prot · G909155 · 1985-12-31 00:00:00 — Ett par uttalanden från s-majoriteten i såväl närings- somfinansutskottet gav också sken av att något var på gång. Då skrevman nämligen så här: "Utskottet ställer sig inte heller principielltavvisande till tanken på försäljning även av större företagsenheter, helt ellerdelvis, genom börsintroduktion." Men såväl oviljan att släppa ifrån sig somsatsningen på en ny statlig industrikoncern i Svenska Varvs regi har grusatvåra förhoppningar. Vi behöver ett aktivt Svenska Varv, sade industriministernför . Det är en klar och entydig viljeinriktning.Socialdemokraternas och regeringens tilltro till staten som företagare ärorubbad, och vi kan räkna med att den statliga direkta inblandningen i svensktnäringsliv inte bara kommer att bestå utan med all säkerhet öka ytterligare -såvida inte ett regeringsskifte ändrar förutsättningarna. De olika reservationer i det här betänkandetsom undertecknat är alla en följd av den principiella uppfattningom statligt företagande som jag kortfattat har redovisat. Det gäller t. ex. för affärsverken, där vi bl. a. pekar påsvårigheterna att klara konkurrensneutraliteten gentemot enskilda företag.Flera av affärsverken har egentligen en alldeles omöjlig situation. Det gårhelt enkelt inte att klara en tillförlitlig avgränsning mellan deras olikafunktioner-alltså att vara dels myndighet, dels affärsdrivande verk ochdessutom i flera fall administratörer av ett monopol. Enligt folkpartietsuppfattning är det nödvändigt med , en omorganisering av affärsverken, så attde kan uppfylla kraven på konkurrensneutralitet och effektivitet. Också när det gäller synen på de enskilda företag sombehandlas i det här betänkandet är våra reservationer en direkt följd av vårprincipiella inställning, och jag tänker därför inte beröra dem närmare. Jag yrkar bifall till de reservationer somfolkpartiet undertecknat, men jag kommer att begära votering och rösträkningendast beträffande reservation 2. 73 (); Som så mycket annat sorn vi behandlar i dennakammare kan kanske debatten om detta betänkande hänföras till rubriken . Mycket av detta har vi ju hört förr, behandlat och debatterat. Den statliga företagssektorn har pä olika sätt kommit attdebatteras allt livligare . Det är ganska naturligt, eftersom den representerar en mångfald olika verksamheter och inriktningar. '° Det finns , om jagräknat rätt, 179 statliga företag. fördeladepå 7 affärsdrivande verk, 8 kreditinstitut och 164 aktiebolag. Dessa Prot.1985/86:155 äger i sin tur helt eller delvis eller innehar minoritetsandelar i ytterligare750 bolag. Den statliga verksamheten är alltså ganska omfattande. ] Staten harju två roller inom industripolitiken: dels att ge de allmänna * förutsättningarnaför att bedriva industriell verksamhet, dels att genom eget ägande driva olikatyper av verksamhet. Den här dubbla rollen är inte helt problemfri - det harmärkts inom t. ex. de affärsdrivande verken. Jag vill betona att staten har en självklar rollnärdetgälleransvaret för viss grundläggande service. Men statliga företag bör,enligt uppfattning, för det första verka inom sådana områden där statenhar väsentligt bättre förutsättningar att bedriva företagsamhet än enskilda ochkooperativa företag. För det andra är det enbart staten som i vissa situationerkan mobilisera tillräckliga resurser för att lösa t. ex. särskildaomstruktureringsproblem eller genomföra omfattande utvecklingsprogram. För det tredje kan det vara nödvändigt att staten avregionalpolitiska skäl äger företag. En sak vill jag betona; Privata, kooperativa och statligaföretag måste verka i näringslivet på likvärdiga villkor. Det innebär attstatens ägarengagemang inom olika branscher måste kunna prövas på samma sättsom ägarförhållandena inom det privata eller kooperativa näringslivet. Statligt ägande får alltså inte bli ett självändamål. Påsamma sätt som det är naturligt att förvärva företag bör det vara naturligt förstaten att sälja ut företag. Utförsäljning av statliga företag