prot · G90987 · 1985-12-31 00:00:00 — Bland övriga motioner finns det många rned liknandeförslag, som avslagits av fidigare år. Så är exempelvis fallet medcentermofionen 1554, i vilken föreslås att frikommunsförsöket skall omfattaäven samordning av statsbidrag. Utskottet avstyrker motionen, men här finns enborgerlig reservafion, nr 2, Jag vill hänvisa till s, 44 och 45 i betänkandetdär det framgår att frikommunsförsöket nu har pågått drygt ett och ett halvtär, att regeringen under den tiden fått ta ställning till ca 250 förslag frånfrikommunerna om författningsändringar och att regeringen framlagt förslag påmänga ändringar som beslutat om. Några önskemål om samordning avstatsbidrag, som begärs i reservationen, har inte framförts från någon avfrikommunerna enligt , I reservafion 3 från moderata samlingspartiet ochfolkpartiet anses det värdefullt att en försöksverksamhet med öppnasammanträden kommer till stånd. har tidigare avslagit liknande krav,och ingen av försökskommunerna har heller önskat ha öppna nämndsammanfräden.Utskottet avstyrker alltså detta krav. Reservation nr 4 behandlar direkta val till lokala organ.Vi är överens om värdet av försöksverksamhet med lokala organ. ochfolkpartiet vill gä längre päså sätt att de lokala organen skall direktväljas, I demokrafiutredningens betänkande SOU 1985:28 finns enreservation från och som förordar direktval. Betänkandet ärnu ute på remiss, och bland remissinstanserna ingår landefs alla kommuner. Härhar kommunerna möjlighet att påverka frågan. Utskottet anser att remissbehandlingenbör avvaktas och avstyrker därför motionskraven. Jag försfår den oro som finns i vpk-reservationen nr 5 avJörn , som begär lagstiftning mot visst slag av privatisering avkommunal verksamhet. Det gäller i första hand kommuns ansvar för tekniskasektorer. Kommun harbefogenhet enligt regeringsformen att låta annan sköta vissa förvaltningsuppgifter.Ett förbud mot detta skulle vara ett stort ingrepp i den 74 kommunala självstyrelsen. Detskulle vara att nedvärdera den kommunala kompetensenoch att begränsa den kommunala demokratin. Kommunen har ändå alltid detövergripande ansvaret, även om man valt en entreprenadlösning, och utskottetbetonar särskilt att kommunen bör ingripa om den s, k, likställighetsprincipenåsidosätts. Men visst bör man, som sade här tidigare, hälla ettvakande öga på frågan. vårdnadsersättning och kommundelningar är frågorsom behandlats även . Utskottet vidhåller sin uppfattning ochavstyrker dessa förslag. Till utskottets betänkande finns här fogadereservationerna 6 och 7, I reservation nr 8 frän yrkas bifall tillmotion 1984/85:1554 om en utvärdering av effekterna av majorifetsmarkeringar idet kommunala styrelseskicket. Man anser att fler negativa konsekvenser kommiti dagen . Utskottet hänvisar till kommunallagens bestämmelser omskydd för minoritetens intressen. måste sägas att möjligheten förkommunerna att tillsätta oppositionsråd bl, a, betyder attminoritetspartiernas ställning förstärkts . Reservation nr 9 behandlar samverkan mellan kommuner ochenskilda eller mellan kommuner och folkrörelser. Dessa frågor förekommer inomramen för pågående utredningsarbete i . Här föreligger ingadelade meningar, men utskottet vill avvakta det pågående arbetet och avstyrkerdärför nu motionerna. Angående vidgad möjlighet till rådgivande kommunalaomröstningar har utskottet avstyrkt motioner medsamma innebörd och finner ingen anledning att frångå den tidigare intagnaståndpunkten, I motioner från samtliga borgerliga partier krävsavskaffande av den fackliga representationen i kommunala nämnder. Folkpartiethar här lyckats med konststycket att i en motion ta upp betydelsen av denkommunala personalens medverkan i frikommunsförsöken och i en annan motionkräva att den fackliga representationen i kommunala nämnder avskaffas, talade om inträng i den kommunalademokratin. Jag skulle vilja fråga: Vart tar nu den enskilda människan vägen,, den enskilda människan i sin egenskap av arbetstagare t,ex,? talade om att de fackliga