prot · G909107 · 1985-12-31 00:00:00 — I def här läget är det dess värre så atf vi har enhögkonjunktur men ändå sfor arbetslöshet. Vi kan bara ana oss till vad somskall komma i nästa lågkonjunktur som den internationella kapitalismen sfärinför. Eller är def så barockt att den förre folkpartiledaren , aft fem procents arbetslöshet i samhället är bra för ekonomin, nu på någotsätt har blivit praktisk socialdemokratisk polifik? Infe i något land har kapitalismen bemästratarbetslösheten, Def kapitalistiska systemet föder i sig arbetslöshet, och ivästvärlden hopar sig de arbetslösa och undersysselsatta. Arbetslösheten är eftpris som vanliga människor får betala för den kapitalistiska anarkin,Planlöshefen i hushållning, produkfion och ekonomi gör aft tryggheten ärillusorisk, som ena dagen förefaller vara blomstrande visar signästa dag vara ett konkursbo. Den som drabbas av arbetslöshet tröstas med aff def ärvärre i andra länder, Def kan möjligen tjäna som ett plåster på varbölden, omdet nu är någon tröst för den som drabbas av det här samhällets avigsidor iform av arbetslöshet. Om kampen mof arbetslösheten vore den ekonomiskapolifikens huvudfråga i vårt land, skulle man naturligtvis förvänta sig attsamhället skaffade sig redskap, t, ex, utnyttjade de stafliga företagen,löntagarfonderna, regionalpolitiska och andra instrument, för en ordentligarbetslöshefsbekämpning. Man skulle förvänta sig en kraftfull polifik påcentrala områden. Man skulle förvänta sig en industripolifik som i samhälleligregi såg till att def blev fler industrijobb. På , inte närstorfinansen behagar investera eller när vi har högkonjunktur, kan man förväntasig atf samhället skapar styrmedel för atf få till stånd en ny struktur,eftersom vi vet aft den privata industrin saknar förutsättningar för enförändring av industristrukturen i landet. Man skulle också förvänta sig att tekniken behandlades påett helt annat säff. Den är fakfiskt polifisk, och dess karaktär bestäms av desociala maktförhållandena. Lönearbefarnas intresse av en helt annorlundateknisk utveckling borde vara förhärskande och understödjas av en regering ochen samhällspolitik. Egentligen är politik en fråga om styrning. chef har fillsäntriksdagsledamöterna, åtminstone ledamöterna i arbetsmarknadsutskottet, ettanförande som hanhöll på fackliga samorganisafions konferens , där hanbehandlar frågan om tekniken i det framtida samhället. gör mängaskarpsinniga iakttagelser - och väl också en del snusförnuftiga påståenden -men han hamnar alltid i det reformistiska dilemmat. Han avslutar sitt anförande med att fackföreningsrörelsenskall spela en ledande roll i fräga om tillväxt och fördelning. Men reformismenhamnar alltid i det dilemmat att kapitalet styr tillväxten och samhället iövrigt, och för att få fill stånd någon fördelning hamnar man i någon form avklassamarbete. Men även pekar ur sitt perspektiv på den polifiskastyrningen, säger i sin sammanfattning att kraven påpolifiken kommer aft öka: "De insatser som ansågs tillräckliga pä 70-taletär ofillräckliga . Det gäller ufbildningspoiifik, arbefsmarknadspolifikoch arbetsmiljöpolitik, regionalpolitik och näringspolitik för att nu nämnanågra områden med stark anknytningtill teknik och arbetsliv, Vi kan begära att tekniken ska användasför att uppnå det som vi tror kan förbättra våra levnadsvillkor - och vi kantacka nej till def som vi inte behöver. Endast på det säftet kan vi genompolifiska beslut leda utvecklingen och inte bara vara offer för den," Detta är alltså några lösryckta citat av vad AMS-chefenAllan har sagt, och de styrker den tes som jag försöker föra fram, affvi mäste fatta pohfiska beslut och styra teknikens utveckling i def här landet.Men det görs ju infe, Def är storfinansen som styr den tekniska utvecklingenöver nationsgränserna. Där har vi . Och pä nafionell skala har vistorfinansen som bestämmer vilken teknik vi skall använda och var den skallanvändas. Ett annat väsentligt område är naturligtvis den offentligasektorn. Där finns ingen plan för