prot · G90978 · 1985-12-31 00:00:00 — Men det här är enfråga som vi får diskutera år i anslutning till det sedvanligabudgetarhjetet. 44 (): Jag tackar justitieministern för den härkompletteringen. Jag upplever att han ser positivt på saken. Det är dock infebara den totala anslagsramens storlek det gäller utan också de regler som finnsför hur pengarna som är anslagna skall utnyttjas. Dessa regler behöver ocksåses över, som man ser över det totala anslagets storlek. Det behövs alltså ändringar i reglerna, och jag uppreparfrågan som jag ställde i mitt första anförande: Är justitieministern beredd attmedverka till aff det sker en sådan ändring? Överläggningen var härmed avslutad. Om ändringar i namnlagen Om sekretesskyddet för av myndighet insamlade personuppgifter 14 § Svar på fråga 1985/86:365 om ändringar i namnlagen har frågat mig när ett förslag till vissasmärre ändringar i namnlagen kan vänfas bli framlagt. Bakgrunden till frågan är aff hösten 1984förordade aff regeringen i lämpligt sammanhang övervägde om vissa begränsadeändringar borde göras i namnlagen. Mitt svar är att arbetet på en departementspromemoria harpåbörjats. Efter remissbehandling av promemorian kan en lagrådsremissutarbetas. En proposition kommer därefter att föreläggas . 46 (): Jag vill först tacka justitieministern för svaret på frågan. namnlag innebar viktiga framsteg. De främstaförändringarna var dels att kvinnors och mäns efternamn fick lika värde, tillskillnad frän fidigare, dels att den enskilde fick större valfrihet när detgäller att byta namn. Men för att bevara namnstabilitet och förhindra attnamnbyten skulle ske i syfte att byta identitet begränsades rätten fillnamnbyte. Man får bara byta bort ett förnamn och anta ett nytt förnamn. För dem som adopterar utländska barn har det visat sigvara av intresse att kunna ge sitt adoptivbarn mer än ett nytt namn, eftersomderas tidigare namn kanske är helt främmande för språket i vårt land. Dessaföräldrar är därför inte nöjda med namnlagens regler. I motioner till 1984 tog jag och några andra uppdessa problem. gjorde ett uttalande om att det i vissa fall bordevara möjligt att ytterligare förenkla namnförfarandet.utan att grundprincipernabakom lagen rubbas. Även andra smärre problem kan ha visat sig vidtillämpningen av lagen när den nu varit i kraft , och man kan därförbehöva se över även fler saker. Vad uttalade sig om 1984 var dockdels detta med adoptivbarn, dels vissa frågor inom äktenskapet. I svaret sägs ingenting om när den fortsatta behandlingenhar skett, men jag är glad över att den har påbörjats. Det vore intressant attfå veta om arbetet sträcker sig längre än det då talade om och närdet kan förväntas vara så klart att det framläggs proposition för . Överläggningen var härmed avslutad. 15§ Svar på frågorna 1985/86:368 och 377 om sekretesskyddet för av myndighetinsamlade personuppgifter har- mot bakgrund av uppgifter i pressenom att 15 000 stockholmare födda är 1953 finns registrerade i ett personregisterbenämnt "Projekt " - frågat mig om när jag tänker vidtaåtgärder för att avidentifiera detta register och stoppa uppgiftsinsamlingentill det. har frågat mig om jag är beredd medverkafill att insamlingen av känslig personanknuten information tillMetropolitregistret avbryts samt att alla berörda garanteras fullintegritet. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Frågan om det aktuella personregistret skallavidentifieras eller inte är föremål för datainspektionensprövning enligt datalagen. Också-register som i likhet med det aktuella harinrättats före datalagens tillkomst skall nämligen prövas enligt denna lag.Datainspektionens kommande beslut kan överklagas till regeringen. När saken nu prövas av datainspektionen skall regeringeninte ingripa i handläggningen av ärendet. Några sådana åtgärder från min sidasom frågeställarna efterlyser är alltså inte aktuella . Om sekretesskyddet för av tnyn digh et insamladepersonuppgifter 48 (): Jag får tacka jusfitieministern försvaret,även om jag tycker det är oerhört otillfredsställande att vi inte får någonmeningsyttring från regeringen i en så känslig fråga. 