prot · G90993 · 1985-12-31 00:00:00 — Detta utfärdades som en garanfi för lönsamheten hos deinvesteringar som har gjorts och kommer aff göras för aff ersatta olja medandra energislag för uppvärmning och industriella processer. Jag måste inskärpa aff en skattehöjning av denbegränsade omfattning som vi nu föreslår torde vara nödvändig för att dettalöfte från statsmakternas sida skall kunna hållas och alla de kommuner ochföretag som har investerat stora belopp i anläggningar för uppvärmning ochindustriella processer baserade på andra bränslen än olja skall kunna anse affde har gjort de investeringarna på rimliga villkor. När jag lyssnar till företrädarna för de borgerligapartierna - och möjligen Också för kommunisterna - måste jag ställafrågan, hur man egenfligen ser på den här saken. Menar ni att skallfrångå sina tidigare beslut och helt enkelt göra ett stort antalmiljöfrämjande, imporfsnä-la energiinvesteringar olönsamma? Skall vi mer ellermindre tvinga tillbaka kommunerna och företagen till att pä nytt börja köra medolja därför att inte tänker gä med på en höjning av oljeskatfen,åtminstone sä att lönsamheten inte helt går förlorad i den alternativaenergianvändningen? Jag är inte på det klara med vad de här fyra herrarna hadei sinnet, och jag vore tacksam för en precisering. När höjningen av omsättningsskatten pä aktier genom ettbeklagligt missöde offentliggjordes åstadkom det mycketrabalder. Upphetsade aktörer på börsen talade om dråpslag, värre änKreugerkra-schen, och företrädare för oppositionen beskrev omsättningsskattensom början fill slutet för en livaktig och fungerande svensk aktiebörs. Jag vill bara stillsamt konstatera aff omsättningen päakfiebörsen efter har varit ytterst livlig och att index föraktiekurserna, efter det första panikartade fallet på , har stigit fill över8 %, sä aff aktieindex i rnändags nådde ett nytt "all time high", somdet heter. Och den enda utländska kommentar jag har hört efter det att beskedetpublicerades om att omsättningsskaften skulle höjas var frän amerikanskt håll,där man sade: "Omsättningsskatten kan vi väl leva med, men denbesynnerliga moral som härskar på den svenska aktiebörsen har vi mycket svårareatt förstå." Ärdet något, , som kan hälla tillbaka ufländskainvesterare i , är det alltså de märkliga manipulationer och skandalersom har utmärkt Stockholmsbörsen . För mig återstår efter allt som har sagts iden här affären bara frågan, om de första uttalandena torsdagen den 27 februarifrån olika håll bara berodde pä okunnighet eller om det fanns andra avsikterbakom. Det kan faktiskt också finnas ett intresse av att skapa hysteriskautbrott på den Prot, 1985/86:93 svenskaaktiemarknaden för att få kurserna att gå ner och sedan upp, för det gärnämligen för en del att tjäna pengar genom att bidra till den typen av panik. Genom regeringens förslag kommer barnfamiljernas ekonomiatt förbättras , Alla förvärvsarbetande får dessutom en rejälskattesänkning, som syftar till att ge dem ökad köpkraft . Reformen är därvid upplagd sä att det bästa utfallet nås vid låginflation och däremot svarande måttliga löneökningar. Den kritik som hittillsriktats mot skatteförslaget har framför allt gått ut pä aff det inte innehållerdet som kallas inflationsskydd för skatteuttaget. Enligt vår mening är helaidén om s.k. inflationsskydd i skattesystemet fel tänkt, i synnerhet i detekonomiska läge som råder. Som alla har konstaterat i den här debatten är inflationenför närvarande kraftigt på väg neråt i . Utsikterna att vi i slutet avdet här året kan ha en inflationstakt är mycket goda. Beräkningenav skattereformens verkningar bygger på förutsättningen att prisökningarnanästa är skall utgå från denna låga nivå. Nedgången av inflationstakten berordelvis på en förbättrad balans i den svenska ekonomin - räntorna t. ex. harsjunkit - men till stor del beror det på aff den internationella inflationenkraffigt avtar, att oljepriserna och andra importpriser sjunker. Därom är vihelt ense. Man måste dock inse följande. Om på nytt kastas