måste ocksåprövas som ett alternativ till kapitaltillskott över statsbudgeten för atttäcka t. ex. förluster eller behovet av riskkapital i olika former avverksamhet där staten är inblandad. Det har vi skrivit i våra motioner, som vihänvisat till i våra reservationer. Många av de statliga företagen är vinstgivande och skullekunna generera betydande kapital genom börsintroduktion och försäljning. Detfinns ju god tillgång på riskvilligt kapital på börsen förplacering i nya objekt. Det har de senaste årens utveckling visat prov på.Därför vore det lämpligt att sälja ut hela eller delar av vissa statligaföretag: enheter inom , och . Ytterligare försäljning avandelar i är också möjlig att pröva. Man får inte heller vara främmande för att dela uppverksamheter inom de affärsdrivande verken, t. ex. , televerketsolika dotterbolag och domänverket med dess skogsinnehav samt olika företag somär anknutna till domän verkssektorn. har tillsammans med och ireservation 3 angett principerna för utförsäljning av statliga företag.Målsättningen bör vara', som tidigare angetts av Per och , att tillföra staten försäljningsintäkter på minst 3 miljarder kronororn året. Det är, enligt vår uppfattning, fullt realistiskt. , som är ett av de affärsdrivande verken, harett betydande skogsmarksinnehav. Det bör till en del kunna säljas ut. En mycket stor del av domänverkets skogsmark är belägen iglesbefolkade områden, där problemen med att skapa trygg och varaktig sysselsättning är 79 1985/86:155 välkända. Att skapa aktiva jord- och skogsbruksföretag i de regionerna 29 maj1986 skulle ge ett underlag för trygghetoch positiv utveckling för människorna i .. f.. dessa bygder. För detta bördomänverkets skogsmark användas i betydligt störreutsträckning än som sker. är det ju stopp för utförsäljning av domänverketsskogsmark för att bygga upp enskilda fastigheter. Överföring av skogsmark från domänverket till enskildaskulle också kunna bli en del av ett program för en aktiv glesbygdsutveckling.I vårt östra grannland har statsmakterna aktivt medverkat till att medstatens skogsmarksinnehav som grund bygga upp enskilda jord- och skogsbruksföretag.Jag menar att vi bör göra motsvarande åtgärder i vårt land. Vi vet också att många av dem som är anställda inomdomänverket som skogsarbetare har ett uttalat intresse av att förvärvaskogsmark för att därigenom kunna trygga sin familjs ekonomi och kunna bo kvari glesbygden. Därför bör regeringen ålägga domänverket att genomföramarkförsäljningar. På den här punkten har socialdemokraterna sedanregimskiftet 1982 visat en förvånansvärt konservativ syn. Man har stretat emotvarje försök att med domänverkets skogsmark som bas bygga upp enskilda ochlivskraftiga skogsbruksföretag. Det beklagar jag. Jag vill fråga , som är socialdemokraternastalesman i den här debatten: Kan socialdemokraterna ange ett enda sakligt motivför att förhindra enskilda att köpa skog från domänverket? År det intemissunnsam-hetens drivkraft som styr ert handlande i den här frågan? Jag vill sedan säga några ord om . har en stor och värdefull tillgång ivattenkraften. Ungefär hälften av den utbyggna vattenkraften ägs avstaten genom , i dagligt tal kallat . Vad jag har sagt om möjligheten att utförsäljastatliga företag bör också omfatta . Med hänsyn till intresset av att nå en betydandestatsfinansiell effekt bör i första hand övervägas en successiv utförsäljningav statens vattenkraftstillgångar. I samband rned en annan organisation för kandet - som vi från sida har föreslagit och även har vidareutvecklat iett särskilt yttrande - också skapas ökade möjligheter för de nordligastedelarna av landet att få en större andel av intäkterna från försäljningen avelkraft. Det är därför sorn vi centerpartister föreslagit en utredning i syfteatt se över möjligheterna till skapandet av ett energiföretag i ett sådant företag skulle de norrbottniska industriföretagenskonkurrenskraft stärkas och de stora energitillgångarna som finns i regionenbättre kunna tas till