet skaparförutsättningar för att ett från säkerhetspolitiska utgångspunktertillräckligt antal piloter kommer att välja att stanna kvar i flygvapnet. Vi har fått reaktioner som tyder påatt så har blivit fallet. Flygvapenchefen har berättat att en del av dem somhar valt att gå från flygvapnet har tagit kontakt och bett om att få kommatillbaka. Jag tänker inte gå närmare in på vad avtalet innebär idetalj. Men jag tror att det för den som lyssnar är värdefullt med ett exempel. För en divisionschef i flygvapnet medför en tillämpning avdet nya avtalet att lön, flygtillägg och särskild flygförarpremie uppgår tillsammanlagt ca . Härtill kommer den särskildakrigsplacerings-premie som regeringen har beslutat om och som undervissa omständigheter utgår till flygförare i flygvapnet som stannar kvar iförsvarsmakten till minst . Utskottet ser liksom tidigare allvarligt på de omfattandeavgångarna bland militära flygförare, vilket har verifierats av andra talarehär. Det råder bred enighet i utskottet, och vi delarregeringens uppfattning att det har utkristalliserats en väg när det gäller attlösa denna svära fråga. Vi hardock sagt att det ändå finns skäl att noga följa utvecklingen. Det kan bli nödvändigt för staten att medverka i dencivila pilotutbildningen också i andra former än vad som ärfallet. Det är ju på grund av de nuvarande förhållandena som avgångarna iflygvapnet har skett. Därför måste utbildningen förstärkas. Utskottet anser att förslagsanslag DI Flygvapenförband;Ledning och förbandsverksamhet vid behov bör få utnyttjas ävenför annan civil pilotutbildning än sådan som bedrivs vid Trafikflygarhögskolani , Utskottet anser det, som försvarsministern uttalar, nödvändigtatt flygbolagen aktivt bidrar till utbildningen av trafikpiloter. Utskottetföreslår i enighet att bör ge regeringen detta till känna. Jag övergår därmed till övriga frågor som gäller denanställda personalen. Här råder det också enighet i utskottet om vadförsvarsministern har uttalat framför allt om försvarsmaktens reservstater. Detfinns därför inte någon anledning att gå in på detta. Chefen för marinen och ÖB har föreslagit en ökning av marinens Vissa personalf rågor för det militära försvaret Prot,1985/86:144 Vissa personalfrågor för det militära försvaret personalram för militär personal successivt fram /92 med . Jag vill i detta sammanhang åberopa vadförsvarsministern har sagt, nämligen att detta förslag skulle medföra enberedskapshöjande effekt först på lång sikt. Det är väldigt viktigt att kommaihåg detta. Vid bedömningen av det totala personalbehovet måste enligtvad försvarsministern uttalat - och enligt vad utskottsmajoriteten tycker -förslagen från befälsbehovsutredningen om utnyttjande av befäl ikrigsorganisationen beaktas. Vidare måste man fastlägga bl, a, en långsiktig inriktningav ubåtsskyddet. Försvarsministern anser vidare att frågan - liksom förslagetfrån chefen för flygvapnet om en ökning av antalet yrkesofficerare i flygvapnet- bör behandlas i samband med försvarsbeslutet , Mot denna bakgrund anser utskottsmajoriteten attövervägande skäl talar för att marinens personalbehov prövas i samband medförsvarsbeslutet , och därmed tillsammans med övriga frågor om personal ochpersonalbehov. Det är grundläggande att får en samlad redovisning avde långsiktiga behoven. Fler av förslagen från befälsbehovsutredningen kan däockså komma in i bilden, i menar att vi inte skall avvaktabeträffande alla delar. Han hävdar att regeringen ligger still även om detfinns behov av åtgärder. Jag behöver bara peka på pilotfrågan. Många har fråntalarstolen sagt att det var väldigt bra att regeringen löste den. Det är ettexempel på att regeringen inte ligger still. Vi måste vara medvetna om att långsiktiga beslut ompersonalminskningar, där vi har ett gemensamt ansvar, måste utredas