ini en uppåtgående prisspiral beror det helt och hållet på våra egna åtgärder,våra egna missgrepp. Vi har ingen annan att skylla på i så fall. Det somframförallt skulle kunna skapa en ny hemmatillverkad inflation i är attvi, dvs. svenska folket, beviljar oss själva inkomstökningar som överstiger detsamhällsekonomiska utrymmet. I det läget skulle en indexreglerad skatteskala,som sänker skatterna i takt med inflafionen, i det närmaste vara ödesdiger. Detskulle inte bara förvärra den ekonomiska obalansen, som de överdrivnainkomstökningarna skapar, utan det skulle dessutom uppmuntra till det slagsillusioner som består i vanföreställningen att en nation kan skydda sinlevnadsstandard genom indexklausuler trots att den försvagar sinkonkurrenskraft och därmed grunden för sitt välstånd. Annorlunda uttryckt: Vifår hjälp av den internationella utvecklingen att minska värinflation. Att genom skattesänkningar belöna ett beteende som innebär aff visjälva förstör den chans vi nu fått till lägre inflation och reallöneökningartycker jag ter sig ganska absurt: valde för sin del att utgå frän att enfortsatt hög inflation är oundviklig. Det är, fru talman, detsamma som en uppmaningtill arbetsmarknadens parter att släppa loss kostnadsinflationen på nytt. Jagtycker aft man något mera borde betänka sin roll som opinionsbildare när mantalar i riksdag. Det är ganska ansvarslöst att mer eller mindre sägatill folket: Inflationen blir högre , men oroa er infe, för vimoderater tänker sänka skatten för er lika mycket. Det är detta som gör att dettydligen finns ett stort gap mellan socialdemokratins inställning fill hurskatterna skall byggas upp och de tre borgerliga partiernas. Det beklagar jag.eftersom det tycks mig som om vi vad gäller inriktningen av skattereformen iövrigt är relativt ense. Genom detförslag som framlagts har regeringen velat ge uttryck ät sin vilja attuppfylla de löften som gavs i valrörelsen beträffande skaftepolitikensinriktning, bl. a. löftet om högst marginalskatt. Vi har ansett detrikfigt aft i det sammanhanget också ge besked om när eff annat löfte ivalrörelsen skall infrias, nämligen löftet att kompensationsnivån fördelpensionen under den här valperioden skall återställas till avförvärvsinkomsten. Efter hörande av den socialdemokratiska riksdagsgruppen harvi beslutat att den här förbättringen av delpensionen skall tas upp i nästabudgetproposition och genomföras . Den inriktning som regeringen vill ge skatte-och fördelningspolitiken innebär att svenska folket bör kunna se litet ljusarepå sin egen privafekonomiska framtid. Det hänger naturligtvis samman med attdet också ser ljusare ut för den svenska samhällsekonomin. Det förbättradeinternationella läget, sjunkande inflation och sänkta räntor, är huvudinslageni den fortsatta återhämtningen av ekonomi. Den ekonomiskpolitiskastrategi som redovisades i budgetpropositionen kan således fullföljas. Men dethänger ändå på oss själva, på vårt eget agerande, om strategin skall bli såframgångsrik som vi önskar. Vi har ett unikt tillfälle att växla ner bädepris- och lönestegringstakfen i den svenska ekonomin. Därmed kan ett nyttmönster för pris- och lönebildningen etableras i , Den länga period däpriser och löner jagat varandra och sänkt reallöner och förstörtkonkurrenskraft skulle kunna avslutas. Regeringen har lagt fast sin fördelnings- ochskattepolitik . Därmed har vi i väsentliga avseendenskapat klarhet om förutsättningarna för bl, a, löntagarnas standardutveckling.Detta borde göra det möjligt för arbetsmarknadens parter aft medverka istabiliseringen av den svenska ekonomin. De har också fått förutsättningar föratt. om de så önskar, gä in i en uppgörelse om längre avtalsperioder, byggda päatt det är låg inflation och lägre skatt som skall ge höjda reallöner ochbättre levnadsstandard för landets löntagare. Under defta anförande överfog förste vice falmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Anf.28 () replik: Finansministern uppehöll sig, som jag hadeväntat, vid förslagen om skatter