vara. Ett regionalt energibolag med den inriktning som viföreslagit skulle också få en betydelsefull roll i regionalpolitiken. Ochregionalpolitiken behöver förnyas, det har vi ju och våren oftahört från denna talarstol. Det skulle också vara ett sätt att förnya ochförstärka regionalpolitiken. När det gäller investeringsbank, som ocksåbehandlas i det här betänkandet, vill jag bara kort säga att behovet av dennabank är ett helt annat än det som förelåg när den inrättades. Utbudet avolika finansieringstjänster på marknaden har utvecklats snabbt Det gör att banken inte längre har samma funktion som Prot. tidigare.Därför bör banken nu bli föremål för en förnyad prövning. Med detta ber jag att få yrka bifall till de reservationer som centernhar undertecknat i detta betänkande. " 74 (vpk): Mitt inlägg kommer att beröra reservation 4till utskottets betänkande. Det gäller domänverkets roll i i norraDalarna. Men frågan skall ju egentligen ses i ett vidareperspekfiv, nämligen hela den offentliga verksamheten. Det handlar om huruvidaden offentliga och statliga verksamheten slaviskt skall underordna sigstorfinansens och i förlängningen de transnationella koncernernas strategier istället för att försöka rubba deras ramar eller utgöra en sektor därstorfinansens direkta kontroll kan begränsas. Den offentliga sektorn kan vara ett alternativ tillindustriell utglesning samt industri- och kapitalexport. Samhällsintressetbehöver inte tillgodoses inom samma marknadsramar som storfinansens, utan detkan spränga ramarna genom att inte helt och fullt underkasta sig storfinansen. I det perspektivet är det något förvånande - men manslutar ju aldrig att förvånas - att centerpartister i den regionalpolitiskadebatten framförde kritik mot den oerhörda regionala obalans som vihar. bevittnar vi i debatten om ett betänkande om den statligaverksamheten att i en del fall reservationslöst vill sälja statligaföretag, dvs. direkt stärka storfinansens makt och marknader. Denmarknadsekonomi som det här talas om är den främsta orsaken till den regionalaobalans som råder i vårt land, och den utgör en direkt fara för en rimligindustriell verksamhet i landet. Det är inkonsekvent att tala för dennaekonomi, men det är naturligtvis helt förenligt med politik.Därmed är det också följdriktigt när lämnar en enskild ledamot åtsitt öde i utskottet som, trots att det inte stämmer överens med centernspolitik, motionerar om att domänverkets riktlinjer är alltför snäva - trots attde är strikt företagsekonomiska. och jag har i motioner visat hurdomänverket har handlat i fallet rned sågen i . I blixtbelysning har häravslöjats hur regionalpolitiskt fientliga domänverkets riktlinjer är. Det handlar om en såg som brann . Ägaren,domänverkets dotterbolag, beslutade direkt att sågen inte skulle byggas uppigen. självt sade samma sak. Verket har ju sina riktlinjer attfölja, och det innebär strikta krav på lönsamhet. De kraven uppfylldes inte närdet gällde sågen i , enligt domänverket och dess dotterbolag. Det skullealltså inte bli någon återuppbyggnad av sågen. Sågen sysselsatte 30 personer. I en liten ort i englesbygd är 30 personer oerhört mycket - det kan kanske jämföras med varvet i och dess anställda. De 30 jobben utgjorde hälften av Särnas arbetstillfällen inom industrin. Qm inte sågen byggs upp innebär det alltså en regionalpolitisk katastrof. När inte ens ett statligt företag kan driva verksamheten, då kan man fundera över vad som kommer att hända . I de här regionerna har ju det privata näringslivet för länge sedan lämnat sitt ansvar - om det nu 81 6 protokoll 1985/86:155-156 Prot.1985/86:155 någonsin har haft något - men när den statliga verksamhetenhar samma 29 maj1986 inriktning, då är det ytterstbetänkligt. Det är därför jag i min motion har S/ ti' f pta pläderat starkt för ändraderiktlinjer för de statliga verken, i synnerhet domänverket,så att de i första hand tar regionalpolitiska och sociala hänsyn. Utskottet säger att ett utredningsarbete pågår