prot · G909144 · 1985-12-31 00:00:00 — Det skälet, , tycker jag inte är nog för skall gå emot förslaget. Man skall kanske i stället komma ihåg att de somnu fär beslutsbefogenheten har varit med längre och har en större erfarenhet. Jag skullevilja lägga till något som inte tog upp. Det är ju alltid hedervärt att slå vakt omrättssäkerheten, att värna om rättigheterna för dem som tyvärr, liksomjustitieutskottet, inte heller finns i världens centrum. Men kom ihåg att detfinns och även efter genomförande av propositionens förslag kommer att finnasall möjlighet i världen för den som eventuellt får disciplinstraff attöverklaga beslutet hos . 42JÖRN (vpk); Det var ju inga särskilt starka sakargumentsom anfördes. Det var ett försvar som visade att är medvetenom att hennes position egentligen är litet tvivelaktig. Det var väl därförtonvikten i anförande låg så mycket på den mästrande ochdocerande sidan, vilket för övrigt är ett vanligt drag i hennes sätt attdebattera. Jag har dock ingen anledning att ta åt mig - jag har faktiskt lästin handlingarna, vet vad ärendet handlar om och behöver ingen undervisning avnågon annan i det stycket. Var och en som har litet erfarenhet av att sitta i enförtroendevald församling som utgör en verkställande instans i ett ämbetsverkvet att man där får föra en ständig kamp för att få insyn. Byråkratin slårmycket svartsjukt vakt om sina befogenheter och sin makt, och den försöker gängpä gång undanhålla de förtroendevalda saker och ting. Det finns en sådan allmänstämning, I den gällande ordningen har ärendena i praktiken skötts aven eller annan tjänsteman på . Men i och med att ärendenaändå varit underställda har det funnits helt andramöjligheter för de förtroendevalda att gripa in än vad som föreslås. Det ärdessa möjligheter som och hennes meningsfränder vill reducera.Det är ett obestridligt faktum. Ni vill reducera de förtroendevaldas inflytandeoch öka byråkratins inflytande. att manskall göra det i denna typ av ärenden, eftersom det är viktigt att deförtroendevalda, som kommer från , kan följa upp verksamheten på ettså enkelt och direkt sätt som möjligt, 43 (): Det var intressant att och jaghar ungefär samma åsikter om varandras sätt att debattera. Vi bör kanske ocksåkunna vara helt eniga om att vi har det därför att vi båda två ärlänsstyrelsetjänstemän och byråkrater. Vi vet hur man lurar politiker. Det ärkanske därför vi är litet misstänksamma ibland - jag säger ibland - motbyråkrater. Vi har lärt oss att byråkratin också slår vakt om sina intressen.Men vi har faktiskt också lärt oss i riksdag att den parlamentarikersom vill ta reda på någonting kan göra det. Den folkvalde som sitter ikriminalvårdsstyrelsens styrelse har fortfarande alla möjligheter i världen attta reda pä hur dessa regler har tillämpats. Den folkvalde har dessutom, herrtalman, alla möjligheter i världen att ändra på byråkraternas beslut om haneller hon vill, 44 (vpk); Ja, visst haren energisk förtroendevaldstörre möjligheter än den som tar sitt uppdrag mera pä rutin, men den allmännates som här utvecklade borde leda henne till den motsattaslutsatsen, nämligen den att man inte skall göra det svårare än nödvändigt förden ansvarsmedvetne förtroendevalde att ta reda på saker och ting. Men det ärju precis vad ni gör i det här fallet. Ni kan aldrig komma ifrån att saker ochting flyttas så att de blir svåråtkomliga, att det fordras mera möda för att tareda på, få insyn i och överblick över vad som händer när det gäller utvecklingav praxis pä det här området - det är ett obestridligt faktum. Och jag märkerju av argumentering att detta kan hon egentligen inte försvara. detta med ämbetsmän och tjänstemän som lurarpolitiker. Jag har aldrig som civil tjänsteman lurat någon politiker. Om KarinAhrland har gjort det får hon svara för sig själv, 45 (): Jag sade inte det, , Jag sadeatt jagvet hur det går att göra det. Jag har faktiskt inte beskyllt JörnSvensson för att ha lurat politiker, och jag har naturligtvis aldrig självgjort det - åtminstone