prot · G909160 · 1985-12-31 00:00:00 — I detta sammanhang vill jag erinra om att såväli jordbrukspolitiska beslut som i de senare beslut som vi fattat harsagt att jordbrukspolitiken i stort bör ges en sådan inriktning att jordbruketoch därtill knutna verksamheter kan medverka i en aktiv regionalpolitik. Detta ger, menar vi, en tillräcklig grund för att redan nuöverväga mera brett anlagda insatser med en del av de medel som tillskjutsjordbruket. Det skulle ge möjligheter att inom jordbrukssektorn - de endapengar som jordbruksutskottet har att tillgå - kunna medverka till en starkareutjämning inom jordbruksnäringen. Reglering avpriserna på jordbruksprodukter, m. m. Prot.1985/86:160 Fru talman! Vi är frånsocialdemokraternas sida klara över Norrlandsjord- Reglering avpriserna på jordbruksprodukter, m.m. Vi känner också väl till dess regionalpolitiska betydelse försysselsättningen, för livsmedelsberedskapen i krislägen, för bevarandet avkulturmiljön. behövs det extra insatser utöver dem som ärjordbrukspolitiskt motiverade - insatser som måste göras utifrånregionalpolitiska utgångspunkter. Dessa insatser behöver komma till ståndsnabbt och sättas in selektivt i samråd med län och kommuner. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 8 och i övrigttill utskottets hemställan. 81 () replik: redovisning av de problemsom det norrländska jordbruket har borde egentligen ha utmynnat i andrayrkanden än dem som slutligen presenterades, eftersom de önskemål som MartinSegerstedt gav uttryck för och de problem han målade upp inte kan lösas medhjälp av de förslag som regeringen har lagt fram och som de socialdemokratiskautskottsledamöterna har ställt sig bakom. säger att det kommer att blitolkningsproblem, eftersom vi inte i vårt förslag har talat om med hur mångaören per kilogram som priset på mjölk eller fläsk skall stiga. 1 vår motionhade vi lagt upp det på det sättet, men det är klart att vi under en mycketsnabb behandling i utskottet, där vi var tvungna att resonera oss samman om ettförslag, inte hade möjlighet att precisera detta, I stället måste vi ange ensumma, om vilken sedan jordbruksnämnden och LRF får resonera sig samman. Det ärexakt den teknik som socialdemokraterna och vpk använde . Var detmöjligt att använda den tekniken då, bör det rimligtvis vara möjligt attanvända den nu också. Jag skulle vilja fråga om han verkligenmenar att vårt förslag innebär att jordbrukarna i norra bliröverkompenserade. I så fall måste han förklara detta. Jordbruksnämndensberäkningar ger nämligen inte sken av att det skulle vara så utan tvärtom. Det är mycket anmärkningsvärt att talar om att man skall ta pengar ur regleringskassorna. Det är intejordbruksutskottet som förfogar över de pengarna, utan det är jordbruket.Varken jordbruksutskottet eller skall tala om hur de här pengarnaskall användas, utan dessa pengar är gemensamma för jordbruket och de skallhanteras av näringen - inte av oss. Det har vi varit överens om . Förett par år sedan försökte man få en sådan här ordning till stånd, men förslageti fråga avvisades av . säger att detfinns områden där jordbruket är konkurrenskraftigt-om jag rätt uppfattade vadhan sade-och att ni motsätter er att de områdena får stöd. Men vilka områden ärdet då fråga om? 82ARNE i () replik: Del krävs ett oegennyttigt och sannerligensträvsamt arbete när det gäller den uppgift som utskottsgruppen har tilldelatMartin . Det gäller för honom att förklara attregeringens alternativfaktiskt är av den betydelse för Norrlandsjordbruket som härhar försökt göra gällande. Det är, som sagt, den mest strävsamma uppgift jagkan tänka mig. försöker tydligen göra gällande - somLennart Brunander påpekade - att jordbruket i bliröverkompenserat och att den linje sorn ni har valt därför är den riktiga. Ja,det är en intressant sak. Statssekreteraren och riksdagsledamoten ju gällande att han, om han hade haft pengar, inteskulle ha haft någonting emot att tillskjuta litet mera. Har ni talats vid omden saken? Har ni diskuterat