prot · G909157 · 1985-12-31 00:00:00 — Då emellertid , liksom moderata samlingspartiet, till stordel avvisar åstadkommandet av ett bra instrument för att beivra den ekonomiskabrottsligheten, måste jag yrka avslag på reservation nr 2, Man hänger upp sina argument kring den omständigheten attvi redan har en bra lagstiftning som ger tillräckliga möjligheter att beivraoseriöst företagande. Men anledningen till regeringens proposition och detutskottsbetänkande som föreligger är att regeringen och majoriteten avutskottet anser att vi inte har tillräckliga medel för att beivra ekonomiskbrottslighet inom oseriös företagsamhet. Med detanförda yrkar jag avslag även på reservation nr 4. Reservation nr 6 tar upp frågan om vem som är lämplig atthandha tillsynen av eventuella utdömda näringsförbud. Vad man främst får förmoda är att näringsförbud ävenframdeles i de flesta fall kommer att meddelas i samband med konkurs. Dettainnebär att kronofogdemyndigheten också , med sin vana vidkonkurstillsyn, får anses vara den lämpliga myndigheten härvidlag. Därmed yrkar jag avslag på reservation nr 6 som förordarpolismyndigheten som tillsynsmyndighet. I reservation nr 7 tar åter upp sitt yrkandefrån reservation nr 1 om att avslå regeringens förslag om införande av en lagom näringsförbud med vissa förtydliganden. Vidare förutsätts i reservationenbl. a. att de gamla bestämmelserna i nuvarande konkurslag skall kvarstå. Jag vill beträffande reservation 7 anföra samma synpunktersom jag redovisade i fråga om reservation 1, och jag yrkar därmedavslag på reservation 7. Reservation 8 tar upp frågan om huruvida de skäl som ipropositionen anförs för ett bibehållande av rekvisitet i 2 § är övertygande.För mig, liksom för majoriteten i utskottet, är innehållet i 2 § mycketviktigt. Vi anser alltså att rekvisitet är tillräckligt övertygande, varför jagyrkar avslag på reservation 8. Lag om näringsförbud, m. m. 7 protokoll 1985/86:157 Lag om näringsförbud, m. m. I reservation 9 tar de tre borgerliga partierna upp sinbesvikelse över att utskottet har anammat regeringens förslag om utökning avlagens innehåll när det gäller tillståndsgivning för yrkestrafik samt när detgäller lagen om handel med alkoholhaltiga drycker. Enligt nu föreslagen lagändring skall för båda branschernavid tillståndsprövning hänsyn tas även till brottslighet och misskötsamhet sompåverkar lämpligheten att driva näringsverksamhet. Det innebär att även bristernär det t. ex. gäller att följa lagstiftning till skydd för anställda skallbeaktas. Systemet med utökad vandelsprövning är enförsöksverksamhet som skall utvärderas . Utvärderingen skall geunderlag för fortsatta åtgärder mot oseriösa näringsidkare. Med det anförda vill jag understryka att det ireservationen starkt uttryckta missnöjet med regeringens förslag speglar någotav en rädsla samt präglas av omsorg om de oseriösa näringsidkare som man på dethär sättet vill komma åt. Jag yrkaravslag på reservation 9. I reservation 10 tar de tre borgerliga partierna uppnäringsfrihetens betydelse. Jag vill framhålla att näringsfriheten är ettviktigt inslag i vår samhällsutveckling. Därför har också inskränkningarna inäringsfriheten varit mycket sparsamt förekommande. Etableringskontroll finnssålunda huvudsakligen på områden där omsorgen om viktiga säkerhetsintressenmotiverar särskild kompetensprövning, såsom beträffande läkare, luftfart ellerområden där man velat skydda allmänhetens ekonomiska intressen, såsom i bank-och försäkringsrörelse, fastighetsmäkleri samt någon ytterligare verksamhet. Sammantaget kan konstateras att näringsfriheten i Sverigeär tämligen vidsträckt, och vi skall naturligtvis värna om detta förhållande. Jag vill be reservanterna att på ett kraftfullt sätt verkaför att vi får behålla näringsfriheten, men naturligtvis under ansvar. Det somgäller för dagen speglar inte det ansvarstagande som utskottsmajoriteten villvärna om. Därför måste det till skärpningar för att återställa trovärdighetenbeträffande begreppet näringsfrihet. Med