inte medvetet. Jag måste be tänka på att detredan i dag är en byrådirektör på som fattar de härbesluten. Jag har inte någon stor misstänksamhet mot byråkrater. Det tycker jaginte skall ha heller. Om det är en byråkrat ikriminalvårdsstyrelsen eller en byråkrat ute på en sluten anstalt som fattarbesluten kan inte göra någon större skillnad - möjligen den attparlamentarikerna i styrelse får större möjlighet attägna sig åt de övergripande frågorna, vilket också kan ha sina fördelar. Decentralisering av beslutsfunktioner inom kriminalvården Decentralisering av beslutsfunktioner inom kriminalvården 46JÖRN (vpk); Av sista yttrande kan manutläsa att hon inte anser att utvecklingen och översikten av praxis när detgäller dessa stränga disciplinstraff inte är någon övergripandefråga som förtroendevalda behöver syssla med. Det är en människoinställningsom är oerhört avslöjande. 47 (): För bara två eller tre repliker sedan sadejag att styrelsen på det här sättet verkligen kan ingripa i varje enskiltärende. Det är självklart att man i och med att det är en försöksverksamhet,som skall utvärderas, kommer att få en mycket god överblick över hur dennabeslutsordning i verkligheten tillämpas, 48 (vpk): Jag får vördsamt föreslå att begär fler repliker, för nu har hon definitivt slut på argumenten. baraupprepar hon sig själv. Överläggningen var härmed avslutad, betänkande 30 Punkt 2 Mom. 1(åtgärdsprogram mot narkotika på anstalterna m,m,) Utskottets hemställan bifölls med 157 röster mot 149 förreservation 1 av m, fl, 1 ledamot avstod från aft rösta. Mom. 8 (anslag till Kriminalvårdsanstalterna) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 3 avKarin Ahrland och - bifölls med acklamation. Punkt 3 (anslag till Frivården) Först biträddes reservation 4 av m, fl, med76 röster mot 40 för reservation 5 av och , 190ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 199 röster mot72 för reservation 4 av m, fl, 36 ledamöter avstod från attrösta. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1(beslut om disciplinärt tidstillägg) Utskottets hemställan bifölls med290 röster mot 15 för motion 522 av m.fl. 1 ledamot avstod från attrösta. Mom. 2 och 3 Utskottets hemställanbifölls. 1985/86:32Anmälningar mot polismän (prop, 1985/86:100 delvis) Utskottets hemställan bifölls. Vissa personalfrågor för det militära försvaret 7 §Vissa personalfrågor för det militära försvaret Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande /86:9 om vissa personalfrågor för det militära försvaret - medfrågan om värnpliktigas fria resor (prop. 1985/86:100 delvis och skr,1985/86:156), I fråga om detta betänkande hålls gemensam överläggning församtliga punkter, 50 (); De ärenden som står närmast päföredragningslistan ärett par ärenden som av tidsskäl har givits en separatbehandling, I och för sig sammanhänger de nära med det beslut om huvudtitelnsom vi fattade , men det är goda skäl som har föranletten separat behandling av dem. När det gäller personalfrågorna, inbegripet frågan om devärnpliktigas fria resor, har särskilt pilotfrågan varit föremål förstörtintresse. Underlaget för den har först på ett sent stadium kommit fram ibeslutsmässigt skick. Jag tror emellertid att det är viktigt att understrykaatt den försvarsdebatt vi hade i anslutning till huvudtiteln av det här skäletinte tog upp särskilt mycket om personalfrågorna. Men de är väsentliga ochviktiga. Det råder nog inget tvivel om att av de många problem som försvaretgenerellt sett har är den förtida avgången och övriga angränsandepersonalfrågor det mest akuta och mest pressande problemet. Detta belyses också av att utskottet enhälligt och ipraktiken, i anslutning till mycket detaljerade och välmotiverade förslag ioppositionens motioner, har enats om ett tillkännagivande om personalfrågornasstora betydelse. Det sägs uttryckligen att utskottet förutsätter att denpositiva synen på de här frågorna skall komma att prägla bådeförsvarsmyndigheternas och regeringens förslag till ett nytt långsiktigtförsvarsbeslut . Den prioritering av dessa frågor som måste komma harett hundraprocentigt stöd i utskottet och förhoppningsvis även i . Vad pilotfrågan beträffar är det på den punkten motiveratatt uttrycka stor tillfredsställelse och även uppskattning av det arbete somhar lagts ned inom departementet och pä avtalsverket för att få till stånd enlösning av denna mycket betydelsefulla fråga. Det säger sig självt att det förtilltron till svensk neutralitetspolitik och svensk incidentberedskap ärabsolut nödvändigt att inte komma i den situationen att flygplanen inte kanfungera därför att piloterna inte finns. som har träffats har kommit till stånd under ganska svåra Vissa personalfrågor för det militära försvaret förhållanden.Det föreligger en viss splittring pä den fackliga sidan. Men vi i utskottet harkommit till den uppfattningen att man genom beslutsamt och konstruktivt arbetei departement och på avtalsverk verkligen fått fram en lösning, som naturligtvisinte är idealisk, men som ändå har betydande förtjänster. På några punkter ärden måhända inte riktigt godtagbar för vissa berörda grupper, men i alltväsentligt löser den ändå, förhoppningsvis även , de här svåraproblemen. Det innebär dessutom det välkomna faktum - litet vårdslöst uttryckti och för sig - att det s. k. yrkesförbudet kan upphävas fr. o, m, 1987,är det självklart att man fortlöpande måste ha dessa frågor underbevakning. Vi kan inte ånyo komma i det läget att rekryteringen till den civilaluftfarten innebär att landets försvarskraft på detta viktiga område sätts ifara. Det skall emellertid understrykas att det när det gällerpersonalfrågorna finns stora bekymmer även på andra men kanske inte likaspektakulära och lättbegripliga avsnitt som just pilotfrågan utgör. Som jagtillät mig säga redan i debatten om huvudtiteln tappar försvaret faktiskt redani dag ett stort antal kompetenta officerare på olika nivåer utöver vad som är"naturlig avgång". De senaste två fullbordade budgetåren har ungefär1 200 officerare gått i pension och 1 200 nya har kommit till. Mennettoförlusten under vart och ett av dessa år har varit uppemot 800. Det ärandra kompetenta personalkategorier än just flygförarna som då är aktuella. a. litet äldre officerare med en mycket kvalificerad teknisk utbildning- försvarsmakten utbildar faktiskt själv sitt folk i ovanligt hög grad ochofta på en mycket hög nivå. I den arbetsmarknad som har förelegat, inte minstpå den tekniska sidan, har det varit lockande för åtskilliga att av olika skälta steget över till den civila sidan. Försvaret har alltså förlorat ettbetydande antal nyckelpersoner . Utvecklingen fortsätter underdet nu löpande budgetåret. Till detta kommer att försvaret också gör storaförluster på det sättet att unga officerare som just fullbordat singrundläggande utbildning lämnar yrket - dessutom också unga officerare som harvarit ute och som fänrikar konstaterat en rad olika nackdelar och bekymmer,som gör att den bana de valt är lockande. Det får omedelbaraföljdverkningar på kvaliteten i utbildningen. Det omvittnas allmänt att devärnpliktiga som kommer in är mycket positiva och att det har skett englädjande förstärkning och förbättring i attityderna, men att det sedan tillföljd av brister - materiellt och personellt - oftasprider sig en viss defaitism och en viss negativ inställning, därför att manfinner att man inte får tillfälle att lära sig det som man hade hoppats fägöra. Det blir en snöbollseffekt av detta. De unga officeraresom kommer ut för att vara trupputbildare är för fåtaliga - och alla vet vadför stora klasser betyder i fråga om kvaliteten på undervisningen. Här har viett besvärligt problem som ändå bör markeras. Jag vill erinra om det särskilda yttrande som finns frånde tre borgerliga partierna i vilket man funnit det angeläget att understrykadessa frågor ytterligare, utöver det enhälliga uttalande som gjorts iutskottet, av det skälet att detta problem kräver omedelbara åtgärder. Man kaninte avvakta mer än till en del vad försvarskommittén kan komma