hur ni skulle ställa er till det? Den saken togsupp i senaste inlägg. Han kanske inte riktigt minns hur det var. Med en gedigen förklaring försökte göragällande att användandet av en tredjedel egen spannmål i produktionen liksomvar det riktiga värdet. Det skulle man möjligen kunna tro, ,om det inte hade varit så, att det i jordbruksnämndens kalkyler lustigt nogändå fanns en rubrik om den verkliga andelen när det gäller egen spannmål iproduktionen. Visserligen skulle det bara ha rört sig om 15 milj. kr. Menför den skull kunde ni väl ha valt den linjen. Pådet sättet hade ni kunnatbevara er trovärdighet bland norrlänningarna. När det gäller att nå upp till den överenskommelse somoppositionen enades om skulle det ändå ha varit ett glapp på 85 milj. kr. Detbeloppet är i den storleksordningen att de 15 miljonerna kanske inte skulle hahaft särskilt avgörande betydelse. Men med tanke på er egen trovärdighet hade detnog sett prydligt ut om ni hade valt den lösningen i stället för att försökatricka med orden. Jag tänker då på det här med att en tredjedel egen spannmål iproduktionen skulle ha varit ett riktigare tal när det gäller den verkligaandelen. Reglering avpriserna på jordbruksprodukter, m. m. Anf.83 (vpk) replik: Jag måste tillstå att det känns litet märkligtatt ha en replikväxling med om Norrlandsjordbruket och dessproblem. Jag är nämligen helt övertygad om att , lika väl somjag, vet vilka problem som finns i Norrlandsjordbruket och vilken situation somjust nu råder i det sammanhanget. Det är således konstigt att vi mot denbakgrunden skall behöva ha rätt så olika uppfattningar om hur vi bör förfaraför att åstadkomma en förbättring. Det här blir alltså en något märkligföreställning. Många jordbrukare i det aktuella stödområdet avvaktar riksdagensbehandling av frågan om prisstödet för att sedan ta ställning till om manskall fortsätta med jordbruket eller ej. I det läget diskuterar MartinSegerstedt principerna för prisstödet till Norrlandsjordbruket! Han vill alltsåha en diskussion om några ören hit eller dit. Det är en märklig situation - detmå jag säga! Jag är beredd att diskutera regionalpolitiska insatser,men var finns de i denna proposition? Jag har inte lyckats hitta några sådana.I reservationen nämner ni möjligheten att plocka pengar ur regleringskassan förspannmål, som vi har varit överens om att tillföra medel. Qm ni får ta av depengarna kan ni alltså tänka er att använda dem till regionalpolitiska åtgärder- men Reglering avpriserna pä jordbruksprodukter, rn.tn. sådanaåtgärder har inte ens utarbetats. Situationen är den - det kan inteförneka - att många jordbrukare avvaktar detta beslut. Det är avgörande för omde skall fortsätta med jordbruket. Beslutet blir då också ett politisktställningstagande till hur mycket Norrlandsprisstödet skall räknas upp, ettpolitiskt ställningstagande till om står kvar vid de enhälliga beslutsom vi har fattat om att värna om Norrlandsjordbruket.Konsekvenserna av detta ställningstagande måste vi ta hänsyn till . 84 () replik: tar i sitt inlägg upp desynpunkter som framförs i reservationen om att jordbruksregleringen skallanvändas så att pengarna den vägen förs över från söder till norr. Folkpartietvill förenkla jordbruksregleringen, och vi tror att detta skulle ytterligareförvärra den och göra den ännu mer komplicerad. Dessutom är det felaktigt attanvända den i detta sammanhang. Norrlandsstödet bör utgå med budgetmedel. Det har redovisats en rad utredningar, som har nämnts idenna debatt, om kostnaderna för Norrlandsjordbruket. sägeratt han är medveten om att det är en svår situation. Varför harsocialdemokraterna inte i detta sammanhang kunnat göra en generös tolkning avde förslag och beräkningar som föreligger och som är tilltagna i underkant? Jag vill, liksom övriga ledamöter har gjort i replikerna,ställa frågan; På vilket sätt blir Norrlandsjordbrukarna överkompenserade genomdet föreliggande förslaget? Jag skulle också gärna vilja fåsvar av på den fråga som jag ställde i mitt inlägg, om detsom tog upp om finansieringen, där han ställde vårt förslag omminskat anslagsbehov för Svenska Varv i skarp kontrast mot Norrlandsstödet: Ärmiljardbelopp till Svenska Varv verkligen viktigare än 100 milj. kr. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 85 () replik; Minst två utredningar har sysslat medkompensationsnivån. Utgångspunkten har varit att Norrlandsjordbruketskulle kompenseras enligt vissa beräkningsgrunder. fick visocialdemokrater stark kritik från olika håll, framför allt för attstödområdesindelningen var felaktig. Man sade att det behövdes ett nyttberäkningsunderlag. Detta beräkningsunderlag har tagits fram, och vi har sånära som möjligt följt detta. På en punkt har det rått olika uppfattningar,nämligen om foderspannmål. Eftersom kompensationen gäller animalieproduktionen,må vi räkna på den och inte på den andra delen. Jag hoppas att jag med min ringa pedagogiska förmåga harkunnat beskriva det sätt på vilket vi har räknat. När det gäller var pengarna skall hämtas har redovisat socialdemokraternas syn. Visst går vi med på en höjning avNorrlandsstödet, men i fråga om finansieringen har vi en annan uppfattning. Inte minstJohn vet att vi har fört dessa resonemang. talar om finansieringen och sätter uppvarven mot Norrlandsjordbruket. År det inte rimligare att göra som jag,nämligen att sätta in det jordbruk som svenska folkhushållet ställer upp för iett regionalpolitiskt sammanhang? Det är väl rimligt, när vi dessutom iriksdagsbeslut efter riksdagsbeslut säger att jordbrukspolitiken i sin helhetskall medverka till en regional utjämning-ja, att den t. o. m. skall ingå somen aktiv del av regionalpolitiken. Jag menar att man inom ramen för hela regleringsekonomin -näringen är ju genomreglerad - skulle kunna finna möjligheter att klara ävenNorrlandsjordbruket. Jag vill påpeka att det - som jag sade i slutet av mittanförande -här handlar om regionalpolitik, och att vi från vår sida är bereddaatt ställa regionalpolitiska medel till förfogande, Jag hoppas att vi iframtiden kan komma ifrån den typ av debatter som vi år har haft idenna fråga. Reglering avpriserna pä jordbruksprodukter, m. m. 86 () replik: återkommer till att deberäkningsgrunder som regeringen och socialdemokraterna har haft är riktiga.Det är de väl i och för sig, men man har använt dem på ett felaktigt sätt. Manutgår nämligen från att jordbrukaren skall ha en mycket liten andel egenspannmål i sin produktion. Vid de diskussioner.vi haft med dem som gjort dessaberäkningar fick vi ganska klart för oss att beräkningarna är framtagna påmycket lösa grunder. Precis som i här tidigare sade, harinte ens det som man hade trott vara en faktisk användning av egen spannmålblivit regeringens alternativ, utan man har gått ännu lägre. Men även dennafaktiska andel som man i något alternativ angav är mycket osäker. Vi har lagtfram våra förslag mot bakgrund av att den norrländska åkermarken skall bevaras.Det är ju däri som beredskapseffekten ligger. återkommer till frågan om var man skallhämta pengarna för detta ändamål. Jag vill fråga : Varnågonstans skall regeringen hämta pengar till att bekämpa den arbetslöshet ochde konkurser som kommer att uppstå och pengar för att förhindra att hela byarkanske kommer att tömmas på folk? Vad kommer det att kosta, och varifrån skalldessa pengar hämtas? Jag vill hävda att de 100 miljoner som vi har föreslagitutöver regeringens förslag är en mindre summa pengar än vad detta skulle kosta.Alltså är det förslag vi har lagt fram samhällsekonomiskt motiverat och merariktigt. säger vidare attsocialdemokraterna gärna skall skjuta till regionalpolitiska medel. Men varförsade ni inte det när vi diskuterade frågan i utskottet? Ni kunde ju inte ensställa er bakom vårt förslag till ett utvecklingsprogram - som skulle kunna geen del pengar - utan var tvungna att skriva en egen reservation på den punkten. Anf.87 (vpk) replik: Vi får väl göra som i tågkupénoch ta om det från början. I jordbruksutskottets betänkande nr 