prot · G909136 · 1985-12-31 00:00:00 — Teknik finns visserligen för ett överförandemellan text och syntetiskt tal, men kostnaden för ett mer allmänt utnyttjandeär mycket hög. Utskottet bemöter vår motion beträffande detta genom attsäga att man tycker att merkostnaderna även skall ske översocialdepartementets huvudtitel, eftersom det torde vara mindre lämpligt attteleverket som affärsdrivande verk ges i uppdrag att pröva frågor av detberörda slaget. Enligt vår mening, dvs, motionärernas, är det synnerligenlämpligt att ändrar sin taxa, sä att det rundare ocksåomfattar dem som ringer till eller frän en texttelefon. Det ligger helt i linjemed de handikappolitiska riktlinjer som har antagit. Jag är mycketmissnöjd med utskottetsslutsats på denna punkt. Men jag räknar med att regeringen, som Prot.1985/86:136 har ansvaret också för handikappolitiken, följer de riktlinjer har fastställt. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, 45 (): Frågan om huruvida skall drivas i verks- ellerbolagsform har behandlats under en följd av år. har vi,inte minst inom vårt partidistrikt, mycket noga granskat både de motiv somförts fram för att bilda bolag och dem som förts fram för att behållaverksformen. Bedömningen vid alla dessa tillfällen har varit att motiven förbolagsbildning är för svaga för att vi skulle kunna gå emot den bredauppslutningen bland de anställda för att behälla verksformen. När beslutet om bolagsbildning eller ej sköts upp förraåret hoppades vi att regeringen senare skulle lägga fram förslag om hur Teliskulle utvecklas med bibehållande av verksformen. När regeringen ibudgetpropositionen i stället valde att föreslå bolagsbildning blev besvikelsenstor bland anställda och oss andra som'inte ville ha bolag. Det stodredan då helt klart att de borgerliga skulle rösta för regeringsförslaget, varförfrågan med all rätt upplevdes som avgjord. I detta läge framfördes inte hellernågra önskemål om att vi socialdemokratiska riksdagsmän som var emot enbolagsbildning skulle följa upp vår uppfattning genom en motion. Jag vet, att lika väl som den nu breda riksdagsmajoritetenför bolagsbildning inte hade ändrats av en enskild motion, så påverkas intebeslutet av om några socialdemokrater röstar nej. Men under vårensbehandling av frågan har i varje fall inte jag övertygats av de motiv somregeringen har anfört för bolagsbildning. Vid genomgångar, för min del inteminst med verkstadsklubben vid i , har jag snarare stärkts i minuppfattning att motiven för en bolagsbildning inte heller ärtillräckligt starka. De anställdas åsikt borde därför ha fått väga tyngre idenna fråga. Vårt partidistrikt har också bl, a, uttalat; "Det är vår övertygelse att samhällets möjlighetertill insyn och styrmöjligheter av den teknologi som representerartillgodoses bäst genom att får drivas vidare i nuvarande form." Jag vill därför inte medverka till det beslutsom nu kommer att fattas, utan avser att vid voteringen rösta nej. Idetta anförande instämde '(). 46INGVAR i (c): Jag hade inte tänkt ta till orda i dennafråga, men när nu steg fram och yrkade avslag på förslaget attombilda till aktiebolag, vill jag säga några sanningens ord, omvändelse har skett under galgen. Vikommer ihåg hur debatten om bolagsbildning gick under de år somsocialdemokraterna satt i opposition. De var då helt emot några förändringar,och löften ströddes åt Prot.1985/86:136 alla håll. Jag minns klart vad socialdemokraterna i distriktetlovade under valrörelsen1982, Det är inte att undra på att de Telianställda är Telekommunikationer .,, , ... . . . n- r> . Vi hartidigare hört och tala om hur detförhöll sig med deras ställningstagande. Det var inte något klart nej på dennapunkt, menade de. Det är möjhgt att så inte var fallet, men det hjälper Deanställda på har uppfattat denna fråga på ett helt annat sätt. är dettasom ger utslag. Det är frukterna av tidigare löften som Johnssonnu får skörda, I sakfrågan har jag inte några erinringar mot detföreslagna sättet att föra över verksamheten i