att föreslå,därför att det är en stor fara i dröjsmål. Vi har också erinrat om att de ekonomiska konsekvensernainte kan spela någon avgörande roll. För övrigt hade vi ett säryrkande, somblev nedvote-rat, om ett utökat anslag till försvaret. Det hade väl kunnatanvändas för de marginalinsatser som här behövs. Man kan naturligtvis säga attdessa pengar inte räcker till allt, men de hade i varje fall räckt till viktigamarginalinsatser plus en genomgående förbättring och förhöjning av kvalitetenpå grundutbildningen. Jag vill särskilt omnämna en intressant motion frånMargareta och ett par andra socialdemokrater som pekar på ett för deindivider som är berörda mycket stort problem, men som naturligtvis ekonomisktoch i övrigt inte är särskilt betydelsefullt i det stora hela, nämligen det somdrabbar dem som kommenderas till andra tjänstgöringsorter än där de förstplacerats och som får bekymmer med att lösa sin bostadsfråga. Vi har iutskottet funnit att motionen får anses besvarad med det positiva uttalande somvi enhälligt har gjort. Men det är alldeles uppenbart att man här inte bör varaså byråkratisk -som man i prakfiken är - att man inte håller fast vid attersättning för dubbel bosättning bara kan ges under ett eller . Manmåste vara litet flexibel och se till att de problem som är förenade medförflyttningar avhjälps. Det är väl egentligen i fråga om denna punkt som dethade varit särskilt värdefullt om försvarsministern hade kunnat närvara.Försvarsministern har meddelat att han på grund av ett annat engagemang, sominte gick att ändra på, tyvärr inte kan vara här. Men vi får väl finna ettannat tillfälle att diskutera med honom. Om något skall göras, måste det skegenom direkta insatser av departementet. Regeringen måste fatta beslut somtillför maskineriet litet mer olja. När man talar méd företrädarna för officerare på olikanivåer, framgår att lönefrågan helt klart är bekymmersam, men att denna fåröverlåtas på facket, Det är emellertid en rad andra, små åtgärder som spelarin. Det handlar om att få tecken på att man är uppskattad, en demonstration avatt saker kan ordnas på ett smidigt sätt. Det handlar naturligtvis också om enkanske radikal, eller i varje fall betydande, omläggning som innebär att detinte på samma sätt som krävs cirkulationstjänstgöringar, medkommenderingar till skilda delar av landet. Dessutom spelar den omständighetenotvivelaktigt in som jag i förbigående berörde, nämligen att brist pä resurserunder grundutbildningen får till följd att officerarna finner sin verksamhetmindre meningsfull. Det är också karakterisfiskt att åtskilliga officerare påden nivån nu lämnar försvaret . Jag skall inte kritisera försvarsministern när han ärfrånvarande. Jag konstaterar emellertid att det är väldigt många vackra ord somsägs och många utredningar som har igångsatts. offentliggjordes attFOA skulle gå igenom och göra en undersökning av vad som är motiven tillavhoppen. Men det är alldeles överflödigt, för det vet vi redan. Det väsentliganu är att något sker . Det är ett krav som bör föras vidare till försvarsministern,eftersom det ligger fara i dröjsmål. Reservation 1 från oss moderater ligger i linje med detresonemang som jag här har fört och som tar sikte på tillstyrkan av marinensoch överbefälhavarens begäran om att successivt under få inrätta125 nya officerstjänster inom den nuvarande ramen. Det krävs alltså inte beslutom Prot.,1985/86:14416 maj 1986 Vissa personalfrågor för det militära försvaret 4 Riksdagensprotokoll 1985/86:144 Vissa personalfrågor fördel militära försvaret Ett beslut i enlighet med förslaget skulle för marinens del kunna bidratill att lätta trycket på den befintliga personalen, eftersom man naturligtvishar en besvärlig övertidssituation på grund av insatserna på ubåtsjaktensområde. Jag ber att med dessa ord få yrka bifall till reservation1 och i övrigt till utskottets hemställan. 