företrädarna skullefå en särställning inom den kommunala demokratin, att en majoritet av socialdemokrafiskakommunalråd är emot lagen och aff vi socialdemokrater infe lyssnar tillrörelsen. Då vill jag bara säga att dels finns det inte enbart kommunalråd ivår rörelse, dels har faktiskt den här lagen gällt bara från ,alltså infe fullt . Vi debatterade också de här frågorna heltnyligen. Utskottet avstyrker motionsyrkandena, I vpk-motionen K603 och reservation 12 föreslås att"samtliga i kommuner och landstingskommuner företrädda parfier garanterasmöjlighet att följa arbetet i styrelser och nämnder". Utskottet utgårifrån att bestämmelser i kommunallagen som tillkommit som skydd förminoritetsgrupper noggrant följs av kommunerna. Det här är också ett problem som vi har i . BådeNils och jag har kämpat för att samtliga partier i skallvara företrädda i Vissa kommunala frågor m. m. Vissa kommunala frågor m. m. utskott,och jag tycker nog att vi bör börja i . Utskottet avstyrker förslaget. Reservation 13 om att möjjiggöra beteckningarnastadsfullmäktige och stadsstyrelse avstyrks av utskottet, liksom reservation 14om länsnämndernas sammansättning, talade om att vi hade varit iNorrbotten och tittat pä försöksverksamheten med samordnad länsförvaltning däruppe. Men det är nog väldigt svårt att se ett resultat av denna, eftersom denskall starta först . Med hänvisning till detta avstyrksförslaget om lånsnämndernas sammansättning. Reservation 15 om interpellationsrätt i landstingen harnog fått en missvisande rubrik, Interpellationsrätt i landstingen finns ju, menhär krävs att landstingsledamöterna ges möjlighet att interpellera ledamot ilänsstyrelse eller i annan länsnämnd. Utskottet konstaterar att många landstingskommuner i daganordnar remissdebatter där länefs frågor diskuteras. Det är väldigt viktigtatt landstingen diskuterar även länsfrågorna, men vi anser att det bör ankommapå varje landstingskommun att reglera formerna för sådana debatter, I partimotion och reservation 16 begärs ettuttalande från om landstingens ställning och om att det även iframtiden skall finnas en direkt folkvald representation på länsnivå medbeskattningsrätt m,m. Här hänvisar utskottet fill budgetpropositionen1983/84:100, där civilministern redogjorde för inriktningen av det fortsattaarbetet med just länsdemokrafifrägor. Utskottet har fidigare anslutit sig tillhans tankegång, och därför avstyrker utskottet motionen. Med detta ber jag att få yrka bifall fillutskottefs hemställan pä samtliga punkter vilket innebär avslag pä samtligareservationer. 42HANS NYHAGE (m) replik: Om det enda skälet för avstyrkanden när det gällersamordning av statsbidragen resp, öppna nämndsammanfräden är att ingen avförsökskommunerna har begärt detta, vad har då socialdemokraterna att frukta avatt möjligheterna öppnas? Varför kan man inte öppna möjlighet för dessakommuner att, om de så själva önskar, driva en dylik verksamhet, om det endaskälet emot är att de infe själva har begärt det? Vad är det verkliga skälet för att infe medge kommunalafolkomröstningar? De vidgar ju demokratin. Och vad är det verkliga skälet föraff infe medge vårdnadsersättning som ju öppnar valfrihet förföräldrarna och för kommunerna? Att man har giitt emot är ingetsakskäl. Vad är sakskälet? Varför skall fackliga representanter ha ensärställning i den kommunala verksamheten som övriga kommuninvånare inte har? När jag hänvisade till majoriteten ute i landet var detfaktiskt mot bakgrund av vad en socialdemokratisk förtroendevald själv harsagt. Vederbörande har uttalat ett mycket starkt missnöje och sagt att detbland de kommunala förtroendemännen genomgående råder ett starkt missnöje meddenna lagstiftning. Det är alltså från socialdemokraterna själva som detta harsagts. Jag måste ändå tro på att vederbörande framför åsikter som också ärgällande i detta avseende. Varför alltså skall de fackliga representanterna ha ensärställning i det kommunalpolitiska arbetet? 