detanförda yrkar jag avslag på reservation 10. I reservation 11 påtalar vpk att ekokommissionens förslaginte har följts fullt ut. Detta är riktigt konstaterat. Men regeringen harsamtidigt noga tagit fasta på andemeningen i ekokommissionens arbete och gettförutsättningar för att vi skall nå målformuleringar i syfte att kommatill rätta med den ekonomiska brottsligheten. Man tar ett steg . Och omutvärderingen visar att ytterligare åtgärder behövs, så beslutar mandärom - det senare gäller vandelsprövning. I och med denna nu förestående åtgärd statueras exempel,vilket kan medföra att det blir en naturlig "egenskärpning" hos andragrupper - såsom bygg- och städbranschen m. fl. - än dem som är aktuella fören specifik granskning. Jag menar att denna nya lagändring stimulerar tillsjälvsanering. Vi måste ge de grupper som figurerat i ekokommissionensgranskning en chans att reparera sitt dåliga rykte. Jag anser att vpk:s yrkanden i övrigt i allt väsentligttillgodosetts i detta betänkande, varför jag slutligen yrkar avslag påreservation 11. 119ERIK HOVHAMMAR (m): menade att det krav som vimoderater ställer i reservation 1 angående utvidgade förutsättningar förnäringsförbud inte var aktuellt. Han yrkade alltså avslag på den reservationen.Reservation 9, som gäller utökad vandelsprövning och som stöds av de tre ickesocialistiska partierna, hade han heller inte mycket till övers för. Vandelsprövning tillämpas i två branscher,men vägen ligger öppen för vidare etableringskontroll. Försöksverksamheten ärdessutom icke på något sätt tidsbegränsad. Det innebär alltså att systemet kanutvecklas till att omfatta alla näringsidkare. Det finns inget som säger attdet inte kan bli på det sättet, och då är det ett allvarligt hot motnäringsfriheten. Vad vi i vårt land behöver är en rättsäkerhetskommission,om inte respekten för lagar och förordningar skall brytas ned. Förslaget tillnäringsförbud uppfyller enligt vår uppfattning inte de anspråk man bör ställapå en lagstiftning. En mängd fall markerar detta. i ,i och i är bara några exempel påföretagare som fått känna på rättssamhällets förfall. Myndigheterna saknar resurser att ta fast de verkligtstora brottslingarna -jag konstaterade detta också i mitt inledningsanförande -och därför behövs det ett förenklat skattesystem, som innebär att vanligt folkkan begripa vad det handlar om. Man skall inte nödvändigtvis behöva anlita s.k. skatteexperter för att kunna göra en deklaration och utföra vad sompopulärt kallas för skatteplanering. Att polis- och åklagarväsendet får störreresurser är viktigt. Det är, som jag förstår det, den bästa medicinen motoseriös verksamhet. Prot,1985/86:157 Lag om näringsförbud, m. m. 120CHRISTER EIREFELT (fp): Bara ett par korta kommentarer. På det manersom vi känner från hans regering talar mycket vackert omnäringsfriheten och säger att den utgör ett viktigt inslag i vår ekonomi. Sedanstår samme och försvarar allvarliga ingrepp i denna frihet. Det ärsom sagt ett sätt att argumentera som vi känner igen från regeringen, i den härfrågan liksom i flera andra. Sedan hänvisar till eko-kommissionen och tillremissvaren på dess förslag. Det bestående minnet av remisserna är denförödande kritik från olika instanser som drabbar praktiskt taget allaförslagen. Inte minst finns det instanser som visar på att det som föreslåsinte är några medel att bekämpa ekonomisk brottslighet. Man kommer inte åt destora bovarna med de här åtgärderna. Däremot utgör de hinder för nya idéer attkomma fram, ett hinder för fri konkurrens. Sådana hinder leder alltid tillhögre priser, som konsumenterna får betala. Slutligen vill jag beröra vad som tydligen är ettmissförstånd. säger att vi accepterar en skärpning. Vi accepteraren skärpning av det krav som skall vara uppfyllt för att man skall få lov attdöma till näringsförbud. Vi säger nämligen att det skall föreligga ettallvarligt ekonomiskt brott. Det är det enda tillfälle då vi kan acceptera ettnäringsförbud. Det är alltså i det avseendet vi vill ha en