prot · G909148 · 1985-12-31 00:00:00 — Vi är vidare överens med LRF om att mjölk från kor somsläppts ut på bete i områden med förhöjda värden inte får levereras tillmejeri. Lantbruksstyrelsen följer utvecklingen och lämnar fortlöpandeinformation om bl. a. fodersituationen. har statens strålskyddsinstitutfrisläppt ytterligare områden för betesdrift. återstår emellertid delarav och samt och övriga därmätningar pågår. För de områden som frisläppts har detta skett vid entidpunkt som ungefär motsvarar tiden för normal betessläppning i dessa områden. Jag är emellertid medveten om att den enskildelantbrukaren, framförallt i ännu ej frisläppta områden, kan få sådanamerkostnader sorn han själv inte kan påverka. Jag är därför beredd att föreslåregeringen att införa en ordning enligt vilken ersättningsanspråk frän enskildalantbrukare prövas. Lantbruksstyrelsen har tillsatt en arbetsgrupp med uppgiftatt ta fram riktlinjer för att hantera ersättningsanspråk till följd av detradioaktiva nedfallet. I arbetsgruppen ingår representanter för LRF och (). 51KÄRL (): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Kärnkraftskatastrofen på mer än från vårtland har fått betydande effekter. Den har visat att beredskapen vad gällerstrålskyddet var mycket svag. Framför allt har den emellertid visat att industrisamhälletär mycket sårbart, att många av de skador som kan uppstå är gränsöverskridande- går från ett land till ett annat - och att de når över flera sektorer. Enskada på energisektorn innebär ett hot mot livsmedelsproduktionen långt borta. Det svenska jordbruket arbetar i ett ansträngt läge. Nuunder våren arbetar jordbrukarna nära jorden, nära nedfallet. Det innebär attmånga känner oro för sin egen hälsa. Att de inte får släppa ut korna har ocksålett till en ekonomisk oro. , när jag formulerade min fråga, trodde vifortfarande att det i huvudsak handlade om strålning från jod 131 med enhalveringstid och att det inom de allra flesta områden skulleordna sig . vet vi att en del av strålningen kommer fråncesium 137 med en halveringstid . Man rekommenderas att slå ochbetesmarker och gräva ned gräset. Det innebär inte bara förlust av foder, utandet innebär också extra arbete. Frågan är om det ens går, när det gäller vissabetesmarker. Jordbruksministern svarar att man skall införa en ordningenligt vilken ersättningsanspråk från enskilda lantbrukare prövas. Jag ärtacksam för att han har enpositiv attityd, men det låter ändå som något av byråkrati. Omjordbruksministern menar att jordbrukarna skall hållas skadeslösa, kundejordbruksministern inte svara ett enkelt ja på min fråga? Det är min och regeringens avsikt attjordbrukarna skall hållas skadeslösa för sådana åtgärder i det här sammanhangetsom de inte har kunnat påverka: Sedan tror jag att håller med mig om attdetta måste ske -det är i varje fall LRF och jag överens orn - på så sätt attden enskilde jordbrukaren redovisar vilka kostnader han har haft. Sedan fårdetta prövas i vanlig ordning. Jag angavinledningsvis vad som är avsikten med prövningen. 53 (): Jag tackar för förtydligandet. Jag uppfattardet så, att jordbruksministern har avsikten att hålla jordbrukarna skadeslösa.Jag tror att del beskedet inverkar lugnande på de många jordbrukare som i dagkänner oro. De uppgifter om cesium som vi noterat under de senastedagarna leder naturligtvis till mycket stor ovisshet. Vi vet att nedfallet i deaktuella områdena har kommit före vegetationsperiodens början. Det är ganskaosäkert hur mycket som kommer att kunna bortföras med den första skörden. Ornproblemen blir långvariga innebär det ökande svårigheter, både ekonomiskt ochpsykiskt, för jordbrukarna. Jag vill gärna fråga jordbruksministern vilken beredskapsom man har inom inför en sådan utveckling och vilkaåtgärder samhället kan vidta för att avhjälpa eller åtminstone lindra problemenför jordbrukarna och deras familjer, om problemen blir långvariga. Jag har redan tidigt satt lantbruksstyrelsenpä uppgiften att ha en överblick över hela situationen, för