prot · G909148 · 1985-12-31 00:00:00 — Det gäller inte bara utan ocksåskyddsområden utanför , i , på norra och efterNorrlandskusten. Jag är därför glad över att försvarsministern nu ställer iutsikt att beslut i frågan kan fattas . Därmed kan vi kanskenästa år krångelfritt få erbjuda utländska turister vår vackra skärgärd. Överläggningen var härmed avslutad. 20§ Svar på fråga 1985/86:545 om översvämningarna i har frågat om jag är beredd atttillsätta en utredning som allsidigt belyser vilka åtgärder som kan vidtas föratt förhindra de upprepade översvämningarna i dalgång och ävenberör hur kostnaderna för dessa åtgärder bör fördelas. De översvämningar som inträffade i främstGävleborgs och studeras av kommittén (dir.1981:12) för undersökning av allvarliga olyckshändelser. I oktober 1985tillkallade regeringen en särskild utredare, som har antagit namnetdammsäkerhetsut-redningen (dir. 1985:47), för att utreda dammsäkerhetsfrågoroch överväga åtgärder i syfte att minska riskerna för och effekterna avöversvämningar. Till utredarens uppgifter hör bl. a. att undersöka om det gåratt förebygga översvämningar osv. genom kompletterande vattenanläggningar. Jag vill erinra om att åren 1977 och 1979beslutat i fråga om utbyggnad. Till grund låg bl. a.utredningen rörande översvämningsskyddet i som visade att detfanns möjligheter att genom andra åtgärder i form av invallningar ochrensningar i älvfåran åstadkomma ett visst skydd mot översvämningarna. Vidriksdagsbehandlingen framhölls att arbetet med utredning och planläggning avåtgärder skulle genomföras av de berörda kommunerna. skulle ocksåmedverka i arbetet. Arbetena har avsetts bli planerade så att de också kanskapa extra arbetstillfällen om behov uppstår av särskildasysselsättningsinsatser. Om åtgärder för att minska sårbarheten inomförsvaret I fråga om det generella ansvaret för att genomföraförebyggande åtgärder mot naturolyckor och om statligt stöd för sådana åtgärderber jag att få hänvisa till bil. 3 till kompletteringspropositionen. 76 (): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret. På grund av att han varit på tjänsteresa har jag fått tid påmig att ytterligare undersöka vilka åtgärder de upprepade översvämningarna iVästerdalälvens dalgång kan föranleda. Därigenom har jag blivit övertygad omatt de två av mig i frågan prioriterade åtgärderna, nämligen enkla invallningarlängs älven och rensningar i forsnackarna, med säkerhet räcker till för attlösa hela översvämningsproblemet och detta till relativt måttliga kostnader.Där behov av vägar föreligger, kan sådana till låga kostnader byggas på delängsgående dammarnas krön, vilket i vissa fall också kan underlätta turismen iälvdalen. Utvidgningarna av älvfåran i forsarnas övre del måste utföras på ettur naturvårdssynpunkt acceptabelt sätt, så att inte högar av sprängsten ochschaktmassor fördärvar forsarnas skönhetsvärden. I min fråga antydde jag en tredje åtgärd, som dock endastskulle tillgripas om de första två ej var tillräckliga för att lösaöversvämningsproblemen. Nackdelarna med en damm vid är dock så påtagligaatt den ej bör komma fill stånd! Den blir mycket dyr, den gör ett oreparabeltintrång i mycket värdefull natur och den översvämmar en stor areal värdefullskogsmark. Sist - men förvisso inte minst - bör påpekas att dammen visserligenkan minska risken för översvämningar på grund av vårfloden men att densannolikt ökar risken för översvämningar på höstarna. Detta är en dyrtförvärvad lärdom från höstens översvämningar i och . Det räcker dock inte med att konstatera vilka åtgärder somerfordras för att lösa översvämningsproblemen i - man måste juockså se till att åtgärderna blir vidtagna. Det statsrådet har redovisat är enomfattande utredningsapparat som de nu förekommande översvämningarna har föranlett.Men jag är inte riktigt övertygad om att åtgärderna bara därigenom kommer tillstånd. De som bor i dalgång har anledning att förvänta sig attsystematiska åtgärder för att minska riskerna för översvämning nu