bolagsform - det är helt rätt.Jag tror på de socialdemokratiska ledamöter som här har sagt att det ärstora fördelar med en bolagsbildning. Under den tidigare debatten verkade det som om vi skullevara emot förslaget på just den punkt som berörs i reservation 5 av ,moderata samlingspartiet och . Jag vill därför gärna läsa upp vad visäger i denna motivreservation: "Utskottet ansluter sig för sin del tillföredragandens uppfattning att industriverksamhet bör bedrivas ienhetlig form och att aktiebolagsformen synes vara den naturliga.Anställnings- och lönevillkoren för de anställda som berörs av ombildningen ärfrågor som torde få lösas i förhandlingar mellan parterna. Utskottetförutsätter att vederbörlig hänsyn tas till de anställdas intressen." Det råder alltså inga delade meningar mellansocialdemokraterna och de tre borgerliga partierna på denna punkt. Det vill jagklart framhålla. Det som har sagt fårhan naturligtvis själv stå för, men han skördar nu frukterna av attsocialdemokraterna tidigare strödde löften omkring sig och att det sedan gicksnett. Det hade varit mycket bättre om till de Telianställda iVänersborg hade sagt: Tyvärr gav vi kanske litet för vidlyftiga löften. Vitrodde att det skulle bli på det sätt som vi sade, men vi hade tyvärr fel, OmIngvar hade sagt detta, skulle jag ha accepterat hans inlägg, 47 (): Jag förstår inte vad i menadenär han talade om en omvändelse under galgen. därefter verifierade han juatt jag har haft samma uppfattning i denna fråga, hka väl som alla andra i vår valkrets att jag 1982, 1983,1984,1985 och nu1986 har haft den uppfattning som jag har redogjort för. När säger att jag borde ha talat om för deanställda vid att vi socialdemokrater haft fel, då bygger detta just påatt jag skulle ha ändrat uppfattning. Men jag har inte gjort det, och därförkan jag naturligtvis inte föra vidare ett sådant budskap till de anställda, 48 i (c): Det är möjligt att partidistriktet och har haft den häruppfattningen , men ni har i så fall inte haft stöd från alla i 46 partidistriktet, I trafikutskottetsitter ju från , och han har varitmed om att fatta det här beslutet. Det finns alltså olika uppfatt- Prot.1985/86:136 ningar. sade tidigare att det inte var någon idéatt motionera på ,, den här punkten , eftersom det fanns en klarmajoritet i kammaren för en bolagsbildning. Men visst motionerar man i olikafrågor! Det händer mycket ofta att man gör det, särskilt när det gäller frågorsom man känner för. Känner man verkligen för en fråga, , dåmotionerar man. Tyvärr kan jag konstatera att inte kändetillräckligt för frågan men att han gör det . Det, menarjag, är en omvändelse under galgen, 49 (): Jag konstaterar att iBengtsfors nu tog tillbaka sin beskyllning att jag skulle ha tvingats tillomvändelse. Det vore kanske bra om vi som sitter på samma länsbänk tog reda pävad som sagts i olika frågor innan vi håller våra anföranden. Sedan konstaterar jag att i den här fråganaldrig har ställt upp för de anställda vid i . 50 i (c); Nej, jag har inte ställt upp för de anställdavid i , därför att jag har en annan uppfattning och enövertygelse om att bolagsbildning är det bästa, Samma uppfattning har också majoritet bland socialdemokraterna. skall därför inteinbilla de Telianställda i att det är de tre icke-socialistiskapartierna som är emot dem, som förhällandet var års val. kände alltså inte för den här frågan ijanuari månad utan tar upp den efter påtryckningar frän facket vid iVänersborg. Det är enligt min mening en omvändelse under galgen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om trafikutskottetsbetänkande 21.) 51 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera trafikutskottetsbetänkande 14 om anslag till Sjöfart m.m, I fråga om detta betänkande hållsgemensam överläggning för samtliga punkter. 