utbyggnad, snarare tvärtom - man drar ner denoffenfliga sektorn och därmed sysselsättningen. Förslag om allmänarbetstidsförkortning för att skapa fler jobb i dagens samhälle nonchalerashelt. Detta är, som jag ser det, en oerhörd nonchalans. Man ser inte kopplingenmellan en kortare arbetstid och andra åtgärder inom den offentliga sektorn ochpå annat häll för att i kombinafion råda bot på arbetslösheten. I stället sfärman handfallen. Jag kan bara ställa frågan: Om vi irite tidigare hadeförkortat arbetstiden i den takt som vi gjort, hur många arbetslösa skulle vidå haft ? Def är en skrämmande tanke. Det skulle vara nödvändigt med en offensivarbetsmarknadspolitik för att undanröja arbetslösheten. Men sådan förs inte. Vpk har krävt en sysselsäffningsbudget, men det har maningen. Varje åtgärd i samhället kan slå hur som helstsysselsättningsmässigt, f.ex, regeringens indragning av kommunala medel. Vi harkrävt aft arbetsmarknadspolitiken skulle ha en sysselsättningsbudget påflerårsbasis för aft man skulle kunna följa upp vilka konsekvenser som dagenspolitik har. Men de ansvariga vill icke detta. Man för alltså en politik på kapitalets villkor, och denpolifiken får tydligen fortsätta med extrem exportinriktning ochutlandsinvesteringar och med otillräckliga investeringar i vårt land. Den nya tekniken har jag redan nämnt. Denoffentliga sektorn stryps, som jag tidigare nämnde, och man använder inteheller en kortare arbetsvecka. Deftabetyder att regioner, miljöer och kunskaper och annat i vårt land Vi far inte varapå vår allra bästa resurs, nämligen de arbetandes kunskap. Dennautveckling på kapitalets villkor har betytt aft den äldre arbetskraften påarbetsmarknaden har det mycket svårt och kommer atf få def mycket svårt underlång fid. Ungdomen har allt svårare aft få fasta jobb. Kvinnor har de lägstvärderade jobben med lägst lön och sämst arbetsfid. De arbetshandikappade harmycket svårt att komma in på den ordinarie arbetsmarknaden. Kvarpå den arbetsmarknad som vi ser framför oss nu är en elit av välutbildat s, k,duktigt folk, understödd av en politisk filosofi i nyliberal anda med hög lönoch många förmåner. Sedan finns det andra som gör denna elit tjänster och somhar begränsade kunskaper och låg lön. Detär en skrämmande utveckling på dagens arbetsmarknad, men defta är justkapitalismen och den fria marknadsekonomi som borgerligheten säger är frihetoch demokrati. Borgerligheten tycker aft det är fruktansvärt när vi kommunistersäger aff det behövs någon form av planering i samhället med offentligt ochkooperativt ägande av produkfionsresurserna. Det tycker de är höjden avofrihet. Men arbetslöshet är ingen ofrihet. Visäger precis tvärtom. Jag tror aff en sfor del av de arbetslösa och svenskarbetarklass också ser def tvärtom. De har också rätt att bestämma om sitt livoch infe bara aft överlåta defta åt dem som sitter vid makfen och bestämmeröver arbetsinkomster och bostäder. Rättentill arbete är i grunden ingen rättighet, dvs. frihet, som har framträdandeplats i borgerlig polifik. Kandå regeringen förverkliga rätten fill arbete fillsammans med storfinansen? Mangynnar exportinriktningen och går på många områden till reträtt. Efteratt ha hört tal här och dokumentationen av regeringens reträtterför den moderata politiken på arbetsmarknadsområdet är det för oss attåterigen varna regeringen och socialdemokraterna för en effergiftspolifik förborgerlig och moderat ideologi. Vi vet ju att socialdemokratin fidigare harvarit motståndare fill den borgerliga ideologin men väl samarbetat medstorfinansen. skall man tydligen också tala samma språk framöver. Desom drabbas mycket kraffigt av denna utveckling är ungdomarna. Vi har en mängdfillfällighefslösningar i det här samhället - ungdomsplatser, ungdomslag,Örebromodeller av alla de slag. Det är särlösningar som betyder enorättvis behandling av ungdomen - och också orättvisa inkomster. Denna tendensanser vi vara otäck. Den betyder att de ungdomar som inte har en plats påarbetsmarknaden betraktas som mindre