prot · G90959 · 1985-12-31 00:00:00 — vill geparterna på marknaden mer att säga till om och lantbruksnämnderna mindre.Därför har vi föreslagit att onödiga bestämmelser tas bort urjordförvärvslagen. Om man låter marknadskrafterna få litet mer tyngd tror vi,, att det blir en fortsatt storleksrationalisering, så attlantbrukare som köpare och säljare kommer att bli överens, vilket vi tror är enfördel. Jag tror att lantbruksnämnderna därmed får mindre bekymmer med att göraavvägningar mellan att behålla små enheter eller att låta dem försvinna isamband med en behövlig storleksrationalisering. AnL 25MARTIN () replik: Vi står, , framför allt förden jordförvärvs-lagstiftning vi har. Jag menar att de regionalpolitiska målenfinns i jordförvärvslagen och att den också kan ge möjligheter till nyaetableringar i glesbygden. Det är klart utsagt i jordförvärvslagen, och vi harockså sagt det i utskottet. Det krävs emellertid en översyn avjordförvärvslagens tillämpning - det har jag också sagt. Vi får möjlighet attdiskutera 7 protokoll 1985/86:56 -59 dettaytterligare när översynen är genomförd. Jag har här refererat utredningsdirektiv ända ,och jag menar att denna översyn brådskar. Jag är emellertid helt på det klara med att vi skall haett deltidsjordbruk -det är alldeles nödvändigt. Framför allt är kombinationenav jord och skog nödvändig. Beträffande den situation som råder med konkurrens ommarken skulle jag vilja ha ett klarläggande. Jag anser inte att vi har kunnatutreda detta på ett tillfredsställande sätt här. Därför ser jag fram emot dedebatter vi skall få tillfälle till senare om denna fråga. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. AnL 26MARTIN (): Det måste bli helt acceptabelt frånsamhällets sida att få förvärva, inneha och utveckla även jordbruk som intelantbruksnämnderna -men väl enskilda familjer - vill driva som friståendebrukningsenheter. Vi kan inte i fortsättningen ha en jordförvärvslag somensidigt är inriktad pä skapande av s. k. bärkraftiga enheter. Vi behöverdärför ändringar i jordförvärvslagen, bäde för att tillräckligt många iframtiden skall bo på landsbygden och för att tillgodose människors önskemålatt etablera sig på mindre jordbruk. Detta är en kort sammanfattning av vad jag tillsammansrned ett växande antal medmotionärer upprepade gånger krävt häri , ochjag är glad över att även andra numera motionerar i samma riktning. Detta ärdet viktigaste spörsmål som behandlas i föreliggande betänkande från jordbruksutskottet. Det är anmärkningsvärt att vi först , när det åter ärallmän motionstid, behandlar dessa motioner som väcktes ,Utskottsbetänkandet är i vart fall inte sä omfattande eller innehåller materialsorn motiverar en behandling först . Kanske upplevs frågorna som så svåra vill vänta med avgörandet , men därigenom uppskjuterman också ställningstagande till denna viktiga fråga om strukturenpå både jordbruket och landsbygden. Vi har drygt 100 000 jordbruksenheter ivårt land. Betydligt mer än hälften av jordbrukarfamiljernas inkomster kommerfrån annat än den gård de driver. Även i jordbrukarfamiljer med så storaarealer att de bedöms som bärkraftiga blir det allt vanligare att en av makarna- eller båda - har hel- eller deltidsarbete utanför gården. Det är därför svårteller , omöjligt att dra någon skarp gräns mellan heltidsjordbruk och andra,bärkraftiga eller icke bärkraftiga. Som en följd av den tekniska utvecklingenoch utvecklingen mot kortare arbetstid men även på grund av att det inte finnsutrymme för ytterligare djurhållning-jag tycker inte orn det moderna, okänsligauttrycket animalieproduktion - blir det möjligt för familjer med allt störrearealer att ha visst arbete utanför gården. Hur stor andel av jordbrukarna somför närvarande kan betraktas som deltidsjordbrukare kan givetvis diskuteras,men i budgetpropositionen konstaterar jordbruksminis- tern att"omkring hälften av jordbrukarna är deltidsjordbrukare". har jordbrukspolitiken syftat tillatt skapa s, k, bärkraftiga familjejordbruk. Trots