52 PER STENMARCK (m): I det betänkande som vi nu har att debatteraavhandlas budgetpropositionens bilaga 8, gällande bl, a. anslag till Sjöfart, Förutom sedvanliga beslut av ekonomisk natur beträffandebl, a. farleds verksamhet, isbrytning och investeringar innehåller förslaget också vissa nyheter som, enligt moderat mening, är steg i rätt riktning och som kan komma att få positiva effekter. ' Prot.1985/86:136 I propositionen lämnas förslag till förändringar beträffandesjöfartens betalningsansvar både vad gällerkostnaderna för den statliga isbrytningen och vadgäller ersättningen till Trollhätte Kanalverk och . Regeringen föreslär också ändrade principer för sjöfartsverketsavskrivningar. Låt migmed några få ord kommentera dessa resp, förslag. har vi från moderat håll föreslagit attisbrytarverksamheten i ökad utsträckning skall avgiftsfinansieras. Vi harfrämst gjort det av ekonomiska skäl, I det rådande samhällsekonomiska läget ärdet nödvändigt med långt gående besparingar. Att även socialdemokraterna nu harinsett detta är positivt. När vi därför från moderat håll kan yrka bifall tilldet förslag som regeringen lagt fram, kan vi konstatera att vår linjefrån början var den riktiga. Det är svårt att finna några invändningar av meraprincipiell natur mot att kostnader för sädan kapacitet som statentillhandahåller åt sjöfarten också -åtminstone i ökad utsträckning- skalltäckas av sjöfarten. Det förtjänar att understrykas att sjöfartensbetalningsansvar gäller de fasta kostnaderna. Bränslekostnader kommer, precissom , att betalas av staten. Under en normalvinter beräknas dessakostnader uppgå till ca 47 milj. kr, I några motioner framförs synpunkten att den härföreslagna åtgärden i första hand skulle komma att drabba Norrlandssjöfarten,Utskottet understryker emellertid att det är nödvändigt att en"likafördelningsprincip" skall gälla över hela landet. Lämpligen kommer detta att ske genom att isbrytaravgifteninte tas ut separat, i vilket fall vi riskerar att bygga upp en besvärligadministration, utan genom att avgiften i stället läggs ovanpå den s. k.farledsvaruavgiften. Därmed fär vi en modell som slår över hela landet. Regeringen har också föreslagit att skallfå göra avskrivningar på anskaffningsvärdet. Därmed anpassas sjöfartsverketsekonomiska förutsättningar till dem som gäller för affärsverken inomtransportområdet. Inte heller på denna punkt har vi från någraproblem att biträda förslaget. Vi har åtskilliga gånger framhållit detnödvändiga i förbättrade avskrivningsregler. Dock vill jag understryka att vi enbart ser detta som stegi rätt riktning. Vi avvaktar ytterligare förslag från regeringen, allt i syfteatt förbättra och effektivisera verksamheten. Det är i det sammanhanget också positivt attsjöfartsverket nu ges tillfälle att låna medel till sina investeringar på denöppna marknaden. Låt mig också få understryka det moderata kravet attsjöfartsverkets myndighetsutövande verksamhet bör skiljas ut från denaffärsdrivande. Vi har i en motion utvecklat detta och menat attförutsättningarna att ombilda den affärsdrivande verksamheten, dvs, att låtaden övergå i bolagsform, bör snabbutredas. Men vi accepterar på denna punkt utskottets skrivning ochhåller med om att de föreslagna förändringarna av sjöfartens betalningsansvaroch av 48 finansieringenav investeringar är ägnade att stärka verkets Prot.1985/86:136 affärsmässighet, Allt detta, tillsammans med det faktum att detföredragande statsrådet säger sig överväga möjligheten för attövergå till affärsverksform, är steg i rätt riktning. Vi kan i och för sig tycka att regeringen redan nu bordeha tagit steget fullt ut. Men regeringen har utlovat att den skall redovisasina överväganden i nästa års budgetproposition, Därför avvaktar vi denna. Menvi kommer noga att följa upp att regeringen följer sina egna intentioner. Jag talade tidigare om en"likabehandlingsprincip", 1 det fallet gällde det kravet på likartadevillkor för hamnar över hela landet. Detta krav tror jag på ett acceptabeltsätt kommer att kunna tillgodoses. Men det finns en annan "likabehandlingsprincip"som också är väsentlig att diskutera och som bl. a, framförts av sjöfartsverketoch av andra berörda parter inom sjöfartsnäringen. Den gäller