att vi skall kunnamöta de problem som uppstår med effektivaste möjliga åtgärder. Jag kommerdessutom och att själv göra en resa i de här områdena föratt. i kontakt med de myndigheter som har ansvaret och med representanter förjordbrukarna, försöka bilda mig en egen uppfattning om huruvida det finns någotsom återstår och som är nödvändigt att känna till när vi skall diskutera denaktuella situationen. Dessutom kan jag säga att det tillsätts enstatssekreterargrupp i kanslihuset som kommer att ha ett övergripande ansvarför alla de åtgärder som kan vara aktuella i det här sammanhanget - det gällerinte bara jordbruket. Detta gör vi därför att vi är inne i ett åtgärdsskede därdet är viktigt att kunna ha ett samlat grepp över de åtgärder som måste vidtas. Överläggningen var härmed avslutad. Om ersättning åt jordbrukare för inkomstbortfall pågrund av radioaktiv strålning Om särskild lagstiftning ull skydd för medeltidastadskärnor 15 §Svar på fråga 1985/86:563 om särskild lagstiftning till skydd för medeltidastadskärnor har frågat mig om jag övervägeratt ta initiativ till särskild lagstiftning till skydd för våra medeltidastadskärnor. I frågan hänvisar till den s. k. lex Gamlastan - en bestämmelse som infördes 1963 (44 a §). Enligt denna bestämmelse kunde regeringen ge en stad rätt att lösa in mark på vilkenbebyggelsen var vanvårdad eller eljest företedde väsentliga brister avbeskaffenhet att försvåra genomförandet av en lämplig stadsplan. Bestämmelsenavsåg områden med äldre bebyggelse, som det av historiska ellerkulturhistoriska skäl var angeläget att hålla i värdigt skick. Inlösenförutsatte ett saneringsprogram. Bestämmelsen upphävdes 1971 därför att dentäcktes av de ändringar som då gjordes i expropriationslagen. Den s. k. lexGamla stan gäller alltså fortfarande i praktiken, fast den numera ersatts avbestämmelser i expropriationslagen (2 kap. 8 §). När det i övrigt gäller att skydda värdefulla äldrestadskärnor får jag hänvisa till det svar som jag gav tillJan-Erik . Också hans fråga var föranledd av den kritik som harframförts mot förändringar i . Jag erinrade då om att deförslag till ny plan- och bygglag och lag om hushållning med naturresurser m.m., som ligger på bord, innehåller flera bestämmelser som syftartill att underlätta bevarandet av äldre stadsmiljöer. T. ex. finns det iförslaget till plan- och bygglag ett förbud mot förvanskning av byggnader somingår i en kulturhistoriskt särskilt värdefull bebyggelsemiljö. Vidare skall, enligtförslaget till naturresurslag, områden av riksintresse för kulturminnesvårdenskyddas mot åtgärder som påtagligt kan skada kulturmiljön. I de inventeringarsom gjorde i samband med den fysiska riksplaneringen på1970-talet har stadskärna angetts som riksintressant. Jag finner detinte motiverat att nu ta några ytterligare initiativ till lagstiftning i dennafråga. 56 (): Jag tackar för svaret. Bostadsministern hänvisar i svaret bl. a. till det svarsom han gav och i vilket bostadsministernpåminde om kommunalpolitikers ansvar. Uppenbart är att kommunalpolitiker oftakan behöva råd och hjälp i sådana här frågor. Uppfattningen om vad som är enlämplig och miljöriktig utbyggnad varierar som alla vet, liksom uppfattningenom vad som är vackert. När det gäller våra medeltida stadskärnor är det inteett tyckande som behövs, utan kunskap. Eftersom vissa kommunalpolitikertydligen inte begriper att de saknar kunskap, kanske en lagstiftning skullevara befogad. Min fråga handlar till viss del om gamla ,Bostadsministern har fått ett brev från ett antal sigtunabor om en eventuelllex . För del är det nog tyvärr inte mycket att göra i denvägen. En lagstiftning tar tid att genomföra och få giltig, och byggarbetet ärredan i gång. Vidmaktskiftet i efter det senaste valet hade de tre borgerliga partiernaambitionen att minska det utbyggnadsprojekt i som nukritiseras. Tyvärr hade förarbetet till projektet, som ju bärsocialdemokratiskt , kommit så långt att den nya majoriteten inte ansågdet ekonomiskt möjligt att