51CARL-JOHAN (); Med vårt försvar skall vi visa att Sverigesfolk bokstavligt talat vill vara i fred och att vi har resurser att hävda vårtoberoende. Vi försöker utrusta vårt försvar med förstklassigmateriel. Vi utbildar ledare, som med kunnighet och frimodig auktoritet skallinstruera, öva och leda värnpliktiga - och andra som ingår i försvaret - så attmaterielen utnyttjas och vårdas rätt. Summan skall bli ett starkt försvar. försvar har tydligen lyckats synnerligen väl medatt utbilda yrkesmilitärer av olika slag. Det har gått så bra, att de i högstagrad är attraktiva på den allmänna arbetsmarknad som finns utanför försvaret -och de "flyr" dit i en för försvaret oroande utsträckning. Ett försvar utan ledare är givetvis inte mycket att ha.Det uppskattas endast av eventuella angripare ,,, En av vår försvarslednings allra viktigaste uppgifter nuär att föra en sådan personalpolitik att trivseln i arbetet blir så stor attvåra tekniker, piloter och andra yrkesofficerare stannar kvar i de försvarsuppgifterför vilka de utbildats. har i en motion önskat att regeringen skallredovisa ett program för hur personalfrågorna skall hanteras. Enigheten om dehär frågorna är mycket stor i försvarsutskottet. anser attutskottets formuleringar tillgodoser våra önskemål när det gäller ökadeambitioner i personalpolitiken. Därför yrkar jag bifall till försvarsutskottetshemställan på denna punkt. Det är svårare att känna sympati för utskottsmajoritetensslutledningsförmåga vid behandhng av motion 1985/86:Fö316,1 denmotionen föreslår att samlevnadsundervisning skall ingå i denmilitära befälsutbildningen. vill uppmuntra samtal om ochifrågasättande av de traditionella könsrollsmönster som lätt sprids i storomfattning . Ett första steg i denna riktning vore attföra in samlevnadsundervisning och könsrollsfrågor i befälsutbildningen,skriver vi bl. a. i motionen. Av försvarsutskottets behandling av motionen kan manförstå att hela utskottet egentligen tycker som i det här ärendet.Överbefälhavaren har sagt att könsrollsfrågor och därmed sammanhängandeattityder och värderingar kommer att beaktas och ingå i ledarskapsutbildningen.Då är allt gott och väl, tycks utskottsmajoriteten tro. Därför tycker inteutskottets socialdemokrater, moderater och centerpartister att riksdagenbehöver uttala sig i denna fråga. Det här är ett bra exempel på politiskt handlingssätt somfolk i allmänhet har svårt att förstå. Genom sina formuleringar låterutskottsmajoriteten som om den tycker att det vore bra medsamlevnadsundervisning för blivande yrkesmilitärer.När man skriver den s, k, hemställan - och verkligen skall visa vad man vill -föreslår man att avslår motionen! Om tycker att det är viktigt medsamlevnadsundervisning och om man tror att ÖB kommer att ordna denundervisningen, vore det mest logiskt att man gav ÖB uppmuntran isamlevnadsundervisningsambitionerna genom att bifalla motionen frånfolkpartiet. Yrkesofficerarnas insats är avgörande förvärnpliktsutbildningen. Deras attityder får stor betydelse för ungavärnpliktiga. Det är därför viktigt att frågor om samlevnad och könsroller försin i utbildningen till officer. Det räcker inte som undervisning i samlevnad att enmilitär får lära sig att han skall gå på höger sida vid promenad med en kvinnaför att han skall kunna göra honnör med rätt hand utan att köra armbågen i öratpå kvinnan vid sin sida. Utbildningstiden för blivande yrkesmilitärer är ett unikttillfälle. Dä utbildar man ledare som skall vara lärare och föredömen förnästan alla "manna-gryn" i varje generation. Det är en jättechanstill värdefull medmänsklig utbildning. Det är självklart att vi skall inpränta i våra pojkar atten människa står vid sitt ord. Det borde också vara självklart att en människamenar olika saker, om hon säger ja eller nej. Samlevnadsundervisningen måste innehålla samtal om ödmjukrespekt mellan män och kvinnor. Vi bör alla lära oss att våra roller måsteinnehålla ömhet, hänsyn och glädje för alla parter. Ansvaret för ett hemsskötsel och för fostran av barn skall delas av dem som delar samlevnadensvillkor. tycker att varje tillfälle till sådan härundervisning skall utnyttjas, och vi