ordentligtnu när det föreligger andra förutsättningar eller har uppstått brister som viinte kunnat förutse. Det är viktigt att man seriöst behandlar frågan och då pådet viset, I övrigt skulle jag vilja säga något om personalen somförsvarsmaktens viktigaste resurs. Frågan diskuterades för några veckor sedan.Det gäller ett uttalande som man tar till vid sådana här högtidligaresammanhang. Jag tycker det är väsentligt att vi nu när personalfrågan har fåttden aktualitet som den fått, vilket är väldigt bra, också visar vad vi menar.Vi framhåller i utskottets betänkande att det är viktigt att frågan bedöms avförsvarskommittén. Jag sitter själv i försvarskommittén och har ägnat mig åtdessa frågor bl, a. tillsammans med , och jag kan försäkra att detinte på något sätt är enkla frågor. Det tror jag att i det härfallet också kan intyga. Därför behövs det en ordentlig genomgång av frågorna.Vi måste få konsekvenserna och de brister som uppstått belysta. Avslutningsvis, herr talman, skulle jag vilja beröra tvåsaker. Den ena gäller det som talade om, nämligensamlevnadsundervisningen i den militära befälsutbildningen. Vi förutsatte iutskottet att det gäller utbildningen av yrkesofficerare. Det har ocksåkonstaterats här, säger att det inte är uppmuntrande somutskottsmajoriteten uttryckt sig, framför allt när motionen till slutavstyrks. Jag skulle vilja vända på det hela: Jag tycker det i allra högstagrad uppmuntrande är att överbefälhavaren i flera sammanhang sagt attsamlevnadsfrågorna är någonting viktigt och att de tas med i undervisningen.Jag anser att vi skall ägna oss ät sådana frågor här i som vi intehar fått gehör för ute i samhället. Så motionen är i allra högsta gradvälvilligt behandlad. En sista fråga som jag skulle vilja beröra ärnäringsbidraget. Frågan aktualiseras i en motion som väcktes av tredje vicetalmannen om tjänstepliktiga som under vissa förutsättningarhar rätt till näringsbidrag under plikttjänstgöringen. Det gäller reglerna ifamiljebi-dragslagen. Från utskottets sida har vi erfarit att försvarsministerninstämmer med motionären i fråga om de problem som han tagit upp, och därförkommer man att vidta åtgärder för att höja näringsbidraget till motsvarandenivå. Därmed vill jag åter yrka bifall till utskottetshemställan, 54 () replik: Lät mig helt kort ge en replik till BarbroEverino vad gäller ett av de få avsnitt där vi inte har fullständig enighet.Det gäller förslaget om att rharinen redan fr, o, m, nästa budgetår skullekunna få börja inrätta ett antal nya tjänster. Jag tycker att förbi det som är det relevanta och som anförs som ett motiv ireservationen på den här punkten, formulerat på följande sätt; "Om ettbeslut inte fattas nu riskerar man bl, a, att ubåtsskyddsverksamheten försvårasav personalbrist," Förslaget är för vår del stött mot den bakgrunden att manunder så har haft en så exceptionell påfrestning och att det förrekrytering och annat vore värdefullt att redan nu få besked om att det finnsutrymme för personella lättnader på det sättet att man disponerar ett större antaltjänster. Det är alltså sakståndpunkten. Dessutom hade ärendet kunnat avgöras . Detta äringenting som man hade behövt skjuta på tills försvarskommittén skulle blifärdig med sina överväganden. Får jag också säga till att den omständighetenatt det har skett någonting positivt i pilotfrågan inte på något sätt innebäratt kritiken mot att det inte har skett någonting pä andra håll inte står sig.Strängt taget är pilotfrågan ett undantag. Vi hävdar från vår kant att man harlagt litet för mycket vikt på utredningar och litet för litet på praktiskaåtgärder. Det står nu alldeles klart att stämningen hos vida personalgrupper ärsådan, att om inte det nya försvarsbeslutet markerar ett trendbrott sä kommerdenna utveckling att accelerera, till obotlig skada för försvaret. 