utvecklingen ochriktlinjerna under är alltså minst hälften av jordbrukarna även nuatt betrakta som deltidsjordbrukare. I vårt land har landsbygden praktiskttaget alltid bestått av större och mindre enheter, både heltids- ochdeltidsjordbrukare. jordförvärvslag innebar viktiga förbättringar påflera områden. Den var ett resultat av de behov som förelåg under 1970-taletmed en oroande prisutveckling på jordbruksfastigheter och nedläggning av odladjord. Många ställde stora förhoppningar till den nyajordförvärvslagen, där regionalpolitiska hänsyn fastslås. Man räknade med attden skulle göra det avsevärt lättare att förvärva mindre jordbruk än dentidigare lagen medgav. Erfarenheterna visar att så knappast blivit fallet.Lantbruksnämnderna synes ha fortsatt att tillämpa ungefär samma praxis somtidigare. Vissa menar att tillämpningen av den nya lagen blivit fel jämfört medsyftet, andra att lagen måste ändras eller kompletteras. Uppenbart är attförhållandena har ändrats jämfört med 1970-(ale( och att en utvärdering ochöversyn av jordförvärvslagen är angelägen. Vi 14 som står bakom den motion där jag står som förstanamn är övertygade om att en översyn av jordförvärvslagen måste ske i syfte attgöra det lättare att förvärva mindre enheter. Vi representerar vårt län, ochdet är erfarenheterna från olika delar av landet och påpekanden från en radberörda personer som stärkt oss i övertygelsen att en översyn bör ske. Den stora frågan är vilken utveckling vi vill ha pålandsbygden. Om man successivt vid varje ägarskifte lyckas verka för skapandeav bärkraftiga, alltså större, jordbruksfastigheter, minskarlandsbygdsbefolkningen avsevärt och därmed underlaget för nödvändig service ochtrivsel. Man kan räkna ut hur landsbygden kommer att se ut om alla förvärvskal) prövas ur rationaliseringssynpunkt under t. ex, , dvs, under entid motsvarande en generations innehav. Det finns anledning att något se på jordförvärvslagensregler och vilka förutsättningar som finns för en familj som vill bosätta sigpå landsbygden och driva ett jordbruk vid sidan om annan verksamhet, där denena eller båda makarna har hel- eller deltidsarbete i bygden eller i någon mereller mindre avlägsen tätort. Jordförvärvslagen är inte så uppbyggd att den ger någon enrätt att förvärva, utan den preciserar i stället en rad skäl som gerlantbruksnämnden rätt att vägra tillstånd. Jag vill nämna några kriterier som visar hur svårt det äratt klara villkoren, om man vill köpa ett s, k, ofullständigt jordbruk. Först och främst kan lantbruksnämnden vägra tillstånd omköpeskillingen är för hög. Jag tror att vi behöver en viss priskontroll, mendet är viktigt att man går igenom hur den har fungerat och vad som behövs förframtiden. Vidare kan förvärvstillstånd vägras om det föreliggermisstanke om att det är fråga om kapitalplacering. kan ocksåvägra tillstånd om, som det heter, "egendomen behövs för jordbrukets ellerskogsbrukets rationalisering". Det finns också ett stadgande som gällerdet motsatta Prot, 1985/86:59 förhållandet,dvs, som innebär hinder mot sammanslagning av var för sig bärkraftiga enheter. Dessutom kan det vägras tillstånd om förvärvet kan bedömasmedföra att ett utvecklat eller utvecklingsbart lantbruksföretag, som drivs påmer än en fastighet, delas upp. Detta är dock inte det enda som krävs för att man skall fåförvärvstillstånd. I en följande paragraf ställs krav på att förvärvarenyrkesmässigt skall bruka egendomen och bosätta sig på den. Han skall också haerforderliga yrkeskunskaper. Detta var några av de krav som möter den unga familj somvill etablera sig på ett jordbruk, som kanske inte av lantbruksnämnden bedömssom utvecklingsbart men som familjen vill bosätta sig på och utveckla. 