43INGELA () replik: frågade mig vart denenskilda människan tar vägen i förslag, när vi inte vill gä medpå facklig närvarorätt i kommunala nämnder. Den enskilda människan är jurepresenterad i de kommunala nämnderna. Vi tycker inte att kommunalt anställdpersonal skall ha dubbel representation, att man alltså både är fackligföreträdare och har rösträtt och på det viset blir politiskt representerad.Däremot utgår vi naturligtvis från att kommunalt anställd personal, precis somall annan personal, har möjlighet att påverka sin arbetsplats genom de organsom finns i övrigt, men inte politiska organ. Vi vill alltså att man hållerrent från de politiska företrädarna. Beträffande det andra folkpartiyrkandet av vill jag läsa upp vad som står i betänkandet: "Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärviktigt att försöksverksamheten har en så bred förankring som möjligt i deberörda kommunerna. Det finns därför anledning att i försöksverksamhetenprioritera sädana områden som engagerar många olika intressen ochmedborgargrupper. Utskottet förutsätter att regeringen i det fortsatta arbetetuppmärksammar denna fråga," Därför tyckte vi infe att det fanns anledningatt reservera oss på den punkten. Vissa kommunala frågorm, m. 44BENGT KINDBOM (c) replik: Jag vill med anledning av det som Wivi-AnneCederqvist sade fa upp några frågeställningar. När det gäller'försöksverksamheten med det samordnadestatsbidraget hänvisar till utskottsskrivningen pä s, 44och 45, Jag vill då hänvisa till huvudsyftet med den reform som beskrivs iutskottsbetänkandet. Försöksverksamheten innebär att frikommuner skall kunnafå dispens från statliga regler som verkar onödigt styrande på kommunverksam-heten.Syftet är också att pröva nya former för samverkan mellan stat och kommun sombättre svarar mot lokala behov och förutsättningar. Vill man då inte ta med denekonomiska delen, som är så styrande, missar man litet av målet. Närcivilministern dessutom enligt TT-meddelandet i går säger att vi måste ta tillvara varenda krona sä effektivt som möjligt, vore detta en gyllene väg attbeträda, så att man verkligen får friheten i kommunerna att på bästa sättförvalta det totala ekonomiska utrymmet. Jag tycker att det är litet svagt avsocialdemokraterna att hänga upp alltihop pä att det inte rests några krav frånnågon av deltagarna i frikommunförsöket. Frågan om kommundelningar som det finns lokala aktiviteterkring förbigår i tysthet. Det är typiskt försocialdemokraterna. De har valt den här vägen med centraliseringen via destora kommunerna och har svårt att acceptera att det finns kritik mot detta imånga delar av vårt land, där man gärna vill se en delning av kommunerna. Jag vill även säga något om majoritetsmarkeringarna i detkommunala styrelseskicket. Vi tycker inte att man löser dessa problem genommöjligheten att tillsätta oppositionsråd, eftersom allt då kretsar kring deverkställande organ där majoritetens representanter har det avgörandeinflytandet. Detta har koncentrerats alltmer, som jag sade i mitt tidigareinlägg, till de Vissa kommunala frå gorm. Prot.1985/86:87 heltidsengagerade förtroendemännen. Det är en av orsakernatill att många lämnar den kommunala verksamheten. Deftahar uttalats i de undersökningar som har gjorts. Jag anser därför att det ären brist att man inte vill ta denna fråga på större allvar och gä med på enutvärdering. 45 (vpk) replik: Det gäller frågan om partiernas insyn ikommunala nämnder. Vi bör naturligtvis lösa problemen med representationen iriksdagsutskotten, men infe behöver en lösning i kommunerna vänta på defta,. Utskottsmajoriteten säger att man utgår från attbestämmelserna i kommunallagen noga följs av kommunerna, men ansvaret åvilarpartierna. Man kan då fråga sig vad som menas med "följs". beredd att säga att bestämmelserna också skallefterföljas, dvs. tillämpas, och ge en uppmaning om detta bl, a, tillsocialdemokraterna ute i kommunerna? Kärnfrågan är nämligen att lagen redan nuger möjligheter men inte skyldigheter att bereda mindre partier insyn. Därförmåste frågan om att kommunallagen också skall