värda. Detfinns stora behov i värt samhälle, och de behoven kan omvandlas fill fastajobb. Då har ungdomen också på svensk arbetsmarknad en chans fill ettmänniskovärdigt liv. De krav som finns pä ungdomskooperativ, lärlingssystemoch yrkesutbildning av flera slag kan spela en positiv roll i denna utveckling.Men i grunden är problemet med ungdomsarbetslösheten mycket större och kräverhelf andra åtgärder, som medför att det blir fler fasta jobb även tillungdomarna, I annat fall kommer vi att få leva med dessa särlösningar. En tankesom förts fram är atf man måste beskatta svensktnäringsliv, eller införa någon form av ungdomsbeskatfning, för att se till affungdomarna kan få fasta jobb . Och det är vpk;s Prot.1985/86:107 linje. Vi kan inte fortsätta med särlösningarna. Det måste blien politik för fasta jobb. , , , ,. Menidet här läget har vi ju ungdomslagen. Ja, hur ärden då konstruerad? ,, Den ser till att man bara harhalvtid, atf man kanske bara delvis när uf på arbetsmarknaden.Vi ansåg , när ungdomslagen infördes, atf den skulle avse fulltid för att ungdomarna i ungdomslag skulle kunna försörja sig. Halvtidsarbetetär fel och kommer atf vara fel, Def är en fillfällighetslösning som ger dessaungdomar den i särklass sämsta ställningen på arbetsmarknaden. Vi menar aft detmäste bli stopp på ungdomens rundgång - att gä i ungdomslag, gä tillsocialbyrån, gå fill bostadsförmedlingen, inte ha råd med den bostad somerbjuds, och gä tillbaka till ungdomslaget igen. Det måste alltsä bli stopp pädetfa. Det är fasta jobb som behövs. En förlängning av tiden i det befintligaungdomslaget är en social åtgärd för dessa ungdomar. Vi vill gärna avskaffa ungdomslagen, göra den helfobehövlig. Ungdomslagen har den egenheten att man får en typ av ungdomar somblir sämre ställda i samhället. Man skall ha ett fast jobb med en lön aff levapå. Moderater och centerpartister föreslår nu atf ungdomslagenskall avskaffas. Men deras alternafiv är för oss.helf oacceptabla. De kommerbara aff gynna företagen. Man kommer aff använda ungdomarna i def system somföretagen vill ha. Men jag skulle ändå vilja säga till er två: Ni var ju häri utan reservafion med om aft införa ungdomslagen, såvitt jag minns,Def var ingen moderaf reservation och ingen centerparfisfisk reservafion.Såvitt jag vet avgavs reservafion bara från ett parfi, nämligen vpk. hojtarbåde moderata samlingsparfiet och centerparfiet högt. Dä skulle jag viljafräga; Säg ni inte redan då att det var galet? Om jag har varit mycket negativ till regeringen i vad jaghar sagt , så skall jag nu bli positiv. Vi står nämligen helt påregeringens sida när def gäller aft avskaffa rekryteringsstödet, och vi stårfast vid propositionens förslag. Vi vill att regeringens förslag därvidlag genomförs ochtycker att subven-fionen till näringslivet helt och hållet skall avskaffas. menar aft den skall få vara kvar. förväntar man sig förslag, fördef pågår arbete i kuHsserna, i samband med komplefferingsproposifionen. AMS har kastat fram en tanke om ungdomarna. Man säger fränAMS atf de arbetslösa tonåringarna nu skall ut i näringslivet - ungdomslag inomden offenfliga sektorn skall bli en sisfahandsåtgärd. Det skall bliinskolningsplatser i företagen med hjälp av rekryteringsstöd. Parterna påarbetsmarknaden är överens om detta. Man vill rusta ungdomarna för varakfigaarbeten. Observera ordet rusta. Det är inga varakfiga arbeten! Detta innebär alltså: fortsatta subventioner, ej fastajobb, ej flera jobb inom näringslivet och detsamma som tidigare, nämligen enutsortering av ungdomarna. Jag kan se det som positivt att ungdomarna rustasmed den erfarenhet som arbetslivet ger. Men skall vi fortsätta atfsubventionera, skall vi styra näringslivet, eller skall vi göra något annat?Det är en fråga som utskottets majoritet kanske borde svara på inför framtiden.Skall vi ha tillfällighetslösningar, eller skall vi ha dessasubvenfioner? Tyvärr ärdef aktuella förslaget långt ifrån def förslag som vpk framförde en gångi fiden om ungdomsgaranti, där företagarna