tycker att utbildning tillyrkesofficerarnas ledarskap är ett gott sådant tillfälle. Det vill vi attriksdagen skall ge regeringen till känna. Tyvärr tycker inte försvarsutskottetsmajoritet detta. Jag yrkar bifall till folkpartireservationenav och , Vissa personalfrågor för det militära försvaret 52GUNNAR i (c); I försvarsutskottets betänkande tas frågorupp bl, a, om piloter och om personal i ett vidare sammanhang. När det gäller pilotfrågan finns i det betänkande som vinu behandlar inte några motioner. Det innebär att vi är eniga i utskottet, ochdet kan vara en viktig markering att utskottet ställer sig bakom regeringensagerande i denna fråga. Personalfrågorna i stort är mer brännande än pålänge. Det gäller här antalet piloter - som är för litet - och det gällerbefälen på det området, det gäller tekniker inom hela försvarsmakten ochdet gäller armén, där ett stort antal officerare saknas. Det finnsanledning att vara litet kritisk mot den politik som regeringen för på det härområdet. Det är viktigt att regeringen tar sitt arbetsgivaransvar mer på allvarän den har gjort hitfills. Man kan inte flytta personal på samma sätt som manhar kunnat göra tidigare, och det är viktigt att tänka om när det gäller dessafrågor. Men kanske skulle försvarsgrenscheferna få större befogenheter än de hari dag. Man måste se till att lösa personalfrågorna på ett mer obyråkrafisktsätt än Vissa personalfrågor för det militära försvaret Statenmåste 'rent allmänt bli en bättre arbetsgivare än den är . Det räckerinte att bara sitta och vänta på försvarsbeslutet, utan en del problem mästelösas . Regeringen får inte i avvaktan på försvarsbeslutet avståfrån att ta initiativ för att förbättra personalförhällan-dena. Regeringen fårinte fortsätta, som den har gjort , att slå sig till ro i de härfrågorna med hänvisning till att försvarskommittén arbetar med dem. Vi har iett särskilt yttrande från de icke-socialistiska partierna påpekat att ettbifall till vårt tidigare förslag om mer resurser - som en majoritet iriksdagen avslog - hade inneburit att det hade funnits mer pengar tillförsvarsmakten. De 240 miljoner mer som vi hade velat anslå skulle självfalletha kunnat betyda en hel del på personalområdet. Det är, herr talman, viktigt att konstatera att deicke-socialistiska förslagen ur personalsynpunkt skulle vara bättre för deanställda inom försvarsmakten än regeringens. Den ekonomiska nivå somsocialdemokraterna föreslår är dålig för de anställda i försvarsmakten. 53BARBRO EVERMO (s): betänkande nr 9, som vi nubehandlar, gäller som har sagts i huvudsak vissa personalfrågor fördet militära försvaret samt frågor om de värnpliktigas fria resor. Låt mig börja med att yrka bifall till utskottetshemställan i dess helhet och avslag på de båda reservationerna. kommer litet senare att beröra devärnpliktigas fria resor. Därför skall jag ägna mig åt personalfrågorna. Jag vill inledningsvissäga något allmänt om personalen,innan jag går inpå utskottets hemställan i betänkandet. Försvarets personal, både de civilt och de militärtanställda, har fått vänja sig vid genomgripande omstruktureringar. De är i ochför sig inte ensamma om det, men talar vi om försvarets personal, och det ärviktigt att framhålla detta. Personalramarna på vissa områden har alltför längevarit för låga. Ansvaret för det får vi dela gemensamt här i kammaren. Ramarnasstorlek beror ju på de beslut som vi har fattat. Effekten har blivit att personalen har tvingats attåsidosätta kvaliteten i sitt arbete. Det är inte heller uteslutet att vissapersonalinskränkningar har lett till sämre effektivitet i vårt försvar. Nyabrister har således uppstått i organisationen, som vi helt enkelt inte harförutsett. Det är därför dags att lyfta fram personalfrågorna. Jagbehöver bara understryka vad som sagts här tidigare, nämligen att det råderbred enighet när det gäller uppfattningen att personalen är en viktig resurs.Vad som är angeläget är att dessa uttalanden fär en praktisk tillämpningäven bland oss som uttalar dessa ord.