prot · G909142 · 1985-12-31 00:00:00 — Om sovjetledarnas inställning till Afghanistanfrågan Statsbidraget är således fördelningspolitiskt värdefullt. Statsbidragets ekonomiska betydelse för verksamheten kanvariera, men undersökningar visar att taxorna exempelvis i län med storaglesbygder skulle behöva höjas och ibland mer för att man skullekunna täcka bortfallet av bidraget. Ett bortfall drabbar särskilt hårt regionerdär taxan redan är jämförelsevis hög. Risken finns givetvis också att mångalänstrafikföretag går vägen över neddragning och försämring av turantal ochservice, vilket i sin tur får negafiva effekter för bl. a, skol- ocharbetsresor, Regionalpolitiskt kan denna indragningspolitik knappastförenas med regeringens uttalade mål om rättvisa och utjämning. På grund av denopinion som förslaget till statsbidragsindragning föranlett ute i landet harregeringen nu utlovat ett extra skatteutjämningsbidrag på 70 milj. kr. tillfrämst Norrlandslänen och . Vi noterar detta som en delreträtt för en opinion, menfinner inte att det är någon lösning på . Med denna motivering yrkar jag, herr talman, bifall tillreservationerna 1 och 3, Vpk har i motion T204 och uppföljande reservation nr 4föreslagit en utredning av möjligheterna att finna nya finansieringsformer förkollektivtrafikstödet. Främst finns då tanken på en arbetsgivaravgift,eftersom just arbetsresorna innebär betydande skattebortfall förstat och kommun. Dessa resor är trots allt en förutsättning för företagensverksamhet, och indirekt sker en subventionering via det allmänna. Jag yrkarbifall till reservation 7. 5 § På förslag av talmannen beslöt kammaren kl, 14,55 attavbryta ärendebehandlingen (fort. s, 107) och ajournera sina förhandlingartill kl, 15,00, då dagens frågestund skulle börja. 6 § Förhandlingarna återupptogs kl, 15,00 under ledning avförste vice talmannen. 7§ Svar på fråga 1985/86:487 om sovjetledarnas inställning tillAfghanistanfrågan har, med hänvisning tilluppgifter om att frågan om trupper i har tagits uppvid de samtal jag hade under mitt besök i , frågat vilken sovjetledarnasreakfion var i ämnet. Den svenska inställningen till den sovjetiskainterventionen och de sovjetiska truppernas närvaro i är sedanlänge väl känd av . Jag underlät dock inte vid minasamtal i att på nytt framföra den svenska synen. Vår syn pådenna fråga skiljer sig alltjämt på ett avgörande sätt från den Jag kan sålunda konstatera att våra ståndpunkter här inte närmatsig varandra. 36 (); Jag tackar statsministern för svaret, och jag tackar ocksåstatsministern för att han ändå faktiskt tog upp den här frågan. Jag kan bara beklagaatt det svar som statsministern fick och som alltså har vidarebefordrats tillmig blev det som jag hade fruktat: Sovjetledarna har inte ändrat inställning.De fortsätter sitt samvetslösa krig mot ett litet frihetsälskande folk. fanns det ett litet hopp hos oss som ärengagerade för folk att skulle ändra sin politik ochdra tillbaka sina trupper. har det hoppet slocknat. Kriget blir alltgrymmare. Med hänsyn till vad som har framkommit i rapporter till FN är detingen överdrift att använda uttrycket folkmord, när minst en halv miljonafghaner har dödats och över 3 miljoner har tvingats fly. Därtill kommer välockså att den nye ledaren i , såvitt man kan ana, tycks ha ännustörre förutsättningar än sin företrädare att kväsa motståndet. Men opinionsarbetet måste fortsätta. Vi måste fortsättaatt skapa opinion internationellt, och jag har ett förslag, skulle iFN;s alla underorgan -i specialorganen - kunna begära in rapporter om de speciellaförhållandena inne i landet. Så har faktiskt skett när det gäller kommissionenför mänskliga rättigheter- med känt resultat. Österrikaren fick intekomma in i landet, men han kunde ändå ta reda på och verifiera mycket. Därförär det inte orimligt att t, ex, , och får i uppdrag att inomsina områden rapportera om förhållandena. Varje debatt på det internationellaplanet som kan följa pä en sädan rapport skulle stärka den internationellaopinionen