15 000 människor är kartlagda i detalj utan aff de vet omdet. 165 000 kvinnors aborter är registrerade, tillsammans med förhållandenkring aborten. Kvinnornas namn och personnummer finns med. Ingen har blivittillfrågad. Monopolföretaget lånar en av sinapublikundersökningar till att omfatta också frågor av ytterst personlig natur.Är det sådant som skall syssla med? Det är inte underligt att människor är vettskrämda, närledaren för professor kan uttala sig pådet här sättet: Det är fantastiskt att tro att de kan äga uppgifterna om sigsjälva. Forskningen borde inte lyda under datalagen. Förlossningsjournaler, kriminalregister och polisregisterär några av de källor som dessa forskare använt. Jag vänder mig inte motforskning som sådan, men jag vänder mig mot att människor blir föremål förgranskning utan aff de vet om det, och att det tydligen finns vissa forskaresom har den inställningen att uppgiftsinsamling skall ske i smyg. Jag menar attforskning som inte tål offentlighetens ljus skall inte heller komma till stånd. Frågorna kvarstår alltså: Närtänker regeringen göra någonting? Anser jusfitieministern att forskning skallfå bedrivas utan aff de människor som studeras har gett sitt tillstånd? Vi vetju, , att regeringen ett flertal gånger har kört överdatainspektionens beslut. Att ärendet behandlas där är alltså ingen som helstgaranti för fortsättningen. Anf.49 (): Formellt kan naturligtvis justitieministern besvara fråganpå det här sättet. Men jag tycker att det vore bra. precis som här, om justitieministern hade några mera principiella synpunkter på detta.Nu har vi inte bara en situation där det verkar som om det mesta flyter påinfegrifefsområdet, utan vi är på väg in i en situation där hela havet Om sekretesskyddet för av myndighet insamlade personuppgifter stormar.Jag tror att ingen är betjänt av att vi är väldigt försiktiga och avvaktandeoch skjuter detta . Det handlar om förtroendet mellan samhället,samhällets institutioner och medborgaren. Det kan ju mycket klart utläsas avreaktionerna pä vad som redan har hänt i en lång rad avseenden, att när detförtroendet brister, då spelar det inte längre någon roll vad det är man samlarin, för det man samlar in blir inte korrekt. Jag har haft den här debatten tidigare med civilministern.Jag försfår helt enkelt inte hur man skall kunna klara en diskussion omserviceanda hos myndigheter, om människor är rädda för myndigheterna och troratt de blir kontrollerade så fort de blir utfrågade om någonting. Detta är naturligtvis en fråga som är litet svår attbehandla enbart i en frågestund. Men det är intressant aff veta vadjustitieministern anser om de forskningsefiska, frivilliga regler som finns. Är det rimligt att människor ingenting får veta när deutfrågas i det här sammanhanget? De etiska reglerna talar om att man skallinformera, och att man t. o. m. skall informera om resultatet. Men det fungerarinte i verkligheten, och därför tycker jag att det behövs ett politiskt besked, Jag fick frågan vilka åtgärder jag avsåg att vidta i ettaktuellt fall, och jag svarade att fallet behandlas av datainspektionen. Dågäller ju den regeln att jag inte skall uttala mig om detta fall här i kammaren, Närdet gäller den grundläggande frågan helt allmänt, villjag säga att det ju är en ytterligt svår och intrikat fråga, som det inte finnsnågra raka, entydiga svar på. Frågan gäller hur man skall göra avvägningenmellan å ena sidan intresset av att vi får fram kunskap som ofta. inte kan tasfram på annat sätt än med hjälp av datatekniken, kunskap som kanske skallanvändas i den fortsatta uppbyggnaden av ett välfärdssamhälle, och å andrasidan kravet på personlig integritet. Denna intresseavvägning är en fråga som regeringenfortlöpande följer med mycket stor uppmärksamhet. Eff exempel på det är att vitillkallat dataoffentlighetskommittén. Ett annat exempel är att vi i dagarnakallar representanter för forskningen och för datainspektionen till överläggningarom forskningens användning av dataregister. Dessa överläggningar har till syfteatt se hur medborgarnas infegritetsbehov kan tillgodoses som vårtkunskapsbehov tillgodoses. 