kravet på attsjöfarten inte skall missgynnas i förhållande till andra transportslag. Detta ären utomordentligt viktig aspekt som inte får glömmas bort-allra minst i ettläge där vi, som jag förmodar, under stor enighet kommer att ålägga sjöfartenett ökat kostnadsansvar. Detta sker parallellt med att SJ, för ett är sedan,fick möjlighet till Stora engångsavskrivningar i infrastrukturen. Även med beaktande av de positiva effekter som dagensbeslut innebär beträffande bl. a. nya avskrivningsregler så leder beslutetockså till kostnadsökningar för sjöfarten. Jag säger inte detta främst avtveksamhet mot själva beslutet, utan mer för att påpeka den besvärligabalansgäng som det allfid blir fråga om när en näringsgrens i sig fulltberättigade krav skall ställas mot lika berättigade krav på att vi någon gångskall få balans i ekonomi. Låt mig i detta sammanhang bara få påminna om det moderatakravet, behandlat i annat sammanhang, om en utvärdering av 1979 årstrafikpolitiska beslut. Vid en sådan utvärdering borde man kunna diskuteraformerna för en "likabehandlingsprincip" vad anser de olika transportslagen.Om en likabehandling inte finns borde vi kunna vara överens om atteftersträva en sådan. Det är av största betydelse att isbrytarkapaciteten kanbibehållas. Två av ordinarie isbrytare, och ,inköptes resp. 1957. Om de skall kunna fortsätta att vara i full drift ärstora och kostsamma ombyggnader nödvändiga. I det läget är sannolikt anskaffandet av en ny isbrytare,som ersättare för de två äldsta, mer ekonomiskt. Vi ställer oss därförbakom förslaget om inköp av en sådan isbrytare, vilket för nästa budgetårinnebär en kostnad pä 106 milj, kr, som en första delbetalning. Den totalakostnaden uppgår till 340 milj, kr. Låt mig med några ord beröra en motion, som kan vara avett stort framtida intresse och som skisserar, i korta drag, en delförutsättningar som förmodligen måste uppfyllas om och skall hanågon ljus framtid inom linjesjöfarten. Det gäller motion T372 av . I motionenframförs två krav, nämligen dels att regeringen, tillsammans med den svenskalinjesjöfartsnä- 4 protokoll 1985/86:136 Prot.1985/86:136 ringen, utvecklar en företagsform för transnationellrederiverksamhet, dels att en företagsform förskandinavisk rederiverksamhet utvecklas. Mot bakgrund av de senaste årens utveckling har frågan omsamordning inom linjesjöfarten fått allt större betydelse. Därför är detförmodligen så, att en åtgärd av den typ som motionären föreslår kan komma attbli nödvändig. Viss samordning har som bekant redan skett, exempelvis vidbildandet av det nya linjerederiet , med avsikten att tryggatillgången på kvalitativa transporter för svenskt näringsliv. Bolaget skallockså verka för en ökad samordning av linjeverksamheten i hela , Det är viktigt att vi pä olika håll följer utvecklingen pådet här området och är beredda att ta nödvändiga initiativ för att skapa sågoda förutsättningar som möjligt för denna verksamhet. Men jag tror samtidigtatt det är väsentligt att poängtera - vilket utskottet också har gjort - attdet är näringen själv, dvs, i det här fallet de berörda rederierna, som börföreslå de åtgärder som man anser nödvändiga. Det är viktigt att understryka att vi politiker bör ståöppna för de typer av förslag som här kan komma fram, I annat fall kan Sverigeriskera att hamna ännu mer på efterkälken. För hela vårt näringsliv vore dettautomordentligt olyckligt. Till utskottets betänkande ärfogad en reservation fränmoderaterna och , reservation nr 12, som behandlar stöd till svenskarederier. Reservationen är avgiven till förmån för bifall till en moderatmotion, I propositionen föreslås ett förslagsanslag till svenska rederier /87 på 50 milj: kr. Detta yrkar vi avslag på. Vi tror inte attvad svensk sjöfartsnäring primärt behöver är mer stöd och mer bidrag, utan attproblemet snarare är det höga kostnadsläget. I sin tur är detta en följd av ettalltför högt skattetryck. Genom diverse subventioner till näringslivet,exempelvis i den form som rederistödet innebär, ökar skattetrycket ytterligare. Med stöd av det här sagda yrkar jag bifalltill reservation 12 och i övrigt till utskottets hemställan. 