prot · G909151 · 1985-12-31 00:00:00 — Man borde föra en politik som gjorde attföretagen i det här landet kunde slippa att leva på statliga stöd. Då skulle deockså kunna ta ett ökat socialt ansvar, och då skulle de regionala stöden kunnaminskas. Visst är det möjligt, , att vi tog uppbostadslösheten vid besöket hos landshövdingen. Men det finns många andraproblem - jag noterade att också industriministern var inne på det. Hosmänniskorna i denna region finns det en social skörhet som vi många gångerkanske inte upptäcker. Arbetslösheten kan vara det som bryter ner dem. Därförbör det i regionen ske en expansion - en lugnt och metodiskt genomförd sådan,som sade - där stabila företag utvecklas och kan dela sina graceroch sprida dem ut över landet, så att företagen också där kan spela en socialroll. 26PAR (); Industriministern framhöll att densocialdemokratiska regeringen fick börja sitt regeringsinnehav med att rättatill den katastrofala ekonomiska situation som rådde. Jag vill gärna säga attdet inte är något tvivel om att regeringen kan notera betydande framgångar närdet gäller ekonomiska situation. Regeringen lyckades till att börjamed ordna eninternationell högkonjunktur av stora mått. När den började vända neråt, sågman till att dollarkurserna föll. För att ytterligare förbättra situationenfick man också oljeländerna att sänka oljepriserna kraftigt. Självfallet måste man gratulera regeringen till dessamycket framgångsrika åtgärder och till det stora inflytande som naturligtvisbara en socialdemokratisk regering kan ha över världsutvecklingen. Icke dess mindre måste man beklaga att dessa åtgärdertydligen så ensidigt kom att gynna storstadsområdena. Jag tycker att ävenNorrlands inland borde ha kunnat få glädje av både högkonjunktur, sjunkandedollarkurser och sjunkande oljepriser. Jag tror inte att man skall ta som någonallmän maxim att industriell tillväxt är någonting som automatiskt måstekoncentreras till storstäderna och att man sedan efteråt får komma och rättatill med regionalpolitiska insatser. Vi måste naturligtvis ha lika högregionalpolitisk ambitionsnivå i högkonjunktur som i lågkonjunktur. Jag hoppasatt det som industriministern sade inte skall behöva tolkas på något annatsätt. Det måste upplevas som ett lika stort misslyckande att få en ogynnsambefolkningsutveckling när konjunkturen är positiv som när den är dålig.Ambitionen måste vara att förebygga en sådan utveckling. När det gäller regionalpolitiska anslag är det väl med demsom med så mycket annat att det beror litet grand på hur rnan räknar, bl, a.hur man räknar de reservationer som kommer igen från till ett annat. Vikanske inte skall dra i gång någon stor dispyt orn detta utan bara nöja oss medatt konstatera att förslag har legat på en högre ambitionsnivå när detgäller många regionalpolitiska insatser. Hade de tillgodosetts hade viförmodligen varit i en bättre situation nu än vad vi faktiskt är. Vi ser som sagt med stor förväntan på de nya insatser somindustriministern talade om och hoppas att de skall kunna vända den olyckligautveckling som vi har haft . Jag vill också göra en liten kommentar om industrier,marknadskrafter och sådana saker. Det är ju inte så att vi bara medsamhälleliga åtgärder stöder företag i glesbygden. Vi ger ett massivtsamhällsstöd också till företag i storstadsområdena i form av infrastrukturellainvesteringar av stora mått, som också samhället kostar på. Det här måste vägasmot vartannat. 