51YLVA (): Att justitieministern säger att regeringenföljer frågan med intresse är ju ingenting som lugnar de tusentals människorsom är utsatta för det här slaget av forskning. Vi får dessutom veta ipressen , att kringgår datalagens krav på insyngenom att formellt anmäla till att dessa register nu skallarkiveras. Då behöver man inte lämna uppgifter till de människor som har lagligrätt till utdrag. Att vara så totalt okänslig för människors berättigade kravpå respekten för den personliga integriteten är inte ägnat att ge människortrygghet och stärka deras syn på myndigheterna. Min frågakvarstår, och jag frågar rent principiellt: Anser regeringen att forskningskall kunna ske utan att de människor som berörs skall ge sitt tillstånd? 52 (): Jag vill tacka justitieministern för det kompletterandesvar vi fick här om att man kallat företrädare för datainspektionen ochforskare till överläggningar. Det är naturligtvis bra, men de problem som vihar att hantera är ju av den karaktären att det står väldigt mycket på spel.Därför tycker jag att det hade varit bra om justitieministern hade kunnatge ett besked om inriktningen av de åtgärder man är beredd att vidta.Naturligtvis skulle man i det specifika fallet vilja vetatill vad nytta och till vilken kostnad det hela pågått. Det är ju lätt att få framdessa uppgifter, för det har stått en hel del i tidningarna. Det är helt enkeltviktigt att få en revision av en del integritetskränkande register. Prot, 1985/86:78 Om sekretesskyddet för av myndighet insamlade personuppgifter Jag är helt övertygad om att vi vid denforskarkonferenssom vi nu har kallat till kommer att få en betydligt meraallsidig och fullständig belysning av de utomordentligt svåra avvägningsproblemsom vi står inför i data- och offentlighetskommittén. Jag vill försäkra att regeringen kommer att lyssna mycketnoga till den diskussion som kommer att föras. Det är först när vi hört den somjag är beredd att gå ut och ge slutgiltigt besked om de frågor ni ställt tillmig här. Jag vill inte rusa ut med snabba svar, i synnerhet inte i den någotupphetsade debattatmosfär som rätt , 54 (): Det finns ytterligare en aspekt isammanhanget, och det är frågan om säkerheten för lagrade uppgifter. Det finnsju i inte ett enda register som inte en ordinär s, k, hacker kan ta sigin i. Man måste ha en kod för att ta sig in i registren, sägs det. Ja, men i av fallen löser man koden genom att ta reda på namnet på den ifrågavarandetjänstemannens make, hustru eller barn. Nästa steg är att ta sig in i registretoch läsa innantill. Nej, de register som vi har läcker som såll och ärtillgängliga för den som är intresserad av dem. Därför kvarstår frågan alltjämt:Tycker justitieministern att man skall kunna bedriva forskning utan att demänniskor som berörs kan säga nej? Anf.55 (): Låt mig säga att eftersom vi vet att säkerhetenoch sekretessen inte är tillfredsställande - det är bl. a. detta som vidiskuterar i data- och offentlighetskommittén - så är det ju viktigt att vi nufår en diskussion om hur mycket uppgifter vi egentligen skall samla in.Insamlade uppgifter innebär alltid en risk ur den tillfrågades synpunkt. Detvet vi av erfarenhet, och det bekräftar t. o. m. generaldirektörenJan Freese i tidningarna. Vidare tycker jag det är viktigt att säga att man blirlitet bestört när man hör en del forskare - jag nämnde tidigare projektledaren- och även f. d. Om sekretesskyddet för av myndighet insamlade personuppgifter universitetsrektorersäga att vi inte skall vara utlämnade åt enbart värderingar, dvs. att riktasig direkt mot ifrågasättandet av den representativa demokratinsrepresentativitet. Detta togs upp i i går. Självfallet skall vi ha mycket fakta på bordet, men dåskall det vara korrekta fakta. Och fakta blir inte korrekta härvidlag. Jag vetav erfarenhet att många människor vägrar svara - sä skedde t. ex. i folk- ochbostadsräkningen. Många svarar ofullständigt. Andra svarar avsiktligt direktfelaktigt. Allt detta bygger på förtroendet mellan den som utfrågas och den somutfrågar. Det är detta söm avgör om vi kan fortsätta samhällsbyggandet ipositiv riktning. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på fråga 1985/86:373 om sekretesskyddet för avmyndighet insamlade personuppgifter har mot bakgrund av den diskussion som haruppkommit om det s. k. frågat mig om jag avser att lämnaförslag till som innebär en skärpning av sekretesskyddet för avmyndigheter insamlade personuppgifter. Som Gijnnar bör vara välmedveten om skall data- och offentlighetskommittén (Ju 1984:06) överväga om detbl. a. på grund av personiiummeranvändningen behövs ändringar eller kompletteringarav de regler som gäller till skydd för den personliga integriteten. Iförsta hand gäller det då bestämmelserna i datalagen (1973:289) ochsekretesslagen (1980:100). I väntan på kommitténs förslag är jag för närvarandeinte beredd att ta ställning till om det behövs några sådana förslag som GunnarHökmark nämner i frågan. 57GUNNAR (): Jag skall först be att få tackajustitieministern för svaret på min fråga. Jag tycker dock att justitieministern flyr undan denegentliga frågeställningen. Vad visar är hur mångaregister det finns om oss som innehåller många känsliga uppgifter och varifrånman faktiskt lämnar ut uppgifterna till forskare. I det här fallet gällde detMetropolitregistret. men det finns andra. , - man kan räknaupp en lång rad olika projekt som innehåller ytterligt känsliga uppgifter. Mot den bakgrunden frågar man sig hur pass väl sekretessenär skyddad i offentliga register. I det här aktuella fallet har det lämnats utuppgifter från , sociala myndigheter och kriminalpolisensregister till forskare. Ju fler som får tillgång till sekretessbelagda uppgifter,desto mindre blir sekretessen värd och desto större blir risken för attmänniskor dessutom gör obehöriga intrång i sekretessen och den enskildesintegritet. Därförräcker det inte att bara hänvisa till data- och offentlighetskommit- Detframstår också som litet av ett hymlande när jusfitieministern hänvisar tilldenna, eftersom han liksom jag borde vara väl medveten om att man där snarareavser aff föreslå öppningar i sekretesslagen för forskning och stafistik. Dettastår i dagens tidningar och det har stått fidigare, så det torde inte varanågon nyhet. Det är mot denna bakgrund som det är påkallat att få vetaom justitieministern anser att den här typen av register gör det befogat attskärpa sekretessen eller inte. Om sekretesskyddet för av myndighet insamlade personuppgifter Låt mig klaraut att det är två fing vi talar om här. Det första är att om det finns regler som säger attuppgifter infe får lämnas ut från en myndighet till ett visst register så skallde reglerna naturligtvis respekteras av vederbörande myndighet. Jag förutsätteratt man har den respekten. Men skulle mot förmodan ändå sådana uppgifter lämnasut till registret, kan detta vara en grund för att inte tillåta registreteller, om det har börjat föras, ge föreskrifter om att det inte får föraslängre. Här har datainspektionen en mycket betydelsefull bevakningsuppgift. Den andra frågan är om bestämmelserna i sekretesslagen omutlämnande av uppgifter till register är ändamålsenligt utformade. Den fråganhar jag gett i uppdrag åt data- och offentlighetskommittén att överväga. Ochjag tänker inte befria vare sig eller någon annan ledamot iutredningen från ansvaret att överväga den frågan och komma med sina förslag. 