prot · G909164 · 1985-12-31 00:00:00 — I sitt första inlägg klagade över att vi återigen kommer tillbaka med förslaget att man skulle frittfå överföra skogskonto från en bank till en annan. Vi behandlade den frågan förett par månader sedan, sade . Ja, det gjorde vi. Men tog jag upptanken igen. och den här gången fick vi med oss , När vi kommertillbaka nästa gång kanske vi får med oss också. Och blir det som vihar krävt. Det är fullt motiverat att vi kommer tillbaka i den här frågan. 98STIG JOSEFSON (c) replik: Jag förstår inte resonemang omatt en förlängning av tiden till skulle innebära att man avverkademindre. Om avsikten är att åstadkomma en större avverkning, då kan jag inteförstå annat än att möjligheten att sprida inkomsterna över en längre periodskulle innebära en stimulans. Det skulle alldeles självklart stimulera till enökad avverkning. Vad sedan beträffar lantmäterikostnaderna är ju dessaavdragsgilla när man avyttrar fastigheten. Därför kan väl ingen förneka att detskulle stimulera till en snabbare strukturrationalisering om man lätkostnaderna vara avdragsgilla redan vid köpet. Jag hade inte tänkt lägga mig i diskussionen omdebattordningen, men när upprepar sin förklaring må jag säga attjag tycker det är ett mycket märkligt resonemang. Här skall fem partier delta idebatten. Fyra av dem säger att de kommer att ha en representant i debatten,och det femte partiet säger att det kommer att ha två. Då menar de fyra partierna absolut skall rätta sig efter det femte. Är det ettuttryck för socialistisk förträfflighet att alltid tycka att man har rätt? Anf.99 () replik: Först en liten kommentar till vad KjellJohansson sade om alkoholbeskattningen. Han pekade på att ungdomens alkoholbrukenligt vissa SIFO-mätningar skulle öka, och han talade t. o. m. om etttrendbrott. Rent definitionsmässigt är det fel. Om man skall kunna tala om etttrendbrott måste man ju se pä utvecklingen även för tiden efter ökningen. Som själv var inne på har vi en starkskrivning i utskottsbetänkandet. Det kommer att genomföras en storinformationskampanj, som initieras av regeringen. Vi trycker på attprisinstrumentet skall användas och att det skall leda till skattehöjningar.Dessutom, , borde ni kunna vänta eftersom vi här i riksdagenredan om fyra månader kommer att ha en stor och lång debatt omalkoholpolitiken. återkom till frågan om avsättningen påskogskonto och menade att reglerna skall vara permanenta. Vi socialdemokrateranser att det är bättre med tillfälliga regler. Om man har det blir deverkligen ett incitament till avverkning. Om reglerna däremot permanentas kanju skogsbrukarna lika gärna vänta ett tag till med sina avverkningar. Det kaninte vara någon vits med det. Till , slutligen. Han kräver en förlängningav uppskovstiden när det gäller avsättning till skogskonto. Men om enskogsbrukare tar ut sina pengar blir det ju tomt på skogskontot,och då kan det finnas anledning för honom att fylla på det. Det blir därmed ettincitament till avverkning. Enligt ert förslag kan han vänta ytterligare fem årmed sina avverkningar. Ni fördröjer alltså på det sättet avverkningarnaytterligare. Den ekonomiska politiken, m. m. 100 () replik: Jag får väl tacka för att hanbjuder mig på den sista repliken i den här debattomgången. Vi är oroliga över utvecklingen på det här området. Det ärfaktiskt vetenskapligt fastställt att prisinstrumentet är det enda som ärverksamt. Skatten har inte höjts , och det kommeratt förflyta innan den här frågan tas upp igen. Med den skrivningsom finansutskottet har i sitt yttrande finns det inte någon anledning attvänta sig att regeringen skall lägga fram något förslag till prishöjningar, ochdärmed kommer situationen naturligtvis att förvärras ytterligare. Det är dettasom är anledningen till att vi vill ha en höjning . Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Anf.101 (): har behandlat vår mofion 597, och jag villgöra några markeringar. Det handlar om alkoholbeskattningen. har tidigare uttalat att målet föralkoholpolitiken skall vara att fram minska alkoholkonsumfionenmed . I årets budgetproposition upprepar regeringen det målet.På de som återstår skall alltså denna ambitiösa politikgenomföras. Vi kanarbeta på tre vägar för att minska alkoholkonsumtionen. 11 protokoll 1985/86:163-164 Den ekonomiska politiken, m. m. aktivprispolitik, opinionsbildning och kontrollerad försäljning. Det är också de trevägarna som har lett till de framgångar som har uppnåtts. Sedan tog sitt alkoholpolitiska beslut harde presenterade konsumtionstalen visat på en gradvis nedgång. Men 1985inträffade ett avbrott i den nedåtgående trenden. Och det första kvartalet 1986har försäljningen ökat. om man jämför med , Systembolaget har utfört beräkningar av försäljningenunder . Som underlag ligger 30 slumpvis utvalda butiker.Enligt den beräkningen har försäljningen ökat mätt i ren alkohol. Dendominerande ökningen svarar starkölet för, . Den statistik som har över konsumtionenunder 1985 visar också på en ökning. En undersökning som har gjort beträffande ungdomarsalkoholvanor pekar entydigt på samma sak: konsumtionen ökar. Enligt enundersökning som omfattar 1 400 ungdomar i åldrarna har vindrickandetökat som spritkonsumtionen har ökat . harungdomars konsumtion mätt i ren alkohol ökat . Fortsatta framgångar förutsätter att man använder alla detre metoder som har legat till grund för alkoholpolitiken sådan denantogs av 1977, alltså aktiv prispolitik, opinionsbildning ochkontrollerad försäljning. Regeringen har , med anledning av deredovisade alarmerande konsumtionssiffrorna, sagt sig ha för avsikt att startaen omfattande kampanj för att bryta den stigande konsumtionstrenden. Detta ärsynnerligen befogat. Så till prissättningen. Priset på alkohol har varitoförändrat med avseende på skatten . Sedan den tidpunktenhar konsumentprisindex ökat med 7,5.% mätt . Genom förskjutningar ikonsumtionsmönster och vissa importanpassningar har Systembolagets priser ökatmed . Om riksdagsbeslutet om aktiv användning avprisinstrumentet skall följas, måste prishöjningar göras. Dessa bör dessutomvara något större än vad som skulle följa av att priset enbart anpassas tillförändringar av konsumentprisindex. En viktig förutsättning för att priset påalkohol tid efter annan skall ha en konsumtionsdämpande betydelse är attprisjusteringar sker relativt ofta. Den sänkning av alkoholprisets relativavärde som har skett motverkar mål om en fortgåendekonsumtionsminskning. Vi anser att det är viktigt att prisinstrumentet användspå ett mer aktivt sätt. När regeringen överväger prispolitiken beträffandealkoholdrycker finns det anledning att också ägna uppmärksamhet åt fråganvilken betydelse det har att alkoholpriserna ingår i underlaget förkonsumentprisindex. En uppräkning av konsumentprisindex utlöser i vissa lägenhöjningar av bl. a. löner och pensioner. Detta samband mellan alkoholprisernaoch konsumentprisindex kan bidra till att minska benägenheten att höjaalkoholpriserna, eftersom alkoholpolitiskt motiverade höjningar kan uteblidärför att man av andra skäl vill motverka en höjning av konsumentprisindex.Möjligheterna att eliminera effekterna av detta samband bör därför prövas. Vi somstår bakom motion 597 anser att utskottet har insett motionens allvarligasyfte, även om man har avstyrkt den. Man instämmer i vår Prot. uppfattningatt också prisinstrumentet bör användas som ett av medlen i en aktiv alkoholpolitik och att målsättning för denna politik skall Det framhålls nu allt oftare att alkoholen faktiskt är ettstort hälsovårdsproblem. Det gäller att vidta alla förebyggande åtgärder, ochdär ingår prissättningen som en. Regeringen måste på allvar pröva om man kanlägga alkoholpriserna utanför beräkningen av konsumentprisindex. Om man intekan komma fram på den vägen, på grund av att det utlöser reaktioner ilöneförhandlingarna och på så sätt hindrar en aktiv alkoholpolitik, får manfaktiskt försöka kringgå detta problem. Jag tror att man skulle kunna göra det,eftersom alkoholen - trots allt - är en umbärlig vara. Jag har med mitt inlägg bara velatunderstryka våra synpunkter, och jag har inget särskilt yrkande. 