inomdomänverksföretagen i samarbete med olika intressen. Jagvetatt det pågår, menman kan redan nu säga att det med den nuvarande inriktningen av verksamhetenknappast kommer att bli fråga om någon ersättning för alla arbetstillfällenavid den nedbrunna sågen i . Man kan också peka på en annan sak i samband meddomänverkets handlande när det gäller den här frågan. Utfästelser om generöstregionalpolitiskt stöd hade givits av , landetsindustriminister, men ledningen för domänverket nappade inte på den krokenförrän människorna i bygden såg till att frågan uppmärksammades ordentligt. Deblockerade domänverkets arbetsplatser, och därmed ställdes iblixtbelysning. Först då påverkades ledningen för domänverket. Men denpåverkades icke av att landets industriminister lovat ett rikhaltigt stöd. Om man ser regionalpolitiskt på detta måste mannaturligtvis konstatera att det är av största vikt att på allt sätt värna omSärna som en av stöttepelarna i just den här glesbygden. Här ställs iblixtbelysning både domänverkets och regeringens roll när det gäller kraftenatt ingripa i regionalpolitiken. När inte ens ett statligt verk tarregionalpolitiska hänsyn, då kan man verkligen fråga sig vilka riktlinjer manarbetar efter. Som svar på både min och motion sägerutskottet att domänverket kan ta betydande samhälleliga hänsyn också med denuvarande riktlinjerna för verksamheten. Jag frågar bara: Kan domänverket det?Varför har man i så fall inte gjort det? Regeringen sägs ju ha redovisat enviljeinriktning. Nej, sanningen är nog närmast att finna i vad sorn kommerfram när de borgerliga ledamöterna talar orn den statliga verksamheten. Derassynpunkter går ut på att riktlinjerna för den verksamheten är desamma somriktlinjerna för de privata företagens verksamhet. Det innebär att man harmycket höga avkastningskrav om man skall bygga upp nya verksamheter, och deregionalpolitiska hänsynen ligger långt borta. Vi har för vår del sagt i reservationen att riktlinjernaför domänverket verksamhet måste ändras. Man kan inte tillämpa de kommersiellariktlinjer där målet är vinstmaximering. Det innebär nämligenföretagsnedläggelser. Exemplet i visar dessutom på att dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna sätts in .alltför sent och att de därföricke kan läka de sår som uppstått. Det enda realistiska kravet är därför attbygga upp sågen igen. Riktlinjerna för den statliga verksamheten skallnaturligtvis vara att man måste ta hänsyn till den totala samhällsnyttan, och de regionalpolitiska hänsynen skall ha största vikt. De kraven måste man ställa också på alla affärsdrivande statliga verk. De har här inte någon dubbel roll, utan de måste både kunna värna om regionalpolitiska mål och kunna uppfylla kraven på dem som affärsdivande verk. De båda uppgifterna kan inte skiljas åt i något sammanhang. ° Med detta, hett talman, yrkar jagbifall till reservation 4 i betänkandet. 75RUNE (): Som har sagts i tidigare anförandenbehandlades här i kammaren ett antal motioner om statligaföretag. De till betänkandena NU 1984/85:3 och 32 avgivna reservationerna ianledning av motionerna innehöll förslag om bl. a. principer för statligaffärsverksamhet och försäljning av statliga företag. Reservationerna innehöllockså förslag om förändringar i domänverkets och statens vattenfallsverksorganisation samt avveckling av Investeringsbank. När vi tar upp de statliga företagen i det betänkandevi nu behandlar, kan man med vissa undantag säga att vi upprepar tidigareyrkanden. Utskottet har därför beträffande bakgrunden till yrkandena hänvisattill fjolårsbetänkandet. Jag skulle väl kunna göra på motsvarande sätt ochhänvisa till fjolårets debatt eftersom diskussionen i stort rör samma frågor,och reservanterna inte kommit fram med några nya argument som skulle kunnaändra på majoritetens ställningstagande. Men några kommentarer skall jag ändågöra. Staten som företagsägare har under senare fid gjort storaekonomiska insatser för att rekonstruera de statliga företagen. De