prot · G90972 · 1985-12-31 00:00:00 — Man måsteemellertid hålla i minnet att förnyelsefonderna för del kommer att fåbegränsad, betydelse. Det antal företag som redovisar så stora vinster att detleder till avsättning till fonderna är begränsat. Den geografiska fördelningenav fondmedlen kommer inte att vara till fördel. För höjningen avtekniknivån inom företagen måste man därför lita till andra insatser. Enbetydelsefull faktor är därvidlag anslaget för enstaka kurser vid högskolan.Med tanke på att fortbildningsinsatserna för industrin i i allrastörsta utsträckning måste åstadkommas genom insatser från det allmännautbildningsväsendet är det därför, precis som när det gäller FoU-insatserna,motiverat att anslagsmedlen fördelas mellan regionerna efter helt andraprinciper än . En överdimensionering för den norra regionen ärnödvändig för att bristen på annat utbud skall kompenseras. Som jag redan poängterat är fortbildningsverksamhetenintensiv inom regionen, men det sker till betydligt högre kostnader änmotsvarande verksamhet i , Reskostnader liksom transport avundervisningsutrustning slukar en stor del av anslagen. Detta förhållande harhittills inte fått något som helst genomslag när statsanslaget fördelas mellande olika högskoleregionerna, Bäde med hänsyn till de speciella kostnaderna ochmed hänsyn till att fondfinansieringen blir magrare än i andra delar av landet,är det motiverat, precis som när det gäller FoU-inriktade anslag. Jag vill, fru talman, med dessa synpunkter understryka attinriktningen av regionalpolitiken på utbildnings- och forskningsinsatser sominleddes är av yttersta betydelse för utvecklingen i , Samfidigtvill jag betona det angelägna i att den utvecklingen fullföljs inom dereguljära utbildningsanslagen och inte betraktas som en engångsinsats.Slutligen vill jag poängtera att anslag för sådana insatser måste dimensionerasmed hänsyn till att vi i norr saknar den uppbackning av de extra stödjanderesurser som finns tillgängliga i andra delar av landet. Utan en sådanutveckling kommer det gap som finns mellan norr och söder enbart att vidgasalltmer. 7 PÄRGRANSTEDT (c) replik: Jag tycker att det intresse för högskolansregionalpolitiska betydelse som har gett uttryck för är mycketglädjande, även om det inte är förvånande. Jag vill framhålla att i sin högskolemotion harföreslagit åtgärder som skulle förstärka högskolans möjligheter på detta områdeavsevärt. Det gäller framför allt de mindre högskolorna. Vi har föreslagit att särskilda resurser skall avsättasför att öka lärarnas vid de mindre högskolorna möjlighet att forska på sinatjänster. Den möjligheten öppnas formellt genom den nya lärartjänstordningenpå högskolorna, men det krävs också ekonomiska resurser för att de skall kunnabedriva forskningsarbete. Ökade resurser kommer att kunna förbättra de mindrehögskolornas forskningsanknytning och dessutom innebära att möjligheten till enregionalt anknuten forskning förbättras. Vi har också föreslagit extra resurser för att man skallkunna utöka utbudet av enstaka kurser vid de mindre högskolorna. Detta ärkopplat till vårt förslag om en friare studiegång på de filosofiskafakultetsområdena. Jag ser fram emot att den positiva inställning som BarbroNilsson har också skall komma till uttryck i utskottsarbetet och att vi kommeratt fä stöd för detta och liknande förslag som vi har framfört. Jag skall också nämna att vi har lagt fram förslag omutbyggnad av kortare teknisk-ekonomiska utbildningar, som kommer att fåinriktning mot framför allt de mindre högskolorna. Jag ser fram emot ettsamarbete kring dessa frågor med både här i kammaren och iutskottet framöver. 