prot · G90964 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:64 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 1§ Justerades protokollet för den 15 innevarande månad. 2§ Utökning av antalet suppleanter i vissa utskott Enligtett till kammaren inkommet protokollsutdrag har valberedningen föreslagit attantalet suppleanter i utrikes- och arbetsmarknadsutskotten skall utökas från 19till 20, i försvars- och näringsutskotten från 18 till 19 och iutbildningsutskottet från 17 till 18. Jaghemställer att antalet suppleanter i utrikes- och arbetsmarknadsutskottenbestäms till 20, i försvars- och näringsutskotten till 19 och i utbildningsutskottettill 18. Kammarenbiföll denna hemställan. 3§ Meddelande om fyllnadsval Jagfår meddela att fyllnadsvalen till utskotten kommer att ske vid sammanträdetden . Jagvill meddela att till kammarens ledamöter har utdelats en prehminär ärendeplanför tiden - . Om rätten att förfoga över stöldgods i vissa fall 5 §Svar på fråga 1985/86:304 om rätten att förfoga över stöldgods i vissa fall AnL 4 Justitieminister : har mot bakgrund av en i decembermeddelad dom i högsta domstolen frågat mig om jag är beredd att verka för enändring av lagen i det hänseende som var föremål för domstolens prövning. Denfråga som prövades var i vad mån åtalspreskription för ett stöldbrott utesluteratt gärningsmannen döms för häleri för senare befattningar med stöldgodset. Idet aktuella fallet gällde åtalet att gärningsmannen grävtupp och flyttat stöldgodset och vid ett annat transporterat det i bil. har i domen som huvudregel slagit fastatt åtalspreskription för ett stöldbrott också skall anses omfatta senareåtgärder, varigenom gärningsmannen tillgodogör sig egendomen eller försvårardess återställande. Men man kan ur rättsfallet utläsa att undantag från dennaregel kan förekomma, något som dock inte ansågs motiverat av omständigheterna idet aktuella fallet. Detta innebär dock inte något stöd för slutsatsen att entjuv efter stöldbrottets preskription alltid skulle kunna sälja godset utan attriskera ansvar för häleri. Enligt min mening är några lagändringar på området intepåkallade . AnL 5 (); Jag får tacka så mycket för svaret. Jagbeklagar naturligtvis att beskedet blev att det inte behövs någon lagändringhärvidlag. Jag tycker förstås att det enda rätta hade varit att se överreglerna för stöldansvaret. Rättsläget är oacceptabelt. Till en början kan mankonstatera att inte ens höga jurister är eniga om de grundläggande reglernasinnebörd. Dessutom är reglerna extra svårförståeliga för allmänheten - justdetta att gods kan säljas straffritt om det är fråga om stöld, meninte om det är fråga om häleri. Det är min uppfattning att det finns ettuppenbart behov av lagändring. Jag är medveten om att det är förenat med vissasvårigheter, men det finns flera alternativ att välja på. De kan naturligtvisdiskuteras. Avslutningsvis vill jag bara säga att jag får återkommamed ett konkret förslag om hur man kan vidga åtalsmöjligheterna och samtidigtförtydliga lagen. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1985/86:332 om snatteriavgifter AnL 6 Justitieminister : har, med hänvisning till ett uttalande i entidningsintervju om att förfarandet att utkräva s.k. snatteriavgifter under hotom polisanmälan kan utgöra utpressning, frågat mig om jag är beredd attfastställa det påståendet genom förslag till lagstiftning. Frågan ger mig anledning att redovisa gällandebestämmelser i 4 kap. 4 § och 9 kap. 4 § . Enligt det förstnämndaav dessa båda lagrum är det straffbart som olaga tvång att tvinga någon attföreta en viss åtgärd genom att hota att ange honom för brott, underförutsättning att tvånget är otillböriigt. Enligt 9 kap. 4 § kanden straffas för utpressning som genom olaga tvång förmår någon till enhandling som innebär för gärningsmannen och skada för den tvungne. I ett avgörande av högsta domstolen , som finnsrefererat i Nytt juridiskt arkiv (s. 517), har en butiksinnehavaredömts för utpressning för att han under hot om polisanmälan av kunder somertappats med tillgrepp förmått dem att erlägga en viss avgift. Hotet var inteuttryckligt men framgick av omständigheterna. Det aktuella uttalandet har alltså stöd i gällande rätt.Ytterligare lagstiftningsåtgärder är därför obehövliga. Därmed har jagsjälvfallet inte uttalat mig i frågan huruvida det förfarande som relaterades iden åberopade tidningsartikeln