och familjepolitik från i går. Återigen skallvi här få en påstådd skattesänkning, som blir en skattehöjning. Dengrundläggande orsaken till det är att det saknas inflationsskydd. försöktefinansministern - närmast desperat, tyckte jag- leda i bevis att enindexreglering är olämplig, t, o, m, skadlig. Jag fäste mig vid en mening idenna advokatyr: En indexreglerad skatteskala som sänker skatterna i takt medinflationen skulle vara ödesdiger. Det här tycker jag är väldigt avslöjande. Det avslöjargapet mellan socialdemokratisk och moderat skaftesyn. Man föreställer sig atten koppling av skafteskalan till vad som sker med penningvärdet - inte om detfinns en deflation, så att priserna sjunker, men en minskad inflationstakt -skulle betyda aft man sänker skatterna. Det är inte alls detta det är fråga om.Oavsett om inflationen går upp eller ner. så betyder en indexreglering att manbevarar skatterna vid en oförändrad nivå, och det är det som är eff stort skyddför löntagarna när de går till förhandlingar. Det är därför löntagarna med sådanskepsis ser på regeringens förslag, inte därför att de tror att om vi moderaterfår någonting att säga till om skall vi blåsa på inflationen. Kom ihåg aft detär vi som genom vår skattepolitik skapar förutsättningar för aft begränsaprisstegringen i landet. Frånvaron av inflationsskydd motiveras medfördelningspolitiska skäl. Men vad är rättvisan - jag har tagit upp dettatidigare - i en skattepolitik som ger skattesänkningar på . förferiearbefande ungdomar, för barn med kapitalinkomster pä . ?Går vi sedan uppåt i inkomstlägena, så minskar skattesänkningarna snabbt tillföljd av att skattesatsen i botten höjs från till , och vid en inkomstpå . försvinner skattesänkningen helt, vid . blir det t. o.m. en skattehöjning med . Jag vill fråga finansministern: Vad ärdet förskattepolitisk tanke som ligger bakom skattesänkningar för dem som infe harnågon försörjningsbörda och så skattehöjningar för deltidsarbetande kvinnor somkan vara ensamstående och ha barn? Varför förordar en socialdemokratiskregering skattehöjningar för låginkomsttagare med en inkomst på i runt tal ? Jag tycker det är märkligt inte minst mot bakgrund av den kritik somsocialdemokraterna riktade mot vår skattepolitik i valrörelsen. Finansministern ironiserade också över effekterna påbörsen av aktieomsen. Jag tror att det är för tidigt att ta upp det. Jag villbara fråga om finansministern kommer ihåg vad han sade i den 21januari. 29BJÖRN () replik: Finansministern inledde med några sympatiskaord om behovet av kontinuitet i den ekonomiska polifiken och av ödmjukhet i denpolitiska debatten. Jag kan instämma i det. Jag hoppas att det kan komma att tasig uttryck här i riksdagsarbetet på så sätt att också våra förslag någon gångkan beaktas och kanske rent av bifallas. Vi gläder oss åt att vi fåttett exempel pä detta. Det gällde vårt förslag om att man i stället för attskära ned statsbidragen till lärarlönerna skulle välja andra vägar för attminska det ekonomiska utrymmet för kommunerna. Vi ser med spänning fram emotatt också något av våra förslag i finansutskottet kan beaktas. Tyvärr har finansministern förut haft en vana att hoppafrån ståndpunkt till ståndpunkt på ett sätt som har undergrävt förtroendet förregeringens ekonomiska politik. Vi har fört många debatter om det. Jag ärledsen att behöva återkomma till det. De två punkter jag nu vill ta upp ärinflationsskyddet i skatteskalan och förslaget till fördubbladomsättningsskatt på aktier. Trots uttalade löften under valrörelsen om att man skulleåterinföra inflationsskyddet i skattesystemet fr. o. m. 1987 lägger regeringennu fram ett förslag till skatter som icke innehåller detutlovade automatiska inflationsskyddet. säger nu dessutom idebatten att det är fel tänkt. Problemet är ju aft det framlagdaskatfeförslaget innebär att inflationsskyddet kommer att urholkas även ominflationen skulle stanna redan vid . Om inflationen skulle bli högre blirvärdet av det skatteförslagsom nu lagts fram i motsvarande grad mindre. Dä