1 motioner detta och har vi krävtändringar i jordförvärvslagen. Vi har sagt att det måste skapas regler sominnebär att förvärvstillstånd inte ses enbart från rationaliseringssynpunkt,utan även från synpunkten av ett tillräckligt befolkningsunderlag pålandsbygden, och som om möjligt kan tillgodose människors egna önskemål ometablering. Jag villnämna några skäl som starkt talar för sådana ändringar. För det första måste vi få - eller behålla - en levandelandsbygd, och då behövs ett tillräckligt stort befolkningsunderlag församhällsservice, trivsel och gemenskap. På landsbygden behövs både heltids- ochdeltidsjordbrukare liksom även personer som inte har direkt anknytning till deareella näringarna. För det andra tillför deltidsjordbrukare sina bygderavsevärda resurser utanför vad jord och skog kan ge och lämnar därigenomviktiga tillskott till underlag för servicen på landsbygden. För det tredje har mindre jordbruk en speciell plats i vårmoderna tid med dess strävan efter alternativa odlingsformer och annat som endeltidsjordbrukare - som kanske inte är lika beroende av det ekonomiskautfallet - kan pröva och utveckla. För det fjärde vill många familjer etablera sig pålandsbygden på ett mindre jordbruk, som de kanske vill utveckla eller som deavser att alltid driva vid sidan om annat förvärvsarbete. Det är för många ettsätt att leva och en miljö som de gärna vill bo i och låta sina barn växa uppi. Jag har tagit upp dessa krav påändringar i jordförvärvslagen. Det är nu fjärde gången som motioner medlikartade motiveringar och krav behandlas i . blevdet enhälliga avstyrkanden i jordbruksutskottet, men motion fick enmer positiv behandling. stödde nämligen alla icke-socialistiskaledamöter i den dåvarande kammaren motionskravet. Socialdemokraterna och vpkgick emot motionen. Motståndet fortsätter, som vi ser här. Det stämmer intevidare bra med ord att det brådskar. Jag har alltsedan 1982verkligen gett möjlighet att ta initiativ i denna fråga. Att opinionen för förändringar av jordförvärvslagen längehar varit stark utanför detta hus är uppenbart. Även inom de olika partiernatycks inställningen successivt ha blivit mer positiv. kunde vi itidningen , sedan . Åsling uttalat sig i ungefär samma riktning somvi i vår motion, konstatera att det var endast socialdemokraternas företrädaresom motsattsig en översyn av jordförvärvslagen. Jag hade verkligen hoppats att det nu skulle bli enmajoritet för vårt yrkande om en utredning och andra ungefär likalydandemotionskrav. Men majoriteten i jordbruksutskottet, alltså socialdemokraternaoch vpk, framhärdar i sin avslagslinje. avslog dessa partiermotionen med hänvisning till bl. a. den regionalpolitiska proposition somskulle läggas fram . I detta tunna utskottsbetänkande citerarmajoriteten vad man sade 1984, men utesluter hänvisningen till nämndaproposition. I stället hänvisar majoriteten till det svar som jag inovember fick pä min interpellation om regeringen avsåg att företa enöversyn av jordförvärvslagen i den riktning som jag har angett. Svaret frånjordbruksministern var endast en hänvisning till strukturutredningen ochdödsboutredningen och till att det var mot bakgrund av dessa utredningar ocherfarenheterna av lagens tillämpning som en översyn borde övervägas. Det gavsalltså inget löfte om överväganden och ännu mindre något löfte om att översynenav jordförvärvslagen skulle gå i den riktning som jag hade frågat om och somvi här har motionerat om. Tvärtom innebär en hänvisning tillstrukturutredningen att man överväger en översyn som kan gå i rakt motsattriktning, eftersom strukturutredningens förslag endast var inriktade på attpåskynda sammanslagning av mindre enheter till s, k, bärkraftiga jordbruk. Jag skall nämna några av förslagen i strukturutredningen.Ett av de medel för att påskynda en sammanslagning som utredningen föreslog varatt strukturplaner skulle upprättas. Så länge dessa planer gäller skall ävenden nuvarande rätten för barn att utan lantbruksnämndens tillstånd övertajordbruk upphävas. Utredningen föreslog också införande av en rad skattereglersom skulle försvåra innehav av mindre enheter och stimulera tillsammanslagning. Hit hörde förslaget om garantiintäkt och förslaget att markägareskulle få ett extra avdrag om fastigheten överläts för rationaliseringsändamåloch