102 (): Jag skall, som har anmält,behandla finansutskottets betänkande 34 och folkpartireservationen 2 till dettabetänkande. Jag kan bara beklaga att socialdemokraterna i finansutskottettydligen heller inte vill vara med i kammaren - möjligen på grund av det ryktesom har spritt sig beträffande voteringen. Antag att medborgaren behöverlåna . Antag vidare att han går till två olika långivare, , som kan låna honom . villkor är att skall betala räntamotsvarande diskontot plus . Lånet skall löpa till dess att båda är enseom att det skall lösas in. Men eftersom kan behöva ha sina pengarfillbaka snart, avtalar de också att han skall ha den möjligheten, men då måstehan avstå från av kapitalet. , som är i stort behov av pengar,ingår låneavtalet med . Den andre långivaren, , säger: , dufår låna . på fio år av mig mot fast ränta. Men jag harspeldjävulen i mig och behöver inte räntan punktligt en gång . Vi kastartärning om när, under de här tio åren, räntan skall betalas. ingår också detta låneavtal. ochPettersson har då med lagens ord försträckt pengar, och det har degjort på vissa villkor, som finns antecknade på papper. De villkoren harKjell-Olof lovat att uppfylla. Antag nu vidare, att plötsligt inser att hangjorde en ovanligt dum affär när han lovade en ränta på över diskontot.Han kan då självfallet ta upp förhandlingar med om en lägre ränta.Han kan också säga: Jag tar inga nya lån av dig till den ockerräntan. har i sin hand ett papper där det står att han så längelåneförhållandet b>.jtår har rätt till diskontot plus på det kapitalhan ditfills har lånat . Det papperet är precis lika juridisktbindande som papper på att han skall få ränta och att helaräntan skall ut en gång . I bådafallen gäller den ända sedan den romerska rätten kända klara 163 Den ekonomiska politiken, m.m. civilrättsligaregeln, som på latin heter "pacta sunt servanda" - avtal skall hållas.Den regeln hör till det mest elementära i svensk juridik. Den gäller inte baraför eller vem som helst i denna kammare som lånarpengar, den gäller faktiskt också staten när staten via ochmed någon bank som ombud lånar pengar av och . Konstigareän så är det inte. Men trots det tycks varken statsrådet ellerfinansutskottets majoritet ha begripit att förslaget att från i årslopa den extra räntan om på pengar som satts in före är bådemoraliskt förkastligt och ett rent avtalsbrott. Det finns ingenting som gerstaten någon "högre" rätt att ensidigt bryta ett avtal som äringånget på civilrättslig grund. Det är just därför vi från sida motsätter ossförslaget att den extra räntan över diskontot skall slopas också på kapital somhar sparats före . Vi vill inte medverka till ett avtalsbrottmot 2,6 miljoner svenskar. Låt mig för pedagogikens skull påpeka att staten inte baralånar av och via allemanssparandet ochpremieobligationerna. Staten lånar också genom vanliga ränteobligationer och påden internationella marknaden. Hur tror finansutskottets majoritet att detskulle uppfattas bland våra långivare i , eller , där vihar lånat mycket pengar, om vi plötsligt gentemot alla långivare där baraförklarade att räntan befltäms av riksdag och därför kan räntesatsensom står tryckt på obligationen inte vara ovillkorlig i ett civilrättsligtavtal? Vad finansutskottet försöker påstå är nämligen attSveriges riksdag skulle ha möjlighet att ensidigt förändra villkoren i ettavtal som riksgälden på vårt uppdrag har träffat, trots att det inte finnsnågra undantagsklausuler i avtalet, för det gör det inte. Det skulle bli en skandal på den internationellapenningmarknaden! kreditvärdighet skulle komma i fara. Jag skullegärna vilja fråga finansutskottets talesman - det blir väl som fårsvara: Menar ni att vi genom beslut här i ensidigt kan ändra ettavtalsvillkor som vi har träffat med t. ex. ? Ifall den internationella scenen är för svår, låt ossspela på hemmaplan. Långivare , som jag nämnde inledningsvis, köptepremieobligationer. Vad tror ni egentligen att han skulle säga, om vi här ihuset plötsligt beslutade att visserligen står det pä den obligation han köptatt högsta vinsten är x kronor, men måste staten spara så därför skall denminskas med y kronor i fortsättningen? Hela obligationsmarknaden skulle varaförstörd för all framfid! Säkert finns det en och annan spelare som även ifortsättningen vore beredd att förlora pengar, men de stora långivarna skulleförsvinna -och med dem obligationsmarknaden! Förmodligen har finansutskottet inte orkat tänka så långt,men det vore bra om man hade gjort det och kunde svara mig: Vad är det förcivilrättslig regel som gör att finansutskottet tycks mena att staten ensidigtkan ändra på ett avtalsvillkor när lånet ges via sparkonto? Menar ni ifinansutskottet att man här i huset kan göra det också i fråga om en utelöpandeobligation? Det handlar i båda fallen om skuldebrev. Den här frågan rör kanske inte primärt den stora skiljelinjen i Men den utomordentligt nonchalanta och okunniga behandling somfolkpartiets motionsyrkande i en central rättsäkerhetsfråga har fått ifinansutskottet har upprört mig personligen i ovanligt hög grad. Det minsta mankunnat begära hade varit att utskottet hade hört lagutskottet ochkonstitutionsutskottet, men inte ens det har man gjort. Låt mig säga att jaganar att socialdemokraterna motsatt sig det av rädsla för svaret, men jag ärutomordentligt förvånad över att , som brukar tala om lag och rätt,varken velat höra lagutskottet eller ansluta sig till reservationen. De femrader där majoriteten på ett ovanligt enfaldigt och okunnigt sätt avstyrkermotionsyrkandet vittnar om att finansutskottet i riksdag inte ensbegripit vad det handlar om, nämligen rätt och moral i affärer med svenskamedborgare. Den ekonoiniska politiken, in. 103 () replik: Jag vill bara till säga att finansutskottetsbehandling av detta ärende har skett på sedvanligt sätt. Såvitt jag vet -jagvar själv inte närvarande vid justeringen av betänkandet.- framställdes ingetyrkande om remiss till annat utskott, varken lagutskottet, justitieutskotteteller , som kunde vara tänkbara i detta fall. Jag vill, herr talman, citera vad utskottet skriver,därför att det kan vara belysande: "Utskottet vill med anledning härav anföra följande.Räntan på sparade medel i allemanssparandet anges i lagen om allemanssparandeoch bestäms således av . Räntesatsen kan således inte ses som ettvillkor i civilrättsligt avtal. Den nu föreslagna räntesatsen skall tillämpasfr, o. m, på hela det belopp som finns innestående påallemanssparkonto." 104 () replik: Det är uppenbart att varken ellerjag varit med i finansutskottet när detta behandlat ärendet. Jag tillhör inteheller utskottet, men jag råkar veta att folkpartisterna begärt remitteringtilllagutskottet. Det kan jag upplysa om. Han gjorde precis som man brukar i riksdag: hanciterade de fem rader utskottet skrivit. Jag måste påpeka för att har all makti världen att bestämma om skattefrihet på detta sparande. Vad säger iden frågan får vi alla finna oss i, vare sig ger skattefrihet ellertar bort skattefrihet. Att tar upp räntan är inte alls nödvändigt, mennär nu har gjort det, då representerar staten. Det som ärskrivet i detta avtal om räntan är helt enkelt det civilrättsliga avtalet. Detta är skillnaden, ,mellan civilrätt och statsrätt, och det tycker jag vi bör komma ihåg iriksdagen. 105RUNE () replik: Jag skall inte gå in i någon debatt medjustitieutskottets ordförande om skillnaden mellan olika sorters rätt -statsrätt, civilrätt och allt vad det kan heta. Det ligger utanför mittkompetensområde. 12 protokoll 1985/86:163 -164 Prot.1985/86:164 Låt mig dock säga en sak, herr talman, där jag har någonkompetens som Den ekonomiska politiken, m. m. ledamot avfinansutskottet, även om jag inte var närvarande vid ärendets behandling ochjustering. Såvitt jag kunnat utröna har inte något yrkande ställts om remiss avdetta ärende till något annat utskott. Det kan ju vara en intressant upplysningför . 