skulle kunna vara straffbart. AnL 7 (): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret. Det var inte så uttömmande som jag hade väntat mig, och det utgjordeinte heller några klara signaler till de affärsidkare som är utsatta försnatterier. Som alla vet är det en stor post som går den vägen - det rör sig omett par miljarder som försvinner, och detta påverkar den allmänna prisbilden. Justitieministern hänvisade till bl. a. 9:4och till ett mål som avgjorts i högsta domstolen. Det är emellertid en heltfelaktig beskrivning. Flögsta domstolen dömde vederbörande för att han hadetagit ut avgifter för sådant som han trodde var stulet tidigare. Han kundealltså inte säga att snattarna hade stulit för så och så mycket. I det härfallet begärde han att få ut 300 resp. . När det gäller 4:4, som förutsätter atttvånget är otillbörligt, frågar jag; Vad är "otillbörligt" i det härfallet? Både på tåg och annars kan man utkräva avgifter, och det finns ensärskild lagstiftning om detta. Jag uppfattar det på det sättet att när detgäller det allmännas skydd mot bedrägeri och snatteri är man snar att stiftalagar. Varför har man inte gjort det när det gäller privatpersoner ochaffärsidkare? Som jag sade hade det varit angeläget att de affärsidkaresom är utsatta för detta - det kan röra sig om stora belopp - fått vetahuruvida det är otillbörligt att de tar ut . för det merarbete de måsteutföra för att ta fatt brottslingen, verkställa förhör och liknande. Kan detanses vara utpressning? AnL 8 Justitieminister : Vi resonerar nu om ett allvarligt problem,nämligen snatterier och andra tillgrepp i butiker, varuhus osv. Där är detviktigt att alla krafter, inte bara rättsväsendets, sätts in för att klaraproblemet. Inte minst köpmännens egna insatser är då av stort värde och storvikt. driver just nu en kampanj mot tillgrepp i butik. När det gäller metoderna för köpmännens insatser kan jagbara berätta för att man i är ense om attsnatteriavgifter inte är ett lämpligt medel. Om riktlinjerna för utländska örlogsbesök AnL 9 SVENMUNKE (m): Till det sista kan jag säga att meningarna ärmycket delade i - om det är otillbörligt eHer god affärssedatt skydda sig mot snatterier. Jag noterar med tacksamhet och tillfredsställelse attjustitieministern i sitt andra inlägg i alla fall inte är någon försvarsadvokatför snattarna. Det sista avsnittet i det skriftliga svaret kan kanskeockså utgöra ett försvar för dem som tar ut avgifter. Justitieministernavvisar ju inte detta förfaringssätt. AnL 10 Justitieminister : Det är möjligt att och jag harolika uppgifter. Men enligt de uppgifter som jag har inhämtat ärKöpmannaförbundets styrelse helt enig om att inte ta ut sådana avgifter, ochjag har ingen anledning att ha någon annan uppfattning. AnL 11 (): Beträffande redovisningen av fallet i högstadomstolen vill jag på nytt poängtera - det gällde en från - attdet inte är så som justitieministern säger i det skriftliga svaret, utanvederbörande fälldes på helt andra premisser. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1985/86:306 om riktliivjerna förutländska örlogsbesök AnL 12 Utrikesminister : har frågat mig om regeringenär beredd att acceptera att en kommun kan kräva garantier att utländskaörlogsfartyg inte medför kärnvapen vid örlogsbesök i svenska hamnar. Frågan om ett utländskt örlogsfartyg skall få tillståndatt besöka svensk hamn är i princip en regeringsangelägenhet. Regeringens inställning har försvarsministern och jag förinte så länge sedan redovisat inför kammaren när vi besvarat liknande frågor.Jag vill nu upprepa att regeringen i princip ser positivt på örlogsbesök frånandra länder. Detta gäller givetvis även det nu aktuella besöket. Utbytet pådetta område bör vara ett naturhgt led i våra kontakter med andra nationer. Detfinns här en lång tradition, som bygger på ömsesidighet och förtroende. Det är en svensk princip att kärnvapen inte får införas ilandet. När regeringen meddelar tillstånd för örlogsbesök i erinrasbesökande nation om att kärnvapen inte får medföras vid besök i svenska hamnar.Detta sker nu med följande kategoriska formulering: "Det råder generelltförbud mot att medföra kärnvapen vid besök i . utgårfrån att detta förbud strikt iakttages." De svenska reglerna är alltså välkända, och det torde inte råda någon tvekan om regeringens fasta ochkonsekventa politik i denna fråga. Kärnvapenmakternahar som bekant intagit