verkligenvidtas. För övrigt vill jag anmäla att bil. 3 tillkompletteringspropositionen har föranlett en särskild motion från Hans Lindbladoch mig rörande åtgärder mot översvämningar. Överläggningen var härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1985/86:547 om åtgärder för att minska sårbarheten inomförsvaret har frågat mig vilka åtgärderjag avser vidta för att inför förestående försvarsbeslut förändra inriktningenav vårt försvar så attsårbarheten minskas och vår totalförsvarsförmåga därmed förbättras. Regeringen avser att föreläggariksdagen förslag till säkerhetspolitikens inriktning och totalförsvaretsfortsatta utveckling efter /87. Regeringens förslag kommerdärvid att bl. a. grundas på förslagen i det betänkande som 1984 årsförsvarskommitté kommer att framlägga detta år. I enlighet med sina direktiv överväger försvarskommitténför närvarande vilken ambition som bör gälla i fråga om säkerheten för olikafunktioner inom den civila delen av totalförsvaret. Jag har inte för avsikt att föreslå att några ytterligaredirektiv ges till kommittén på detta område. 1985/86:148 . Omförsvarets utrustning för mätning av radioaktivtnedfall 78 (vpk): Jag får först tacka försvarsministern för svaret. Tyvärr tar försvarsministern i svaret inte ställning ifrågan. Han hänvisar till en pågående utredning och verkar i övrigt inte ha föravsikt att själv påverka den utredningen i särskilt hög grad.. Dessutom har Tjernobylkatastrofen visat att vår sårbarhethar ökat drastiskt, inte bara under krigsfara utan också på grund av de civilaanläggningar som finns runt om. Det kunde ha funnits anledning att se överfrågan om vår sårbarhet och också att ge ytterligare direktiv till försvarskommittén. Jag förmodar att försvarsministern i sitt senare, svarkommer att utveckla vilka nya tankar som försvarsministern kan ha tänkt efterde senast inträffade händelserna. Överläggningen var härmed avslutad. 22§ Svar på fråga 1985/86:580 om försvarets utrustning för mätning av radioaktivtnedfall har frågat om en översyn avförsvarets utrustning för mätning av radioaktivt nedfall och personalutbildningär motiverad med anledning av vad som inträffat. Den mätutrustning som försvarsmakten har och personalensutbildning avser i första hand mätningar efter anfall med kärnvapen, dvs.verksamhet i krig då förhållandena för civilbefolkningen är helt annorlunda ände är i fred. Utvärderingar kommer att göras av de svenska insatsernaoch erfarenheterna med anledning av olyckan i Tjernobyl. Jag utgår ifrån attutvärderingarna också kommer att innefatta frågan om mätutrustning ochpersonalens utbildning rent allmänt. Jäg vill tillägga att den utvärdering som energirådet harfått i uppdrag att göra skall leda till bl. a. förslag om hur man kan ökasäkerheten i vid kärnkraftsolyckor utomlands. Intill dess att utvärderingarna är klara är det intemotiverat med den översyn som har efterfrågat. Prot.1985/86:148 Anf. 80 (vpk): 22 maj1986 Fru talman! Jag tackarförsvarsministern för svaret på min fråga. .., , , , Olyckan i Tjernobyl och detkraftiga nedfallet över har väckt en del , ,, frågor om varför inte i förstahand på ett mera bestämtsätt har utnyttjat den kapacitet, det kunnande och de resurser som finns pålänsstyrelsernas försvarsenheter. Man kan naturligtvis också tänka sig demilitära förbandens och enheternas resurser. Det är riktigt, som försvarsministern säger i svaret, attde svenska erfarenheterna skall utvärderas av energirådet -jag sitter själv därsom vpk:s representant. Det som slår en när man hör framför allt chefen för i massmedia och i andra sammanhang är just att SSI inte på något sätt harförsökt mobilisera länsstyrelsernas resurser i detta sammanhang. Jag är inteute efter en översyn av utbildningen för verksamhet under krig - denutbildningen är säkert bra - utan av hur man i detta speciella fall skulle hakunnat använda resurserna för att täta nätet av mätpunkter och möjligheternaatt prova nedfall osv. Det är ju inte bara på SSI som det finns kompetentpersonal. När man hör folk från SSI tala kan man ibland få den uppfattningenatt det inte har funnits någon som har kunnat någonting om radioaktivitet iSverige förrän SSI kom till. Det är grovt felaktigt. Inom försvaret har manjobbat med det , och där finns mycket hög kompetens, långerfarenhet och stort kunnande. Det borde utnyttjas bättre. Jag skulle gärna vilja att försvarsministern kunde lovaatt vi får en översyn och en sådan användning av dessa resurser. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på fråga 1985/86:582 om ökat skydd motradioaktivt nedfall har frågat vilka åtgärderjag avser vidta inom den kommunala beredskapens område för att öka skyddet motradioaktivt nedfall. I den proposition om räddningstjänstlag m. m. somregeringen beslutat förelägga föreslås attlänsstyrelsens ansvar inte skall begränsas till utsläpp från anläggningar inomlandet. Också andra förslag i propositionen syftar till atteffektivisera räddningstjänsten. Den pågående integrationen mellanfredsräddningstjänsten och civilförsvaret leder till en bättreberedskap på lokal nivå. Även hemskyddsorganisationen, som är under uppbyggnad,kan få betydelse i sammanhanget. Jag vill tillägga att den utvärdering av följderna av densvåra kärnkraftsolyckan i som energirådet har fått i uppdrag attgöra skall leda till bl. a. förslag om hur man kan öka säkerheten i vidkärnkraftsolyckor utomlands. 82OSWALD (vpk): Jag tackar försvarsministern också för svaretpå den här frågan. Den berör samma område som den förra. Det är viktigt att vifår en avsevärt skärpt beredskap på det kommunala planet. Det har att göra medden nya organisationen av hemskyddstjänsten, den nya räddningstjänstorganisationen,osv. Från har det sagts att vi kanräkna med en kärnreaktorkatastrof ungefär . Det upprepas i dagenstidningar av generaldirektören för SSI. Han talar enbart om sovjetiskareaktorer, men det kan precis lika gärna bli någon i , ellernågon annanstans. Det betyder, som försvarsministern också sade, att olyckorutanför våra egna gränser på ett helt annat sätt än tidigare kan komma attberöra svenska kommuner. Man kan gå så långt att man säger att vi kanske intelängre kan tala om kärnkraftskommuner- , , osv. - utan attalla svenska kommuner kan råka ut för att bli kärnkraftskommuner i denmeningen. Det är då oerhört viktigt att man får till stånd en förbättring avskyddet. Här blir kommunerna i fortsättningen mycket viktiga. Det måste bli en mycket kraftigare betoning av detta. Denproposition som försvarsministern här nämnde och i vilken man tagit upp de härfrågorna är viktig i sammanhanget. Vi måste med mycket stor uppmärksamhetarbeta för att få till stånd en bättre beredskap och ett bättre skydd för desvenska kommuninvånarna än vad vi har haft . Det här är ett nytt läge -vi måste tänka om, det måste bli ett helt annat arbete inriktat på de härsakerna. Om en utredning om i roll isamband med kärnkraftsolyckan i Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svar på fråga 1985/86:581 om en utredning om i roll i samband med kärnkraftsolyckan i har frågat mig om jag avser attutvärdera den roll i haft i samband medinformationen rörande radioaktivt nedfall från kärnkraftsolyckan iSovjetunionen. Låt mig först säga att i intehar någon egen expertis vad gäller kärnkraftsolyckor och inte heller några egnainstrument för att mäta radioaktivitet. har i första hand varit hänvisad till attvidareförmedia uppgifter från strålskyddsinstitutet. Det är självfallet viktigtatt informationen och samarbetet i övrigt mellan statliga myndigheter fungerarsmidigt. En snabb och säker information till allmänheten är en väsentlig del avberedskapen. Regeringen har givit energirådet i uppdrag att bl.a. lämna förslag som ökar säkerheten i vid kärnkraftsolyckor utomlands. Frågan om hur informationen bör spridas blir därmed föremål för ytterligare gransk ning. Jag utgår från att länsstyrelsernas roll därvid kommer att belysas mot bakgrund av gjorda erfarenheter, bl. a. då hur informationen