8LARS () replik: I anslutning till anförandevill jag i korthet framföra några synpunkter från när det gälleravvägningen mellan universiteten och de högskoleenheter som ligger utanföruniversitetsorterna. Detta var också uppe något i utbildningsministernsanförande i går. Vi anser att de mindre högskolorna är värdefulla. Debidrar definitivt till att öka rekryteringen till högskolan i sina regioner. Deutgör ett mycket värdefullt bidrag till den regionala utvecklingen. Man behöverbara besöka några av dessa högskolor för att få detta mycket tydligtillustrerat. Den utbildning som där bedrivs är jämförelsevis billig. Vi anser inte att det behövs något grundläggandeomtänkande när det gäller den här delen av högskolereform. Mot detta står emellertid att man - för att högskolanskall kunna bedriva en mycket avancerad forskning, som ligger absolut i"framkanten" av vad som förekommer i världen - inom högskolan måsteha tillgång till synnerligen avancerad utrustning och andra forskningsresurser.Det kräver en mycket stark koncentration av resurserna. Det här är alltså ettklassiskt avvägningsproblem, som vi föreslår att man löser på det sättet i huvudsak koncentrerar de fasta forskningsresurserna, t. ex. i form avprofessurer, till universitetsorterna och sedan lägger ned mycket arbete på atthitta samarbetsformer mellan universiteten och de andra högskolorna, så , genom distansundervisning, reseverksamhet och annat, ändå kan försäkra sigom en forskningsanknytning av utbildningen pä de mindre högskoleorterna. Detta kräver inga regionstyrelser, utan det finns mycketenklare och mindre byråkratiska samarbetsformer för det. Jag tror i självaverket, som en personlig åsikt, att man, för att åstadkomma den nödvändigakoncentratio- nen,skulle kunna gå längre än vi har gjort när det gäller att Prot.1985/86:72 specialisera de olika universiteten. Det är inte säkert att det ärmöjligt att ha alla resurser tillgängliga ens på alla desex universitetsorterna, utan man skulle mycket väl kunna tänka sig en längredriven specialisering av universitet och universitetsinstitutioner än vihittills har haft i . 9 () replik: Det framgick tydligt av mitt anförande att jagslår vakt om de mindre högskolorna och utöver dem den regionalahögskoleutbildningen som finns även i form av t. ex. . Vårapartier är enstämmiga när det gäller synen på vilken vikt det har haft för utbildningsnivåni vårt land att vi har fått så pass många fler högskolor. Vid olika konferenserhar konstaterats att de närvarande, vare sig de härstammar från äldre utbildningsanstalter,typ , eller från den allra färskaste högskolan, är rörandeöverens om vikten av den regionaliserade högskoleutbildningen. Jag har i och för sig ingenting emot syn päsamarbetet beträffande den regionala högskoleundervisningen. Vi samarbetar gotti regionstyrelserna och har alltså samma syn på vilken fördel den regionalahögskolan är för landets olika delar. Jag vill markera att utbildning, som jaguppfattar det, är någonting som påverkar, utvecklar och förändrar den enskildaindividen. Den insikten gör att våra utbildningsmedel inte behöver vidkännasden största besparingen, medan vi har att kämpa med en förhållandevisstor statsskuld, vilket vi alla borde vara medvetna om. kommer ju medvälkända argument mot regionstyrelserna. Han har över huvud taget inte redovisateller velat påpeka att anslagen till högskolorna skulle bli större, inte ensLIE-anslaget skulle bli större, om någon annan fördelade medlen. Däremot villjag framhålla den demokratiska betydelse regionstyrelserna faktiskt står förnär det gäller att tillgodose den högre utbildningen. 10PÄR () replik: Den positiva inställningen till de mindrehögskolorna är som sagt tacknämlig. Jag vet inte om jag vågar tolka BarbroNilssons uttalande om samarbetet så, att vi verkligen kommer att få stöd för dekonkreta förslag till förstärkningar av de mindre högskolorna som vi har lagtfram i årets budget. I så fall är det ett samarbete som vi hälsar med mycketstor glädje. Det gäller naturligtvis inte bara att säga att vi nu skall slåvakt om de mindre högskolorna. Det gäller också att ge demutvecklingsmöjligheter, ge dem möjligheter att bli starkare och på det sättetfungera bättre. Det är orn detta vi har konkreta förslag, och vi ser gärna frammot stöd från socialdemokraterna. Efter bekännelse till de mindrehögskolornas fördel kanske vi t.o.m kan få en mycket bred majoritet för attsatsa ytterligare resurser på de mindre högskolorna, där enbart moderaternaförmodligen får lämnas utanför. Deras inställning är ju bekant. Låt mig säga om statsskulden att trots att viföreslär ökade resurser på högskoleområdet har vi en total budgetbalans sominnebär ett mindre underskott än det som regeringen har presenterat. 