27BENGT-OLA (): säger att om företagen har ettbra rotsystem, så kan de också driva verksamhet ute i skogslän och andrakrislän. Det där låter ju vackert, men visa med ett enda exempel att ettföretag som har sin huvudsakliga verksamhet här i lägger utverksamhet till andra regioner av pur godhet utan att man har maximalt utbyteav det! Jag tror inte att det finns utrymme i svenskt näringsliv för ensådan filosofi. Trycket på börsen på företagens effektivitet och vinstmaximeringär så pass stort att ett sådant tänkande inte finns. Det träbranschprogram som har diskuterats tidigare här är däremot ett exempel på en viktig och bra åtgärd för att motverkamarknadskrafterna och stimulera utvecklingen även i våra regioner av landet. Talmannen anmälde att anhållit att tilantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Ja, , det är väl så att en braregering också måste ha tur. En socialdemokratisk regering med tur är väl ändåbättre än fyra borgerliga regeringar med otur. De regionalpolitiska anslagen har utvecklats mycketkraftigt; det finns inga reservationer i det fallet. Jag ställer till PärGranstedts förfogande all saklig expertis från industridepartementet för attmed honom räkna ut hur anslagen har utvecklats fram till . Det harvarit en mycket kraftig ökning av anslagen till de regionalpolitiskaåtgärderna. Jag lyssnade mycket uppmärksamt på gjorde han en reträtt från det första inlägget.ellerockså värdet ettskämtsamt inlägg när han sade att han hade samma ståndpunkt i frågan som PärGranstedt. Men det mest sensationella var - det vill jag gärna få noterat tillkammarens protokoll - att han ifrågasatte lokaliseringsstödet. Jag såg attIngrid från kom in i kammaren precis när sitt inlägg. Hon måste ha fått kalla kårar utmed ryggen när hon lyssnadetill det förslag som förde fram - att man inte skulle ha någotlokaliseringsstöd utan skrota lokaliseringspolitiken och låta marknadskrafternaråda i skogslänen. Varför inte -byta litet erfarenheter med frånJämtland, så att hon kan tala om hur mycket lokaliseringsstödet har betytt förJämtlands näringsliv och för företagen där. Det skulle ha varit tusentals färreindustrisysselsatta i om inte lokaliseringsstödet hade funnits. Det är betecknande, att när vi talar om regional rättvisaoch solidaritet mellan olika regioner är inte moderata samlingspartiet med. Dåskall det genast vara fråga om marknadskrafterna. Då kan företag slås ut. Dådriver man verksamheten där den är mest lönsam och ger högst effektivitet. Jagkänner industriledarna så väl att jag vet att de anser att den bästaeffektiviteten och lönsamheten uppnås i storstadsområdena och de tillväxtområdensom universitets- och tekniska högskoleregionerna utgör. Det är ingendiskussion om var industriledarna, kapitalet, aktieägarna vill ha industrinlokaliserad. De vill ha verksamheten lokaliserad till de växande tätorterna. 'Men det var ingen moderat som i den regionalpolitiska debatten ochfredags gick så långt som har gjort i den här debatten. Jag höll ett tal i . Jag valde medvetet ochStockholms län för att jag ville tala om hur det regionalpolitiska arbetetskall bedrivas. Jag menar att det är här, i detta län, som vi skall föradiskussionen om den regionala rättvisan men också peka på de brister som dettalän har. Jag skall inte åka ut i skogslänen och säga det - och bli applåderadför att jag vill länka ut tillväxten och expansionen på tjänstesektorn frånStockholms län. Det skall jag stå här på hemmaplan, i mitt eget län, itillväxtens , och säga. känner vi till de politiska konstellationerna.Moderaterna vill inte höra talas om detta. Jag kan lugna på enpunkt, nämligen att det är Om en ny miljö vänlig bilmotortyp en såväldig växtkraft i när det gäller informationsteknologin och närdet gäller tjänstesektorn att detta län kommer att växa mycket kraftigt baraberoende på den folkmängd och de krafter som finns här . Därför menar jag, att det inte är av intresse förStockholms län att denna storstad skall växa mer. Vi i vill inte ha vårstorstad att växa på ett sådant sätt som många länder tillåter sinastorstäder att växa, sä att svårigheterna blir dem övermäktiga och de får enkoncentration av befolkningen till storstäderna som gör att det uppstårsociala, kulturella och svåra ungdomsproblem till följd av att de inte harkrafter nog att sätta stopp för eller styra utvecklingen åt ett annat håll. människor är inte betjänta av en såohämmad eller fri tillväxt av denna region som uppenbarligen ärute efter. Jag är inte ute efter att fördärva som motor för denindustriella tillväxten eller för utvecklingen inom teknik och forskning. Härhar varje storstad sin uppgift, och vi kommer att värna om därvidlag,men vi vill ha en balanserad utveckling och vi vill ha rättvisa, så att helaSverige skall få del av den tillväxt och den expansion som en bra politik skallskapa. Jag noterar det sensationella yttrande som harfällt i denna debatt. Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på interpellation 1985/86:214 om en ny miljövänlig bilmotortyp har frågat jordbruksministern om dels vilkaåtgärder regeringen vidtagit för att driva projektet ångdrivsystem vidare,dels vilka åtgärder som planeras avseende ångdrivsystem. Interpellationen har överlämnats till mig, eftersom detärende som omnämns i den handläggs i industridepartementet. Jag delar uppfattning att det är viktigt attdrivsystem med miljömässiga och ekonomiska fördelar tas fram. Regeringen hardärför vidtagit en rad åtgärder inom detta område. Inom energiforskningsprogrammet studeras för närvarandebl. a. förutsättningarna för att utveckla och introducera alternativadrivmedel och nya motorer, drivsystem etc. Ett viktigt mål är därvid attutveckla drivmedel och motorer som förenar högre effektivitet och flexibilitetvid drivmedelsutnyttjande med goda miljöegenskaper. Efter det att skrivelsen beträffande ångdrivsystemöverlämnades fill industridepartementet har jag uppdragit åtstyrelsen för teknisk utveckling (STU) att, samordnat med pågående verksamhetinom energiforskningsprogrammet, utarbeta ett program för utveckling avmiljövänliga alternativa drivsystem för fordon, I detta sammanhang skall STUstudera möjligheten att utveckla såväl nuvarande som nya drivsystem. a.utvecklingen av avgasreningssystem beaktas. Vidare skall utvecklingen av emissionsnormerför fordon i olika länder beaktas. STU genomför uppdraget i samråd medtransportforskningsberedningen, och sker även med de svenska bilföretagen. STU skall redovisa programmet till industridepartementetsenast . I anslutning till uppdraget kommer STU bl. a. attsärskilt studera . Resultatet av STU:s arbete kommer att utgöraunderlag för de överväganden som därefter kommer att göras beträffandeprojektet. 1985/86:15126 maj 1986 Om en ny miljövänllg bilmotortyp 30IVAR (): Jag tackar industriministern för svaret. Jagvill för säkerhets skull redan inledningsvis framföra min fråga: Ärindustriministern beredd att vidta extraordinära åtgärder för att forcerautvecklingen av ångdrivsystem? Det är nu sedannaturvårdsverket skrev ett uppseendeväckande positivt brev tilljordbruksdepartementet orn ångdrivsystem. Man redovisade att systemet harmycket stora miljöfördelar och framhöll att ansåg detnödvändigt med ett statligt engagemang, men att tyvärr saknadede härför nödvändiga pengarna. Det lär vara sällsynt att en statlig myndighet såoförbehållsamt ställer sig bakom ett enskilt projekt. skriveratt ångdrivsystem har potential för varaktigt mycket låga avgas- ochbulleremissioner och kan användas för såväl lättare som tyngre fordon. De låga utsläppsvärdena gäller speciellt för kväveoxider,som uppgår bara till någon procent av vad som gäller för dagens bilmotorer. Detfinns ett klart samband mellan kväveoxider och skogsdöden. Bilarna är denstörsta utsläppskällan. ångdrivsystem kan möjligen lösa det problemet pårätt sätt, nämligen genom att kväveoxider inte produceras. Katalytisk avgasreningoskadliggör till stor del de kväveoxider som produceras i en vanlig bilmotor,men till merkostnad för bilisterna och med en viss osäkerhet vad gäller varaktigheteni reningseffekten. ångdrivsystem kan enligt projektstudierna ge enbilligare och lättare motor än dagens och lägre bränsleförbrukning. Ett flertalolika bränslen kan användas, och motorn ger låg bullernivå och har imponerandegoda prestanda. Under har regeringen bara hunnitskicka papper internt och ge forskningsuppdrag. Därmed har regeringen försuttiten chans att ångdrivsystem redan från början kan fungera som ett alternativtill katalytisk avgasrening. Denna senfärdighet är desto mindre