mot , Jag undrar; Är statsministern och regeringen i övrigtberedda att på vägnar i FN;s specialorgan verka för att dessa får iuppdrag att skaffa fram rapporter om förhållandena inne i landet? Om de svenska balternas dubbla medborgarskap Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1985/86:492 om de svenska balternas dubbla medborgarskap har frågat mig om jag vid mittbesök i berörde frågan om balternas dubbla medborgarskap. Under det svenska besöket togs denna fråga upp i ettsamtal mellan kabinettssekreterare och förste viceutrikesminister . Kabinettssekreteraren framhöll att det finns ett stortantal svenskar som också innehar sovjetiskt medborgarskap till följd av sittbaltiska ursprung, i de flesta fall emot sin vilja. Detta förhållande är mycketuppmärksammat i och utgör ett problem för de berörda personerna,Kabinettssekrete- Om de svenska balternas dubbla medborgarskap rårenvädjade till att se över det komplicerade ansökningsformulär somgäller för att säga upp det sovjetiska medborgarskapet. Detta formulärinnehåller flera frågor som vi uppfattar som irrelevanta och som förorsakarsvårigheter, 38 (): Jag ber att få tacka statsministern för svaret. Det är glädjande att frågan hår berörts understatsministerns besök i , kan man konstatera att det ärnågonting mera än ett ansökningsformulär som det rör sig om i detta fall.Visserligen vore det bra om det kunde förändras därhän, att de som ansökerom att bli befriade från det dubbla medborgarskap som de aldrig har bett ominte behövde redogöra i detalj för sina släktingar både hemma och i ochöver huvud taget för sina förhållanden inför en för dem förhatlig ockupationsmakt. Men det ligger också någonting mera i detta, nämligen attsvensk-balterna i andra och tredje generationen tvingas ansöka om att blibefriade från något som de aldrig velat kännas vid över huvud taget. En annan punkt i sammanhanget är att det kostar pengar. Idetta fall utgår jag från att det inte är med någon större glädje som manstödjer den sovjetiska ockupationsmakten med pengar. Därtill kommer att Sovjetmyndigheterna, enligt uppgift,har vägrat att besvara sådana här propåer. Saken kan endast lösas på diplomatisk väg, genom attSverige förhandlar fram någon form av avtal med , Min fråga tillstatsministern blir då om man inom regeringen avser att, som fleragånger har begärt, vid ytterligare en lämplig tidpunkt ta upp dessa problem medSovjetunionen och försöka få fram ett reellt avtal. Såvitt jag kan se är detta delvis fråga omolika principer i den svenska och den sovjetiska medborgarskapslagstiftningen.Svenskt medborgarskap förloras automatiskt av den som efter ansökan förvärvarett annat lands medborgarskap, I sovjetisk lagstiftning finns ingen sådanregel, utan man måste i stället ansöka om befrielse från medborgarskapet. Vi kan inte ändra Sovjetunionensmedborgarskapslagstiftning. Vi får i stället inrikta oss på att så långtmöjligt hjälpa till att undanröja de svårigheter som enskilda människor kan haatt få befrielse från sitt sovjetiska medborgarskap, 40 (): Det är glädjande att statsministern, såvittjag förstår, har en positiv inställning till att försöka undanröja dessabestämmelser, som känns sä förödmjukande och otrivsamma för en rad medborgare ivårt land. Självfallet kan vi inte påverka den sovjetiskamedborgarskapslagstiftningen, men den enda möjligheten tycks ändå vara att, somriksdagen uttryckte det, ånyo ta upp frågan och försöka fåtill stånd något av en central överenskommelse, Canadauppges i detta sammanhang ha haft vissa framgångar när det gällt attdiskutera saken med ryssarna. Möjligtvis vågar man hoppas på en PrOt.1985/86:142 öppnare attityd från sida under den nye ledaren , Jag hoppas att sista ordet långt ifrån är sagt, utan fortsätter att oförtrutet arbeta för att bringa denna fråga till etthyggligt slut för de många svensk-balterna. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1985/86:505 om öde Per Stenmarck har med hänvisning filltidningsuppgifter, enligt vilka öde diskuterades vid mittnyligen avslutade besök i , frågat om jag är beredd att ge en redogörelseför vad dessa samtal lett fram till. Det var för mig en angelägen uppgift under besöket iMoskva att direkt till den nya sovjetiska ledningen framföra varför denna frågaännu är viktig för svensk opinion och för den , och varförtidigare sovjetiska svar av oss inte anses tillfredsställande. Jag har i utförligtredovisat den inställning som jag givit uttryck åt i mina samtal med densovjetiska ledningen. Av principiella skäl vill jag däremot inte offentligtredogöra för det sovjetiska svaret. 42PER STENMARCK (m): Jag ber att få tacka statsministern för svaret på min fråga. Intresset för öde är , mer än 40 årefter hans försvinnande, fortfarande mycket stort. Skälet är att man nog medviss rätt kan påstå att få svenskar gjort en större insats i mänsklighetenstjänst än just , Detta har också utomlands rönt storuppmärksamhet. I många länder minns man, och hedrar man, . Inte minst för en senare generation är det en tragedi attde ansträngningar som gjorts inte lett till något klarläggande, I två tidigare riksdagsdebatter i detta ärende har svaretblivit att regeringen griper "varje lägligt tillfälle att få visshet omhans öde". Det är därför positivt att frågan fanns med understatsministerns Moskvabesök. Den sovjetiska hållningen har, alltsedan 1957, varit attRaoul avled i fängelse i . Det har ståtttämligen klart att det svaret inte är med sanningen överensstämmande.Statsministern säger också i sitt svar att tidigare besked från intevarit tillfredsställande. Det har funnits vissa förhoppningar om att en ny ledning iSovjet, utan några bindningar till den tidigare behandlingen av ärendet, skullekunna tillföra frågan någonting nytt. Låt mig med detta som bakgrund fråga; Framkom någonting nytt i frågan om ödevid statsministerns Moskvabesök? Har statsministern fått något ytterligare svar, utöver detsovjetiska påståendet ? Statsministernsäger ju själv att tidigare svar inte varit tillfredsställande. Om tillsättningen av vakanta tjänster vid kronofogdemyndigheterna det svarsom statsministern fått mer tillfredsställande än tidigare besked? Som jag sade tog jag upp fallet RaoulWallenberg under mitt besök i , Jag gav en utförlig redovisning av densvenska inställningen, och jag motiverade alltså därmed varför den står på vårdagordning. Men jag tror faktiskt inte att det skulle främja våraansträngningar att driva saken vidare, om jag här offentligt redovisadeinnehållet i samtalen och de sovjetiska synpunkterna. Det för mig heltavgörande är att uppnå bästa tänkbara resultat. Om det är det man vill, måstediskussionerna med , liksom med andra stater, ha en viss grad avförtrolighet. Det gäller i denna likaväl som i andra frågor av svensktintresse, 44 PER STENMARCK (m); Jag har förståelse för att statsministern intekan redogöra för alla delar i de diskussioner som har förts i ärendet. Det har ibland antagits att skulle komma att ändrasin avvisande hållning först när dåvarande utrikesministern lämnade sinposition. Det var ju Gromyko som undertecknade skrivelsen 1957, Den inställning är uppenbarligen skall ta varje lägligt tillfälle i anspråk för att fä klarhet i RaoulWallenbergs öde. Detta är positivt, och därför tycker jag också att det ärutomordentligt positivt att ärendet behandlades under statsministernsMoskvabesök, Låt mig bara få fråga; I vilket sammanhang kommer närmastatt fortsätta att driva den här frågan med målsättningen att nå framtill en lösning? Överläggningen var härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1985/86:471 om tillsättningen av vakanta tjänster vidkronofogdemyndigheterna har frågat mig om ändring avförordningen avseende tillsättning av vakanta tjänster vidkronofogdemyndigheterna så att denna överensstämmer med övrig praxis påarbetsmarknaden fr. o.m. Kronofogdemyndigheterna har sedan flera år tillbakatilldelats anslag enligt det s.k. huvudförslaget, dvs. anslaget har minskatsmed . Kronofogdemyndigheterna har delvis