riva upp beslutet och ändra planerna. Min fråga kvarstår: Kan det. mot bakgrund avSigtunafallet, finnas skäl att överväga särskild lagstiftning, t. ex. omtvingande samråd med läns- eller riksantikvarien före upprättandet avbyggplaner för att därigenom förhindra misstag för framtiden? Om särskild lagstiftning till skydd för medeltidastadskärnor Jag kan inte se att detföreligger behov av någon ytterligare lagstiftning på detta område. De frågor sorn tar upp kan bli föremål förprövning besvärsvägen. Då garanteras också att berörda myndigheter fårtillfälle att yttra sig. har jag ett sådant ärende för prövning,som gäller kvarteret i . har på ett mycketnoggrant sätt yttrat sig i ärendet, som också har remitterats till planverket.Efter den besvärsorngång som pågår skall ärendet avgöras. Då kommer allasynpunkter att vägas in. Jag anser att det finns en tillfredsställande lagstiftningpå detta område. Man får till stånd en prövning om medborgarna eller någon avde berörda medborgarna på orten som har besvärsrätt vill använda sig av dennarätt. 58 (): Bostadsministern hänvisar i sitt svar tillplan- och bygglagen och till att man genom den skall kunna förhindraförvanskning av byggnader. Han åberopar också naturresurslagen, i vilken detsägs att områden av riksintresse för kulturminnesvården skall skyddas. Jag tycker att det är väsentligt att man förhindrar sådanamisstag som har skett i Sigtunafallet och som vi riskerar på andra håll.Bevärsinstitutet äri detta hänseende inte tillräckligt. Jag hoppas att bostadsministern funderar litet närmare påom man inte skulle kunna lägga in ett samrådstvång för att på det sättet heltenkelt hjälpa kommunalpolitikerna, så att de inte råkar i den situationen attde kommer för långt i sina planer och det blir en utbyggnad som sedan uppfattassom miljömässigt felaktig. kommer lätt att uppnå allt detsom hon vill uppnå orn hon hjälper mig att möjligt genomföra plan- ochbygglagen. I den föreskrivs att det för områden av riksintresse - och Sigtunat. ex. är riksintressant - skall ske ett obligatoriskt samråd. Länsstyrelsenskall ha ansvaret för att detta samråd berör alla statliga myndigheter. Hjälptill, så att vi snabbt får igenom ! Redan det skulleinnebära en förbättring. Om en gemensam nordisk arbetsmarknad för sjuksköterskor 60GÖREL (): innehåller en rad förslagsom inte år särskilt lyckade, men det kan hända att just denna paragraf kanvara av värde. Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1985/86:566 om en gemensam nordisk arbetsmarknad försjuksköterskor har frågat mig på vilket sättjag har arbetat för att principen om en gemensam nordisk arbetsmarknad ävenskall gälla för sjuksköterskor. Jag har tidigare här i kammaren uttalat mig för att jaganser att det är av intresse att få frågan om legitimerade svenskasjuksköterskors rätt till motsvarande godkännande i övriga nordiska länderlöst. Jag tog därför upp de svenska sjuksköterskornas problem på den nordiskaarbetsmarknaden i generaldebatt i . Jag säger, nu som då, att det är angeläget attmyndigheter, arbetsgivare och fackliga organisationer i de nordiska ländernamed öppenhet, generositet och förståelse möter möjligheten att rekryteraarbetskraft från ett annat nordiskt land, även om detta innebär att den somanställs har förvärvat sin kompetens i ett annat utbildningssystem. Det är beklagligt att sjuksköterskor, som intehaft svårigheter att få anställning i ett annat nordiskt land, nu i vissa fall,om de har den nya utbildningen, har fått problem då de sökt anställning utanförSverige. När jag säger beklagligt, ser jag inte frågan från myndigheternassynpunkt, för vi vill gärna behålla våra sjuksköterskor som arbetskraft, utanjag beklagar det med tanke på den enskilda individen, som jag anser inte skallbehöva lida för att våra utbildningssystem är olika. Det är min förhoppning att det förslag till lösning avproblemet som skall beredas inom Nordiska ministerrådetssocialpolitiska kommitté kommer att accepteras av samtliga nordiska länder. 