106 () replik: Jag ursäktar om han inte har sammakunskaper som jag om skillnaden mellan civilrätt, statsrätt och finansrätt. Detär helt förklarligt. Men om man inte har det, och det kommer en motion somhandlar om civilrätt; då är det ganska naturligt att man inhämtar yttrande frånsakkunskapen. När nu påstår att fråganicke varit remitterad och att ingen remiss begärts, provocerar han mig så långtatt jag får lov att ställa yrkande om återremiss. 107EVA (): Jag vill ta upp min och , som behandlas i finansutskottets betänkande 29. Vi föreslår däråtgärder för att utjämna kommunernas ekonomi och deras möjligheter att ställaviktig samhällsservice till medborgarnas förfogande. Vi ser nu tydliga förbättringar av kommunernas ekonomitotalt. Det är resultatet av att landets ekonomi förbättrats de senaste åren.Det har förts en klok ekonomisk politik, och vi har också fått draghjälputifrån, vilket har gjort att många kommuner återigen har börjat hoppas påekonomisk balans och möjligheter att fortsätta viktigt reformarbete. Men bilden är inte odelat ljus. Till de mörka sidorna höratt klyftan mellan rika och fattiga kommuner är stor och riskeraratt öka ytterligare, I är välfärdslandet mycket starkt kuperat.Här finns höga höjder, där landets rikaste kommuner befinner sig. Men det finnsockså djupa dalar, där många av landets allra fattigaste kommuner ligger påbotten. Till en del klarar vi problemen i vår region med vårinomregionala skatteutjämning. Men liksom i andra landsändar, där problemen ärlika stora men ser annorlunda ut och har andra orsaker än i vår landsända,behöver de fattiga kommunerna i också stöd. Problemen är tillstora delar en följd av det ansvar många kommuner tog för det s.k, miljonprogrammetsförverkligande . I de bostäder som då byggdes bor numånga människor i . Många av dem är unga. och många är barn. , går en femtedel, alltså , av kommunensinvånare i skolan. detta de barn som är mellan O och . Barnbehöver omsorg, en bra skola, kultur- och fritidsutbud, säkra skolvägar ochmycket annat som kommunerna skall klara av och som medborgarna ställer krav på. Den försvagning av samhället som de borgerligaregeringsåren förde med sig känns fortfarande tungt i fattiga barnrikakommuner. Det finns så många behov som är lika viktiga att få tillfredsställdaoavsett i vilken kommun man bor. Viktiga jämlikhetsskäl talar för ett effektivtskatteutjämningssystem, där sådana behov tas som utgångspunkt. Utskottet skriver mycket kort om vår motion. Trots att denavstyrks känner jag mig nöjd, eftersom man skriver att man tar för givet att desynpunkter vi för fram kommer att beaktas i det fortsatta arbetet med att tafram ett förslag till nytt skatteutjämningssystem. Därför är jag nöjd och harsåledes inget annat yrkande än bifall till utskottets hemställan. Men jag villockså säga att vi från vårt län kommer att följa frågan mycket noga ochåterkommer, om det blir nödvändigt. 1985/86:164 " Den ekonomiska politiken, m. m. Idetta anförande instämde (). 108MARGO (vpk): Jag skall tala i anslutning tillfinansutskottets betänkande 29, som vi tidigare anmält. Om man skall peka ut vad som haft störst betydelse för denökade jämlikhet som vi kvinnor uppnått och framåt, så är detden offentliga sektorn. Genom utbyggnaden av den offentliga sektorn under 1960- och1970-talen öppnades en stor, expanderande arbetsmarknad för kvinnorna. Utbyggnadenav den kommunala och landstingskommunala servicen gav oss inte bara arbeten,den gav oss också de praktiska förutsättningarna för att vi skulle kunnaarbeta. Vi fick barnomsorg och äldreomsorg, så vi behövde inte längre känna ossskyldiga att stanna hemma och vårda äldre anhöriga. Vi fick en förbättradkollektivtrafik, så att vi kunde ta oss till våra arbeten, och vi fick ökademöjligheter till utbildning. Allt detta gav effekter på kvinnofrigörelsen som ringar påvattnet. Utbildningen öppnade möjligheter som tidigare i huvudsak varitförbehållna männen och gav