skärpning. Lag om näringsförbud, m. m. 121TOMMY (vpk): Att begränsa utrymmet för ekonomiiskbrottslighet är enligt " tydligen detsamma som attbegränsa näringsfriheten. Jag bara noterar detta. Till vill jag säga att jag har svårt attförstå hans lästeknik, om han anser att vår motion blivit i allt väsentligttillgodosedd. Jag skall inte uppta kammarens tid mera med detta, för jag tyckeratt jag i mitt inledningsanförande ganska väl klarade ut vilka skillnader detär mellan vår ståndpunkt i frågan om etableringskontroll och den som återfinnsi regeringspropositionen. Det är därför att vi anser att dessa skillnader ärså ofantligt stora som vi har fogat en reservation till betänkandet. Vår motionhar inte i allt väsentligt tillgodosetts, utan den har i allt väsentligt icketillgodosetts. Man tar inte ens upp de övriga branscherna, som eko-kommissionenföreslog, vad gäller näringstillstånd, som det då hette. Jag tycker att det ärett erbarmligt dåligt argument att säga att man skall ge de icke-seriösabranscherna ytterligare en chans att rätta till sina fel. De har ju ställt tillmed så mycket . Varför skall de då få ytterligare chanser? 122 (): Eftersom det råder olika principuppfattningarmellan utskottsmajoriteten och reservanterna vill jag anföra följande. Till det betänkande som vi nu diskuterar har ett antalreservationer fogats, vilka jag yrkat avslag på. Jag anser att det ärnaturligt att vi inte är överens om de avsnitt som har föranlett reservationerfrån de tre ickesocialistiska partierna. Här speglas innehållet i partiernaseventuella ideologier. Men något avsteg från den ideologi somutskottsmajoriteten företräder i denna fråga är jag inte beredd att göra.Därför saknar en debatt om detta just nu intresse. Innehållet i reservationerna belyser era uppfattningar,vilka jag har kommenterat. Därför vill jag inte för stunden utveckladetta vidare. Jag vill inte ge mig in i någon lång diskussion , eftersom viskall försöka spara litet av kammarens tid. Vi blir i alla fall inte sams pädenna punkt. Låt mig bara avslutningsvis till säga att viegentligen har en likvärdig bedömning av de problem som tas upp i betänkandet,men att dessa får hanteras på det sätt som utskottet föreslår. Ingripanden iden värdefulla näringsfriheten måste hanteras i den takt som nöden kräver. Qm förbättringar sker hos de oseriösa näringsidkarna skallvi naturligtvis avtrappa och inte öka ingreppen och ställa till er svårigheterför dem än som behövs. Det måste vara detta behov och inte själva kontrollen isig som skall vara det avgörande. Det jag har anfört om ett införande avbegränsad vandelsprövning kan vara avskräckande nog och innebära märkbaraförbättringar inom andra näringsgrenar. Regeringen redovisar att ytterligareskärpningar kan behövas. Detta kan man läsa mer om i propositionen pä s. 142. 123ERIK HOVHAMMAR (m): har markerat sin ovilja att gå ini denna debatt. Han har sin principiella inställning, vilken har kommit tilluttryck i majoritetsskrivningen i betänkandet. Detta får jag respektera. När man ger staten och myndigheterna alla fördelar ochmedborgarna alla nackdelar är det inte underligt att många förlorar tron pårättssamhället. Det är detta som vi har försökt ge uttryck för i dereservationer som vi nu har debatterat. Förenklad statlig reglering gentemot näringslivet 124 (): säger att socialdemokraterna ochvpk har en likvärdig bedömning i detta ärende. Därför förmodar jag att detkommer att vara alldeles omöjligt för att än en gång säga att manfrån socialdemokraterna slår vakt om näringsfriheten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten omarbetsmarknadsutskottets betänkande 14.) 