11LARS () replik: Till vill jag bara säga attLIE-anslaget skulle kunna bli åtminstone 12 milj, kr. högre om man avskaffaderegionstyrelserna. Det är nämligen vad regionstyrelsernas kanslier kostar. Därfinns en klar besparingsmöjlighet. Det är pengar som skulle kunna användasmycket bättre på andra håll inom högskolan, t. ex. i LIE-anslaget. 12 () replik: Jag vill frankt påstå att nogär ensam om att tro att besparingen skulle bli 12 milj. kr. om man med ettstreck tog bort regionstyrelserna. Planeringen för LIE-resurserna skall jugöras av någon. Än har väl inte universiteten kunnat administrera eller fördelamedel utan att också ha viss handläggande personal. Jag vill påstå attregionstyrelserna har varit en förhållandevis billig administrativ resurs förden regionala utbildningsplaneringen. Jag vill göra kammaren uppmärksam på de tillgångar påutvecklande medel för högskola och forskning som tack vare förnyelsefondernaoch den nära anknytningen till industrin finns i större utsträckning i andradelar av landet än i . Av femton större företag som avsätter medel tillförnyelsefonderna finns bara fyra representerade i vår högskoleregion. Detbetyder att de medel som inte tillkommer i förnyelsefonderna och som kan finnasi vår landsända i stället måste tillföras oss via de officiella budgetanslagen. Det framkommer mycket tydligt från vår region att man ärangelägen om att kunna gå vidare med forsknings- och utvecklingsarbete och har en mycket stark tilltro till samverkan med näringslivet - vårutbildning skall ju vara till gagn för näringslivet, och när den är det är denockså till gagn för människorna, i synnerhet ungdomarna, hos oss. 13IVAR VIRGIN (m): Jag tror att det är klokt att i en debatt omvår miljö ha en utgångspunkt i de globala miljöfrågorna. Bland dessa intarSovjetunionens krig i en särställning. Under kritiserades med all rätt för attgenom flygbesprutning avlöva skogsområden för att förbättra möjligheterna attförsvara stödpunkter i . Denna typ av miljökrigföring kunde inteaccepteras; den innebar ju en långsiktig skada på en viktig naturresurs. Men miljökrigföring i är långtgrymmare och mer cynisk. Den är direkt inriktad på att åstadkomma svält. Medanvärlden ägnar sig åt att med stora insatser mildra svältkatastrofen i ärkrigföringen i inriktad på att skapa svält. Metoderna är välbeskrivna i av . Höghöjdsbombning utraderarbebyggelse och bevattningsanläggningar på landsbygden, där motståndet motockupationen är starkast. Flyktingar berättar om bränning av grödor alldelesföre skörd, slakt av husdjur och förstörande av lagrad spannmål. Den systematiska miljökrigföringen har lett till att' en halvmiljon människor i Panjshir, och Hazardjat hotas av svältdöden. Det finnsall anledning för att reagera starkt på vad som utspelar sig iAfghanistan och att i alla sammanhang fördöma denna grymma miljökrigföring.Vår profil i detta sammanhang har inte varit särskilt hög. Ökenutbredningen i tillhör de storaglobala miljöfrågorna. Överavverkningen av skogarna för att tillfredsställabehovet av brännved är ett av skälen. På vägarna till i Tanzaniaär det tätt mellan ved- eller kolsäckarna som väntar på transport in tillstorstaden. Man avverkar tillväxten två gånger om. Det moderatabiståndsalternativet innehåller en kraftig satsning inom området "miljö,markvård och energi" just för att förstärka våra insatser på det globalamiljöområdet. En utgångspunkt för moderat miljöpolitik ärden fria marknadsekonomin. Enligt vår mening erbjuder den det överlägsna systemetför att våra totalt sett knappa resurser skall komma till bästa användning.Denna hushållning sparar