prot · G90976 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:76 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 §Justerades protokollet för den 3 innevarande månad. 2 §Svar på interpellation 1985/86:108 om företrädesrätten till information omregeringspropositioner m. m. i har frågat mighuruvida företrädesrätten till information om regeringens förslag tillriksdagen tillkommer adressaten, dvs. , eller företrädare förmassmedierna. Svaret ärnaturligtvis att det är som har företrädesrätten. Under åtskilliga år har det varit praxis - från allaregeringars sida - att lämna förhandsexemplar av budgetpropositionen till deolika riksdagspartiernas kanslier, samt till massmedia. Vad gäller massmediahar detta grundats på en överenskommelse mellan ,och pressens samarbetsnämnd. Bakgrunden är att budgetproposifionenbrukar föreligga i stencilerad korrekturversion förepubliceringsdatum. Eftersom den är på i runda fal 4 000 sidor, har det bedömtsvara rimligt att låta såväl massmedia som oppositionsledarna få en möjlighetatt studera materialet, så att de ges en rimlig chans att kommentera ochreferera det, då materialet blir offentligt. Denna praxis har emellertid visat sig medföra problem.Kretsen av personer som ansett sig kunna kräva förhandsexemplar har vuxitsnabbt. Åtskilliga organisafioner, ekonomer, banker, m.fl. har kunnat få tag imaterialet, antingen direkt från kanslihuset eller via olika tidskrifter.Härigenom har allt fler - däribland en del aktörer pä börsen och penningmarknaden- fått lära känna innehållet i budgetförslaget innan det lagts påriksdagens bord. Enligt min uppfattning är detta en högst olämpligsituafion. Det är inte rimligt att information om regeringsförslag på detta viskommer eff urval ekonomiska beslutsfattare och andra till del långt innanförslagen läggs på bord. Inom kommer vi därför att granska såvälprinciperna som rutinerna för hur informationen om regeringsförslagen iallmänhet - och Prot.1985/86:76 budgetpropositionen i synnerhet - framgent skall utformas ochspridas. Om företrädesrätten till information om regeringspropositioner m. m. Utgångspunkten skall vara att riksdagenskall ha företrädesrätt till information, men att vi bör försökagöra det möjligt för massmedia att ge korrekta redovisningar av förslagen.Uppenbarligen tillfredsställer inte dagens ordning dessa båda krav. Jagförutser därför att förändringar av det nuvarande systemet blir nödvändiga. Fördagen är jag emellertid inte beredd att spekulera i hur dessa kan tänkas se ut. 2GUNNAR i (m): Tillåt mig aff fill statsministern framföraett tack både för att han tagit sig tid att personligen svara mig och, inteminst, för innehållet i svaret. Förra gången vi hade tillfälle att diskutera konkurrensenmellan massmedierna och om information från regeringen rörandeförslag till gällde det presskonferenser innan propositioner blirtillgängliga för ledamöter. Den här gången gäller det i ställetdistribution av korrekturupplagor av budgeten till massmedierna och andra -däribland oppositionspartiernas kanslier; det må vara, men knappast börsensintressenter, däremot - innan propositionen över huvud taget blir tillgängligför ledamöter. Att jag för anhängiggör frågan om riksdagensföreträdesrätt fill information om regeringens fill adresseradeframställningar-för detta är ju vad propositioner är - beror självfallet pä attjag tycker att någon, åtminstone någon ledamot av riksdagenskonstitutionsutskott, måste hävda supremati i vårt nuvarande statsskick.Om jag uppfattat rätt har man nu även frän vpk reagerat i denna sak. Förra gängen vi diskuterade detta problem framhöllstatsministern som en förklaring till en tidigarelagd presskonferens att dethade börjat läcka ut felaktiga uppgifter om innehållet i enkompletteringsproposition, vilket givit upphov till en vilseledande diskussioni centrala ekonomisk-politiska frågor -något som i sin tur krävde etttillrättaläggande. Självfallet kommer det med den uppläggningen alltid afffinnas möjligheter från massmediernas sida