försvarbar med tanke påde stora belopp som staten satsar på bilindustrins utveckling: 13 miljarder iuppskjuten skatt och miljardbelopp i lokaliseringsstöd och förlustavdrag. ex. frisläppande av investeringsfonderna på 25 miljarder hade villkorats medatt och skulle satsa 200 miljoner vardera i ett utvecklingsbolag förRAN ångdrivsystem, skulle det säkerligen ha accepterats. Prot,1985/86:151 Om en ny miljövänlig bilmotortyp tredjedelägare borde en ny motor finnas klar för massproduktion . Möjligenkan industriministern hävda att det inte finns några garantier för att ångdrivsystemger vad det tycks lova och att bilägarna i sä fall skulle få en extrabelastning genom ett icke fullt lyckat projekt. Det aktuella beloppet motsvararknappast mer än kostnaderna för att ändra utformningen av en bilkaross, vilketger bilisterna mycket litet. ångdrivsystem däremot kan ge tusenfalt åter,dels i form av lägre kostnader för bilisterna, dels resultera i bättre miljö. Det är självklart att ångdrivsystem inte är färdigtför massproduktion. Det kvarstår ett utomordentligt viktigt utvecklingsarbete.Men med tanke på skogsdöden och på att bilarna är den väsentliga utsläppskällanvad gäller kväveoxider är det självklart att vi måste ta vissa chanser. Vimåste handla snabbt. Bilindustrin har efter rätt mycket protester nu accepteratkatalytisk avgasrening. Jag tycker att vi rnäste ha förståelse för att man rentaffärsmässigt nu vill ha arbetsro. Man vill satsa på den linjen. Därför är detprecis som säger i sitt brev, att det krävs speciella insatserför att denna motor - som tycks ha en helt ovanlig potential vad gäller bådemiljöfördelar och tekniska prestanda - skall bli föremål för massproduktion. Det finns nästan tusentals miljarder investerade iatt göra drivsystem för bilar på ett visst sätt. Radikala förändringar krävergivetvis ytterligt starka motiv. Det är just för att klarlägga om de motivenverkligen finns som extra insatser behövs. Jag menar att det är bråttom. Det ärdärför jag också upprepar min fråga till industriministern: mot den här bakgrunden beredd att vidta alldeles extraåtgärder för att skynda på utvecklingen av projektet, så att vi kan få svar pådessa mycket intressanta frågor? Det har faktiskt inte varit någon lång handläggningstidför detta ärende i industridepartementet. har fel på den punkten.Vi fick in ärendet strax före semestern , och direkt efter semesternöverlämnades det till STU, som fick i uppdrag att utarbeta det program som jagnämnde i mitt svar. Detta uppdrag skall STU redovisa för regeringen den 1september 1986. Då kommer att få rikliga möjligheter att titta påden studien och sedan diskutera den vidare hanteringen. känner också väl till,förmodar jag, den speciella bakgrund detta projekt har. Det är inget nyttprojekt som inte har varit under diskussion i flera olika sammanhang. Jagskulle kunna ge en mycket lång redovisning för hur projektet har utvecklats.Men regeringens hantering av själva ärendet har varit snabb. STU har attslutföra sin utredning, som skall redovisas för regeringen senast den 1september. 32IVAR (): Jag har självfallet ingen anledning att försökagöra någon uppdelning mellan olika departement. Bevisligen komnaturvårdsverkets mycket positiva brev och mycket klara framställning om stödför till regeringen, om det datum som står påbrevet är korrekt. Det får viändå förutsätta. När debatten om hur vi skall lösa bilavgasproblemen justpågår, tycker jag självfallet att det är mycket anmärkningsvärt att regeringenefter i stort sett inte har gjort någonting konkret. Manhar bara lämnat ärendet för att studera det vidare. Jag håller självfallet med industriministern när hanbeskriver den faktiska bakgrunden, dvs. att detta är ett gammalt projekt.