miljön. Företag som inte kan hushålla försvinner frånmarknaden genom att kostnaderna blir för höga. Den fria ekonomin har dessutom förmågan att snabbt anpassasig till förändrade krav t. ex. från konsumenterna. Genom ett decentraliseratbeslutsfattande tar man snabbt den tekniska och vetenskapliga utvecklingen tillvara. Den fria ekonomin ger också den enskilda människan stortinflytande. En engagerad miljödebatt, som bygger på ett sakligt underlag, kanpå tvinga fram förändringar som är positiva för miljön. Det äringen tillfällighet att miljöfrågorna fått störst genomslag i de demokratiskamarknadsekonomierna. I länder med planhushållning sker ofta ett betydanderesursslöseri genom felaktiga eller missförstådda signaler i det ekonomiskasystemet. Från våra socialistiska grannar i öst får vi ständiga rapporter omleveranser som inte får någon avsättning, eller om jordbruket, som inte pålångt när når upp till planmålet på grund av störningar ireservdelsförsörjning, transportproblem eller något annat. Genom att det fria ordet är förkvävt kommer inte hellermiljöproblem upp i debatten. Det är därför naturligt att de socialistiskastaterna haren eftersatt miljövård. Vi är fullt medvetna om att den fria marknadsekonomintrots sin överlägsenhet behöver vissa styrmedel, så att en viss miljöpåverkanförhindras eller minskas. Det är nämligen ofta så, att en sådan miljöpåverkaninte är en kostnad för producenten, t. ex. vid utsläpp till luft eller vatten.Det är då självklart att samhället måste ställa upp regler om begränsning ellerkoncessionskrav. Detta är ett bra instrument i miljövårdens tjänst. Nackdelenär att intresset för att göra ännu bättre miljöinsatser försvinner när kravenär uppfyllda. Det är därför vi fört fram tanken på miljövårdsstimulanser om ettföretag lyckas minska sina utsläpp mer än vad som krävs i koncessionen. Vitänker oss skatterabatter om man lyckas med detta. Valet av skatterabatter i ställetför miljövårdsavgifter på restutsläppen beror på att vi anser att i ettskattetrött land som är detta helt enkelt en bättre metod. I en motion till årets riksdag har jag ett praktisktexempel på detta. har inlämnat en ansökan om att vid sinUddevallaanläggning få släppa ut lösningsmedel . Jag tycker attriksdagen skall stödja linje att inte mer än hälften av dettaskall tillåtas. börföretaget få en premie på . per ton lösningsmedel, om man understigerdessa gränser. Miljödebatterna i har kretsatkring luftföroreningarna. Det är väl troligt att de kommer att stå framöver. Inte minst cancerkommitténs rapport med bedömningen att100-1 000 cancerfall härrör från luftföroreningarna borde garanterafortsatt stort intresse. Ett steg i riktning mot renare luft togs ju närriksdagen fattade beslutet om avgasrening för bilar. Luftföroreningarna frånbilar kommer att ha minskat radikalt. Detta är positivt,inte minst för vår syn på bilismen. Vi har i moderata samlingspartiet den uppfattningen att enminskning av avgasutsläppen i den befintliga fordonsparken skulle varavärdefull, och vi tycker att bör stimulera utvecklingen i dennariktning genom att utlova skatterabatter på fordonsskatten, som står iproportion till den genomförda förbättringen. Sedan kan jag konstatera att regeringen under denfrivilliga övergångsperioden använt just instrumentet skatterabatter för attstimulera till en övergång till avgasrenade bilar. Accisen är ju sänkt fördessa bilar med . Även om jag inte tror att regeringen kommer att görareklam för att man anammat en moderat idé är det likafullt bra att man gjortdet. Vår uppfattning att luftföroreningarna är vårt förnärvarande största miljöproblem leder fill att vi liksom tidigare årföreslår skärpningar i utsläppskraven vid all förbränning. När det gäller kol kan vi bara godta en utsläppsnivå försvavel på hälften av nu gällande för stora anläggningar och bara en tredjedelav det som är godkänt för mindre anläggningar. Jag utgår ifrån attcenterpartiet har samma krav och jag har uppfattat att kommeratt föra fram det