själva sfär för Prot.1985/86:107 kostnaderna, I lågkonjunktur kan man behålla ungdomarna iföretagen. Men dagens förslag är tyvärr långt ifrån ett sådantförslag. En annan grupp som har det besvärligt på arbetsmarknadenär de funkfionshindrade. De har fåtf def alltmer besvärligt. Något genombrottför deras plats i def ordinarie arbetslivet har låtit vänta på sig. Mednuvarande utveckling låter det väl vänta på sig ytterligare. Vi har från vårsida pekat på var orsakerna finns. Det är de starktstigande lönsamhets-kraven och den diskriminering som de funkfionshindradetrots allt utsätts för. Regeringens budget förespråkar precis detsamma som deborgerliga talade för tidigare, nämligen en minskning av den offenfliga sektornmed indragningar där. Det betyder ju i praktiken aft borgerligheten försämrarde funktionshindrades möjligheter atf komma in i def ordinariearbetslivet. Man har från regeringens sida allmänna deklarationer om rättenfill arbete för de funkfionshindrade. Och några saker gör man, AMSberedskapsarbeten i egen regi avvecklas och upphör. Det gäller alltså de socialt-medicinskfhandikappade. De här grupperna förutsätts i stället få beredskapsarbete,lönebidragsansfällning eller arbete i Samhällsföretag, Def är ju ingen särskildexpansion. Jag kan för min del infe förstå och tycker atf def är mycketmärkligt atf man kan genomföra en avveckling utan att veta om de nyahuvudmännen kan ta emot dessa socialt-medicinskt handikappade. Det är mycketmärkligt! Def kanske snabbaste och mest effektiva instrumentet förde funktions-hindrade att fä arbete är särskilt lönebidrag ochintrodukfionsbidrag. Med dessa lönebidragsanställningar kan man fä arbete inäringslivet på den öppna arbetsmarknaden. Men regeringen sätter en mängdhinder i vägen. För vår del anser vi atf alla de som har möjlighet skall fåkomma uf pä arbetsmarknaden med de medel som finns. Vi skall inte sättanågra tak. Hindren består i begränsningarna på arbetsmarknaden, alltså antaletjobb som arbetsmarknadsverket kan förmedla. Och taken innebär ju ett hinder förde funkfionshindrade aff komma ut pä arbetsmarknaden, Eft fak som många gångerdiskuterats här i kammaren gäller de allmännyttiga organisationerna. Av någonanledning vill regeringen till varje pris förhindra atf dessa funkfionshindradeplaceras med lönebidrag där. skall det återigen sättas ett tak på 500, trotsatt det föregående är var 900 som blev placerade där. När det gäller Samhällsföretag är def samma njugghet, Defblir ingen vidgning av verksamheten, trots aft def är fler som står i kö ochvill komma in. Vi för vår del vill aff platserna skall öka med 900 nästabudgetår. Dessutom riktas kritik mot Samhällsföretag, framför allt fränhandikapprörelsen, för aft effektivitetskraven inom Samhällsföretag i mångafall gör det svårt för de handikappade atf vara på Samhällsföretag och atf dekanske t, o, m, slås uf därifrån, Därför tycker vi det är viktigt med en långsiktig plan föratf hävda de sociala målen. Inte minst tycker vi atf borde fa tag i främjandela gen och se till att arbetsmarknadsverket fick de resurser som skulle behövas för att se fill atf främjandelagen blir det verktyg som den en gång var tänktatf bh. Eft problem i samband med sysselsättningsfrågorna gällerdem som råkar i arbetslöshet i regioner som drabbas av avfolkning och harvikande befolkningsunderlag- alltså i glesbygden. Staten har kanske varit medoch hjälpt till atf få sysselsättning till orten. Def finns en mofion fill årets , somöverensstämmer väl med vpk:s tankar, av och andra socialdemokrater,känner säkert väl fill förhållandena i glesbygd. Han kräver i sinmotion aft de företag som befinner sig i glesbygd, framför allt de som har fåttstatligt stöd, om de råkar i svårigheter skall fä statligt stöd för aft kunnaleva vidare, Def fall som mofionärerna pekar pä är den aktuella problemafiken iSärna, vilken kan illustreras på många andra platser i landet. harbeslutat aff lägga ner sågverket i sedan det brunnit, trots aff man harförsäkringspengar som räcker fill