alltså inte såldes till en som ville fortsätta att ha fastigheten somsjälvständig enhet. Man försökte således locka säljaren med att ge honom bättreskattevillkor om han sålde för rationaliseringsändamål.' Ytterligare förslagmed samma syfte var att avdrag vid rationaliseringsförvärv skulle ökas från 50till av skogens och skogsmarkens anskaffningsvärde. Gemensamt för förslagen i strukturutredningen var att detskulle bli svårare att ha ett mindre jordbruk och förmånligare att sälja ettjordbruk för rationaliseringsändamål än att sälja det till en som ville drivadet vidare som självständig enhet. På motsvarande sätt skulle det bli förmånligare urskattesynpunkt för den som köper ett jordbruk för sammanläggning med sintidigare fastighet än för den som köper för att fortsätta att driva fastighetensom självständig enhet. Mot bakgrund av förslagen i strukturutredningen, som jaghär kortfattat har redovisat, väckte jag tillsammans med iBengtsfors en motion, som behandlas av , där vi yrkar attriksdagen skall uttala att strukturutredningen, med hänvisning till de förslagsom utredningen lade fram, inte bör läggas till grund för lagstiftning. När jag läser det korta betänkandet frånjordbruksutskottet undrar jag varför majoriteten inte vill att riksdagenskall göra ett uttalande om Prot, 1985/86:59 inriktningenav en översyn av jordförvärvslagen. Det har här talats om att det kanske kommeren översyn. Men jag har hänvisat till vad jordbruksministern för en och en halvmånad sedan i sitt interpellationssvar sade om en tänkt översyn. Jag noteradeatt sade ungefär detsamma, nämligen att det var motbakgrund av dödsboutredningen och strukturutredningen som man skulle göra enöversyn. Men det viktiga är inte att vi får en översyn, utan vilken inriktningsom översynen skall ha. Det är den frågan vi har tagit upp i vår motion, ochjag är glad att alla icke-socialistiska ledamöter i utskottet ställer sig bakomvårt krav på den punkten, även om de gjort det med skilda ordval. Vpk har gått samman med socialdemokraterna i den härfrågan. Med ledning av tidigare uttalanden från vpk;s sida hade jag trott attde här skulle ha ställt sig bakom våra krav. Min fråga till majoritetens representant är: Varför villutskottsmajoriteten inte föreslå att skall göra ett uttalande ominriktningen av en översyn? Varför motsätter sig utskottsmajoriteten enutveckling mot att det i större utsträckning skall vara möjligt att beviljatillstånd för förvärv av mindre jordbruk, varvid ytterligare synpunkter utöversträvanden att skapa bärkraftiga enheter kan vägas in i bedömningen? Jag avserdå de synpunkter som jag och även andra talare har pekat på. Varför ställer siginte utskottsmajoriteten bakom arbetet för att få regler som innebär att vibättre tillgodoser människors önskemal att få bosätta sig på landsbygden ochdärmed tillmötesgår strävandena att behålla en levande landsbygd? AnL 27 i () replik: Jag tillåter mig en liten fundering medanledning av inlägg. Jag har vid två ganska näraliggande debattillfällen häri -kanske var det senast under höstsessionens allmänpolitiska debatt- hört göra gällande att han har slagits för enförändring av jordförvärvslagstiftningen. Det är självfallet bra, men minfundering är bara varför inte kom på att detta vargalet. Vi moderater skrev reservationer redan när beslutet fattades 1979. Detta sagt som ett litet komplementtill det myckna talet om en envis kamp för att få en bättre tingens ordning. AnL 28MARTIN () replik: Om jag har förstått inläggrätt är han ute efter att ta bort rationaliseringsparagrafen. Han tycks menaatt vi nu är i den situationen att rationaliseringsfrågorna inte behöver vägasin vid förvärvsprövningarna. På den punkten måste jag säga att jag envistkommer att hålla fast vid vad jag har sagt - det är specielltangeläget att vi får detta utrett eftersom och jag kommer frånsamma län, och vi borde därför ha ungefär samma referensramar. är läget sådant att åtminstone av marken ärarrenderad från de icke bärkraftiga enheterna till de