kravet, vilket är glädjande. Vi villockså sätta låga gränsvärden på kväveutsläppen vid kolförbränning. Svavelinnehålleti de tyngre eldningsoljorna bör mer än halveras. Biobränslen svarar för väsentlig del av vårtenergibehov. Användningen av biobränslen är ingalunda problemfri.Kväveutsläppen är betydande liksom utsläppen av kvicksilver och bly.Rökgaserna kan innehålla stora mängder av cancerframkallande ämnen. Det finnsalltså starka skäl att i varje fall för större anläggningar sätta upp strängareningskrav. Vi begär förslag från regeringen på denna punkt. Detta gäller också förbränning av hushållsavfall, därstrikta gränsvärden bör ställas upp så att kommunerna har ett fast och hållbartunderlag för sin planering. Dessa gränsvärden bör även omfatta dioxinutsläpp.Detta kan komma att medföra att förbränning av osorterat avfall inte kangodkännas. Metoder för sortering kan då bli intressanta. En övergång till gas i upp till den högstamängd gasnätet kan klara borde vara ett ekonomiskt intressantalternativ. Från miljösynpunkt ger det stora pluseffekter. Svaveldioxidutsläppenskulle minska med om uteslutande tung eldningsolja medl % svavelersattes med något annat. Det är inte minst viktigt att få ned kväveutsläppen iett område där kväveläckaget till vatten redan tidigare är stort, bl. Halland.Ett stort antal tunga transporter skulle dessutom falla bort. När det gäller energikällor som inte ger någraluftföroreningar har vi den uppfattningen att den fortsattavattenkraftutbyggnaden främst bör inriktas pä ombyggnad och effektivisering avbefintliga anläggningar. De älvar vi har kvar är en omistlig tillgång. Deras storavärde för djupa naturupplevelser och för rekreation bäde för oss svenskar ochsäkert i ökande grad för européer är obestridligt. Vi bör alltså slå vakt omvåra återstående älvar. Vi moderater har i en rad motioner pekat på den storatillgäng vi har i naturvärme, utnyttjad i värmepumpar. Två tredjedelar avenergin tas från naturen-från vatten, från marken eller från luften-utan någonmiljöpåverkan att tala om. Satsningen pä värmepumpar har överträffat allaprognoser. Världens största värmepump togs i bruk i Vårtan och ersätterensam ca olja. Det finns planer på ytterligare en sådan anläggning inärheten. Den tredjedel av energin som tillförs i form av elströmkommer från vatten eller kärnkraft. Kärnkraften står nu för cirka hälften av vårelkraftproduktion. 26 länder har kärnkraftverk, och den samlade erfarenhetenmotsvarar ca 4 000 driftår . Kärnkraften ger ingaluftföroreningar. Vi kan göra ett hypotetiskt räkneexempel pä ett alternativutan kärnkraft . Vi finner dä att detta alternativ utankärnkraft, som ändå innefattar mycket hårda miljökrav, skulle gesvaveldioxidutsläpp på ca och lika stora kväveoxidutsläpp. Somjämförelse kan nämnas att utsläppen av svaveldioxid var ca . Vi kan med stor säkerhet konstatera att kärnkraften harsparat och kommer att spara vår miljö. Åtskilliga fler sjöar kan hållas friska,våra skogar mår bättre, våra åkrar försuras mindre och vår hälsa blir bättre. Ur cancerkommitténs siffror kan vi dra slutsatsen attåtskilliga tiotal cancerfall besparas oss genom att vi slipper en delluftföroreningar. Kärnkraften räddar liv. Detta är också bakgrunden till vårt förnyade krav attbibehålla kärnkraften . Vi reserverade oss mot beslut1980. Kan vi behålla kärnkraften ytterligare, kan den rädda mångaälvar och bespara oss en stor mängd luftföroreningar. De säkerhetsproblem som är förenade med kärnkraftensfredliga användning bedöms som betydligt mindre än för fyra fem årsedan. Den säkerhetsdiskussion som framför allt fördes under de borgerligaregeringsåren har tvingat fram mycket långtgående säkerhetskrav påkärnkraften. kan självfallet ta åt sig en stor del av äran fördetta. Det torde t. ex för alla kännas lugnande att veta att Barsebäcksverkennu är anslutna till en filteranläggning, som tar bort avradioaktiviteten i utströmmande gaser vid en så osannolik händelse som enhärdsmälta. Liknande åtgärder kommer att vidtas