halva uppbyggnadskosfnåden. En nedläggning iSärna av 28 arbefstillfällen har långt större betydelse än varvsnedläggningarnai och och på andra håll har på de orterna. Utskottet säger aff det finns andra medel än defta ochsäger nej till mofionen. säger industriministern å sin sida aff hanär välvillig till generösa stöd, men arbetsmarknadsutskottet har ingen som harhand om sysselsättningen. Där ger man tummen ner för tanken att stödjasysselsättningen i en sådan ort. Om spelet mellan industriministern ocharbetsmarknadssidan kommer atf göra aft förlorar jobben, så är def eftstort nederlag även för de regionalpolifiska satsningarna. En fräga som var mycket omdebatterad just när budgetenlades fram, och f,o,m, innan, är frågan om ersättningarna till dem som blirarbetslösa. Ersättningen har uttunnats från tanken aft den skulle utgöra en90-procentig kompensafion för en genomsnittlig arbetare, har visat atf man låglångt från denna nivå, LO visade ocksä att dagens högsta belopp, ,,innebär en förlust , Med , per dag i A-kasseersäffning, somkrävs, skulle man förlora av inkomsten. Med det förslag som regeringenfrån början hade skulle man förlora , Med def förslag som utskottet nu harenat sig om kanske man förlorar . LO hade eff eget krav - infe desamlade fackens krav - aft karensdagarna skulle fas bort. Då hamnar man vid enförlust på , vilket motsvarar 90-procenfsnivån, Vpk vidhåller att högsta ersättning vid arbetslöshet skallvara , per dag - def är rimligt. säger vi attarbetslöshetsförsäkringen måste nydanas ordentligt. Det måste bli en ny arbetslöshetsförsäkring som motsvararde lösningar som finns inom socialförsäkringen. Och där finns som bekant intealltför många karensdagar, Def är dit vi måste komma. Därför att vi har den inriktningen beträffande en nyarbetslöshetsförsäkring kan vi inte heller ställa upp på den utredning sommoderata samlingspartiet, och vill ha, där man vill ökaegenavgifterna för dem i arbete i stället för aff försäkra dem motarbetslöshet. vill jag bara ta upp en fråga som varit uppe iutskottet och som har industripolitisk anknytning. Det gäller tekoindustrinsframfid, och den berör 33 000 anställda. Regeringspolitiken har under årenslopp visat en mycket splittrad bild. Dels uttalar industriministern i olikasammanhang atf def är dags aft sluta se på tekoindustrin som en krisbransch, dels sade utrikeshandelsminisfern isitt fal i går aft importrestriktionerna skall avveck- Prot. 1985/86:107 las så att importen ökar från s, k, lågprisländer, Demäktiga fexfilimporförernas försök aft sabotera den inhemska tekoprodukfionenmåste naturligtvis stoppas, I def betänkande som vi nu behandlar finns ettoptimistiskt uttalande om de senaste årens utveckling inom feko. Men det måstehända någonting om vi inte skall framstå som alltför aningslösa. Vpkhar i en tekomofion som i övrigt behandlas av näringsutskottet anvisat en vägför aff utveckla svensk tekoindustri, Def gäller bl, a, en socialklausul föratf förhindra svenska importörer aft ta hit varor som producerats i s, k,fattiga länder i slavfabriker där barn utnyttjats. Det gäller också den s, k,framgångsvägen, som innebär eft mer offensivt inriktat stöd gentemot svenskaproducenter. Medutskottefs uppdrag till regeringen fär vi naturligtvis hoppas på en posifivlösning. Men vi får väl se framöver - som jag sagt är bilden splittradbeträffande vad regeringen kommer med. Meddetfa, fru talman, yrkar jag bifall fill samtliga vpk-reservationer i dettabetänkande, Anf.8 LÄRS ULANDER (s): Jag skall i mitt anförande något belysa förutsättningarna förarbetsmarknadspolitiken. Dessutom skall jag fa upp frågan om arbetslöshetsersättningenoch de reservationer som kommit i de delarna. i debatten kommer BoNilsson och aff kommentera övriga reservationer. Jag vill ocksäberätta att kommer att ta upp ungdomsfrågorna. Årets upplaga av arbefsmarknadsufskotfets betänkande omarbetsmarknadspolitiken har ganska stora likheter med betänkande.Moderaterna föreslår nedskärningar av resurserna, som de ojar sigöver