53 (); betänkande om anslag till sjöfart m, m,kan sammanfattas som en akt präglad av politisk enighet på de flesta områden, Ibetänkandet behandlas förslag om vissa förändringar av, sjöfartens betalningsansvar,bl. a. innebärande att handelssjöfarten fär ett betalningsansvar förisbrytningens kapacitetskostnader. Vidare behandlas förslag om anslag tillersättning för viss kanaltrafik och stöd till svenska rederier. Vi har från sida inte funnit någraprincipiella invändningar mot att kostnaderna för den av staten tillhandahållna kapaciteten och beredska pen för isbrytning tas in under sjöfartens betalningsansvar. Vi har också ansett att det är riktigt att bränslekostnaderna för isbrytarverksamheten betalas av staten, som fallet varit . Detta förfarande föreslås i betänkande nr 14, Det är här fråga om en relativt stor del av de kostnader som åsamkas av isbrytarverksamheten. En någorlunda normal vintersäsong uppgår bränslekostnaderna till ca 50 milj, kr, 50 När det gäller ersättningen tillTrollhätte kanalverk och segla- tionsstyrelse föreslås ipropositionen att den regionalpolitiskt motiverade Prot. 1985/86:136ersättningen nu överförs från att vara ett sjöfartens betalningsansvar tillatt bli ett ansvarstagande för staten. Det bör enligtfolkpartiets uppfattning vara en service som ekonomiskt belastar statskassan,och därför biträder vi propositionen på denna punkt, Ireservation 12 avvisar folkpartiledamöterna tillsammans med iutskottet regeringens förslag om stöd till svenska rederier. Vår uppfattning äratt tiden nu är inne för att subventioner till näringslivet av typenrederistöd, som det här är fråga om, inte bör utgå. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation 12 och i övrigttill utskottets hemställan, 54 (): Först ett par ord till Per Stenmarck, erkänner alltså att debeslut som vi, nu förväntas fatta summa summarum betyder en ökning avsjöfartens kostnader. Vidare yrkar i en reservation avslag på ettstöd till rederierna med 50 milj .kr. Detta har yrkat ,varje gäng med hänvisning till att det behövs en annan ekonomisk politik och enannan skattepolitik. Såvittjag förstår måste det dröja åtminstone till 1988 och /90 innanmoderaterna har en sportshg chans att få en sådan majoritet att de kan påverkaskatterna och den ekonomiska politiken. Min fråga till Per Stenmarck mäste dåbli: Anser ni att svenska rederier inte hade behövt och inte behöver något stödförrän ni får majoritet i en regering och har möjlighet att ändra detekonomiska klimatet? kan inte hänvisa till att de någongång skall genomföra ändringar och att det kommer att bli sä bra,bl, a. för sjöfarten. Med detta vill jag gå övertill att tala litet om vad tycker, betänkande 14 står det ett stycke som majoriteten har ställtsig bakom. Det skall jag be att få läsa upp: "Utskottetanser , liksom tidigare, att närsjöfarten och den speciella kustsjöfartenutgör ett viktigt inslag pä transportmarknaden. Förutom värdet frånförsörjningsberedskapssynpunkt representerar närsjöfarten också ettmiljövänligt och ett rationellt transportalternativ för delar av det svenskanäringslivet. Närsjöfartens långsiktiga konkurrenskraft och möjligheter tillfartygsförnyelse är därför enligt utskottets mening av betydelse i detfortsatta trafikpolitiska utvecklingsarbetet," Jaha,det låter ju bra, rikfigt bra för den som i likhet med anser att vi behöver ha en livskraftig svensk kustsjöfart. Men, ack nej! Sedan gör utskottsmajoriteten en logisk kullerbytta och säger nej fill förslag som skulle ge bättre möjligheter till fartygsförnyelse och ja till förslag som försämrar närsjöfartens långsiktiga konkurrenskraft. reservationer 10 och 11 handlar om förbättrade möjligheter för redarna att byta upp sig till bättre båtar. Representanter för den mindre skeppsfarteri är eniga om det omöjliga i att förnya kustsjöflottan genom att köpa in nya fartyg. Det måste bli