vid alla kärnkraftverk. Jag skulle vilja hävda att svensk kärnkraft har en unikthög säkerhetsnivå. Det är väl också sä att vi ligger väl framme när det gällerhantering av det högaktiva avfallet - det använda kärnbränslet. Den metodför slutförvaring av avfall som ligger till grund för regeringens 2 protokoll 1985/86:72 - 73 laddningstillständför reaktorerna 3 och bedöms ge betryggande säkerhet imiljontals år. Det är först som metoden skall tillämpas. Jag tyckeratt man bör inrikta forskning och utveckling mot entillämpning där slutförvaringen sker i anslutning till centrallagret för avfalli . Jag tror att en sådan lösning skulle avdramatiseraavfallsfrågorna, förutom att riskerna vid transport av avfallet skulle minskas. Från miljösynpunkt är det viktigt att nu fatta beslut omreparation av , som ger mer elström än en utbyggd stor Norrlandsälv. Vi bör också göra de tilläggsinvesteringar i vårakärnkraftverk som ger oss extra elström. Om detta tillskott används imiljövänliga värmepumpar kan oljeförbrukningen minskas med 1,5 miljoner m\ ochvi kan minska våra svaveldioxidutsläpp. Trots alla positiva fakta om kärnkraften finns det sedanolyckan på i hos många människor kvar en betydande oro.Det är därför viktigt att på olika sätt bearbeta denna oro genom en nyanseraddebatt. Det gläder mig att tillsammans med fyra andrasocialdemokratiska riksdagsmän väckt en motion där det begärs en bred, allsidigoch objektiv information för att återskapa tryggheten när det gällerkärnkraften. Jag tycker det är ett utmärkt exempel på en framåtsyftandeinställning till kärnkraften, och det förslaget är värt allt stöd. Jag skulle vilja avsluta med att ställa en fråga tillmiljöministern rörande det förslag en enhällig riksdag antog om internationellaluftvårdsavgifter för exporterade luftföroreningar. Har man aktualiserat dennaidé i det internationella förhandlingsarbetet? Jag tycker att det var ett brauppslag värt att verkligen föra ut i det internationella förhandlingsarbetetför att minska de gränsöverskridande luftföroreningarna. Anf.14 (): Vad sagt om miljöproblemen i Afghanistaninstämmer jag i, liksom i vad han sagt om oförmågan hos de länder som harplanekonomi att klara sina miljöproblem. Stödet till , och i det sammanhanget ävenmiljövårdsinsatserna, är en betydelsefull angelägenhet för . Denenskilda människan står i centrum för liberal politik. Viljan och strävan attge människor bättre förutsättningar att utveckla sin personlighet ärliberalismens främsta kännemärke. En trygg och stimulerande miljö är en avgrundpelarna för samhällsutvecklingen. Människan lever i och av naturen. Hon är beroende av atthandla så att naturen inte skadas. Alla mänskliga samhällen måste för den skullfungera i samspel med naturmiljön. Därför måste varje människa, varje företag och varjeoffentlig myndighet ta ansvar för den natur vi har fått att förvalta. Vi har enskyldighet att lämna den ifrån oss så fruktbar och så oförstörd att ävenkommande generationer kan leva tryggt och meningsfullt. Miljöförstöring och resursslöseri drabbar ytterst ossalla. Att få sin hälsa hotad och sin livsmiljö försämrad är ett övergrepp. Viliberaler tror på marknadsekonomin som grund för samhällets utveckling. marknadsekonominockså finnas ett miljöansvar. Frihet för den ene att släppa ut föroreningar fårinte bli ett oacceptabelt hot mot andras välfärd. Kortsiktigaexploateringsintressen för att åstadkomma tillfälliga arbetstillfällen fårinte innebära att oersättliga naturvärden tillspilloges. Rent vatten, ren luft, frihet från buller och gifter i hemoch på arbetsplatser, glädjen att få njuta av oförstörd natur är självklaradelar i en god livsmiljö. En sådan livsmiljö kan inte nog värderas i pengar ochinnebär i sig själv en höjd levnadsstandard. Jag skall nu något redovisa synpunkter på deåtgärder samhället behöver genomföra på miljöområdet. har talat om behovet av ettsärskilt miljödepartement. Vi har ett statsråd som vid sidan av andrauppgifter också ansvarar för miljöfrågorna.