mellan myndigheterna har fungerat. ' Prot.1985/86:148 Anf. 84 HANS (): Låt mig tacka civilministern för svaret. Gävleområdet tycks vara den del av som har utsattsför de .. , krafttgaste nedfallen efter kärnkraftshaverieti . Man kan fråga: När lansstyrelsens ,1 Gävle- , , . . , , . ... , .hände det senast att människor r vartland pa allvar övervägt-och 1 vissa fall borgs lan rollisamband , . , , .. , , , , genomfört - evakuering avsina barn frän hemorten av rädsla för vad som med karnkraftsolyckan ° ° annars skulle kunna hända? t , , .. , ,. Jag måste tyvärr konstatera att myndigheterna snarastförvärrat situationen genom att informationen fungerat så illa. För denenskilde har det tett sig som ett ofta obegripligt bollande med risktal. I ensituation då en viss del av landet är särskilt utsatt borde det vara självklartatt där tar på sig huvudansvaret för att se till att människorhar någonstans att vända sig med sina frågor. Det är sant som civilministern säger, att länsstyrelseninte själv har expertis på området. borde dock naturligen varadet organ som samlar information från andra och lämnar den till enskilda. Detär inte rimligt att den enskilde skall ringa centrala myndigheter för att fåinformation. i har emellertid inte tagit detta ansvar.Den valde att stänga växeln och ställa in verksamheten de många helgdagarna påsistone; myndighetens ledighet ansågs viktigare än människors oro. Landshövdingenhar gått ut med uttalanden av innebörd att människor alltid har anledning attkänna oro och han menar att det som hänt återigen visar att de som sitter iStockholm och bestämmer har tänkt fel. Jag vill inte betygsätta uttalandet somsådant, men det var inte det budskap från den främst ansvariga myndigheten somi detta läge skulle ha gett människor större klarhet. När till slut ändå beslöt inrätta entelefonsluss för att kunna ge svar på människors frågor, svar som länsstyrelsensjälv hade fått från centrala myndigheter, så började denna verksamhet förstigår. Beskedet om telefonslussen förenades med att chefen för länsstyrelsensförsvarsenhet riktade hård kritik mot för attinstitutet haft så dålig informationsberedskap. Detta påminner om hur samma länsstyrelse skylldepå för att ett telexmeddelande därifrån med varning för översvämning inteav sändes vidare till . måste ta ansvaret för att i dessa fall geinformation till människorna. Ingen central myndighet kan göra detta. Jag vill fråga civilministern om han delar min uppfattningatt det som hänt bör aktualisera en genomgång av det sätt på vilketlänsstyrelserna lever upp till det beredskapsansvar som statsmakterna har ålagtdem. Får jag erinra om att jag utgår från att ocksålänsstyrelsen och dess organisation och informationen därifrån är frågor som kommer att tas upp i samband med den organisationsöversyn som skall genomföras inom ramen för det arbete som jag nämnde i mitt svar. Låt mig emellertid också säga fill att jag själv har börjat låta mig informeras om 74 situationen ute på länsstyrelserna.Denna information bekräftar att man där har möttväldigt många frågor och har haft besvär att fullt ut klara av att lämna såmycket information som önskats. Regeringen har också fört diskussioner om detta. Jaghar i ett pressmeddelande sagt att en särskild statssekreterargrupp kommer attinrättas inom med uppgift att initiera och samordna åtgärdersom kan vara befogade. Tanken är också att jordbruksminister gruppens ordförande, , skall besöka , och Västeråsför att på plats diskutera erfarenheter. Redan med detta initiativ vill vi ta hänsyntill kritiken och vad som har sagts i denna diskussion. Om planerad försäljning till av granatgevär 86 HANS (): Jag tackar för beskedet att regeringen villgöra en genomgång . Jag tror i och för sig inte att i ärsämre än länsstyrelserna på andra håll. Vad det är fråga om, eftersom man intehar tränat kreativitet i sådana här sammanhang, är att man ställs införoväntade situationer. Men det är just för oväntade situationer som det måstefinnas ett fungerande samordnande organ på länsnivå, och det skall varalänsstyrelsen. Det är klart att det är svårt att veta sådant här iförväg. Man måste alltså vara beredd på många olika saker, och jag tror att detär bra att ta till vara det här tillfället för att se vilka erfarenheter mankan dra, så att alla länsstyrelser kan bereda sig för att möta olika tänkbarasituationer, både i fredstid och i mer besvärande lägen. Överläggningen var härmed avslutad. 