undantagits från besparingskravetgenom att en viss del av besparingen har återförts till RSV för att fördelasmellan de mest resurssvaga myndigheterna. Eftersom kronofogdemyndigheternasverksamhet är strikt reglerad i författningar har myndigheternas möjlighetertill rationaliseringar och omprioriteringar varit begränsade. För att kunna uppnå sparkravet har kronofogdemyndigheternakunnat välja mellan att antingen avstå från att återbesätta uppkomna vakansereller attåterbesätta tjänsterna genom internrekrytering. Bortsett från ledigkungörandet sker tillsättningen ienlighet med de regler som de kollektivavtalsslutande parterna har kommitöverens om. Enligt vad jag har inhämtat har det varit mycket ovanligt - om detöver huvud taget har inträffat - att meningsskiljaktigheter har förelegatmellan myndigheten och de fackliga organisationerna. Eftersom huvudförslaget, med samma inskränkningar somtidigare, kommer att tillämpas på kronofogdemyndigheterna även för budgetåret1986/87 anser regeringen att det synes föreligga skäl attförlänga förordningens giltighetstid - i vart fall tills ställning har tagits ifråga om kronofogdemyndigheternas framtida organisation. Prot, 1985/86:142 Om ändrade skatteregler för förslagsbelöningar 46 (): Jag tackar för svaret. Jag accepterar att man kräver kontroll övertjänstetillsättningar av besparingsskäl, och jag accepterar också att mantycker att en tjänstetillsättning kan ske genom internrekrytering. Men jagaccepterar inte att man kan använda en förordning så att en tjänst kantillsättas utan att det sker några diskussioner över huvud taget på en arbetsplatsoch utan att de som arbetar pä just denna speciella arbetsplats har möjlighetatt söka tjänsten. Då blir det en underlig internrekrytering. Jag har väckt frågan just på grund av att jag stött pådessa förhållanden i praktiken. Jag undrar om man inte kunde utfärda någon formav direktiv så att förordningen inte av kronofogdemyndigheterna kan uppfattasså som här har skett. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1985/86:475 om ändrade skatteregler förförslagsbelöningar har frågat mig om jag är bereddatt ta initiativ till förändrade skatteregler för förslagsbelöningar. Som svar vill jag hänvisa till attinnovationsskatteutredningen (Fi 1984:01) utreder bl. a. frågan om beskattningav förslagsersättningar. Utredningen kommer enligt vad jag har fått besked omatt redovisa sina överväganden i denna fråga i ett betänkande till sommaren.Med hänsyn till detta ser jag inte någon anledning att nu ta särskild ställningi denna fråga. 48JAN HYTTRING (c); Jag vill först tacka finansministern för svaret. En stor fördel förnäringslivet och dess anställda vore naturligtvis att helt skattebefriabelöningar för förslag som kommer att bidra till en bättre produkt och ökadlönsamhet . Belöningen är ett engångsbelopp, och som sådantläggs det ovanpå ordinarie inkomst under det år som belöningen utbetalas. 4 Riksdagensprotokoll 1985/86:142 -143 Om den aviserade propositionen rörande bl. a. ansvaret förerläggande av socialavgifter Avkastningen av ett bra förslag kan staten beskatta undermånga år, och ett skattefritt belopp för förslagsställaren framstår därför intesom orättvist mot andra skattebetalare. Det finns många exempel på hurförslagsställare tvingats skatta bort huvuddelen av belöningen. Det finns ävenexempel på motsatsen, även om de inte är så vanliga. Jag skall ta ett exempel. En av de större belöningarna, på ,utbetalades till en förslagsställare som skatteplanerat för att kunnata emot belöningen. Finansministern kan säkert hålla med mig om att detta intekan vara en normal åtgärd och att det knappast främjar förslagsverksamheten,som i sig är viktig för teknikutveckling och produktutveckling. Centernsförslag om privata investeringskonton skulle även i detta fall bidra till enrimlig beskattning och ett ökat sparande. Med anledning av svaret får vi nu hoppas att det kommerett bra förslag, och det enda jag beklagar är att det faktiskt har tagit sålång tid att få fram ett förslag efter det att utredningen tillsattes. Minförhoppning är emellertid att det blir en desto snabbare behandling avförslaget när det kommer. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på fråga 1985/86:486 om den aviseradepropositionen rörande bl. a. ansvaret för erläggande av socialavgifter Jag häller med KnutWachtmeister om att det är angeläget att vi snabbt får klarare regler förskyldigheten att betala socialavgifter och göra preliminärskatteavdrag. Som jagnyligen redovisade här i kammaren har det emellertid visat sig vara ett merkomplicerat lagstiftningsärende än man kunnat förutse. Ett förslag med vissadellösningar på området avses dock bli remitterat till lagrådet. Detär meningen att lagrådsremissen i huvudsaklig överensstämmelse med vadsocialavgiftsutredningen föreslagit skall innehålla förslag till regler omförhandsbesked och eftergift beträffande socialavgifterna. Något förslag företagarregistrering i enlighet med socialavgiftsutredningens förslagkommer lagrådsremissen däremot inte att innehålla. Remissbehandlingen visadenämligen att utredningens förslag i denna del måste vidareutvecklas i fråga omsåväl sättet att registrera företagare som registreringens omfattning. Vidaremäste man åstadkomma en bättre samordning av skyldigheterna att göraskatteavdrag och att betala socialavgifter. Arbetet med detta fortsätter nuinom med största möjliga skyndsamhet. Anf.50 (); Jag skall beatt få tacka finansministern för svaret på min fråga. Hjortbergfallet är alldeles för välkänt för att mannärmare skall behöva redogöra för göteborgssnickarens stora och oförskylldaskatteproblem. Genom en omfattande massmedial uppmärksamhet skapades en opinionsom uppenbarligen blev avgörande för att klarade sig ur knipan. Hjortberghar inte bara många föregångare utan också många efterföljare Prot.1985/86:142 som dessvärre inte kan åberopa samma publicitet. De riskerar nu att drabbas 15 maj1986 avstora ekonomiska förluster som hade kunnat undvikas genom en snabbare ~ : , ,,., , Om färjelinjen Det kansynas egendomligt att en högt kvalificerad utredning inte på fem år kunnatkomma fram till en tillfredsställande lösning. svaret attdet kommer en lagrådsremiss som bl, a. skall innehålla förslag om Det kan ju låta hoppfullt, och min följdfrågablir: Kommer man att från regeringens sida lägga fram ett förslag sominnebär en viss retroaktivitet, så att de som drabbats av samma sak somHjortberg kan få sin rätt? Man har ju lov att göra en retroaktiv lagstiftningi fall där detta är till förmån för den enskilde. Jag kan inte svara på frågai dag, men vad som gäller kommer att framgå när lagrådsremissen redovisas. 52 (): Kan inte finansministern svara om finansministern ärpositivt inställd till det förslag jag förde fram? Jag tycker attfinansministern kunde förklara detta för de många som hyser en berättigad oroatt de skall tvingas till dessa stora utgifter, som för dem kan betraktas somtotalt oförskyllda. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på fråga 1985/86:490 om färjelinjen Frågan om färjelinjen skallbetraktas som en s.k, lång rutt - med större möjligheter för resenärerna attgöra skattefria inköp ombord - eller en s. k. kort rutt - med mer begränsadesådana möjligheter - regleras i en överenskommelse som tillämpas i ,, och . Enligt överenskommelsen skall rutter mellan danskhamn vid eller och hamn i , ellerBlekinge län eller i län från länsgränsen i söder t, o, m, Kalrriar inorr räknas som korta rutter. Jag har fört förhandlingar om klassificeringen avfärjelinjen med min danska kollega. Mitt förslag att göra linjentill en lång rutt har avvisats av den danska regeringen. kan inteensidigt ändra klassificeringen utan att säga upp överenskommelsen. Med hänsyntill de konsekvenser en sådan åtgärd skulle få för färjetrafiken i hela Nordenanser jag att den inte bör komma i fråga. 