kommer t. ex. tjänstemän imedelhöga inkomstlägen att icke fä någon skaftesänkning utan en skattehöjning.Frän den utgångspunkten är det naturligtvis svårt föt dem som har ansvar förekonomin i fackliga organisafioner, företag och andra att ha förtroende förregeringen och för regeringens inflafionsprognos. Vi kan bara konstatera att prishöjningarna liggerlitet . Förslaget om höjd oljeskatf kommer aft höja priserna medytterligare per helår. Dä är det naturligtvis svårt för t. ex.löntagarorganisationerna att känna sig säkra på regeringens inflafionsprognos.Det är då naturligt att löntagarorganisationerna, när de skall ta ställningtill förslagen till löneavtal, känner osäkerhet för att deras löneökningarskall ätas upp av pris- och skattehöjningar. Jag tycker att det är bra att det finns enenighet i om riskerna med en för hög inflation och en för långtgåendekostnadsutveckling och att det därför är viktigt att man begränsar tillväxteninom den offentliga sektorn för att på det viset skapa utrymme förreallöneökningar. 30FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får erinra om de debattregler som gäller för replik. 31 . ÅSLING (c) replik: Jag instämmer med . Jag tyckeranslaget i finansministerns anförande var välgörande sakligt. Jag vill ocksänotera finansministerns erkännande av oppositionens budgetalternativ. Det varannat ljud i skällan än när finansministern höll presskonferens den 3 februarioch talade om aff med sitt budgetalternafiv hade kastat loss fränverkligheten. har inte minst finansministerns partivänner i finansutskottetvarit tvungna aft radikalt revidera den generande felaktiga kalkyl om vårtbudgetalternativ som den gången gick ut med. Finansministern ställde frågan hur vi ser päenergiinvesteringarna och i förbindelse därmed självfallet ocksä det förslagtill oljeskaft som regeringen här lanserar. När det gäller energiinvesteringarnaär det inget tvivel om att det sparprogram och den omläggning av värenergikonsumtion som initierades i 1970-talefs början mäste fullföljas. Ur vårsynpunkt är det dock väsentligt hur de medel som man får in med energiskatteranvänds. Det har vi också sagt i vår motion, som jag har refererat . Medlen mäste enligt vår uppfattning återföras, sä att effekten ursamhällsekonomisk synvinkel blir neutral. Man mäste alltså användaenergiskatten för att t. ex. ta chansen att sänka skaften på arbete. Finansministern deklarerade aft inflationsskyddet iskatteskalorna är feltänkf. Det åren ganska anmärkningsvärd argumentering.Inflationsskyddet i skatteskalorna ar närmast en garanfi för arbetsmarknadensparter, sä att de har möjligheter att träffa långsiktiga avtal oberoende avkostnadsutvecklingen. Som det just nu ser ut kommer inflationen aft gå ner.Arbetsmarknadens parter konmier den vägen att ha en viss garanti för engynnsam prisutveckling. Men utgångspunkten måste vara aft de politisktansvariga, regeringen, redan i initialskedet skall kunna ge den garantin.Därför är indexregleradeskatteskalor, dess värre, ett ofrånkomligt moment i en sfabiliseringspolitik. 32 HANS i (vpk) replik: Ingen har helt rätt, sade finansministern ochanslog därmed en försoningens ton i debatten. Jag fär väl då dra den slutsatsenaff ingen heller har helt fel, även om det kan låta så ibland när det försdebatt om ekonomisk politik. Det finns alltså saker i värt partis förslag somborde vara värda att beakta. Det gär bra för , sade finansministern. Ja visst,jag pekade redan i mitt inledningsanförande på att det går bra för , omman mäter aktieutvecklingen, förmögenhetsbildningen, vinsterna i bolagen ochframgångarna pä exportmarknaden. Men man mäste också räkna med den andrasidan. Hur går det för människorna? Hur har man det i ? Vi har haft en debatt om levnadsnivån, omnyfattigdomen. Vi kräver fortfarande mer kraftfulla åtgärder för att rätta tillproblemen. Vi vill att regeringen skall föra en politik där man äterfördelartill de människor som under så lång fid har fått vara med och betala. Men vikänner naturligtvis ett ansvar för