jordbruksföretag sombyggts upp i vårt län. Hur skall vi då kunna göra bedömningen mellan å enasidan en person som vill nyetablera sig som jordbrukare och å den andra enjordbrukare som byggt uppsitt företag med den aktuella marken som underlag och som fortsättningsvis villkunna driva detta företag? Det är den enkla fråga jag måste ställa, specielltmot bakgrund av de förhållanden som råder i och mitt hemlän. åberopar vidare strukturutredningen. Jagvill då rekommendera honom att läsa direktiven till den utredningen. Enligtdem gällde det framför allt, precis som jag sade tidigare, att komma till rättamed de problem som ägosplittringen medför och som innebär att flerägandetbreder ut sig alltmer - även dödsboutredningen har ju för övrigt i uppgift attutreda dessa frågor. Det är framför allt dessa problem som måste lösas, och demåste angripas tämligen snabbt. Som också glesbygdsdelegationen har redogjortför är det framför allt i glesbygden som man har de mycket svåra problemen medett utbrett samägande och utboägande, där ägarna bor på mycket långt håll frånfastigheten - detta är naturligtvis i första hand ett skogsbruksproblem. Detär detta som är skälet till att vi föreslåratt både strukturutredningen ochdödsboutredningen skall ligga till grund för den översyn som skall göras. Prot,1985/86:59 AnL 29MARTIN () replik: Till i vill jag säga attjag nämnde antalet gånger jag motionerat i frågan mot bakgrund av att MartinSegerstedt sade att det brådskade. Då ville jag tala om att jag har försöktbidra till att skulle ha tagitinitiativ till en översyn av jordförvärvslagen. Till vill jag säga att vad vår motioninnehåller är bl, a, förslag om ändringar i jordförvärvslagen. Jag kan citeraur motionen, där det står att "lagstiftningen måste ändras så att förutomnuvarande strävanden det även som viktiga målsättningar skall anges att slåvakt om intresset att ha tillräckligtbefolkningsunderlag , Därför måste lagstiftningen ändras så att detvid sidan av de s, k, bärkraftiga enheterna skall även för framtiden få finnas mindre jordbruk, En allsidig sammanvägning av olika synpunk ter, strävanden och intressen måste självklart göras vid bedömning av varje tillståndsärende," Jag hoppas att som ledamot avjordbruksutskottet har läst motionen. Det är ju onödigt att gå fram tillkammarens talarstol och ifrågasätta vad det är vi har krävt, och jag kommer ju från samma län, ochvad gäller erfarenheterna från det egna länet så kan jag nämna att jag här i minhand har ett klipp ur en lokaltidning från , Arikeln ärrubricerad "s-motion om jordbrukspolitik", och det står bl, a,följande; "len motion till de socialdemokratiska partidistrikten iMedelpad och kräver partiets representanter i lantbruksnämnden atten översyn görs av partiets jordbrukspolitik. Ett starkt krav är attjordförvärvslagen ses över i avsikt att få den anpassad tillregionalpolitiken." stod här ochsade att jordförvärvslagen är anpassad efter jordbrukspolitiken. Men hans egnapartivänner i lantbruksnämnden hemma i har alltsåmotionerat till sina partidistrikt om det angelägna i att se över partiets Prot,1985/86:59 jordbrukspolitik.Man säger att "det är svårt att hitta något samspel mellan regionalpolitikoch de regler och riktlinjer, som är utarbetade för lantbruksnämnderna". partivänner delar av allt att döma deuppfattningar som jag och många med mig har. Jag tycker att det är beklagligtatt inte även delar de uppfattningar som även är hanspartivänners. Det är inte bara här i vi diskuterar dessa frågor.I håller man på att genomföra en ändring av sin förvärvslagstiftning iungefär samma riktning. Man skall fortsätta att låta det vara mindre enheteroch i samband med förvärvstillstånd ha mindre krav på utbildning o. d. för attfå förvärva en mindre enhet. Jag tycker att det är hög tid att vi får enöversyn, och jag beklagar att det inte tycks finnas en riksdagsmajoritet föratt tala om vilken inriktning denna översyn skall ha. AnL 30MARTIN () replik; Jag menar att här slår in enöppen dörr. Jag hänvisar till