att provocera en prematur debattgenom att publicera medvetet felaktiga uppgifter för att på sä sätttvinga fram önskade besked. Jag tycker inte att regeringen - inte någonregering - skall låta sig provoceras av detta. uttryckte en av allatiders största medicinska lärare, , sin uppfattning om pressenmed orden: "Believe nothing that you see in the newspapers, and if you seeanything in them that you knowistrue, begin fodoubt it atonce." Utan atthelt instämma i detta kan jag i fråga om massmedias effekter säga attäven en liten tidningsnotis kan vara mera betydelsefull politiskt än 10motioner eller 20 riksdagsanföranden, och detta oberoende av om den är sanneller falsk eller bara gäller en pseudohändelse. - Här i lönar det sig trots allt emellanåt attdiskutera med varandra och rätta till missuppfattningar - men knappast någonsinmed tidningar. De vet alltid bäst och får alltid sista ordet, det vet nog bådestatsministern och jag av personlig erfarenhet. I detta stycke - liksom i frågaom en del andra- har jag blivit totalt illusionsfri. att söka/årätt. Man får nöja sig med att ha räft. Det bästa man kan göra med felaktigatidningsuppgifter är därför "forget about it" - glöm dem! Statsministerns besked att man inom regeringskanslietkommer att vidtaga förändringar i det nuvarande informationssystemet, så attriksdagens företrädesrätt till sådana förslag beträffande rikets styrelse ochförvaltning som det är sak att besluta om upprätthålls, är ett ord iråttan fid. Jag fäste mig särskilt vid att statsministern använde ordet"." Balansen i vårt politiska system har alltför länge, och avflera skäl, förskjutits till nackdel. Denna erfarenhet harsuccessivt kommit mig att försöka aktivera självkänsla. Riksdagenhar sitt mandat frän folket, massmedierna endast frän sig själva och sinaintressenter. Deras uppgift är att recensera föreställningen, inte att ocksåförsöka regissera den. I vad på mig ankommer kan statsministernräkna med uppskattning av och stöd för sin här kategoriskt deklarerade policyatt ge företrädesrätten till information om regeringens förslag tillriksdagen. Jag hoppas att statsministern också kan övertyga sina regeringskollegeroch deras informationssekreterare om samma sak. Om företrädesrätten till information om regeringspropositioner 3 BOHAMMAR (vpk): De frågor som i harställt till statsministern är av viss principiell betydelse. Vi fär tillfälleatt senare både här i kammaren och i återkomma tillfrågorna. Det finns ingen anledning för mig att polemisera motstatsministerns sympatiska svar, men kanske kan vi resonera vidare om deprincipiella problemen, som gäller regeringens förhällande fill den förstastatsmakten -jag är litet osäker, men jag förmodar att det är - ochtill den tredje statsmakten, dvs. Som mångårig journalist ochfärsk riksdagsman närmar jag mig de här frågorna med en viss ambivalens. av det här året cirkulerade åretsvikfigaste regeringsförslag runt på tidningsredaktioner, bankdirektioner,storföretag, börs och, antar jag, inom alla våra mäktigaintresseorganisafioner. Det stora flertalet av ledamöter visste inteett dyft eller i varje fall betydligt mindre än många andra makthavare. Det ärmöjligen ett uttryck för reella makt i . Icke destomindre är det ofillfredsställande. För oss riksdagsledamöter känns det dessutom en aninggenant när vi kors och tvärs får frågor om budgetpropositionen och står somlevande frågetecken. Från vitt skilda politiska utgångspunkter tror jag attGunnar i och jag förenas i en strävan att slå vakt om en vissvärdighet för riksdag. Däremot är jag inte säker på att vi är likaöverens i fråga om vilken makt bör utöva över samhällsutvecklingen. Det finns emellertid i sammanhanget en annan mycket viktigfråga. Det handlar om journalistkårens förhällande till makfen. Varjejournalist har intresse av att snabbt förmedla viktiga nyheter fill sinaläsare. Jag tycker att landets alla journalister - om det nu finns några här,det vet jag infe -allvarligt bör fundera på om de verkligen vill äta sigtystnadsplikt