oss kunskaper så att vi kunde formulera våra krav.Våra förbättrade positioner synliggjorde också skillnaderna mellan mäns ochkvinnors villkor, och ut debattenväxte lagar fram om jämställdhet. Vi kan alltså konstatera att den kraftiga expansionen avden offentliga sektorn hade en avgörande betydelseför kvinnofrigörelsen. Men förändrades bilden. Kommuneroch landsting skulle inte längre få bygga ut sina serviceområden efter behov.Industrin, och då framför allt exportindustrin, skulle ha resurserna. Denpolitiken fick effekt för kvinnornas möjlighet att förvärvsarbeta. nyanställdes över 40 000 kvinnori den offentliga sektorn. 1970 arbetade 600 000 kvinnor inom den offentligasektorn, och det motsvarade då av alla kvinnor som arbetade. Varje årunder ökade antalet kvinnor i den offentliga sektorn. 1980 fanns det1 miljon kvinnor anställda, dvs. hälften av alla kvinnor som arbetade gjordedet inom den offentliga sektorn. 1980 bröts utvecklingen, som jag sade, och först 1984skedde en ökning till 1,1 miljoner, vilket motsvarade av den kvinnligaarbetskraften. stora ökning är enkatastrof. var ökningen av antaletkvinnor inom den offentliga sektorn endast 16 000. Fram till 1988beräknas den ärliga sysselsättningsökningen till 11 000 personer inom denoffentliga sektorn. Prot.1985/86:164 5junil986 Den ekonomiska politiken, m. m. Strypningenav den offentliga sektorns tillväxt sammanfaller med den ökande automationenoch datoriseringen, som innebär att många typiska kvinnoarbeten inom industri-och tjänstesektorn rationaliseras bort. Sammantaget leder den förda politiken till att kvinnorsredan begränsade arbetsmarknad krymper ytterligare. Den ekonomiska krisen i kommuner och landsting drabbarinte oss alla lika. Den är inte könsneutral. Det är framför allt vi kvinnor somär hotade, och hotet kommer från två håll: dels försvinner våra jobb, delsminskar förutsättningarna för att vi skall kunna arbeta när den kommunalaservicen försämras. I den ekonomiska debatten sade finansminister de offentliganställda för sin egen skull borde avstå från att krävalöneförhöjningar, för annars fanns det risk för att man miste jobben - dettapå grund av den finansiella situationen för kommuner och landsting.Kommunanställda och landstingsanställda kan alltså inte i fortsättningen räknamed rättvisa löner för sina arbeten. Förmodligen skulle det tilltala Kjell-OlofFeldt om vi fick tillbaka den gamla ordningen då en hel del av arbetet inom denoffentliga sektorn sågs som ett kall. Förmodligen ser han fram mot en framtiddär vi bildar inom sjukvården. Man skulle kunna uttrycka det så att vår nyvunnajämställdhet ännu är bräcklig och uppbyggd som korthus. Det beroende som vikvinnor hade tidigare av en enskild man har delvis flyttats över till denoffentliga sektorn. Men börjar man plocka bort ett enstaka kort är riskenmycket stor att hela huset faller ihop. Givetvis måste kvinnornas arbetsmarknad breddas. Kvinnormåste förmås att bryta sig in på de manligt dominerade delarna avarbetsmarknaden. Men det tar tid, och just nu har kvinnorna sina arbeten i huvudsakinom den offentliga sektorn. Sett ur ett kvinnoperspektiv är det därföravgörande vad som händer i kommuner och landsting. har kommuner och landsting berövats ca 40miljarder genom förlorade statsbidrag, genom effekter av momshöjningar och devalvering.I föreliggande proposition anges de sammanlagda indragningarna från kommunsektorntill ca 6 miljarder, och förslag om indragning av ytterligare 4 miljarder harnu aktualiserats. Jag har förgäves sökt i betänkandena och i propositionenefter en analys av kvinnoperspektivet, men jag hittar ingen sådan, detta trotsden oerhört stora betydelse som kommuners och landstings verksamhet har förkvinnorna. Finns inte kvinnoperspektivet med i regeringens medvetandesfär,eller anser inte regeringen att utbyggnaden av den offentliga sektorn har haften avgörande betydelse för kvinnofrigörelsen? Jag har inget yrkande utöver dem som HansPetersson i tidigare framfört. Anf.109 (): Prot.