finansiellaförutsättningarna finns nu för att företagen skall få en tillfredsställandelönsamhet. Man har byggt upp en professionell ledningsorganisation och fått merkvalificerade personer till företagen. Detta gör att företagen kan mäta sig medvilka andra privata företag som helst. Strukturinsatser har gjorts och görs föratt man skall kunna nyttja det kunnande som byggts upp. är det viktigt att de statliga företagen får arbeta påsamma villkor som de företag de konkurrerar med. Det går därför inte att,vilket föreslås av reservanterna, börja en planlagd utförsäljning av delönsammaste företagen. Vilket privat företag skulle kunna göra på det sättet?Ingen skulle väl tycka att det vore vettigt att föreslå en försäljning avdess personbilstillverkning? Nej, för en industrikoncern med företag i utveckling, ochinte minst ur forsknings- och produktutvecklingssynpunkt, är det nödvändigt attnågra delar i koncernen går riktigt bra. Försäljningar och köp av bolag skall naturligtvis ske påföretagets villkor för att i första hand gagna den egna lönsamheten ochstrukturen. Men detta kan ju också gynna andra och långsiktigt ge de anställdaen tryggare arbetsplats. har ca 34 bolag sålts helt ellerdelvis, och ungefär 31 bolagsförvärv har gjorts inom bara Procordiakoncernen.Så visst sker försäljning också av statliga företag. avyttradesProcordiaföretag som hade 1 317 anställda och en omsättning på 1,1 miljardkronor. Det statliga företagsägandet i är inte stort settur internationellt perspektiv. Vi har tvärtom en relativt blygsam statligverksamhet. Den biandekonomi som vi har här i landet med privata, statliga ochkooperativa företag har varit lyckosam, och den skall vi se till att behålla. Många av svensk industris framgångar under det senasteseklet har berott på att staten riskvilligt beställt ny teknik. Ett exempel pådetta är elektrifieringen av järnvägen, vilken tillsammans med Vattenfallskraftiga utbyggnad innebar möjlighet till en unik kompetensutveckling inomASEA i frågor Prot.1985/86:155 om elproduktion och elöverföring. Andra exempel är SJ:s Rc-lok,bergborrutrustning, SandvikCoromants borrar m. m. har stöttsgenom en riskvillig statlig teknikupphandling. och har innehafttätpositioner i fråga om telefonnät. Detta har gynnat . Televerketsinvesteringar i digitalteknik inom telenätet kommer att även fortsättningsvisge en tätplats. Denna investering har också lagt grunden till Ericssonsframgångar med AXE-systemet. Ytterligare exempel skulle kunna ges, men jagstannar där. Om och organisation radikalt skulleförändras eller rent av överföras i privat regi, kommer troligen den framtidariskbenägenheten inom dessa sektorer att minska. Vi anser därför att om manskulle överföra Vattenfallsverken och andra affärsverk helt eller delvis iprivat regi, som föreslås av reservanterna, kommer det att vara till förfångför svenskt näringsliv i dess helhet. Affärsverkens organisation har behandlatsav verksledningskommittén. Vi räknar med att det skall komma en proposition medanledning härav . Det statliga företagandet skall dessutom fungera vid t.ex. brandkårsutryckningar-vilket skedde rätt under den - eller för att citera en av de borgerligamotionerna, motion N294; "Statlig verksamhet behövs föromstruktureringsproblem, för att genomföra omfattande utvecklingsprogram ellerdär regionalpolitiska motiv kan finnas." Ja, men då skall vi ju också se till att företagen har enpassande uppbyggnad och att det kunnande finns som behövs för att de skallklara den uppgiften. Man får inte stycka upp och sälja de bästa bitarna. Jag tänker inte kommentera varje enskildreservation. Men mera allmänt kan sägas, att vi i utskottsmajoriteten intedelar reservanternas uppfattning när det gäller den allmänna synen på statligaföretag. Uppfattningen att statliga företag skulle skötas sämre än privatavill vi på det bestämdaste tillbakavisa. Som har framgått delar vi inte eruppfattning när det gäller metoder för utförsäljning av statliga företag. Det måste vara en direkt felaktig politik