arbetslösheten. Ätt tro att den neddragning på 1,4 miljarder i förhållandefill regeringens förslag, vilken förespråkar, inte skulle fåallvarliga sysselsätfningspolifiska konsekvenser är naivt. Vikan också konstatera aff godtagit den ekonomiska ram somföreslagits. Vad som däremot skiljer och är uppseendeväckande är att centernföreslår en minskning med , detfa som man beskyllerregeringen för en alltför ljus bild av arbetsmarknadsläget. De förslag somcentern lägger som argument för atf nedrusta arbetsmarknadspolitiken är interealistiska. har slagit följe med . Skulle ochmoderaterna få gehör för sina linjer skulle def leda fill ökad arbetslöshet.Ätt detta i sin tur skulle betyda atf kostnaderna för arbetslöshetskassornaskulle öka är ett faktum. Enannan fråga i detta sammanhang som bör påtalas är metod atf föreslådenna kraftiga neddragning inom arbetsmarknadspolitiken. har inteklarat atf dra ned på de enskilda anslagen, som har gjort. Nej,slarvar ifrån sig med en klumpsumma pä 1 miljard. Det är ett inteefterföljansvärt sätt aft behandla vikfiga frågor. Föross socialdemokrater är sysselsättningsfrågorna av absolut största vikt, Detfa säger jag också som eft svar till , Vi är naturligtvis 27 inte nöjdaförrän alla som vill ha ett arbete också har def. I denna strävan måste allamedel användas för att klara de problem som ständigt uppstår.Arbetsmarknadspolitiken är ett komplement till en slagkraffig sysselsättningspolitik,och i alla sysselsäftningssituafioner kommer det atf behövas en genomtänktarbetsmarknadspolitik. Jag kan, fru talman, konstatera aff de parfier som ansersig vara ett alternativ fill socialdemokraterna inte visar defta i polifiskvilja, Äv de 83 reservafionerna fill betänkandet är 54 borgerliga. Av dessa 54är 3 gemensamma för , och . En av de reservationer som är gemensam är reservation nr1, som behandlar förutsättningarna för arbetsmarknadspolitiken. Reservationenbörjar med en redogörelse för arbetslösheten. Jag måste, fru falman, bereservanterna förklara hur man kan göra den sammanblandning av siffran förarbetslösa resp, för dem som har jobb som man har gjort i reservationen. Är detmöjligen för atf siffran för arbetslösa därigenom skall verka värre än vad denär? För atf balansera reservafionen vill jag redogöra för detaktuella läget på arbetsmarknaden. Jag använder här februarisiffrorna, 120 000personer är öppet arbetslösa, vilket är en förbättring av läget, i förhållandebäde fill januari månad och fill , Antalet personer somomfattades av arbetsmarknadspolifiska åtgärder var 300, vilketär en minskning i förhållande fill med 18 300, De anslag som har dragits ned avsåg beredskapsarbeten,ungdomslag och rekryteringsplatser. Däremot har anslagen till Samhällsföretagoch lönebidragen ökat, och utgjorde Samhällsföretag ochlönebidragsanställ-ningarna 66 400 arbetsplatser för handikappade. Till detfaskall läggas aff antalet rekryferingsplatser är 12 900, och iarbetsmarknadsutbildning går 41 500 personer. Det ger, fillsammans medSamhällsföretag och lönebidragsanställningar, 120 800 personer.Beredskapsarbete och ungdomslag omfattar 53 600 personer. Den krifik som kommer frän borgeriigheten har framförtsfidigare när arbefsmarknadspolifiken debatterats här i . På nägot sättverkar det som om borgarna far på sig skygglappar när man diskuterar den fördapolifiken. Att def drivs en framgångsrik sysselsättningspolitik är något som vialla borde kunna glädjas över. Gör vi en internationell jämförelse kan vi notera aft vihar fler i arbete, färre arbetslösa och en arbetsmarknadspolitik värd namnet.Vi kan konstatera aft är i en särställning med sin höga ambition. Vihar i i arbetskraften. Vi har en arbetslöshet på , Pägrund av vår höga ambifion omfattas dessutom 180 000 personer avarbetsmarknadsåtgärder, , som bör vara eft exempel för bl, a, ,har i arbetskraften och en arbetslöshet på långt ,Arbetsmarknadsåtgärderna är obetydliga. Vi kan, fru falman, titta på landefter land och konstatera att vi har en högre ambition när def gällersysselsättningen.