trygga varje partis rätt att fåinsyn i de kommunala nämnderna lösas, 46 () replik: tog upp frågan om fackligtförtroendevaldas närvarorätt. Hon anser att de hai' ett företräde gentemotandra människor. Men det är ju fråga om en arbetsplats för enskilda människor,och dessa bör därför ha närvarorätt på de sammanträden som rör derasarbetsplats. Denna lagstiftning har inte varit i kraft . Jag vill påminna både Hans Nyhageoch om de tankar som låg bakom frikommunsförsöket. Man valde utett antal kommuner som var olika stora och som hade olika majoriteter. Manvalde dessutom ut landstingskommuner. Tanken var att dessa kommuner skulleförsöka befria sig från statliga regleringar och påbud uppifrån. Kommunernaskulle själva bestämma vad de ville pröva i den egna kommunen. Därför tyckerjag att det är fel av oss här att komma med pekpinnar och påbud. 47 HANSNYHAGE (m) replik: Det är ingalunda att komma med pekpinnar omman vill öppna en möjlighet för kommunerna, om de själva så vill, att vidtavissa åtgärder. Vi vill ge kommunerna möjlighet att samordna statsbidrag ochdisponera efter eget önskemål så långt som detta är möjligt. Vi vill gekommunerna möjlighet att ha öppna nämndsammanträden om de själva så önskar. Vianser också, för att fortsätta uppräkningen, att kommunerna skall ha möjlighetatt införa vårdnadsersatfning om de själva så önskar. Vi tycker att de skall fåtillämpa folkomröstning om de själva vill. Detta innebär infe att mankommer med pekpinnar. Det innebär att man ger kommunerna frihet att arbeta ochverka. De fackliga representanternas rätt till närvaro skullebero på att kommunen är deras arbetsplats. Men kom ihåg att mängder av dekommunalpolitiska besluten och frågorna gäller ärenden som i högsta grad angåralla kommuninvånarei lika hög grad som den som råkar arbeta i kommunen. De fackligtförtroendevalda har alltså i fråga om detta en särställning som kommunensövriga invånare icke har, 48 () replik: Beträffande samordnade statsbidrag konstaterarjag att argumentering innebär: Frikommunsförsöket. hitmen inte längre. När det gäller vissa saker släpper man efter, men inte när detgäller andra. Med statsbidraget kan man alltså tygla kommunerna. Man ger deminte full frihet. Redan ville ju praktisera metodenatt tygla kommunerna. När en kommun vidtog åtgärder som han inte accepterade,kunde regeringen hålla inne med statsbidraget. En annan fråga som vi också har tagit upp i en reservationgäller landstingen och länsdemokrafin, behandlade densaken ganska kortfattat. Hon sade att det bör ankomma på varje landsting attutforma regler för hur man skall stimulera den länspolitiska debatten. Men föreligger det ju hinder, eftersom man saknar den vidgade rätt tillinterpellationer som vi har föreslagit. Länsrapporten kan diskuteras. Man kanha en remissdebatt, men den kommer då efteråt. Tidsmässigt blir det felaktigt.En fråga aktualiseras . Skall man vänta på att frågan tas uppi något slags länsrapport eller fas upp vid en allmänpolitisk debatt vid ettbudgetsammanträde, kan det ha förflutit efter det att fråganaktualiserats. Därför vore det betydligt bättre för den länspolifiska debatten,om man kunde ta upp frågan direkt vid landstingsmötet och fä den debatterad, Jag har i tidigare debatter med socialdemokraterkonstaterat att den länspolifiska och länsdemokrafiska ambitionen är låg blandsocialdemokrater. Man vill inte att det folkvalda skall få störremöjligheter att uppträda på planeringsområdet i den aktuella länsdebatten.Därför svarar man också kortfattat som har gjort, 49 () replik: Hans Nyhage sade gång på gång, att omkommunerna själva önskar, skall vi inte säga nej. Det är ju just så det harvarit: kommunerna själva skall önska, 250 förslag har kommit in frånkommunerna. Så skall det också vara: förslagen skall komma från kommunernasjälva. När det gäller fackligt förtroendevalda upprepar jag vad jagsade till : De fackligt förtroendevalda påverkar inte.Fackligt förtroendevalda har närvarorätt och yttranderätt, men infebeslutanderätt. Jag tycker aff