55 i (c) replik: Det är riktigt som säger, attdetta är en fråga dels på kort sikt, dels på lång sikt. När det gäller hennes uttalande om att personalramarna ärlåga skall man väl komma ihåg att personalminskningsmål inte går att kombineramed resursförsvagningar. Det är ju en sak om man sätter upppersonalminsk-ningsmål och håller vad man har lovat i försvarsbeslut, men detär en annan sak om man också försämrar de ekonomiska villkoren i förhållandetill försvarsbeslutets löften, som skedde under den socialdemokratiska regeringen.Det är detta som har lett till svårigheterna. Man kan inte kombinerapersonalminskningsmål med att inte vara ordhållig. Vissa personalfrågor för det militära försvaret Vissa personalfrågor för det militära försvaret 56BARBRO EVERMO (s) replik: Till vill jag säga som jag sadei mitt anförande, att det är viktigt att man avvaktar, bl. a. av det skälet attubåtsskyddet för framtiden nu ses över. Det förslag som ÖB har lagt fram kommerju ändå inte att få beredskapshöjande verkningar förrän . I den motion som har väckt och här åberoparsägs: "Utökad personal är också en nödvändig förutsättning för att uppnåbättre arbetsförhållanden, hemresemöjligheter och sociala förhållanden för dennu hårt ansträngda och mycket lojala personalen." Det här är uttalandensom lika väl skulle passa pä arméns behov. Där visar man också upp brist påbefäl, I detta läge finner jag inget skäl till att underlåta att behandla dehär frågorna i samband med försvarsbeslutet. Jag hinner kanske med att säga några ord till också. Jag tog pilotfrågan som ett exempel på att regeringen har tagititu med dessa frågor. Det finns personalpolitiska riktlinjer som även redovisasi det här betänkandet och i propositionen. Man har dessutom diskuterat medpersonalrepresentanterna vilka problem som måste tas upp. Det går ju som bekantinte så snabbt från det.att man har börjat diskutera till dess det kommer tillverkställighet. Jag tycker nog att det har hänt en hel del på det här området. När det sedan gäller personalminskningsmålen undrar jag omGunnar vill smita ut bakvägen från ansvaret för att ramarna på vissaområden är låga. Det har ingenting att göra med ekonomin i övrigt. De anställdaär för få helt enkelt. 57 () replik: Jag vill bara heltkort säga till att förslaget om en successiv ökning till 125personår ändå innebär en flexibilitet. Det är ju inte frågan om att tillföra125 personår , men man skall veta att möjligheten finns. Dessutomtycker jag att argumentet är litet svagt, även om avstod från atthöja rösten när hon drog en parallell med armén. Där har vi faktiskt vakanser,så där behöver vi inte inrätta några nya tjänster. 58GUNHILD BÖLANDER (c); I försvarsutskottets betänkande nr 9 om vissapersonalfrågor för det militära försvaret ingär också frågan om värnpliktigasfria resor. Kostnaderna för dessa resor har ökat i oroväckandehög grad, och detta var anledningen till det utredningsarbete som genomfördesav under föregående år. Närutredningsresultatet blev känt och det visade sig att storaförändringar var att vänta började protesterna höras från de värnpliktiga. Avden anledningen interpellerade jag försvarsministern . I budgetpropositionen anför försvarsministern en delförslag till förändringar, där bl, a, stor vikt läggs vid ett lokaltkostnadsansvar för resorna. Ändå är det överbefälhavaren som har tecknatavtalet med exempelvis efter det att chefen förmilitärkommando anvisat färjan som färdmedel. Detta sker alltså ikostnadsbesparande syfte. När vi behandlade frågan i utskottet hade vi naturligtvisfrämst att se till dels den ekonomiska situationen inom försvaret, dels denförändrade situationen för de värnpliktiga. Den uppgörelse som kommit till stånd vad gäller defjärrekryterade värnpliktiga till finns inget att erinra emot. För de