33 från förrariksmötet underströk vi ju klart och tydligt att det är viktigt att målet attjordbruksproduktio- Reglering avpriserna på jordbruksprodukter, m. m. nen inorra bibehålls i ungefär nuvarande omfattning verkligen uppfylls ochatt jordbrukarna ges erfoderliga förutsättningar härför. Det var vi eniga om. rasar jordbruket katastrofalt på en del håll. Det skeren drastisk nedgång. Vi måste ju vidta åtgärder, så att vi kan behållajordbruket i den omfattning som det hade 1984/85. Och vi måste ge jordbrukarnaerforderliga förutsättningar härför. Vilka åtgärder finns då att ta till när situationen är denatt man avvaktar ett riksdagsbeslut om prisstödet? Jordbruksnämnderna harpoängterat att det när de faktiska stödbeloppen fastställs även bör vägas infaktorer såsom produktionsutveckling, speciella lokala förhållanden,regionalpolitisk hänsyn m. m. Det är detta vi har gjort i stället för attdiskutera principen. Återigen till de regionalpolitiska åtgärderna. Jag troratt det är tredje eller fjärde gången som jag säger att vi självfallet ärberedda att diskutera regionalpolitiska åtgärder. Men vi måste ju se till attvi har ett Norrlandsjordbruk att sätta in dessa regionalpolitiska åtgärder på.Det är det första vi bör tänka på, och för att vi skall kunna behållaNorrlandsjordbruket är det anslag som vi här diskuterar nödvändigt. Detta skallvi vara helt pä det klara med. 88 () replik: En reglering föder nya regleringar, säger vii ofta på tal om jordbrukspolitiken. Detta gäller också . Detär tydligen så att man på allvar avser att föra in regleringspolitiken även närdet gäller förhållandet mellan norra och resten av landet. Det tyckervi är oroväckande. Norrlandsstödet är viktigt, och det är viktigt att vi harett Norrlandsjordbruk. Men det skall byggas på regionalpolitiska grunder, ochanslagen bör utgå av budgetmedel. 89 i () replik; Jag kan inte annat än i någon mån glädjasöver att så har tagit till sig resonemanget om betydelsen avatt jordbruket ges stöd från regionalpolitiska utgångspunkter i högre grad änfrån jordbrukspolitiska utgångspunkter. Det anmärkningsvärda är dock att det,om jag har läst rätt, inte står en rad om detta i propositionen. Det här stårbl. a. i den moderata kommittémotionen, så jag tycker att läraktigheten på denpunkten har varit påfallande och är glädjande. Men den avgörande skillnaden, , är att ivårt förslag står det inte alls någonting om - som sade fören stund sedan -att t. o. m. en akfiv regionalpolitik skulle föras. I dettafall är det enligt resonemang fråga om en aktivregionalpolitik med regleringsmedel. Var står det att läsa? Vem har fört framdenna tanke? Den är, som det gavs uttryck för, verkligen vildvuxen. Dettabetyder att man är beredd att ge jordbruket eget ansvar också förregionalpolifiken. År det er mening, ? Ni har en replik kvar.Ge oss besked på den här punkten! År regionalpolitiken en jordbrukets egenangelägenhet eller är den, som sade, en angelägenhet som ärgemensam för oss och skall bekostas med budgetmedel? 90MARTIN () replik: Prot. Reglering av priserna pä jordbruksprodukter, m. m. Det här uttrycket har jag spårat så långttillbaka som till tiden års jordbrukspolitiska beslut.Uttrycket finns i den proposition som låg till grund för det beslutet. Däruttalades att jordbrukspolitiken skall samspela med den övriga politiken isamhället, och dit hör också regionalpolitiken. Det råder tydligen stor enighetom att regionalpolitiken i ökad utsträckning måste föras in härvidlag, I vårreservation på denna punkt har vi framhållit att detta måste ske, och det ärbra att vi kan enas om saken. Till 'vill jag säga att vad som har häntsedan i fjol inom det norrländska jordbruket är framför allt att vi närmast hardrabbats av en skördekatastrof. Vi har fått en mycket dålig skörd, vilket istor utsträckning medverkat till nedgången i produktionsförmågan hos detnorrländska jordbruket. Där har vi en av de speciella omständigheter som manmåste ta hänsyn till. Det är viktigt att vi också ser över de