andrahandstonnage, och det finns fortfarande bra sådant att köpa. Det är dock två bestämmelser som. behöver ändras för att göra det lättare för redarna att förnya vår kustsjöflotta, 51 1985/86:136 Den första bestämmelsen vi avser är den som finns i om att fartygsom är inte beviljas statliga lån. finns braandrahandstonnage som har en ålder på vill att gränsen förbeviljande av statliga lån höjs till . bestämmelse skulle ökamöjligheterna att förbättra kustflottan. Denandra bestämmelsen vi vill ändra gäller amorteringstiden på de statliga lån somges. är amorteringstiden på statliga lån i allmänhet , minusfartygets ålder. skeppsfart, som det heter, kan beviljaförlängd amorteringsfid till , fortfarande minus fartygets ålder. Vi villatt detta skall bli regel. Vi vill att redaren, köparen, när han är pä väg attgöra affären, skall veta vilka regler han kommer att få amortera efter. Hanskall inte sväva i ovisshet om detta, när han gör sitt livs kanske störstaaffär. Vihar diskuterat det här . Men enbart diskussioner kan inte förbättra lägetför den svenska närsjöfarten. Det mäste till beslut också, beslut som ärpositiva för denna näring. Det gäller inte minst skattesidan, men den behandlasju inte av trafikutskottet. Men det brådskar. Sedan vi diskuterade de härfrågorna har antalet enheter i närsjöfartsflottanytterligare minskat. Jag tänker inte orda mer om just detta . Jag yrkar bifall tillcenterreservationerna 10 och 11 och går över till den stora frågan i dagenssjöfartsdebatt, nämligen regeringens förslag att kostnaden förisbrytarverk-samhet skall läggas över på sjöfarten. Jagvill fråga utskottets talesman: Hur kan ett sådant beslut stärka närsjöfartenslångsiktiga konkurrenskraft, vilket ni i betänkandet säger att ni vill göra?Hur kan ökade bördor på en näring bidra till en positiv utveckling? Hur stämmerregeringens förslag i den här frågan med det som kommunikationsministernskriver under Särskilda frågor i budget? Därframgår att efter 1979 har lättnader i betalningsskyldighet medgivits väg- ochjärnvägstrafiken och i viss mån luftfarten, men inte sjöfarten. I stället för attundanröja orättvisan ökar regeringens förslag orättvisan gentemot sjöfarten.Utskottsmajoriteten ställer sig också bakom föredragandens åsikt att man genomatt lägga över betalningsansvaret pä sjöfarten skapar bättre förutsättningarför att förnya isbrytarflottan. Med andra ord: Regeringen beställer ochsjöfarten skall betala. Ja, det är klart, kan man ordna det på det sättet kanman skaffa sig mycket nytt här i världen. Kommunikationsministernförsvarar sitt isbrytarförslag bl, a. genom att påpeka att var sä kall att isbrytning behövdes även i , Det är därför inte regionalpolitiskt motiverat att staten betalar även i fortsättningen, anser statsrådet, och utskottsmajoriteten instämmer. Enligt vad jag inhämtat av har det inte varit sä kallt i och , Att bygga ett förslag på något som hände tycker jag verkar långsökt. Och enligt vad jag inhämtat av behövs under normala vintrar ingen isbrytning söder om med undantag för . Isbrytningen är alltså i högsta grad regionalpolitiskt motiverad. Genom att flytta över kostnadsan svaret för isbrytningen till själva sjöfarten försämrar vi ytterligare konkur- 52 renskraften hos detta transportslag. På det sättetkommer närsjöfartsflottan Häromdagenvar jag - och jag vet att utskottets ordförande också var där - päen hearing om sjöfarten contra beredskap. av de närvarande, somrepresenterade samlade sjöfartskunskap, var ense om attsjötransportkapaciteten utmed våra kuster inte skulle räcka till om det blevavspärrning och/eller krig. Det är samhällets skyldighet att se till attkustsjöfarten får sådana arbetsvillkor i fredstid att vi har tillgång tilltillräckligt med tonnage i ofärdstider. Då fär vi också behålla en yrkeskär somkan sina hamnar, sina fartyg och sina farleder och som kan ta sig fram även inomskärsundan fienders spanande ögon. Men socialdemokraterna fortsätter att säga nejtill små positiva åtgärder och ja till stora negativa.