54 (); Jag ber att få tacka finansministern för svaret på min fråga. En omklassificering av färjelinjen från kort fill lång rutt är för både kommunen och regionen en angelägen fråga som bör få sin 51 Prot,1985/86:142 lösning. Jag anser att de klassificeringsregler som gällerär inkonsekventa och orättvisa. All nordisk färjetrafikborde ha likartade regler. Om höjning av iilko-holskallen varariktigt att färjelinjen med en överfartstid på 2 tim. och 45 min.klassificeras som kort rutt, medan t. ex. på som har45 min. kortare överfart klassas som läng rutt. Om en omklassificering avfärjelinjen kunde komma till stånd skulle näringslivet och turismenutvecklas i positiv riktning, och passagerarunderlaget skulle därigenom ocksåöka. Det finns inga tekniska hinder mot en omklassificering av dennafärjelinje. Jag skulle vilja fråga finansministern: på nytt att ta upp en överläggning med den danska regeringen såatt en omklassificering av färjelinjen kan komina till stånd? Jag anförde precis de argument till den danskeskatteministern som nu framförde. Men han var omöjlig attbeveka. Han har också fatt ett förslag till kompromiss från min sida, nämligenatt vi bara skulle använda benämningen läng rutt i den ena riktningen, dvs.till och inte till . Men den danska regeringens uppfattning iden här frågan är mycket fast. Vi hartidigare haft diskussionerom färjetrafikenöver . Då har jag stött på precis samma resonemang: med hänsyn till sinaförbindelser med anser danskarna inte att de kangöra några uppmjukningar vad gäller provianteringsbestämmelserna i trafikentill . Jag måste också tyvärr säga att jag. sedan jag har hållitpå med förhandlingar i olika liknande frågor . inte anser attdet är meningsfullt att på nytt ta upp frågan med den danskaregeringen. Jag beklagar, fru talman. Överläggningenvar härmed avslutad. 14 §Svar på fråga 1985/86:506 om höjning av alkoholskatten har, mot bakgrund av attförsäljningen av alkoholhaltiga drycker uppges ha ökat under första kvartalet1986 och att skatten på alkoholvaror inte har stigit i takt medprisutvecklingen på andra varor . frågat socialministern om honhar för avsikt att initiera en höjning av alkoholskatten. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Jag har inte för avsikt att nu föreslå någon höjning avskatten på alkoholdrycker. 57ALF (): PrOt, 1985/86:142 Om höjning av alkoholskatten Jag ber att få tacka finansministern försvaret. Det var onekligen feldtskt lakoniskt. Regering och riksdag har anslutit sig tillvärldshälsoorganisationens målsättning att fram minskaden totala alkoholkonsumtionen . Regeringen har i årets budget, såvälsom i tidigare budgetar, slagit fast att det bl, a, är med hjälp avprispolitiken man skall minska alkoholkonsumtionen, riksdagsbeslutbetonades just att prispolitik, opinionsbildning och kontrollerad försäljningskall vara vägledande för alkoholpolitiken. har dock finansministern tydligen tagit kommandot ialkoholpolitiken och bestämt sig för att till dels nonchalera beslutet från1977 och även de intentioner som socialministern upprepar i årets budget,nämligen att använda prispolitiken för att minska alkoholkonsumtionen. Vi som pläderar för att alkoholskatten skallhöjas nu gör självfallet inte detta för att vi älskar höjda skatter, långtdärifrån, eller för att vi inte vill vara med om att bromsa inflationen. Menförst och absolut först sätter vi solidaritetskravet att just bry oss om detfaktum att en ökad alkoholkonsumtion medför tilltagande mänskliga problem sominte kan mätas eller värderas i pengar. Vi vet att alkoholkonsumtionen ökat påsistone. Det visar en Sifo-undersökning, och det talar också Systembolaget om isin rapportering. Naturligtvis engagerar vi oss i första hand ialkoholpolitiken av rent mänskliga skäl - jag vill betona det, fattas bara annat-, men vi är fullständigt övertygade om att finansministern mycket väl vet attökad alkoholkonsumtion ökar samhällets utgifter. Det är ur flera synvinklar omöjligt attbegripa att socialdemokraterna och finansminister inte isolidaritetens namn ställer upp för att hejda den tilltagandealkoholkonsumtionen och de sociala och mänskliga bekymmer denna medför.