betänkandet, s. 3, där de regionalpolitiska målenstår angivna. Det finns ett ordentligt utrymme för just de regionalpolitiskasynpunkter som har fört fram. Jag ställer inte upp på att ta bortrationaliseringsmålet; vad som behövs är en avvägning mellan dessa olika mål.Vi har också tillstyrkt en översyn av tillämpningen, vilket jag redovisat här.Och jag kommer att redovisa hemma i mitt eget län att en översyn avtillämpningen kommer att ske. AnL 31 () replik; Jag läste upp ett viktigt citat ur minmotion, så att det inte på något sätt skall vara någon tvekan om att jag harsagt att man skall väga samman rationaliseringskravet och andra relevantasynpunkter. Det är detta som det är fråga om. Det är alldeles onödigt att ägnatid i debatten åt att misstänkliggöra avsikten. Sedan citerade jag vad partivännerkommit till för slutsatser. Det är ju tråkigt om de som sitter ilantbruksnämnden har missuppfattat gällande ordning. Jag tror emellertid att detvärtom har fattat det hela rätt. De har ungefär samma uppfattning som den jagframfört. Jag tycker att det är svagt av jordbruksutskottet attefter att ha haft på sig att jobba med dessa frågor komma med ettbetänkande, som egentligen inte säger någonting då det gäller majoritetensställningstagande. Man vägrar helt att föreslå att tycka någontingoch ha någon synpunkt på inriktningen av en så väldigt viktig fråga som juststrukturfrågan inom jordbruket. Detta avgör ju på mycket lång sikt vilkenstruktur vi skall ha på landsbygden och vilka möjligheter människor skall haatt bosätta sig där och kunna uppfylla sina förhoppningar om att få leva sittliv på landsbygden. Jag har ingen förståelse för att skall vara såpassiv att den, utan utfästelser från regeringen om i vilken riktningutredningsarbetet skall bedrivas, avslår sådana här viktiga motioner. AnL 32ANDERS (): Jag är övertygad om att alla som deltar i denhär debatten är kunniga i ämnet. Min erfarenhet av tillämpningen avjordförvärvslagen baserar sig på en tids arbete som ledamot av lantbruksnämndeni mitt hemlän, . Det rör sig inte om så . Jag hararbetat med frågorna . Kanske har jag detta som bakgrund när jag sagtatt det är dags att börja fundera över om den här lagstiftningen över huvudtaget behövs. Det kan finnas anledning att se över utvecklingen utan att tänkasig jordförvärvslagen i botten. När man har lyssnat till alla tillägg i dagens debattfrågar man sig hur en lag som har ställt till så mycket ohägn kan försvaras.Alla här har ju beskrivit nackdelarna. Ändå anser man att lagen är absolutnödvändig. Det är tydligen så, att de flesta är frälsta av tanken att man skalllagstifta på alla tänkbara områden. Jag tror att det är dags att tänka sig skulle kunna vara utan en jordförvärvslag. Det skulle vara överraskande försomhga, om det fungerade riktigt bra ändå. skulle man kanske seatt det inte fanns några större problem. Vad har jordförvärvslagen medfört? Jo,den har skapat en mängd problem. Jordförvärvslagen har vid olika tillfällenförändrats och skärpts. Därigenom har den undan för undan inskränkt människorsfrihet. Många talare har också här tagit upp problemet att över huvudtaget få förvärva en jordbruksfastighet. När man har lyssnat till debatten harman också frågat sig vad en jordförvärvslag i ny tappning skulle kunna åstadkommaoch vilket syfte den skulle ha. Jag måste hålla med när han sägeratt det inte finns någon som i klartext har förklarat vad man vill åstadkomma.Jag kan tänka mig anledningen härtill. Troligen vet ingen vad som kan rättastill med en ny lag, vilka problem som skulle försvinna. Jag vill hänvisa till jordbruksministerns svar på eninterpellation som framställdes . Detlovar inte gott för de människor som tänkt sig att det skulle kunna bli enförändring av situationen, så att de kan bo kvar på landsbygden. Om man nubestämmer sig för att ha kvar lagen, kan ändringar inte medföra några revolutionerandelättnader. Jordbruksministern hänvisade nämligen till den strukturutredning ochden dödsboutredning som finns i botten.