125 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 23 om statlig reglering gentemot näringslivet. Förenkladstatlig reglering gentemot näringslivet 126STEN (): Regeringen har i olikasammanhang uttalat ambitioner att åstadkomma avregleringar. Den nu aktuellapropositionen, sägs det, skall utgöra ett led i ett arbete med att uppnåenklare och smidigare fungerande statliga regler gentemot näringslivet. För attuppnå detta syfte föreslås att försöksverksamheter skall utnyttjas mersystematiskt än . En fortsatt satsning, även om den är blygsam, på attminska byråkratin är naturligtvis bra. Men dess värre är erfarenheterna av densocialdemokratiska avregleringsmodellen inte särskilt goda. Det somsocialdemokraterna åstadkommit för att minska byråkratin är verkligeninte mycket att skryta med. Det har varit betydligt mera ord än handling. Denav regeringen tillsatta normgruppen har fått ta emot många förslag tillförenklingar från näringslivet, men viljan - eller förmågan - att åstadkommapraktiska resultat har inte varit påfallande. Det är angeläget att slå fast att avregleringeninte får ske till vilket pris som helst. Resultatet får inte bli kraftigt ökadekostnader eller minskat integritetsskydd. Dess värre visar den fördaregeringspolitiken prov på sådana inslag. Dylika exempel är ändrade beskattningsregler och förslagenpå energiområdet som vi skall ta ställning till i kammaren samtdet debatterade förslagen ngående lag om näringsförbud. Omregeringen vill uppnå någon varaktig trovärdighet att åstadkomma Förenklad statlig reglering gentemot näringslivet bredavreglering, borde förslag av mer genomgripande natur läggas fram förriksdagen. Ett sådant exempel är ett avskaffande av valutaregleringen. Svenska myndigheter uppställer ofta normer som innebärtekniska handelshinder. Arbetarskyddsstyrelsen är kanske den myndighet somutfärdar flest föreskrifter som allvarligt påverkar vår utrikeshandel och dåfrämst importen. Regeringen bör initiera åtgärder som leder till attmyndigheterna inte skadar bilden av som en stark anhängare av en friutrikeshandel. Den myndighet som utfärdar en förordning som innebär enväsentlig inverkan på internationell handel skall visserligen samråda medkommerskollegium. I verkligheten fungerar dock inte detta samråd. Mot den bakgrunden borde statsmakterna införa rutiner sominnebär att föreskrifter som avviker från en harmoniserad standard skall underställasregeringen för godkännande. Det skulle innebära att regeringen, som har detövergripande ansvaret, gör den slutliga prövningen och avvägningen mellan olikaintressen. har i en PM påpekat att kostnaderna för attfölja upp reglerna vid 30 regelutfärdande myndigheter uppgick till 1,2miljarder kronor /80, Sannolikt har inte kostnaderna blivitmindre . Vi har ett nätverk av regelsystem som måste bantashögst avsevärt. Den långtgående arbetsrättslagstiftningen måste modifieras påganska många punkter. Det finns bortåt 30 olika myndigheter, organisationer ochinstitutioner som centralt och regionalt fördelar mer än 60 olika slags stödtill företagen. Det finns kritiker som hävdar att industriverkets "stödkatalog"blivit så omfattande att det blivit viktigare för företagen att känna till ochutnyttja stöden än att vara duktiga fillverkare och marknadsförare. Arbetet medatt minska mängden av regler och att förhindra tillkomsten av flera omotiveraderegler måste intensifieras. Vad , herr talman, behöver är meranäringsfrihet och mindre näringspolifik! Ett första steg i en målmedveten avreglering bör vara attriksdagen inte beslutar om nya lagar och bestämmelser, om det inte klartframgår att fördelarna överstiger kostnaderna. Vidare bör undvika s,k. ramlagstiftning, som gör att regeringen själv kan utforma ett regelkomplex. Redan vid skapandet av vissa lagar bör riksdagenföreskriva att de endast skall gälla under ett bestämt antal år. Den metodensom i kallas legislation framtvingar automatiskt en ny prövning avbestämmelsernas lämplighet. Grundlagen föreskriver att propositionerna skallinnehålla redovisning av framtida kostnader. Denna skall innehålla en ordentliganalys av alla kostnader, så att det blir möjligt att väga dessa mot avseddafördelar. Ett andra och avgörande steg i avregleringen bör vara attavskaffa regler, som aldrig fyllt eller ej längre fyller något behov. Regeringen bör i sina budgetdirektiv kräva att myndigheterpresenterar