62 (): Tack så mycket, utbildningsministern, för svaret. Även jag vill att vi skall få behålla våra svenskasjuksköterskor, men jag är ense med utbildningsministern om att det främst ärfråga om vad de själva vill. De kan själva närmast uppfatta det som om det ärnågon sorts yrkesförbud. De har ju kommit i kläm i den här, något överdrivet,rasande kampen i mellan Norsk sygepleieforbund och politikernabeträffande den framtida norska sjuksköterskebemanningen. I den kampen tar dennorska organisationen till ojusta metoder. I en ledare i det senaste numret avtidningen skriver förbundets ordförande att det på lång sikt ärbättre för vårdkvaliteten i att man går med pånödlösningar, som innebär att obesatta sjukskötersketjänster bemannas medtillfälligt förordnade undersköterskor eller outbildade. De grundläggandekraven på kvalitet förändras inte då, menar det norska förbundet. Att däremotgodkänna våra svenska Vård 77-sjuksköterskor vore liktydigt med att sänkakvalitetskraven. För mig förefaller det obegripligt att detta synsätt skullekunna delas av den norska allmänheten eller av de norska politikerna, som hardet yttersta ansvaret för vården. Faktum kvarstår, som utbildningsministernhär har meddelat, att svenska myndigheter och svenska fackyrkes-organisationerhar talat för döva öron när de försäkrat att vår utbildning visserligen ärannorlunda än men inte sämre. Principbeslutet fattades 1981 ochikraftträdandet skedde 1983. Jag hoppas att utbildningsministern är beredd attefter junimötet rapportera eventuella framsteg. Något måste göras för att getrovärdighet åt strävandena. Annars kan det av våra egna sjuksköterskoruppfattas som svek och som att vi egentligen anser att den svenska utbildningenär otillräcklig. Om den i lärarutbildningen ingående undervisningen omde mänskliga rättigheterna 63Utbildningsminister : Fru talman! Frågan kommer att behandlasvid den socialpolitiska kommitténs möte i början av . Når man dåinte ett positivt resultat skall vi ta upp frågan i . 64 (): Jag hoppas att vi också är beredda att frångåöverenskommelsen, om vi inte kan uppnå någon lösning. Det är inte just attlåta våra svenska sjuksköterskor bli slagpåsar för norsk inrikespolitik ochnorskt revirbeva-kande. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på fråga 1985/86:577 om den i lärarutbildningeningående undervisningen om de mänskliga rättigheterna har frågat mig vilka åtgärderjag avser vidta för att undervisningen om de mänskliga rättigheterna skalluppmärksammas i den nya lärarutbildning som håller på att utformas. beslutade vid föregående om en nylärarutbildning för (prop. 1984/85:122, UbU 31, rskr. 366).Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) har fått regeringens uppdrag attutarbeta en utbildningsplan för utbildningen. Utgångspunkten för detta arbeteskall vara de uttalanden som gjorts i propositionen och i utskottsbetänkandet.I propositionen framhålls att blivande lärare bör få kunskap om de skilda ämnensom enligt läroplanen skall behandlas i undervisningen i skolan. Hit hör frågorom människans grundläggande fri- och rättigheter. Jag anser det helt självklart att UHÄ därmed ocksåuppmärksammar lärarnas utbildning-i det viktiga ämnet mänskliga rättigheter. 1985/86:148.22 maj 1986 Om den i lärarutbildningen ingående undervisningen omde mänskliga rättigheterna 66YLVA (): Först ber jag att få tackautbildningsministern för svaret, som visserligen andas en positiv inställning tillfrågan men inte innehåller något konkret svar, eftersom jag begärde förslagtill åtgärder. Bakgrunden till min fråga är framför allt den osäkerhetsom många lärare omvittnat när det gäller att på ett engagerande sätt undervisaeleverna om de mänskliga rättigheterna. Det är svårt att undervisa i dettaämne. Deklarationer och konventioner är abstrakta och svåra att förstå och germöjlighet till inlevelse först när en kunnig lärare kan göra frågorna levande,bl. a. genom exempel från vardagen. Att vi lägger stor vikt vid dessa frågor visar deformuleringar som finns i läroplanerna. I