budgetsaldot, som finansministerntalade om. Vi tycker infe att det är särskilt klokt att fördela om inom densamlade gemensamma sektorn, aft fa från kommuner som har det bekymmersamt ochge fill staten, som också har det bekymmersamt. Det vore betydligt bättre aftbeskatta kapital och förmögenheter, ta pengarna där de finns för att användadem där de behövs, som vi brukar säga. Jag inkasserar framgången med aktieskaffen. Trots alla ordemot har aktieskatfen nu fördubblats. Det är ett litet steg i räft riktning,det måste jag erkänna. Så till oljeskatten och finansministerns konkreta frågahur vi ställer oss fill den. Denna fråga har varit föremål för diskussion när dethar gällt barnfamiljerna. Eftersom vi hade finansierat våra förslag förbarnfamiljerna redan i vår budgetmotion, vill inte vi dra in oljebeskatfningeni det sammanhanget. Men vi sade aft vi är beredda att diskutera energipolitik.Det är ju oerhört vikfigt aft man infe äventyrar introduktionen av nyaenergislag. Det är verkligen angeläget aft vi kommer bort frän såvälkärnkraften som ett alltför stort oljeberoende. Utan att ha formulerat våraförslag slutligt-vi fick ju propositionen i går - vill vi diskutera möjlighetenatt införa någon typ av utjämningsfond. Det skulle innebära att man kunde hanågot slags flexibel beskattning, så aff energipriserna kunde hällas på ensamhällsekonomiskt sett acceptabel nivå. Därigenom skulle man inte äventyraintroduktionen av alternativa energislag. Men en sådan fond borde också kunna användas för aft jämnaut toppar, då konsumenterna dyrt får betala variationer i den internationellaprissättningen. Vi vef ännu inte hur utvecklingen pä oljemarknaden slutar, ochdärför bör vi kunna diskutera en sädan fond. tycker att jag hoppar från tuvatill tuva. Jag har vid det här laget haft många debatter med , ochjag är ledsen över aft det snart är slut med det. Det har ofta varit ganskavänligt och sakligt i tonen oss emellan, Tuvhoppningen har litet grand varitett resultat av att jag har försökt följa i spåren när vi hardebatterat. Sedan sade han någonting som jag måste utgå frän beror päett minnesfel. Han hävdade nämligen aft vi i valrörelsen skulle ha lovat attåterinföra ett automatiskt inflationsskydd. Det har vi inte lovat. Vihar krifiserat det automatiska inflationsskydd som och moderaternahar stått för i den tappning det hade tidigare och ansett att det just ärautomatiken som är det felaktiga i eff sådant sysfem. Jag mäste säga några ord till , Jag vet aftalla moderater nu kommer aff säga aft den här skaftereformen bara innebär enskaftehöjning. Under en förutsättning, nämligen att vi får en mycket kraftiginflation , kan denna reform medföra att skatterna reellt stiger. Men jagförsfår inte varför behöver mer eller mindre provocera fram attett stort parfi i riksdag skall utgå frän att måste kastas ini en ny inflationsperiod, när vi nu vet att det är genom våra egna åtgärder somdet kan komma att bli sä! Vi är antagligen i det läget aftförutsättningarna är sådana aft en prisstegring genomsnittligt kankomma aft ligga på , Det kanske t, o, m, är högt räknat. Jag kan därförinte förstå aff mer eller mindre går ut och uppmanar aktörerna påarbetsmarknaden att skapa mer inflation. Jag hoppas att vill göraklart att det infe är vad han menar utan att om arbetsmarknadens parter sluterde löneavtal som vi alla vill ha blir detta en reell skattesänkning för alla, -Och det är den kombinationen som är den kloka! Låt mig ocksä lämna en upplysning, fru falman, Indexeradeskaftesystem infördes i ett antal länder , Såvitt jag vet harde avskaffats i alla länder där de infördes. De förvärrade obalansen iekonomin, och de lösgjorde alla hämningar vad gäller lönebildning ochprisbildning. Det är därför vi kommer att kämpa emot tanken att ha automatiskindexreglering. Däremot tycker jag, fru talman, att vi borde kunna sägaoss att det finns anledning för alla partier - när vi vet att vi måste ta nyställning till inkomstskattesysfemet efter 1988 - att i en gemensam utredningfundera igenom de problem