i utbyte mot att långt i förväg fä tillgäng till för hela vårtfolk utomordentligt viktiga nyheter. Det kan vara bekvämt, men det kan ocksåprincipiellt vara mycket anstöfligt. Sådana uppgörelser mellan journalisternaoch makten, vare sig 6 protokoll 1985/86:74-77 Om företrädesrätten till information om regeringspropositioner m. m. Prot.1985/86:76 det är regering, riksdag, partiledare eller olika ämbetsverk,förhindrar dessutom en för varje journalist normal nyhetsjaktmed fri publiceringsrätt. Det känns i högsta grad olustigt - det vet jag själv- att som journalist sitta inne med viktiga nyheter, men i respekt för ingångnauppgörelser vara förhindrad att offentliggöra dessa nyheter. Vilken slutsatskan allmänheten komma att dra av detta förhällande mellan t. ex. regering,andra beslutande instanser och den fria pressen? Föreligger någon form avsymbios? Kanske är det då, herr talman, bättre att släppa fri enohämmad journalistisk jakt på nyheter i regeringsförslagen. Jag tror infe attdet är så svårt för journalisterna att knäcka olika nyheter i t. ex.budgetpropositionen. Men nog vore det att föredra framför att det i veckorskrivs halvkvädna ledare i tidningarna baserade på information som denalmindelige läsaren inte känner till. Det här är, det är jag helt medveten om, intestatsministerns problem. Men kanske har , som är intresserad avprincipiella, ideologiska och idépolitiska frågor, ändå funderingar kringproblemet utifrån en mer allmän principiell syn på pressens förhällande tillbeslutsfattarna och massmediernas roll i en demokrati. Egentligen är vi alla tre ganska överens i detta fall. Några små observationer; Att man anger publiceringsdatumpå regeringsförslag, politiska fal m. m. är infe sä märkvärdigt. Vi hålleralla tal, och vi kanske lämnar ut manus och håller talen påkvällen. Då har journalisterna litet tid att förbereda sig och läsa talen innande hälls. Det stöter ingen. Det är då fråga om en mellanöverlämnandet av manus och publiceringen av innehållet. Budgetpropositionen är unik så till vida affpubliceringsdatumet ligger efter den dag då journalisternahar fått materialet. Till allting finns det något slags motivering - även tilldet här. Budgetpropositionen är ett mycket omfattande material. Journalister som har en ambition att motsäga den engelskemedicinprofessorns uttalande vill ju göra ett kvalificerat jobb. De vill plockaut de nyheter som är speciellt attraktiva för den egna bygden eller för denegna gruppen. Man säger att det ligger något slags rättvisa i det faktumatt även små tidningsredaktioner genom ett sådant förfarande hinner göra etthyfsat jobb, I de fall där det ges endast ett par timmars varsel är det bara destora rika redaktionerna som hinner bearbeta nyhetsmaterialet. Det finns alltså en rad skäl till att man har sagt: Allright, ni får så och så många dagar på er för att göra jobbet. Detta sysfem har hållit , trots att trycket ärsynnerligen hårt, hände det mycket intressanta att en veckotidning, genom att tryckeriet fungerade ovanligt väl, råkade komma ut för . Det var ungefär som de starter i som jag har sett. Någon i andra eller tredje ledet sticker en minut för fidigt, och sedan sticker hela kopplet. Så blev det också med budgeten. Det räckte att en tidning i tredje ledet hade nyheten om budgetpropositionen. Då startade alla de stora kanonerna, och så var loppet i 82 gång för . Detta visar vilket oerhört tryck det är på tidningarna,hur svårt det är att hålla inne med informationen. Man kan befara attpubliceringen av budgetpropositionen kommer att bli som ett även iframfiden. Det finns också risk för att vissa får rent ekonomiskafördelar genom att innehållet i budgetpropositionen sprids bland ekonomiskaaktörer. En del har nyheten, andra inte. Politiskt sett är det mycket festligt att dagarna innanbudgetpropositionen presenteras läsa ledarna i fidningarna. Det är fullkomligaorgier i halvkvädna visor, och en del tidningar försöker aff tidigt blockeravad som komma skall. Nuvarande system har alltså