värnpliktiga som tjänstgör på blir detdäremot ett helt förändrat resemönster, eftersom flyg kommer i fråga endast fördem som inte når hemorten som tjänsten slutar. Principen att manskall nå hemmet har det inte varit några delade meningar om inomutskottet. Den får betraktas som rimlig. Utskottet har också uttalat vissa farhågor för eventuellanegativa effekter, och man avser att följa utvecklingen av det förändradesystemet med resorna. Man skall bl, a, vid besök på på ortoch ställe informera sig om de erfarenheter som dittills gjorts. Systemetträder nämligen i kraft . Det finns dock några synpunkter utöver detta som jag anserbör finnas med i den helhetsbild som vi riksdagsledamöter inför varje besluthär i bör ha klar för oss. Av den anledningen har iGävle och jag avgivit ett särskilt yttrande till betänkandet. På goda grunder finns det skäl att anta attvärnpliktsresorna med färja frän till med avgång kl, kväll kommer att få icke önskvärda effekter på civila resenärers behovav hyttplatser, eftersom det inte sätts in några extra resurser i färjetrafiken. Det finns totalt 1 100 hyttplatser att tillgå, och av demär mer än hälften, 600, bokade för de värnpliktiga på 17 resor av totalt 30bokade resor fram . Övriga är det ett någotmindre antal, varierande mellan 400 och 600 hyttplatser till de värnpliktiga, I praktiken kvarstår dock inte 500 hyttplatser till övrigaresenärers förfogande. Ofta vill två som reser tillsammans ha egen hytt, och dåförsvinner strax två hyttplatser till. Detta kommer, menar jag, att medförabetydande inskränkningar för civila resenärer. Ur regionalpolitisk synpunkt är denna förändring intetillfredsställande. Den kommer att bli ytterligare ett störningsmoment i en mycket ömtålig trafiksituation. kommer för övrigt inom någonvecka att få ta ställning till frågan om färjetrafiken till och frän , I och med denna förändring minskar också underlaget förLinjeflygs verksamhet. Det tidigare avtalet möjliggjorde för studerandeungdomar och övriga pendlare att utnyttja flyget i omvänd riktning till ochfrån och . Risken är nu stor att antalet avgångar blir färre.Linjeflyg AB hade planerat en övergång från 120- till 90-minuterstrafik, menden blir troligen senarelagd enligt Linjeflygs egna uppgifter, om den överhuvud taget blir av. Jag vill dock gärna hoppas att sista ordet inte är sagtnär det gäller att få flygresorna tillbaka på ett eller annat sätt. Jag vill också gärna tro att det lokala kostnadsansvaret -jag tycker inom parentes att det var ett riktigt grepp att lägga ut ett lokaltkostnadsansvar -kan innebära ett smidigare hanterande och i slutändanförhoppningsvis även lägre kostnader. Vissa personalfrågor för det militära försvaret Prot.1985/86:144 I interpellationsdebatten framförde jag en delsynpunkter på den Vissa personalfrågor för det militära försvaret minskademotivation och därmed negativa utbildningseffekter som en försämring avresemöjligheterna och den kortare tiden på hemorten för de värnpliktiga kundemedföra. Dessa frågor finns det anledning för utskottet att specielltuppmärksamma och utvärdera. Med detta, herr talman, har jagvelat tillföra debatten i denna fråga en helhetsbedömning som för mig har käntsangelägen i detta sammanhang, och jag har inget annat yrkande än bifall tillhemställan i utskottets betänkande. 