Lgr 80 står dett. ex. att skolanskall fostra eleverna till insikt om att ingen människa får utsättas förförtryck och att ingen med problem och svårigheter får lämnas åt sitt öde. Ett utmärkt tillfälle att göra en insats är nu när den nyalärarutbildningen planeras. Inom t. ex. området internationalisering avundervisningen borde det finnas utrymme för att stärka de ämnesteoretiskakunskaperna om de mänskliga rättigheterna. har dessutom förbundit siginternationellt, t. ex. inom och , att vidta alla, som mansäger, lämpliga åtgärder för att undervisning om mänskliga rättigheter skallbli en fundamental del av undervisning och yrkesutbildning. Det är starka orddet! Jag anser att det nu är särskilt lägligt att leva upp till dessa löften. Frågan kvarstår alltså: Hur tänker utbildningsministernvisa att vi nu gör en rejäl insats för att öka kunskaperna om de mänskligarättigheterna? 67Utbildningsminister : Fru talman! Vid de olikautbildningsanstalterna för lärarutbildning arbetar man just nu med nyastudieplaner. Jag är övertygad om att den dialog som och jaghär har haft och där vi är helt eniga om frågans betydelse kommer att leda tillatt man ytterligare uppmärksammar detta viktiga ämne, om man inte gjort detförut. 68 (): Jag är extra tacksam för det sista inlägget avutbildningsministern, eftersom våra internationella åtaganden och aktiviteter-vi deltar ju aktivt i detta arbete - ändå visar att vi vill göra något extraför att barn och ungdomar skall bli medvetna om vilket engagemang som faktisktkrävs av dem för de mänskliga rättigheterna i en värld där de internationellakontakterna och den mellanfolkliga samverkan blir allt större och allt tätare.Jag hoppas att vår diskussion verkligen kommer att tjäna som ett mementoi det fortsatta arbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 18 §Svar på fråga 1985/86:508 om skadestånd för vissa yrkesfiskare vid en eventuellminutläggning vid Orsbaken har frågat mig vilka åtgärderregeringen är beredd att vidta för att hålla berörda yrkesfiskare skadeslösavid en eventuell minutläggning vid Orsbaken i . Den som till följd av försvarsinstallationer eller annatfår vidkännas inskränkningar i möjligheterna att bedriva fiske på allmäntvatten har i princip inte några rättsliga möjligheter att få ersättning för denförlust som han lider. Om enskilt vatten berörs av en minutläggning eller någonannan försvarsinstallation, krävs jordägarens eller rättighetsinnehavarenssamtycke fill installationen. I annat fall måste tillstånd inhämtas enligtreglerna om expropriation eller förfogande. Det intrång som installationeninnebär för jordägaren eller andra rättighetsinnehavare skall i sådana fallersättas enligt vad som kan överenskommas eller beslutas i ärendet omexpropriation eller förfogande. 70 (): Jag ber att få tacka försvarsministern forsvaret på min fråga. Tyvärr är det inte särskilt uppmuntrande. Om jag harförstått saken rätt, är det huvudsakligen fiske på allmänt vatten som berörs idet här fallet. Det innebär att flertalet berörda yrkesfiskare under allaomständigheter inte lär kunna få kompensation enligt reglerna om ersättning videxpropriation eller liknande förfarande. Jag måste tolka försvarsministerns svar så, att regeringeninte har några planer på att hålla berörda yrkesfiskare skadeslösa på annatsätt. Detta är bekymmersamt. Det är visserligen riktigt att det inte går attmed stöd i några lagar resa ersättningsanspråk. Men regeringen borde ändå varamedveten om att det finns en grupp yrkesverksamma som kommer att lida allvarligskada i sin yrkesverksamhet genom en sådan här minutläggning. De här fiskarnakommer alltså att drabbas av betydande förluster till följd av försvaretsåtgärder. Regeringen borde därför rimligen se till att dessa fiskare på någotsätt kan hållas skadeslösa. Om en verksamhet drabbas av en naturkatastrof, försökerman ju ge de drabbade ersättning. I detta sammanhang drabbas alltså enverksamhet till följd av åtgärder från det svenska försvarets sida. Det ärsåledes orimligt