tolkade mig som en visspotentat tolkar , Han menade att jag säger "hit men intelängre" när det gäller frikommunsförsöket. Men det är ju infe pä detsättet. Frikommunerna har äntligen fått den här möjligheten, som är unik. Destobättre om alla kommuner omfattas. Men då gäller det att komma igen vid det fillfället. Vissa kommunala frågorm, m. Förste vice talmannen anmälde att . HansNyhage och anhållit att till protokollet få antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker. Vissa kommunala frågor m. m. 50BERTIL FISKESJÖ (c) Jag har begärt ordet för att litet extra röraom i fråga om facklig representation i de kommunala nämnderna. Beslutetfattades här i av socialdemokraterna och vpk. Jag måste sägaatt den debatt som då fördes karakteriserades av att socialdemokraternasförsvar för förslaget var synnerligen lamt. Jag tog mig friheten att säga attdet var en lag som ingen egentligen ville ha. Möjligen ville civilministern halagen. Han lär i regeringen ha plockat bort ärendet från beslutslistan tvägånger, men så kom det, påstås det, med den tredje gången. Så civilministernsentusiasm var väl inte heller så stor. Jag påstod då också att det inte fannsnågon positiv syn på lagförslaget vare sig bland kommunalt verksammasocialdemokrater ute i landet eller bland fackliga representanter. Vad som harhänt efter det att beslutet togs har till fullo bekräftat vad jag då påstod. När vi förra gången diskuterade denna fråga förde vi enomfattande principiell debatt, och det var framför allt från principiellautgångspunkter som jag kritiserade förslaget. Mina invändningar blev därförinte på något sätt sakligt bemötta. Om vi skall upprätthålla polifisk demokrati, är detsjälvfallet en helt orimlig ordning att man i politiska organ av det slag somde kommunala nämnderna är skall garantera fackliga representanter obligatorisknärvarorätt. Det bryter mot hela systemet, och det är ett försök att påomvägar ändra majoritetsställningen i nämnderna. Det hela blir infe bättre avatt många små partier som har kommit in i fullmäktige den "riktiga"vägen inte blir representerade i nämnderna därför att de helt enkelt är för småför att klara proportionalifetskraven. Jag skall emellertid inte återupprepa alla dessaprincipiella argument, utan aktualisera en annan sida av denna fråga. Ute i kommunerna är man nu i full verksamhet, ochkommunerna och de fackliga organisationerna försöker tillämpa den lag somsocialdemokrater och kommunister genomdrev. Den stora förvirringen harbrutit ut. Det visar alla referat från de sammankomster och tillställningar därdenna fråga har diskuterats. Det visar också de rapporter som finns i f. ex.senaste numret av . Det var alltså inte bara'en principielltfelakfig lag som antogs, utan också en mycket dålig lag. Jag skulle här vilja citera vad , ombudsman iKommunalarbetareförbundet, säger om lagen i senaste numret av ,men det kan jag tyvärr infe göra. eftersom vi inte brukar svära i riksdagen.Han underkänner lagen och tycker att den är så usel att hela tilltron tilllagen sviktar. Kommunförbunden har blivit nerringda av folk frånkommunerna som frågar vad det är som egenfligen gäller. Med andra ord: Lagen döms ut som ett undermåligt aktstyckeav såväl jurister som fackliga företrädare, för att inte tala omsocialdemokratiska politiker ute i kommunerna, som inte för sitt liv kanbegripa varför man har tvingat på dem denna lag. Hans Nyhage har citerat en avdessa framstående socialdemokratiska kommunalpolitiker. Vi bör här i helst inte anta lagar som inte kantillämpas eller som man är mycket osäker på tillämpningen av. Vi skulle någotkunna förbättra läget förde arma kommunalpolifikerna om och härtillsammans kunde förklara hur lagen skall tillämpas på några av de punkter därmycket stor tveksamhet råder. Den första punkten är, enligt en jurist påKommunförbundet: I vilka ärenden får de fackliga representanterna egentligensitta med och lyssna pä debatten? Hur drar man gränsen mellan frågor som rörförhällandet mellan kommunen som arbetsgivare och