regionalpolitiskainsatserna för jordbruket. I det beslut som fattades står att man skallta hänsyn till övriga faktorer som spelar in när det gällerNorrlandsjordbruket. talar om att man för in regionalpolitiken iregleringsekonomin för jordbruket. Det är ingenting nytt. Det har man gjorttidigare, bl. a. inom ramen för prisöverläggningarna. Vissa delar avregleringsekonomin avser just regionalpolitiska insatser t. ex. på mejerisidan.Det är ingenting nytt. Det har det varit hela fiden. Jag vill bara ånyo åberopadet jag har sagt, nämligen att detta finns med i det övergripandejordbrukspolitiska beslutet som vi har fattat . Avslutningsvis hoppas jag att vi äreniga om just den del som handlar om regionalpolitiken och att vi också skallgå vidare. Vi har åberopat en motion där står som första namn. Idenna motion tar man upp dessa aspekter. Det är med anledning av denna motionsom vi har gjort ett tillkännagivande om regionalpolitiska inslag. Däråterfinns många av de tankar som vi vill se utvecklade. Det anmärktes i början av debatten på att jaghade varit frånvarande vid två viktiga tillfällen då jordbrukspolitikdiskuterades här i . För att ingen skall tro att det berodde på bristpå intresse eller på att jag rent av skolkade vill jag gärna tala om varför jaginte var närvarande. Det första fillfället då jag var frånvarande var vid denallmänpolitiska debatten. Jag nödgades då befinna mig i på en viktigskogskonferens som hölls för de afrikanska och europeiska länderna. Det varangeläget att den var representerad där. Vid det andratilfället, som gällde diskussionen kring vår budget, råkade jag vara sjuk. Jagbeklagar att jag inte kunde vara närvarande vid dessa två tillfällen, men jaghar angett skälen till detta. Eftersom jag vet att så här i slutskedetbefinner sig i tidsnöd och då utskottets ledamöter har vädrat argumenten föroch emot de olika ståndpunkterna skall jag i mitt anförande i mesta möjliga månundvika polemik för att i stället säga något om de möjligheter som borde finnastill en bredare samling kring livsmedelspolitiken. Jordbruketråkade som andra näringar i svårigheter under den nedgångs- Prot.1985/86:160 period för den ekonomiska utvecklingen i vårt land som vi upplevdefrån mitten av och under deförsta åren . Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. na slogstora hål i jordbrukets ekonomi. Många förelag, särskilt de nyetablerade,hamnade i svårigheter. Sjunkande konsumtion, som en följd avreallöneförsämringarna för löntagarna, ökade på bekymren rned lönsamheten närexportkostnaden för allt större överskott växte. Den första förutsättningen för att komma till rätta meddessa problem inom jordbruksnäringen är att få ordning på ekonomi. Därär vi på väg att lyckas. För jordbruket gynnsamma effekter av detta kan'avläsas i att räntesänkningarna enligt beräkningar i tidningen förbättratjordbrukets ekonomi med netto 500 milj. kr. - en förbättring som naturligt nogi första hand kommer de mest utsatta företagen till del. Genom att kostnadsutvecklingenpå produktionsmedlen kunnat hållas i schack har vi fått en prisuppgörelse införden utan höjningar av konsumentpriserna, vilket bör gynnaavsättningsmöjligheterna och medverka till att minska överskottet.Prishöjningar som bara ger jordbrukarna kompensation för ökade kostnader verkarju i motsatt riktning och försämrar därför lönsamheten. Det är glädjande att vi numera är överens omangelägenheten av en anpassning och inriktning av produktionen som på siktskall leda oss fram till en bättre balans och därigenom en förbättradlönsamhet. En arbetsgrupp under f. d. generaldirektören ledning,som haft att pröva uppslagen från såväl lantbruksstyrelsen som LRF i dennariktning, lägger fram förslag till åtgärder på kort sikt ochåterkommer med förslag till åtgärder på . Det förtjänar att understrykas att målet inte är att lägganed stora ytor åkerareal. Målet är att finna en produktionsinriktning ochproduktionsmetoder som kan ge bättre ekonomi och ökad varsamhet i vårtutnyttjande av åkermarken