59 (): Jag tycker att regeringen och ävenjustitieministern visar en viss nonchalans när man behandlar frågor om integritet.Man säger sig så ofta vilja slå vakt om den enskildes integritet, men när dettasedan skall ta sig uttryck i verkligheten så är situationen den att medanopinionen reagerar mot ett av många mycket känsliga register, så hänskjuterjustitieministern frågan till en kommitté. Jusfitieministern vetsäkerligen att denna kommitté snarare kommer att föreslå minskat sekretesskyddän ökat sådant. Det är mot den bakgrunden som det vore intressant att hörajustitieministerns reaktion. Justitieministerns hänvisning fill datainspektionen ärockså den litet hymlande. Datainspektionen torde nämligen, herr talman, varaden myndighet som mest körs över av regeringen. 1985 gick regeringen pädatainspektionens linje endast i en minoritet av fallen. Det är mot dennabakgrund som man kan hysa farhågor om vad justifieministern vill göra för denenskildes integritet. Överläggningen var härmed avslutad. 17 SSvar på fråga 1985/86:357 om godstraFiken på järnvägssträckan. vice talman harfrågat mig när SJ kommer att återuppta den på grund av skyfallsskadornanedlagda godstrafiken mellan och . Jag har inhämtat från SJ att godstrafiken till och frånKoppom och på linjen ombesörjsgenom kombinerad trafik lastbil-tåg och omlastning vid ellerArvika. Omläggningen som genomförts i samråd mellan SJ och trafikanternainitierades av att banan fick stängas av som följd av att järnvägsbankenspolats bort. SJ svarar nu för merkostnaderna för lastbilstransporterna tilloch från trafikanternas anläggningar. Banan pä sträckan har låg standard med lågtaxeltryck, vilket innebär att godsvagnarnas kapacitet inte kan utnyttjas tillfullo. Dessa allvarliga olägenheter kan undvikas med den transportuppläggningsom nu provas. Servicen till trafikanterna har kunnat förbättras bl. a. genombättre tillgång på godsvagnar, tätare tågförbindelser och bättre anordningarför lastning och lossning. Sammantaget är erfarenheterna av den nya transportuppläggningensådana att det inte varit aktuellt att återgå till den gamla ordningen. Godstrafiken till och från platserna på sträckanArvika-Årjäng fortgår alltså. Det går fortfarande att skicka vagnslastgods ditoch därifrån. 61 vice talman (): Tack för svaret! Skälet till att jag har ställt frågan är precis somkommunikationsministern antydde det skyfall som förstörde järnvägslinjen. Denreparerades av SJ för nära 0,5 milj. kr. Sedan desshar det inte gått ett enda tåg på linjen! Överallt där järnvägstrafik dras in blir det oro i bygden.Men jag måste säga att jag tror att det är få ställen där oron är så stark somjust i och i Nordmarken. Varför det, då? Jo, därför att människorna vetvad pulsådern ut i landet och ut i världen betyder för dem. De ser med oro påhur ortens industrier får lägga över sina frakttransporter på ett dåligtvägnät. Kommunen har från början sagt att om järnvägen skallläggas ned måste vägnätet upprustas innan transporterna läggs över på vägnätet. Jag har ringt till kommunen, jag har ringt runt tillberörda företag, jag har ringt till SJ på berörda orter och alla är överens omatt det är fullständigt orimligt att på det sätt som SJ har gjort smygnedläggagodstransporterna och föra över dem till ett vägnät som inte är upprustat. säger kommunikationsministern att det fortfarande gåratt skicka vagnslastgods till denna trakt och därifrån. men på vilket sätt?Bara ett par exempel: En grävmaskin till ett företag i fick lastas om iArvika, man fick köra upp den på en trailer och frakta den med lastbil ca 7mil. Vidare: Sågen i som är en av de största kunderna måste leverera del av sina produkter i järnvägsvagnar till kunder i . att lastai får de nu köra 6 mil och lasta vid . villjag fråga kommunikationsministern; Tänker SJ permanenta de uppgörelser som harträffats, så att SJ på så vis köper sig fri från godstransporter påjärnväg ? Det är ju, som framgått av svaret, speciellaomständigheter som har gjort att man sedan en fid har prövat den härfransport-omläggningen. Det hör också till bilden att banan har relativt dåligstandard. SJ uppger att det har varit många skador på den somreparerats till ganska stora kostnader. Jag tycker inte att man nu skall bestämma hur det skallbli . Jag förutsätter ätt SJ sä småningom återkommer och redovisarsina erfarenheter av den kombinerade trafiken och lägger fram ett förslag fillhur trafiken mer långsiktigt skall bedrivas. Enligt de informationer jag har skall detta inte betraktassom ett led i en nedläggning av banan. Dessa diskussioner får emellertid iförsta hand föras med SJ lokalt. 