förslag till avskaffande av regler och bestämmelser inom dessansvarsområde. Myndigheten skall prioritera vilka bestämmelser som den anserbör undanröjas och ge utförliga motiveringar. Näringslivets organisationer börfå möjlighet att lägga fram sina förslag. Man måste alltid vara särskiltuppmärksam på att avregleringen inte blir en omreglering, dvs. att motsvarandebestämmelse intas i andra regleringar. En framgångsrik avregleringsverksamhet leder tillbetydande samhällsbesparingar. Det är en viktig uppgift förriksrevisionsverket att kritiskt granska gällande bestämmelser och rutiner. Detkräver att riksrevisionverket självständigt kan utföra sin kontroll. har genom olika internationella överenskommelseråtagit sig att eliminera tekniska handelshinder. Myndigheterna måste därför imöjligaste mån inte bara tillämpa utan även verka för internationelltharmoniserad standard. Så sker inte . Alltför många myndigheter tar kravenpå en harmonisering alltför lätt. Det är en stor brist att det i propositionensaknas en klar viljeinriktning av denna innebörd uttalad. Som framgår av reservationerna nr 1, 3 och 4instämmer vi reservanter i den kritik som framförts i motioner från de treicke-socialistiska partierna. Vi ansluter oss också till förslaget att ensärskild parlamentarisk delegation bör inrättas för att följa och förankra detfortsatta avregleringsar-betet. Vidare bör normgruppen permanentas ochkompletteras med företrädare för näringslivet, såsom var fallet i delegationenför företagens uppgifts-lämnande. Sammanfattningsvis anser vi reservanter om principerna fördet fortsatta avregleringsarbetet att detta arbete bör inriktas på en permanentavreglering. Från våra utgångspunkter anser vi en avreglering påvalutaområdet, inom utrikeshandeln och inom den offentliga tjänsteproduktionensom särskilt angelägen. Vidare vill vi understryka vikten av att varje förslagom nya regleringar åtföljs av en noggrann analys av regleringens samhällsekonomiskakonsekvenser. Giltighetstiden för nya regleringar i den mån sådana måste kommatill stånd bör också begränsas så att en omprövning automatiskt kommer tillstånd. Jag ber att få yrka bifall till reservationerna nr 1,3,4,5och 6 som fogats till näringsutskottets betänkande nr 23. Förenklad statlig reglering gentemot näringslivet 127CHRISTER EIREFELT (fp): Vi får faktiskt här en fin illustration tillregeringspolitiken på näringslivsområdet, när vi nästan behandlardels ett förslag om försöksverksamhet med avregleringar gentemot näringslivet,dels ett förslag om bl. a. utökad vandelsprövning av företagare i transport-och restaurangbranscherna. som regeringen förklarar sig intresseradav att börja lätta på normer och anvisningar, inför den alltså nya regleringar.Det må vara oss förlåtet, herr talman, om vi betraktar regeringens nyväcktaintresse att minska byråkrati och krångel med viss skepsis. Detta visar på nytthur regeringen säger en sak men handlar annorlunda. Vi skall naturligtvis inte motsätta oss enförsöksverksamhet, och vi accepterar den under vissa förutsättningar. En av demär att man ser till att klara konkurrensneutraliteten. Framför allt hävdar vi ifolkpartiet att det finns en mängd områden där vi kan genomföra avregleringaromedelbart, utan att vi behöver genomföra någon försöksverksamhet. Jag yrkar bifall till de motioner som står bakom. Förenklad statlig reglering gentemot näringslivet 128PER-OLA (): I näringsutskottet föreligger en nästan totalenighet om behovet av förenklingar och större smidighet i de statligaregleringarna gentemot näringslivet. Det är bra. Från sida har viföreslagit att den försöksverksamhet som propositionen anger skall följas av enparlamentarisk delegation. Det är viktigt att arbetet med förenklad ocheffektivare samverkan mellan statsmakter och näringsliv bedrivs med storskyndsamhet och under största möjliga frihet. Det sker ju ständiga förändringari den verklighet som såväl företag som statsmakter har att agera i, och det kanutgöra vägande skäl för att förändra beslut som