som produktionsresurs. Olyckan i Tjernobyl gör intedetta arbete mindre angeläget. Vår beredskap mot sådana händelser blir intebättre för att vi utnyttjar åkermarken oekonomiskt genom att producera grödorsom vi har svårigheter att få avsättning för till rimliga priser. Det är glädjande att kravet på en livsmedelspolitik istället för enbart en jordbrukspolitik numera har fullt genomslag i debatten.När LO, LRF och KF enas om att söka sig fram till gemensamma ståndpunkter omlivsmedelspolitiken är detta enligt min mening ett starkt uttryck för en bredinsikt om vilken vikt livsmedelspolitiken har för hela folket. Enighet råder omatt det övergripande målet för denna politik måste vara att producera livsmedelav god kvalitet till rimliga priser under stor hänsyn tagen tillomgivningsmiljö, arbetsmiljö och djurhälsa, som de i produktionensysselsatta skall kunna påräkna en levnadsstandard som svarar emot vadjämförbara grupper kan uppnå, Alla vet att förändringar av det slag som ter signödvändiga inom livsmedelsförsörjningens alla led för att vi skall uppnå deövergripande målen är besvärliga. Att förändringarna bör ske under socialtacceptabla former är en vedertagen praxis i vårt land. Att staten är beredd attunderlätta förändringarna för att så skall ske kommer bl. a. till uttryck i attenighet råder om att staten skall bära vissa kostnaderför den olönsamma spannmålsexporten. Att vi fortlöpande måste pröva hur både näringen,konsumenterna och samhället i sin helhet skall få bästa möjliga utbyte av deekonomiska insatser staten gör och hur avsikten med dessa insatser skall uppnåsborde vara en självklarhet. På samma sätt skall man vid varje beslut om attpengar skall tas ur statskassan sörja för att man inte på nytt igen ökar istället för att minska det budgetunderskott som med sin tyngd skapatsvårigheterna i vår samhällsekonomi, med negativa effekter också förjordbruket. När oppositionen vill gå längre i generositet med statens medel änregeringen utan att kunna enas om hur denna generositet skall finansieras, fårdet väl betraktas som ett uttryck för att man anser att regeringen varit ännumer framgångsrik i sin strävan att skapa balans i vår ekonomi än regeringensjälv vågar räkna med. Vi uppskattar naturligtvis att vår politik skapar dennatilltro hos oppositionen, även om vi skulle sätta mera värde på störreförsiktighet i bedömningarna för att därigenom skapa en säkrare garanti föratt framgången med den ekonomiska politiken fortsätter. Det är i hög grad ijordbruksnäringens intresse. Enighet råder också om att vi av många skäl måste sökabehålla en jordbruksproduktion av nuvarande omfattning i norra . När manvill göra gällande att regeringen inte har intresse och förståelse för detnorrländska jordbrukets problem vill jag erinra om följande. Det är faktiskt vi socialdemokrater som har lagt framförslaget om det speciella stödet till jordbruket i norra . I fjoltillfördes utöver en uppräkning av Norrlandsstödet norra 60 milj. kr.extra. Stödet räknades sålunda upp plus att större delen av de 40miljoner kronorna till jordbrukare i akuta svårigheter hamnade i området. I århar vi föreslagit en ytterligare uppräkning . Jag anser att om staten anvisar medel över budgeten föratt utjämna skillnaden i odlingsbetingelser mellan norra och mellerstaSverige, så bör vi eftersträva att dessa pengar skall stanna i norra är ju överens om att det ur olika synpunkter är angeläget att bibehålla enproduktion av nuvarande omfattning i norra . Då borde enligt min meninginte norra belastas med kostnader för den överskottsproduktion somlandet totalt sett måste exportera till låga priser. Enligt senaste statistik,som gäller , fick norra behålla netto knappt 120 miljoner av ca300 miljoner, som då utgick i stöd. Om nettobehållningen för norra avde medel över budget som staten sätter in på grund av de kostnader jordbruket ihela landet belastas med genom slaktdjursavgifter m, m. blir dålig, då är dennaform av stöd till norra icke så effektiv som man skulle önska.