25§ Svar på fråga 1985/86:584 om planerad försäljning till av granatgevär har frågat mig om jag räknarmed att kommer att använda FFV:s granatgevär AT-4 i sina offensiva"brandkårsstyrkor" och om exporten i så fall anses förenlig medriksdagens riktlinjer för krigsmaterielexport. FFV har fått tillstånd till export av ettantal AT-4-vapen för tester och provskjutningar i vilket lett till enorder. I samband med tillståndsgivningen har bedömningar gjorts att exporten ifråga är förenlig med riktlinjer för krigsmaterielexport. Ärendethar också föredragits i utrikesnämnden liksom i den rådgivande nämnden förkrigsmate-rielfrågor. AT-4 är framtaget av FFV i samarbete med försvaretsmaterielverk, för att få ett lätt, bärbart engångsvapen, användbart vid mindreinfanteriförband som skydd mot bepansrade och beväpnade fordon. Vapnetskaraktär och det sätt på vilket det kan användas har vägts in i de bedömningarsom gjorts beträffande den utförsel som skett. Den bedömning som görs i detenskilda fallet går inte in på vilka förband köparlandet filldelar vapnet. Viskulle självfallet inte heller själva acceptera en sådan inblandning i sambandmed svensk försvarsmaterielanskaffning utomlands. Om planerad försäljning till äv granatgevär 88OSWALD (vpk): Jag ber att få tacka utrikeshandelsministernför svaret på min fråga. Att jag har tagit upp användningen i"brandkårsstyrkorna", tidigare Rapid deployment force, numera Centralcommand, är ju därför att själv och tidigare ministrar i det härsammanhanget när det gällde ett annat vapensystem just har dragit fram som ettargument att de vapen som det då var fråga om - luftvärnskanoner ochluftvärnssystemet - inte skulle användas i"brandkårsstyrkorna". Därför skulle det vara möjligt att sälja demtill . Det är bakgrunden till denna koppling, som avvisar denhär gången, vilket ju är litet egendomligt. Vi kan diskutera vad som är defensiva och icke defensivavapen. skriver att vapnen är avsedda som skydd mot bepansradeoch beväpnade fordon. Men om de används som skydd mot bepansrade och beväpnadefordon i ett läge där går till angrepp, blir det ju i ett offensivtsammanhang. Här råder alltså den vanliga begreppsförvirringen. Över huvud taget kan vi diskutera roll som köpare avsvenska vapen. Vi kan ju titta på bestämmelserna igen, precis som vi gjorde ifallet DIVAD. Riskerar att komma i väpnade konflikter, punkt 2 i våralagbestämmelser? I så fall skall inte få köpa. Vi vet att den riskenföreligger varenda dag. Vi vet att indirekt eller direkt är inblandat ikonflikter nästan ständigt och jämt och alltså är diskvalificerat att köpasvenska vapen. Den här affären, precis som alla andra, borde naturligtvismot den bakgrunden inte ha kommit till stånd. Vapnen kommer att användas iUSA:s Central command, kanske i andra förband, vid offensiva operationer påolika platser i världen. Som vanligt är det fråga om ett felaktigt förfarande. Denhär affären hade inte kommit till stånd, om man följt lagen så som den ärskriven. Först till historieskrivningen om DIVAD.Oswald citerade fel, i varje fall när det gäller mig. Den debatt somfördes om DIVAD gällde huruvida detta var ett vapen som skulle varaskräddarsytt för just dessa styrkor, Jag hävdade att det inte var så. Detvisade sig senare att många påståenden som gjordes av kritikerna iDIVAD-debatten var felaktiga. Här gäller det inte skydd förbepansrade fordon utan skydd mot dem. Det är ett lätt engångsvapen, ett slagspansarskott, som framför allt är tänkt för värnpliktiga som skydd förindividen. De skall kunna skydda sig om de