har fattat. Att göraen sådan förändring genom proposition och riksdagsbehandling är tidsödande.Samtidigt är det av största vikt att samtliga riksdagspartier har total insyn ide försöksmässiga förändringar som sker och har möjlighet att lämna synpunkterpå förändringarna. På det sättet kan mycken efterklokhet och onödiga tvisterundvikas. Enbart en redovisning i efterhand till , som i propositionenföreslagits, anser vi inte vara tillfredsställande. De icke-socialistiska partierna är i utskottet eniga ominrättande av delegationen. Socialdemokraterna har dess värre inte kunnatacceptera denna breda insyn. Det tycker jag är anmärkningsvärt. När vi justerade detta betänkande anmälde faktisktsocialdemokraternas företrädare att bemyndigandet skulle gälla försöksmässigaändringar och gav också sken av att det var ett mera begränsat bemyndigande somregeringen skulle få än vad som begärdes i propositionen. När jag nu läst utskottsmajoritetens slutgiltigaställningstagande finner jag att de påstådda försvagningarna av bemyndigandetinte finns med i betänkandet. gäller det en försöksverksamhet, ochordvändningar av det här slaget betyder då mindre. Kvar står ändå det faktumatt socialdemokraterna har en ovilja att medverka till större öppenhet och attpåverka möjligheterna för oppositionen i försöksverksamheten. Det finns ytterligare ett antal reservationer ibetänkandet, men jag skall av tidsskäl avstå från att ta upp dem. Jag ber baraatt få yrka bifall till de reservationer som har undertecknat. 129JÖRN (vpk): I proposition 142 begär regeringen fullmaktatt på försök arbeta med förenklade regeltillämpningar gentemot näringslivet.Vi yrkar från vpk:s sida i reservation 2 avslag på propositionen, och vi hartvå skäl som grund för det. Först och främst menar vi att fullmakten är alltförvidsträckt. Det gäller avsteg från ett gällande regelsystem, och det gällerinte försöksverksamhet för ett område i taget utan över ett brett fält. Vi harprincipiella betänkligheter mot att lämna fullmakt till regeringen attsjälvständigt agera i så bred omfattning. Det andra skälet är att vi menar, att om man inom ett såbrett fält och på så olika områden på försök tillämpar olika eller annorlundarättsregler än dem som från början beslutats, får man en löslighet irättspraxis inom en bred sektor, där de berörda parterna inte riktigt vet vadsom gäller. Det hade enligt vår mening varit riktigare och bättre urdemokratisk synpunkt om regeringenskaffat sig en egen uppfattning om var regelsystemet i första hand behövdeförenklas, kommit med förslag om detta och därmed gett oss möjlighet attdiskutera och besluta i . Sedan hade man kunnat se hur det helafungerade. Då hade man haft ett fast regelsystem, somfallit tillbaka på bestämda formuleringar och bestämda beslut - inte den härlösliga försöksverksamheten. Man kan ju tillämpa bestämmelser på försök ochändå ha en uppfattning om att detta skall ske utifrån bestämda och fasta regleroch inte med den här lösligheten. Ärendet har varit remitterat till ,och dess majoritet har menat att den här typen av fullmakter har beviljatstidigare. Man har också anfört ett exempel på det: det s. k.frikommunsförsöket. Vi menar att jämförelserna haltar betydligt. Det har intevarit vanligt att man lämnat fullmakter för ett så brett område, ett heltdepartementsområde, och för en så bred sektor som det är fråga om här. Vi menar också att jämförelserna med frikommunsförsökethaltar. Där har vetat i vilka kommunala enheter försökettillämpades, och dessutom har det i dessa kommunala enhetergenom det kommunalasjälvstyret funnits en medborgerlig insyn och en möjlighet till redovisning. 1det här fallet gäller det att man skall ge fullmakter åt personer påtjänstemannaplanet, där det inte finns någon verklig insyn alls från parlamentarisksida i arbetet. Det menar vi är principiellt felaktigt, och därför har vi intevelat godta förslaget. De borgerliga har i reservation 1 godtagit självaprincipen om en sådan här försöksverksamhet inom detta breda område.