Ångteknik är ju ingenting nytt, och varför har det nu blivit så bråttom, undrarindustriministern. Dels har jag uppfattat att rnan i projektets senare skedehar kommit fram till vissa tekniska lösningar som gör det ytterligt intressant,dels är det inte bara det sorn gör att det är bråttom jämfört med vad detvar för fyra . Lät oss göra en jämförelse med värmepumpstekniken. ansågs den inte vara intressant, men tekniken fanns i stort settutvecklad. Det var en gammal välkänd teknik. I det fallet uppstod ekonomiskaförutsättningar för att värmepumpstekniken skulle utvecklas, men detgenomfördes i stort sett på det marknadsutrymme som fanns. Här har hänt attmiljöaspekten har fått en oerhörd tyngd i och med att vi har väckts till uppmärksamhetom problemen genom bl. a. skogsdöden. De hårdare miljökraven kan göra att denhär tekniken, som inte varit direkt lönsam, kan bli enormt lönsam-omvi vill skydda vår natur och vill ge ett rimligt pris för detta. Ingen kan garantera det, men det är ett med storsannolikhet mycket intressant projekt, som kan bli en industriell framgång förSverige av icke tidigare skådat mått. Det kan bli-vi vet inte säkert-men attför några futtiga miljoner ligga på ärendet och inte ensbevilja den delansökan som då fanns, det är allvarlig försumlighet. Det tyderpå att regeringen tar större hänsyn till storfinansens kortsiktiga intresse äntill miljöskyddet och till bilisternas kostnader. Hade man vägt in miljöskyddetoch bilisternas kostnader först skulle detta ha varit ett projekt som haft alltänkbar förtur i regeringen. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på interpellation 1985/86:201 om hjorthägn och allemansrätten har frågat jordbruksministern omhan anser att hägn för beteshjortar kan anläggas utan särskild prövning när detgäller odlad jord utan skog och om jordbruksministern anser att sådan mark medanlagda betesvallar är att betrakta som besådd mark och som sådan inte omfattasav allemansrätten. Arbetet inom regeringen är sä fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. Naturen är tillgänglig för alla enligt allemansrätten.Denna rätt är en gammal sedvanerätt som tryggar allmänhetens fria tillgång tillnaturen. Allemansrätten saknar motsvarighet i flertalet länder. Det ärangeläget för oss alla att slå vakt om allemansrätten. Den är av avgörandebetydelse för 3 protokoll 1985/86:151 Prot.1985/86:151 människors möjlighet att få rekreation och avkoppling i naturen. Enligt naturvårdslagen krävs sedan den 1 juli 1983tillstånd av att uppföra vilthägn på område där allmänheten fårfärdas fritt. Motivet för tillståndsprövning är att skydda allmänhetens rättatt färdas fritt i naturen. Omfattande vilthägnader innebär ofta olägenheter,främst från allemans-rättslig synpunkt. Allmänhetens rörelsefrihet begränsas,eftersom många människor av olika skäl avstår från att gå in i hägnen även omhägnen är försedda med öppningar. Frågan om vilken mark som omfattasav allemansrätten avgörs av de rättstillämpande myndigheterna. I allmänhet fårbetesvallar och beträdas av allmänheten, åtminstone någon del av året.Därför är markägare som vill uppföra vilthägn runt betesvall normalt skyldigaatt söka tillstånd för att uppföra hägnet. 34SVEN MUNKE (m): Jag tackar statsrådet för svaret. De bestämmelser som gäller har återgetts korrekt, ochstatsrådet hänvisar också till naturvårdslagen, som slårfast att tillstånd erfordras för vilthägn på område där allmänheten får frittfärdas. Däremot undviker statsrådet att nämna allernansskyldigheten, som ju ärintimt kopplad till allemansrätten. Jag har på min interpellation fått svaretatt tillståndsprövning behövs förs. k. vilthägn, vilka djur som än skall vistasdär. Men bedömningen av vilka marker som omfattas av allemansrätten görs av derättstillämpande myndigheterna, heter det i interpellationssvaret. Därtillsäger ministern: "I allmänhet får betesvallar och beträdas avallmänheten åtminstone någon del av året." Min interpellation är föranledd av att mycket pekar på attuppfödning av hjortar för köttproduktion nu ser ut att bli en ny nisch inom detsvenska jordbruket. Men den nya formen av uppfödning har fått en helt annaninriktning . Då använde man sig av marginella marker - ofta var detstora skogsområden som inhägnades för att man där skulle