angrips av bepansrade fordon. Det ärinte ett vapen som man laddar om och för med sig. För individen innebär det försöker skydda sig om ett pansarfordon dyker upp genom att skjuta avvapnet och sedan slänga det. Det är alltså en annan typ av vapen än det jagtror refererade till. 90OSWALD (vpk): Det är helt ointressant om det är ettengångsvapen eller om det kan laddas om. Det har inte ett dugg med saken attgöra, MatsFIellström. Låt oss gärna kalla det för engångsvapen, vilket det är,ett slags pansarskott. Om planerad försälj ning till av granat gevär. ' omUSA-soldater använder detta engångsvapen i offensiva operationer, när Prot.1985/86:148 går till anfall eller skickar ut sin brandkårsstyrka till olikaplatser i världen, då är det ett anfallsvapen även orn denenskilde soldaten i det enskilda förbandet använder det för att skydda sigsjälv. Det är som nation sorn anfaller med styrkor, inte sant? Vi måste försöka komma ifrån dessa hårklyverier och sättain saken i sitt stora sammanhang. Orn vapnet används i offensiva sammanhang är det ettoffensivt vapen , även om det skyddar den enskilde soldaten påslagfältet. Hårklyverier kan vi inte godkänna. Och därför borde i alla sammanhangsom avser L'SA gälla att vapen inte får säljas till det landet. Självfallet finns det ingen klar distinktionmellan offensiva och defensiva vapen. Vapen kan användas på olika sätt, dethåller jag med orn. Men vår lagstiftning utgår ifrån att man skall pröva ettvapens huvudsakliga syfte. Vi vill i ha en profil på vår egenvapentillverkning som just tar hänsyn till att värnpliktiga skall kunna användavapnen för att försvara vårt land. Det finns ju i andra länder vapenindustriersom utvecklar vapen med mera klart offensivt syfte, även om givetvis ävendefensiva vapen kan användas offensivt. Vi anser oss inte ha skäl att utveckla sådana offensivavapen. Vi anser däremot att vi behöver en vapenindustri i som skall setill att vi på bästa möjliga sätt kan försvara vårt land. Skall den vapenindustrinkunna finnas, så behövs också en viss export för att den skall kunna utvecklas. 92 (vpk): Det är helt korrekt, . Den storaskillnaden är att den svenska försvarsmakten och den svenska armén aldrig någonsinhaft några planer på att upprätta någon Rapid Deployment Force eller någonCentral Command för att gå till angrepp mot andra stater eller skicka förbandkors och tvärs runt världen. Det är detta som är den stora skillnaden, och då spelardet ingen roll hur vapnet kommer till användning. Det borde inte få säljas tillett land som . Att vi har det är en annan sak. Att vi använder det föratt försvara oss -enbart försvar, vi anfaller ingen - det är en annan sak. Menförsök inte jämföra oss med stormakten och dra några växlar på denjämförelsen. Denna affär är felaktig. Den bryter mot lagen och denskulle aldrig ha kommit till stånd. Överläggningen var härmed avslutad. Orn indragning av dispenserna för svenska företagsinvesteringar i 26 §Svar på fråga 1985/86:585 om indragning av dispenserna för svenska företagsinvesteringar i Låt mig inledningsvis uttala regeringensfördömande av attacker mot grannländerna. har densydafrikanska regimen gett bevis på sitt allt brutalare våld i syfte att slåvakt om apartheidpolitiken. Angreppen mot , och , som avSydafrika angetts rikta sig mot ANC-mål i dessa länder, har drabbat oskyldigacivila. Att de i tiden sammanfaller med samväldets pågående arbete för att fåtill stånd en dialog mellan och ANC visar uppenbart den sydafrikanskaregimens ointresse för en fredlig lösning på konflikten i södra . Beträffande frågan om dispens för de svenska företagenvill jag anföra följande. Investeringsförbudet har varit i kraft sedan juli1979, dvs. har dispensreglerna tillämpatsmycket restriktivt. I bedömningen av ansökningarna har regeringen självklartäven tagit hänsyn till och vägt in händelseutvecklingen i . Såledesföranledde den allt våldsammare utvecklingen i regeringenatt meddela sin avsikt att inte bevilja några dispenserunder återstoden av ,