att enskilda fiskare själva får bära kostnaderna för förloratfiske till följd av nämnda minutläggning. Om nuvarande regler och lagar intemedger utrymme för ersättning, borde regeringen ta initiativ tillregeländringar på detta område. Om skadestånd för vissa yrkesfiskare vid en eventuellminutläggning vid Orsbaken För att ytterligare klarlägga rättsläget villjag framhålla att den som på grund av särskilt tillstånd från staten fiskar medfasta redskap inom ett allmänt vattenområde kan betraktas som sakägare ivattenrättslig mening. Om en försvarsinstallation utgör ett vattenföretagenligt vattenlagen, kan Om planerna på tillträdesskydd för vissa skärgårdsområden följaktligende yrkesfiskare sorn drabbas medges ersättning i vattenmålet. Beträffande deolika formerna av ersättning till yrkesfiske vill jag också peka på attregeringen i en kungörelse har föreskrivit att licensieradeyrkesfiskare under vissa omständigheter kan få ersättning av staten då dehindras i fisket av militär verksamhet. Sådana ersättningsanspråk prövas av delokala fiskeskyddsnämnderna. Jag känner inte förhållandena i Orsbakentillräckligt väl för att kunna ha någon uppfattning om den nämnda kungörelsenkan tillämpas på försvarets verksamhet där. 72 (): Det kompletterande svaret lät något bättre ändet första, eftersom försvarsministern nu pekade på ersättningsrnöjligheter somskulle kunna vara tillämpliga i detta fall. Det är rimligt att även den sombedriver fiske med rörliga redskap och drabbas genom militära åtgärder skall fäersättning. Den fiskaren kanske drabbas lika hårt sorn den som har fastaredskap eller får betydande problem. Regeringen har tydligen inte någon mera bestämduppfattning just i detta enskilda fall, och därför finns det anledning förregeringen att följa upp hur det handläggs och se om gällande regler är tillräckligaför att hålla berörda fiskare skadeslösa. Det är fråga om betydande åtgärder, iett område där det bedrivs ett omfattande fiske, och det borde därför intesakna ett allmänt intresse utöver fiskeskyddsnämndens ansvarsområde. Överläggningen var härmed avslutad. 19 S Svar på fråga 1985/86:531 om planerna påtillträdesskydd för vissa skärgårdsområden har frågat migom jag kan redovisatidsperspektivet för det fortsatta arbetet med tillträdesskyddsutredningensöverväganden. Utredningen om tillträdesskydd kommer attredovisa sina förslag om skydds- och kontrollområdenas utsträckning iframtiden. Förslagen kommer i sedvanlig ordning att remitteras tillmyndigheter och organisationer för synpunkter. Jag räknar med att det fortsatta beredningsarbetet sedankan komina i gäng i försvarsdepartementet . med sikte på ettslutligt ställningstagande från regeringens sida . 74 (): Jag får tacka försvarsministern för svaret. Det kan tyckas vara en liten fråga jag tar upp, men ändåhar den så stor betydelse att en särskild utredare har tillsatts för att tafram förenklade regler för tillträde till bl. a. vår skärgård. Vi försöker med alla medel att sälja . Vår skärgårdkan vi med rätta vara stolta över - den är något unikt att visa turister. dessutomfritidshus eller båtar i skärgården och längs våra kuster. Själv har Prot,1985/86:148 jag förmånen att få vistas i vackra skärgård, men skullejag - och många med mig - få besök av utländska medborgare måstejag ha en framförhållning för att få tillstånd till kaffet påverandan eller strömmingsryckningen från båten. Så krångliga är reglerna. Jag har all respekt för att det kan vara en konfliktmellan de militära intressena och de intressen som jag nu för fram, men visstborde det vara möjligt att göra en avvägning, så att enskilda personersrörelsefrihet inte inskränks mer än vad som är sakligt motiverat. Jag hade satt stor tilltro till den särskilde utredaren.Tyvärr har sommar gått, när utredningen tillsattes, ochinget slutbetänkande har varit i sikte. Även denna sommar kommer att förflytamed byråkratiskt paragrafrytteri. Inte heller kan vi mer spontant visaupp , om det skulle ligga i ett skydds- ellerkontrollområde.