dess arbetstagare och andrafrågor? Den andra frågan är: I vilka organ får de fackligarepresentanterna sitta med? Enligt lagen fär de inte göra det i utskott. I enpersonalnämnd går det alltså bra, men inte i ett personalutskott. Är det så?Det går bra för de tre fackliga representanterna att sitta med i enbrandstyrelse, men inte om kommunstyrelsen fungerar sombrandstyrelse. Är det så? Hur skall vidare pei-sonalrepresentanterna ersättas? Detvet man inte, utan det grälar man om mellan kommun och fack liksom mellan fackoch kommunförbund. Och det rör sig inte om några småsummor. Man har påKommunförbundet räknat ut att 3 fackliga representanter i 10 nämnder i varjekommun blir sammantaget 9 000 sädana representanter i landets kommunalanämnder. Och detta är lågt räknat - det sammanlagda antalet blir i självaverket större. Det rör sig här om betydande belopp för kommunerna. Ivissa fall kan också de som skall sitta med pä dessa sammanträden vara tvungna attha vikarie på sin ordinarie tjänst, vilket betyder en dubbel kostnad förkommunerna. Nästa fråga är: Vilken formell ställning har de härrepresentanterna? Skall f.ex. lagen om facklig förtroendeman gälla eller ej?Det är man mycket osäker om. En slutlig fråga: Hur överklagar man beslut som man tyckerär felaktiga? Går det över huvud taget att överklaga ett sådant beslut, och vemskall i så fall handlägga målet? Betraktas det som kommunalbesvär eller somarbetstvist? Här finns alltså en lång rad av frågor, där inte ensKommunförbundets jurister har lyckats ge frågande kommunalpolitiker klara svar.och det beror naturligtvis på att det, som jag sade inledningsvis, gäller enmycket dålig och luddig lag. Det bästa som kunde göra vore naturligtvis attavskaffa den här lagen. Såvitt jag kan förstå är det egentligen ingen som villha den. entusiasm när hon försvarade den var intesärskilt stor, och entusiasm när han försvarade detursprungliga förslaget var minimal. Varför skall vi tvinga på kommunerna,kommunalpolitikerna och de fackliga organisationerna en lag som ingenegentligen vill ha, som bara innebär en förfärlig massa krångel och som mandessutom inte kan tillämpa? Jag yrkarbifall fill reservation nr 11. Vissa kommunala frågor m. tti. Anf.51 () replik: Jag vill säga till att minentusiasm för att svara på de frågor som han ställde infe är särskiltstor. Jag var inte beredd på att få så svåra frågor, och jag är inte hellerutbildad jurist. Låt mig i stället säga: Jag vet att vid etttillfälle framhållit här i kammaren att 6 protokoll 1985/86:85-87 Vissa kommunala frågor m. m. han inte var någon flifig användare av frågeinstitutet.Jag skulle ändå vilja föreslå att han använder sig av det den här gängen. 52 () replik; Det här visar tydligt de brister som i mångaavseenden finns i den svenska lagstiftningsprocessen. Det litet tråkiga är attdet när sådana här saker upptäcks blir ett allmänt skall på och påriksdagsledamöterna. Man skiljer inte på minoritet och majoritet. Vi ville juinte ha denna lag och har inget ansvar för den. Det är socialdemokraterna ochvpk som har drivit igenom lagen, och det är alltså på er som bevisbördan ligger. Det får naturligtvis infe vara så att genomförlagar av så luddig karaktär att de som själva varit med om att arbeta fram ochdriva igenom dem i infe kan tala om vad lagen innehåller. Det fårnaturligtvis heller infe vara så att man skall tvingas använda frågeinstitufetför att få en civilminister att klargöra innehållet i en lag som antogs förraåret. Innehållet i lagen borde ha varit klart när lagen antogs. 53 () replik: talar om brister ilagstiftningen. Jag tycker nog att det är svårt att kunna konstatera sådanabrister. Vi har ju bara använt oss av den här lagen . Dessutom borde själv kunna svara pä defrågor han här ställer till mig. Han var ju också med vid behandlingen avärendet. 54 (vpk): Frikommuner har blivit ett nytt modeord isvensk politik. Och frikommuner har blivit speciella lillaskötebarn. Det är en milt sagt okritisk entusiasm för denna bisarra idé, somman där visar.