flera nackdelar. Det är därförsom jag har gett ett så positivt svar till i och irealiteten instämmer i mycket av det som sade. Vi måste göra enordentlig genomlysning av hela situationen. Vi kan säkerligen inte bibehållasystemet oförändrat. Men det vore oklokt av mig att nu säga hur det kommer attbli. Det finns i detta sammanhang ett balansproblem. Å enasidan har vi företrädesrätt och alla de principiella problem somdärav följer när det gäller den fria konkurrensen om nyheter. Å andra sidan harvi det intresse som finns för att samarbeta om att ge allmänheten,uppdragsgivaren, en så allsidig och korrekt information som möjligt. Vi får sehur frågan skall hanteras. Men detta balansproblem kommer med all sannolikhetatt leda till förändringar i det nuvarande systemet i den riktning som herrarnahär kräver. Detta har tjuvsfarten i årets "budgetvasalopp" medfört. Om företrädesrätten till information om regeringspropositioner 5 BOHAMMAR (vpk): talade om Vasaloppsstarten. Jaghar själv i en motion talat om tjuvstart. Det är kanske litet extravagant attuttrycka sig pä det sättet, men vi kan väl få göra det ibland, trots att detändå handlar om rätt allvarliga saker. Det är här inte fråga om ett vanligt idrottslopp, utan detgäller en massa människor som sitter inne med information men som inte får föradenna vidare. Det kan vara journalister eller vissa delar av riksdagsgruppernasom måste hålla tyst och inte får tjuvstarta spridandet av information. Jagtror att detta är en orimlig ordning. Vi är överens alla tre - statsministern, iVärmdö och jag -om företrädesrätt, men den är inte heltokomplicerad. Det är givetvis i sin ordning att man, som ocksåstatsministern sade, utsätter en viss publiceringstid, t. ex. påförmiddagen och inte kl. 9. Men vi kommer i ett helt annat läge när en mängdmänniskor, journalister och olika beslutsfattare, under kanske en veckas tideller längre sitter inne med avgörande information som de inte får gå ut med.Hur skall vi bedöma detta principiellt? Jag tror att vi - inte bara med tankepå ställning utan också från allmänt demokratiska utgångspunkter, t.ex. när det gäller pressens roll i värt samhälle - har anledning aff funderaöver den problematiken. Sedan finns det andra problem. Exempelvis har vi gudskelovfortfarande, trots monopoliseringen, mängder av mindre tidningar i vårt landsom har möjlighet att, som statsministern också sade, förbereda information omvad detta viktiga regeringsförslag innehåller. Det är bra. Men är det värtpriset att Om åtgärder för att trygga fisket i Prot.1985/86:76 vi för den skull upprätthåller denna konstiga ordning och dettahemlighets-Il makeri, som egentligen inte är något sådant,eftersom det är så många som vet om vad förslagen kommer att gå ut pä? Är detvärt att vi för den skull hamnar i dessa egendomliga situationer? Det gällerkanske i första hand för oss riksdagsledamöter, men säkert också för regeringenoch, hoppas jag, för de flesta journalister som funderar över den härproblematiken. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 1985/86:93 orn åtgärder för atttrygga fisket i har frågat utrikesministernom regeringen är beredd att hävda att de handlingar som fiskefartygen har iform av licenser och tillstånd att fiska i sovjetisk fiskezon också utgör engaranti för att incidenter av det slag som inträffade med tvågotländska fiskefartyg inte upprepas. Vidare har frågat omregeringen är beredd att medverka till att de nu drabbade fiskefartygen ochderas besättningar hålles skadeslösa samt om regeringen är beredd att tainitiativ fill en bättre kommunikation mellan berörda svenska myndigheter. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ankommer pämig att besvara frågor. Svenska fiskares möjligheter att bedriva fiske i densovjetiska fiskezonen i fastställs ärligen genom bilateralaförhandlingar mellan och . Under dessa kommer parternaöverens om vilka kvantiteter av olika fiskeslag som fiskare från ochSovjetunionen skall få fiska i motpartens fiskezon. Detta fiskeutbyte har ägtrum utan incidenter under en lång följd av år. avvisades dock de svenskafiskefartygen och Poseidon under bryska former ur den sovjetiskafiskezonen när de bedrev fiske efter lax. Delar av fiskefartygens utrustningförstördes i samband med avvisningen. Skälet till denna incident har visat sig vara militäraövningar som vid den aktuella tidpunkten bedrivits av påinternationellt vatten. Information om dessa övningar hade inte nått de svenskafiskefartygen. Från svensk sida har man för påtalat att i etthavsområde, som normalt är öppet för fiske och internationell sjöfart, skalldet land som företar verksamhet som kan utgöra en fara för sjöfarten, t. ex.militärmanöver, enligt internationell praxis försäkra sig om att fartyg sombefinner sig i området informeras och ges möjlighet att lämna området utan riskför liv och egendom. Vi har också påtalat det anmärkningsvärda i att detsovjetiska fartyg som inspekterade de båda gotländska fiskefartygen dagen föreincidenten inte informerat om den förestående milifärmanövern. I sambandmed de fiskeförhandlingar som ägde rum i veckan ,då överenskommelse nåddes om bl, a, fiskekvoter och licenser för 84 1986, förklarade den sovjetiskeförhandlaren att incidenten skulle utredas grundligt av Sovjetunionensamt åtgärder vidtas för att förhindra ett upprepande. Regeringenhar hos sökt kompensation för skador som de berörda fiskefartygenåsamkats i samband med avvisningen ur sovjetisk zon. Då regeringen anser attdet i detta fall föreligger ömmande skäl har den beslutat att, i avvaktan påatt ersättning erhålles frän , i skälig utsträckning förskotteravissa belopp som här kan bli aktuella. Påförekommen anledning har regeringen också tagit initiativ fill att se över detberörda kommunikationssystemet. Vederbörande myndigheter har utarbetat förslagtill förbättrade rutiner i kommunikationssystemet. Enligt den överenskommelsesom träffades med skall parterna inom 60dagar utbyta förslag om förbättringar av rutinerna vad gäller informationentill fiskefartygen i om bl, a, den typ av verksamhet som varbakgrunden till incidenten . Det är regeringens övertygelse attdessa förslag kommer att avsevärt bidra fill att förhindra att ytterligareincidenter inträffar. Omåtgärder för att trygga fisket i 7 GUNHILDBOLANDER (c): Jag ber att få tacka för svaret på mininterpellation. Detär nu snart sedan den händelse inträffade som föranleddeinterpellationen. Tvä gotländska fiskefartyg hade pä ett mycket hårdhänt sättavvisats frän den sovjefiska fiskezon där de befann sig på laxfiske. Dettainträffade trots att besättningarna pä de gotländska fiskefartygen hadefullständiga handlingar och därför inte hade några betänkligheter inför sinyrkesutövning. Det måste anses som mycket otillfredsställande att en händelsesom denna, med livet som insats, fär ske. En sådan otrygghet är naturligtvisinte godtagbar. Jagkan konstatera att vissa åtgärder under de här månaderna har vidtagits från desvenska myndigheternas sida. Något förvånad är jag kanske över att inteutrikesministern har ansvaret inför i dessa frågor. Såvitt jagförstår handläggs hela denna beklagliga händelse inom utrikesdepartementet.Jag har inte sett att är den myndighet som förhandlarmed i de här frågorna, men naturligtvis accepterar jag attjordbruksministern avgivit svaret här . Jagtycker dock att det återstår många frågetecken att räta ut. Bland det mycketanmärkningsvärda är att vid den sovjefiska inspektion ombord på fiskefartygensom företogs dagen före avvisningen inget sades om de militära övningar somskulle vara orsaken till att de gofländska fiskefartygen blev bortkörda. Detframgår ju av svaret att regeringen har påtalat detta, och det tycker jag ärbra. Enmycket vikfig fråga i sammanhanget tycks vara de kommunikafionssys-fem som vihar eller kanske inte har. Det är också mycket anmärkningsvärt att svenskamyndigheter skyller pä varandra och att ingen tar ett klart ansvar för attnödvändiga meddelanden vidarebefordras till dem det berör. Jag har i mininterpellation föreslagit