vi har. Det betyder inte att vi blir överens, men detborde åtminstone skapa en plattform för att analysera de problem som vi anserfinns i nuvarande system, frågade mig: Vad sade finansministern iAftonbladet om omsättningsskatten på aktier? - Ja, vad sade jagegenfligen? I intervjun sade jag aft vi inte har några planer päatt höja omsättningsskatten pä akfier men aft frågan kan dyka upp i samband meddiskussionen om finansieringen av höjda barnbidrag. Den som satte rubriken påden artikeln hade lika gärna kunnat skriva "varnar för höjdomsättningsskatt" som den rubrik han valde, nämligen att det infe skullebli någon höjning av omsättningsskatten. Den härtypen av frågor har samma karaktär som när man ställs inför .S protokoll 1985/86:93-94 frågan:Skall räntan höjas eller sänkas? Eller när man fär frågan: Tyckerfinansministern att valutan skall skrivas upp eller ner? Det är nämligen enmarknad man påverkar. Varje förändring av beskattningen på aktier har enpåverkan på marknaden. Därför är det oerhört viktigt att man inte lämnarvilseledande besked eller besked innan beslut skall fattas och innanklarhet och precision råder om vad beslutet innebär. Även om jag inte önskar att skall hamna imin situation , tycker jag att han ändå borde betänka hur passdelikat läget är, när man infe vill vilseleda allmänheten men inte heller villgöra uttalanden som skapar onödig oro. Jag gick antagligen för långt i intervjun i Aftonbladetden genom att ändå antyda att en höjning av omsättningsskatten varmöjlig. De mycket hätska personangrepp jag har utsatts för pä grund av dennaintervju hoppas jag vi kan betrakta som ett numera passerat stadium. Jag tycker att de borgerliga talarna i sina inlägg här har framställt det som utomordentligt enkelt att lösa de problem vi har:inflationen, tillväxten och budgetunderskottet. Det är bara att föra en annanekonomisk politik och en annan skattepolifik än den regeringen för, säger ni.Men dä inträffar någonting märkligt. Om det vore så enkelt, så självklart attbyta ut socialdemokratins politik mot en borgerlig polifik, varför lägger ni däinte fram en sådan politik här ? Jag har läst finansutskottets betänkande. Det innehåller24 borgerliga reservationer. Det är bara tre av dessa reservafioner som allafre borgerliga parfierna står bakom. Dessa reservationer gäller ett allmäntuttalande om riktlinjerna för den ekonomiska polifiken, vidare aft man villavskaffa löntagarfonderna och att man vill avskaffa valutaregleringen. Men ialla andra av den ekonomiska politikens huvudfrågor är ni oense och springer åtvar sift häll - i budgetpolitiken, skattepolitiken, kreditpolifiken. regionalpolitiken,politiken visavi kommunerna. n>å måste ju vän av ordning ställa sig frågan:Om alternativet fill regeringens politik är så enkelt som ni försökerframställa det från talarstolen här. varför finns det dä infe något sådantalternativ som kan redovisas här i ? i har inte fel på allapunkter- naturligtvis inte. Jag har hittat kloka tankar också hosvänsterpartiet kommunisterna. Men på en punkt anser jag att Hans Peterssonsförkunnelse är farlig. Jag vet hur man agiterar nu så gott man kan ute päarbetsplatserna och på andra ställen, att det bara är att höja lönerna. Draginte in landets löntagare i samma olycka som de har levt i de !Titta pä ! Då har lönerna stigit , köpkraften med I%-inflationen fog resten. Kan inte tänka sig att det voreklokare för löntagarna att ta sikte på det som är den egentliga innebörden aven lönerörelse, nämligen att det blir någon ökad köpkraft? Det blir det intebara för att man driver upp penninglönerna. Till har jag en fråga som gäller hansintellektuella utveckling, Dét var så aft fördömde SAMAK-rapportenoch den förhandlade inkomstpolitiken, skrev en artikel iDagens Nyheter med rubriken inte nägot heligt. Den rubrikenär dessutom adekvat för innehållet i artikeln. -Usling säger nämligen däratt man måsteskapa ett samhällskontrakt, som skall dra upp de samhällsekonomiska ramar inomvilka den fria förhandlingsrätten har att arbeta.