att sälja utreala tillgångar för att täcka ett underskott i statens löpande verksamhet,vilket är ett av argumenten för utförsäljningen. Försäljningen kan dessutombara göras en gång. Hur blir det sedan? Den årliga avkastningen kommer då istället att försvinna. Också tryggheten för de anställda skall vägas in väldigttungt i det som då sker. skogsmarker är den bas som företaget vilarpå. Inget företag säljer väl ut basen för sin verksamhet, om man inte avekonomiska skäl tvingas härtill. Vi finner därför ingen anledning till attdomänverket mera målmedvetet skulle börja sälja ut sitt markinnehav. Statensinnehav av mark har varit en stabiliserande faktor, inte minst frånsysselsättningssynpunkt och för att klara de små sågverkens råvaruanskaff-ning,särskilt i inland. Här har fått tré skäl till att vi intemera målmedvetet vill 84 sälja ut av domänverkets mark. Närdet gäller arrondering tycker vi dock att det ärriktigt att man använder den möjligheten. När detgäller vpk-reservationer om ändrade riktlinjer för domänverket och demofioner som tar upp att Särnasågen skall återuppbyggas efter--------------- [ branden,som skedde 1985, anser vi att domänverket - på samma sätt som "igaforetag andraföretag - skall ta sitt sociala ansvar för de anställda och göra allt vad som står idess makt för att klara sysselsättningen på orten. det frånråvarusynpunkt eller företagsekonomiskt är omöjligt att återuppbygga sågen. Avvad som framkommit har man från domänverket och domänföretagen ett antalkonkreta projekt på gång, som bearbetas bl. a. tillsammans med industridepartementet.Kommer dessa projekt att förverkligas - vilket det finns godaförhoppningar om - skulle sysselsättningsfrågan lösas på den hårt Företaget har dessutom förlängt uppsägningstiden till efter sommaren för att ge andrum föransträngningarna att skaffa nya jobb. Jag yrkar avslag på samtligareservationer och vill till slut yrkabifall till näringsutskottets hemställan på samtliga punkter. 76 (); Det låter på som om vi skulle halagt fram förslag om utförsäljning av all statlig verksamhet. Så är juingalunda fallet. Vi har betonat att det finns behov av och skäl för att statenhar också industriell verksamhet i sin ägo. Detta kan vara motiverat avregionalpolitiska och forskningspolitiska skäl, med hänsyn tillutvecklingssynpunkter osv. Jag hoppas att noterar detta och i såfall också tar tillbaka de mycket långtgående slutsatser som han försökte draav våra förslag. Men vad finns det för skäl för att staten t. ex, skall bedrivakrogverksamhet? Det finns också ett intresse från vissa statliga företagssida för att finansiera verksamhet på annat sätt. Bl, a. har VD uUalatatt han gärna ser en börsintroduktion av för att företaget skall fåfillgång till riskvilligt kapital som i ganska stor utsträckning finns påStockholms fondbörs. Det finns alltså skäl för att behålla statligaverksamheter ur utvecklings- och forskningssynpunkter osv,, som vi harframhållit. Men det finns inga skäl för staten att lägga under sig en flora avverksamheter, vilket ju staten har gjort . Jag tycker faktiskt att bör tänka över om detär med hänsyn till tryggheten för de anställda som man skall ha statligaföretag. Jag vet inte om de anställda i , på varven eller i har käntstörre trygghet därför att dessa företag är statliga. Jag vill påstå att demänniskorna har känt samma otrygghet som om de hade varit anställda i andratyper av företag, med andra ägarkonstellationer. Vad sedan gäller domänverket tackar jag givetvis RuneJonsson för att han svarade på mina frågor, men jag kan inte påstå att de argument han förde fram var särskilt hållbara. Han säger att domänverkets skogsmarksinnehav är motiverat med hänsyn till att inlandssågverken bör få sin råvara. Men det finns många inlandssågverk som klagar högljutt över att domänverket låtit timret gå inlandssågarna förbi och i första hand inriktat leveranserna på i kustregionerna. Det är inte precis något uttryck för att domänverket tar ansvar för inlandssågverken.