att Radio med sin placering pä Gotlandkunde fungera som sambandscentral för meddelanden av betydelse i sädana härsammanhang. Detta är ett förslag som har framförts frän bl, a,pä , Det måste vara uppenbara fördelar att Prot;1985/86:76 använda Radio med tanke på den kunskap om området ochden 11februari 1986 närhet fill som då bhr naturiig, Jag vill därför fråga jordbruksministern om han är beredd att medverkatill Omåtgärder for att ' /i ... aff Radio förses medden utrustning som krävs för att förmedla trygga fisket t , . meddelandenav betydelse för såväl som svenska fiskefartygs Dagen efter det att jag ställde min interpellafion gickStockholm Radio ut och erbjöd sina tjänster, men jag vill ändå hävda attTingstäde Radio har en mer strategisk placering. För besättningarna på de båda fartygen handlar det ocksåom förlorade fiskeredskap och uteblivna fiskefängster. Vid torsdagensregeringssammanträde beslutades att ersättning skulle utgå för de förloraderedskapen men ingenfing för det förlorade fisket. Jag vill därför också frågaom regeringen är beredd att även fortsättningsvis gentemot hävdaberörda besättningars rättigheter fill ersättning och i avvaktan därpåförskottera ersättning inte bara för de förlorade redskapen utan också för denförlorade fångsten. Det är nödvändigt att fiskefartygen och deras besättningarhålls skadeslösa för det som inträffat. Det kan inte anses skäligt, som anförsi interpellafionssvaret, att bara ersätta fiskeredskapen. Eftersom svaret inte kan anses uttömmandehoppas jag att jordbruksministern kan ge ytterligare svar på mina frågor omdels Radio, dels ersättningen. 8 (); har väckt en rad viktiga ochintressanta frågor i anslutning till den allvarliga incident i sominträffade . Jag avser således den sovjetiska bryskaavvisningen av de tvä svenska fartygen och Poseidon. Jag villbara helt kort göra en komplettering på några punkter. betydelse för är ganska uppenbar. Jagtycker att vi har kunnat märka en tendens fill ett alltstarkare intresse för frän olika parters sida. Det gällerfisket, som ju har blivit alltmer intressant. Det gäller denfria sjöfarten då haven delas upp alltmer. Det gällermiljöskyddet och inte minst vär egen säkerhet och vår syn på frihetenbeträffande . Man har kunnat märka ett ökat intresse, och spänningarnahar ökat. Det framgår av ett antal incidenter av mer eller mindre allvarligkaraktär. Det sovjetiska uppträdandet gentemot fartygen i nämnda konkreta fall uppfattades självfallet som allvarligtmenat av de individer som berördes. De skrämdes och de orsakades skador i ensådan omfattning att de måste gottgöras. Men händelsens betydelse sträcker siglängre än så. Det handlar ju om principerna för umgänget i ochde principer om havets frihet som utgör en mycket väsentlig del av Sverigesintresse i detta sammanhang. Det ärviktigt att slå fast i den här debatten - det hade kanske varit en fördel omstatsrådet hade uttryckt sig något tydligare pä den punkten - att fartygen Elisabethoch Poseidon hade all rätt i världen att vara där de var. 86 riktigt att man från sovjetisk sidahade gett skjutvarning över en radiostation. Men inga skjutvarningar ivärlden kan upphäva detta med havens frihet. Inga skjutvarningar i världen kanupphäva de elementära regler vad gäller sjövett som skall iakttas av såvälsovjetiska som svenska myndigheter - självfallet gäller det också svenskafiskare, även om det inte finns några som helst problem i det sammanhanget. Någraprincipfrågor har rests. För det första gäller det ersättningen. Den svenskaregeringen har hos de sovjetiska myndigheterna begärt ersättning. Det tyckerjag är bra. Men de sovjefiska myndigheterna har vägrat att gå med päersättning. Det har lett till att den förskotterat en del avbeloppet i fråga. Det tycker jag är bra. Dessutom tycker jag att det är bra använder formuleringen "förskotteras". Det gäller ju pengar somSovjetunionen skall betala. Det innebär alltså att de svenska myndigheterna måsteåterkomma till de sovjetiska myndigheterna i detta ärende.