63 vice talman ():. Tack för de kompletterande uppgifterna. Det var värdefullt attkommunikationsministern sade att syftet inte är att för evigt lägga nedtrafiken. Det är bra att kommunikationsministern med detta löfte kan lugnaföretagarna, bygdens folk och den kommunala ledningen. Jag vill understryka att det här måste ske ett samspel, såatt en ordentlig vägupprustningsker, både av och avväg 172, som ärpulsådern ut, innan man lägger ned järnvägstransporterna. Överläggningen var härmed avslutad. Om tågservicen för A lingsåsområdet 18 §Svar på fråga 1985/86:362 om tågservicen för har, med hänvisning tillSJ:s förslag fill ny tidtabell, frågat mig om vilka åtgärder regeringen avseratt vidta för att förhindra en fortgående uttunning av tågtrafiken vid Alingsåsstation. I regeringens trafikpolitik ingår som ett viktigt momentatt främja järnvägens utveckling. Det har skeff bl. a. genom aff ge SJekonomiska och organisatoriska förutsättningar att utvecklas till ett effektivtoch konkurrenskraftigt trafikmedel. Som ett aktuellt exempel härpå kan fränmin och sida av landet nämnas satsningen i åretsbudgetproposition med en kvarts miljard på en utbyggnad av . Jag tror dock inte att järnvägen främjas om regering ellerriksdag skulle styra SJ:s tidtabeller. har också vid upprepadetillfällen klargjort att sådana frågor bör bestämmas av SJ, som har det direktatrafikansvaret. 3 protokoll 1985/86:78-84 Om tågservicen för A lingsåsområdet Anf.65 (): Jag tackar statsrådet för svaret, men jag kan infe precissäga att jagar nöjd. Jag tycker att statsrådet har blandat äpplen och päron. Isvaret talas om , men ligger faktiskt utefter västrastambanan. har fått vidkännas indragningar avtågtrafiken, och jag vidhåller min fråga: Vad tänker regeringen göra för attförhindra en fortsatt uttunning på den banan? Västra stambanan är ju en av de mer bärkraftiga delarna avSJ:s affärsbanenät. Människor har vant sig vid att det skall finnas braförbindelser mellan och . Men detta får inte innebära att SJglömmer bort stationerna mellan och . SJ:s policy tycks gå ut pä att prioriteradet långväga resandet i syfte att konkurrera med flyget. För att förkortarestiden görs det färre tåguppehåll utefter banan. En av de stationer som under en följd av år har drabbatsär . Här finns en region med ett rikt näringsliv som kräver godaförbindelser med övriga . Förslaget till ny tidtabell - en tidtabell som skall gällafrån -innebär fortsatt försämring för befolkning. skallman inte ens kunna nå huvudstaden i rimlig tid, på måndagsmorgonen.Alingsås är för övrigt den enda ort utefter västra stambanan från vilken maninte kan åka och vara framme i . Ett bestämtkrav som har framförts till SJ är att åtminstone det tåg som startar kl. 5.10från skall göra uppehåll i . Det är ett mycket rimligt krav.Tåget från kl. 4.08 dras in, och man kan inte åka söderut viaGöteborg. Tåg som tidigare gått nästan föreslås nu gå endast någongång . Totalt berörs av nio förändringar enligt den nyatidtabellen. Jag tycker att statsrådet borde ta krafttag och ordna såatt tidtabellen blir bättre för . Jag hävdar fortfarande att det knappast ärregeringens och sak att i detalj bestämma över tidtabellerna hos SJ. Vissa inslag i sädana här förändringar kan verka till detsämre för en del trafikanter och vissa kan vara till det bättre för andratrafikanter. Man måste göra en avvägning. Med hänsyn till hur KerstinGellerman beskriver situation tycker jag att det emellertid börtilläggas att i andra avseenden också fått förbättringar; inte minstgäller detta lokaltrafikens utformning genom det avtal som har träffats pädetta område. Jag tror infe att det är riktigt så dystert som det förefallervara av beskrivning. Anf.67 (): och har förvisso satsat åtskilligtpå tågtrafiken mellan och .