59ROLAND (); Utskottet är, som redan har konstaterats,enigt i synen på de värnpliktigas rätt till fria hemresor. Det som hardiskuterats är de fjärrekryterade. Framför allt valet av transportsättpåverkar dels möjligheterna att bereda dem tillfälle att komma hem samma dagsom tjänstgöringen slutar, dels de värnpliktigas benägenhet att söka ellergodta tjänstgöring på ort långt ifrån hemorten. Utskottet har naturligtvis anledning att noga följa deförändringar i dessa frågor som kan ske eller redan har skett med utgångspunkti den översyn av reseverksamheten som , ,har bedrivit på ÖB:s uppdrag. Ett mål i denna översyn har självfallet varit attminska den kraftiga kostnadsutvecklingen inom reseområdet men ändå också ifortsättningen ge möjligheter till resor på ett för de värnpliktiga godtagbartsätt. Vi kan konstatera att FRLs förslag, som enligt departementschefens meningkan leda till att berörda lokala myndigheter får större möjligheter att fattabeslut, har bedömts ge besparingar med 40 miljoner för ochdärefter något över 60 miljoner . Det råder något delade meningar om hurkalkylerna för att uppnå besparingsmålet har utformats. Men låt mig framhållaatt det, oavsett hur korrekt eller exakt besparingseffekterna har redovisats,ändock är viktigt att bedriva studier kring målsättningen att hejdakostnadsutvecklingen inom reseomrädet. Men ytterligare ett par saker är enligt min mening viktigaför att över huvud taget få de värnpliktiga att se positivt på sintjänstgöring. Det är till att börja med möjligheterna att förbättra förlångväga rekryterade att komma hem som tjänsten slutar. Dettatillmäter utskottet stor betydelse, och det är en av de frågor vi har anledningatt följa upp. Det andra, som kanske glöms i sammanhanget, är deförhandlingsmöj ligheter som ges försvarets myndigheter genom att man öppnar dörren för diskussioner med trafikföretagen om alternativa transportsätt. har försvarsmyndigheterna när det gällt de långväga värnpliktiga resenärerna varit hårt låsta vid att endast diskutera med Linjeflyg om lediga stolar och priset på dem. Jag tror att vi från utskottets sida har gjort vad somöver huvud taget har varit möjligt i ett läge där det enligt min mening ärviktigt att i besparingssyfte se på en del av underlaget, som vifortfarande kan uppfylla målet att bibehålla de värnpliktigas möjligheter attnyttja den rätt de har när det gäller att komma hem och när detgäller resor mellan utbildningsort och bostad. Låt mig sedan till få framföra ett parsynpunkter som har att göra med den här reseverksamheten. Det är klart att det för som gotlänningkan ligga nära till hands att föra in regionalpolitiska synsätt i anslutningtill diskussionen om den verksamhet där de värnpliktiga utgör ett reseunderlag.Men den ökade beläggning under viss del av lågsäsong som kan bli möjlig genomatt det nu skapas ett fastare förhållande mellan försvaret som beställare ochGotlandsbolaget bör vara positiv för den ekonomi som Gotlandsbolagetofta haft stora bekymmer med. Det som kanske i den andra riktningen påverkarLinjeflyg är att man inte får den tillväxt i underlaget som hade möjliggjorttätare turer mellan fastlandet och , och det kan naturligtvis betraktassom icke särskilt önskvärt från gotländsk synpunkt. Men jag tror att man från försvarets och de värnpliktigassida får se på de öppningar som ändå har funnits i form av alternativaförhandlingsvägar, där tvä parter har beretts möjligheter att prissätta värdetav transporterna mellan och fastlandet. Det finns trots allt mångavärnpliktiga på andra orter i landet som har sämre tidsmässiga resevillkor ängotlänningar eller fjärrekryterade. Både långa avstånd och brist påresemöjligheter gör att de inte utan besvärligheter och stor tidsåtgång kankomma till och från utbildningsorten. Det är mot den bakgrunden viktigt att vii utskottet har ögonen öppna och nogsamt följer utvecklingen inom det härområdet. Låt mig ge en liten kommentar till , även om han lämnat kammaren, antydde i anslutning till diskussionen ompersonalen inom försvaret att vi som är ansvariga för regeringspolitiken skulleha lagt våra anslag på en alltför låg nivå för att de skulle kunna påverkapersonalpolitiken, medan däremot de icke-socialistiska partiernas förslag lågpå en annan nivå. Det är inte sant, för det finns inget alternativ ibetänkandet. Vad har talat om är de 240 miljoner som försvann ianslutning till inflationsuppgörelsen. Man har inte någonstans i utskottetsskrivningar eller i minoritetens skrivningar angivit att dessa pengar skulleanvändas enbart till personalstimulerande åtgärder. Jag menar att det är enfelaktig beskyllning av när han uttrycker sig på det sätt som hangjort. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Vissa personalfrågor för det militära försvaret 60GUNHILD BÖLANDER (c) replik; Jag kan inledningsvis konstatera att RolandBrännström och jag är överens om det mesta som gäller värnpliktsresorna. Jagförstår att det medför tillskott till rederiets budget att ett ökat antalvärnpliktiga får resa med färjan. Detta är självklart. Man har räknat med etttillskott pä 5 milj, kr. Det är då givet att bolaget blir i behov av 5 milj.kr, mindre i transportstöd. Jag kan gott tänka mig att det har spelat in vidöverläggningarna med bolaget, 1 övrigt anser jag att vi har anledning att följadetta. Jag är klart medveten om att det finns värnpliktiga somgör sin militärtjänst längre från hemorten och som kanske har längre resor ochbesvärligare sådana än de som tjänstgör på , Vad jag vill peka på är attdet här är fråga om ett begränsat utrymme, som är låst till båtens storlek. Omdet gäller ett ökat antal resande som nås av järnväg, har man alltidmöjligheten att sätta Vissa personalfrågor för det militära försvaret in en vagnextra. Man har inte motsvarande möjlighet när det gäller båten till ,utan där är utrymmet begränsat. Vi kommer nog att få erfara att detta får deeffekter som jag har påtalat. Jag tror att vi kommer att ha ett ungefärligtbesked om hur detta har utvecklat sig, när utskottet ses på , 61 () replik: Herr talman! En kortkommentar till , Om det av trafiktekniska skäl föreligger enökad resandeström som behöver ökade resurser, torde de två företag som framförallt betjänar vara intresserade av att ta vara på den kapacitet somdetta skulle ge utrymme för. 62MARGARETA (): "Något uttalande av enligtmotion Fö310 är dock inte påkallat", säger försvarsutskottet vidbehandlingen av de värnpliktigas fria resor, "Utskottet avser attinformera sig om utvecklingen," Med hänvisning till detta avstyrkerutskottet min motion. Jag vill säga att jag då är en nöjd motionär, för någotuttalande har jag inte eftersträvat. Jag känner mig faktiskt nöjd med attutskottet avser att följa utvecklingen. Det finns ingen anledning att i detta skede förlängadebatten med en historieskrivning om reglerna för de värnplikfigas fria resor,men jag måste erkänna att det var med oro jag tog del av skrivningarna i åretsbudget under denna,rubrik. Att dra in på "flygrätten" var ingen bralösning pä de ekonomiska problemen, tycker jag. I realiteten reser inte de värnpliktiga hem varje helg.Det kan bero på vakttjänstgöring, övningar eller det faktum att man helt enkeltvill stanna kvar. Personligen kan jag tänka mig eft system där man får tvåhemresor men då är garanterad att få flyga. Det ser jag hellre än får tillbringa på tåg - eller på båt, Det är ingapigga grabbar som kommer hem fill mamma eller flickvännen, men det är helleringa pigga grabbar som inställer sig till övningar . Nej, detär mycket bättre och mer ekonomiskt med en snabb och direkt hemresa, - VK-83 -, där jag själv ärledamot, har i sitt betänkande "Värnplikten " pekat på hurman disponerar veckoövningstiden, planerar man - måndagtill fredag med helguppehåll. Ett system med en 14-dagarsplanering skulle geandra möjligheter. Då skulle man kunna arbeta med ett 9/5-system, som innebäratt man tjänstgör och sedan har en sammanhängande ledighetsom omfattar . Ett sådantsystem har flera fördelar. - möjlighet tilllängre övningar, - bättre beredskap, - störreflexibilitet i planeringen, - bättreutnyttjande av vissa utbildningsanordningar och