bedriva avel och ävenjakt på hägnade hjortar. Men har man förstått att skall det ge någon somhelst avkastning att uppföda beteshjortar får det ske under mer intensivaformer. Flittills har vilda djur som uppfötts i hägnaderbetecknats som just vilda, medan beteshjortar som uppföds i den form jag härhar talat om kan betraktas mer som husdjur. Enligt min uppfattning striderstängsel eller hägnad på odlad jord som tillkommit för att bedrivanäringsverksamhet inte mot bestämmelserna i naturvårdslagens 17 §. Jag undrarom statsrådet har motsatt uppfattning. naturvårdslags 1 § ingår ordet allemansrätt förförsta gången i en svensk lagstiftning. Där slås även fast att allemansrätten,som är en sedvanerätt, också vinner stöd i lagstiftningen. Men jag villunderstryka att bestämmelserna är mycket vaga och svårtolkade. Helt klart är detför allmänheten att en markägare som vill bedriva en näring på odlad jord inteskall behöva tåla skador av ekonomisk art på grund av allemansrätten. Det ärockså fastslaget i 12 kap. 4 §. Det svarsorn jag har fått här är - liksom allemansrätten själv - vagt Jag återkommer i ärendet. Min interpellation är onekligen i högregrad ett agrart spörsmål än ett miljöärende. Erfarenheterna från bl. visar att hjortarpå betesvallar allvarligt störs om man släpper in främmande människor påmarkerna. Inom sådana fållor finns nämligen ingen större möjlighet för djurenatt gömma sig. Hjortar är i allmänhet av naturen skygga djur, och de kan råka ipanik och rusa igenom stängsel. Det har hänt att de vid sådana tillfällenkastat sitt och på andra sätt blivit skadade. Skall beteshjortsuppfödning i den nya, effektiva form somjag här har försökt skissera kunna bedrivas måste också ett skydd förbeteshjortsdriften skapas. Åven om det, som det heter i svaret, är derättstillämpande myndigheterna som avgör vad som skall gälla måste dessamyndigheter, menar jag, ha signaler - det här är ju en ny form avköttproduktion som man kanske inte kände till när man 1983 fastslog attallmänheten skulle ha rätt att vistas var som helst på markerna. Min fråga tillstatsrådet är nu om statsrådet överväger att skicka ut sådana signaler till derättstillämpande myndigheterna. 35LARS (): Vården av kulturlandskapet är eftersatt.Anslagen i statsbudgeten är otillräckliga för underhäll av naturreservat ochliknande områden. Anslagen över beredskapsbudgeten till naturvården minskar.Buskar och sly gör strövområden otillgängliga och försvårar nyttjandet enligtallemansrätten. Jag delar statsrådets uppfattning om allemansrätten.Naturen är tillgänglig för alla enligt allemansrätten, säger statsrådet i svaret.Det finns inga kommentarer att göra fill detta. Allemansrätten är viktig. har ett ökat antal vilthägn tillkommit.Enligt min uppfattning berikar dessa vilthägn naturen. Konflikter uppstår emellertid gentemot allemansrätten. Jag delaruppfattningen att allemansrätten i sammanhanget är ovärderlig. Stora skogs-och hagmarker får inte avgränsas för allmänheten mer än vad som är absolutnödvändigt. måste det finnas inhägnader. a. hjortar blirlätt rymlingar och kan tillföra vår fauna ovälkomna invandrare. Det är ocksåsjälvklart att ägarna vill behålla sina djur. frågor gäller vilthägn i odlade områden och pååkermark. Det är angelägna frågor. När nu utnyttjandet av medför överproduktion av spannmål och animalier, är vilthägn kanske ett bättreutnyttjande av överskottsarealer än träda och jordbank. Visserligen produceraskött, men intensiteten är lägre än i annan animalieproduktion. Det behövsuppfinningsrikedom hos landets bönder för att hitta nischer för andraanvändningssätt. Enligt min uppfattning bör reglerna för vilthägn på åkermarkjämställas med reglerna för frigående tamboskap. När det gäller hagmark och skogsmark får vi inte glömmabort att det inte är så länge sedan dessa områden utnyttjades för intensivbetning av kor, får och annan boskap. Denna fråga är liksom andra förslag omutnyttjande av överskottsarealer angelägen, och jag hoppas verkligen attmiljöministern och