den principiella hållningen att varkenbekräfta eller dementera att kärnvapen finns ombord, och följaktligen skullede inte komma att lämna några garantier. Någon kontroll från svensk sida att kärnvapenverkligen inte medförs låter sig heller inte göras, då gästande örlogsfartygvid örlogsbesök åtnjuter immunitet. Vi har, herr talman, ingen anledning atttro att våra regler och vår inställning rörande örlogsbesök inte respekterasfullt ut av de länder vilkas örlogsfartyg besöker våra hamnar. Om riktHnjerna för utländska örlogsbesök AnL 13 (vpk); Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret. Jag tycker att det är en bra formulering som harredovisats här, men jag tror inte att den är tillräcklig. Om det skall blinågon effekt med sådana formuleringar måste det besökande fartyget avkrävasgarantier. fredsgrupp, som jag själv tillhör, har skrivit tHl StenAndersson och fått ett svar med ungefär det innehåll som redovisats här. Vi harockså fått en klapp på axeln, därför att vi bedriver ett aktivt fredsarbete. Det handlar om svenskt territorium, och vi talar nunaturligtvis om som svenskt territorium. partibroder iGöteborg och har råg i ryggen, för de harvågat säga nej till den engelska fregatten och dess besök - de vägrarbjuda på fest. Men de har infe tillräckligt stöd för att kunna verkställadetta. Precis som fredsrörelsen kämpar man för som enkärnvapenfri zon, och detta är en viktig fråga i sammanhanget. Vi är många somär bestörta över att regeringen inte tar det steg som den nyzeeländskaregeringen har tagit. Där finns en arbetarregering som trots amerikanskapåtryckningar vågat gå längre än vad har gjort - trots att det finnsett samarbete av helt annat slag med än vad har med någon annanmakt. Jag tror att det är mycket viktigt att , som av många ses som enfredsivrande nation, verkligen engagerar sig i denna fråga och också visardetta inför den engelska fregattens besök i . Frågan väckernaturligtvis internationellt intresse. FN-ambassadör upphöjde i FN påförsommaren den nyzeeländska regeringens beslutsamhet till ensymbolfråga för de svenska tankegångarna. Vad menade hon med det? Jo, honräknar med den rättmätiga oro som många människor känner, och som vi iVästsverige känner och då i synnerhet göteborgsborna. Vad innebär begreppet symbolfråga och svenska tankegångar?Talar med kluven tunga i de här sammanhangen? Varför kaninte den agera lika kraftfullt som arbetarregeringen på NyaZeeland och kräva garantier? AnL 14 Utrikesminister : Det är inte mycket till krafttag och intemycket till mod i barm och råg i rygg att kräva garantier. De villkor vi ställer, dvs. förbud att medföra kärnvapenvid besök, har naturligtvis samma effekt som en garanti. Om nu fill äventyrs engästande nation inte vill respektera de villkor vi ställer, är den nationeninte heller beredd att garantera att det inte finns sådana vapen ombord. Om internationella åtgärder mot Det enda som skulle kunna skapa verklig garanti är alltsåkontroll av varje båt, men den rätten har vi inte. Därför är garantin intestarkare än de villkor vi fäster vid den inbjudan som vi gör. AnL 15 (vpk); Min uppfattning är att en rakryggad hållningi den här frågan skulle leda till att vi sade att dessa besök helt enkelt inteär välkomna. Om besökarna inte är beredda att lämna garantier, har de alltsåvisat att vi har rätt när vi misstänker att det finns kärnvapen ombord. Säkerligen är många inom den svenska fredsrörelsenbesvikna när utrikesministern inte är beredd att gå längre. riksdaghar ju faktiskt fattat beslut om att skall vara en kärnvapenfri zon. Detgäller ju då att, liksom på , verkligen aktivt visaatt man står för denna ståndpunkt. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 §Svar på fråga 1985/86:333 om internationella åtgärder mot AnL 16 Utrikesminister ; De nordiska länderna har alltsedan 1960-taleti FN förordat bindande sanktioner som ett medel att på fredlig väg avskaffaapartheidsystemet. tog initiativ till en resolution igeneralförsamlingen om ett avbrytande av utländska investeringar i Sydafrika.Året därpå ställde de övriga nordiska länderna upp som medförslagsställare påresolutionen, vilken utökades till att omfatta också finansiella lån. De nordiska länderna har även länge verkat för enskärpning och utvidgning av vapenembargo. I ett försök att samla bakom enkraftig markering gentemot den sydafrikanska regeringen tog de nordiska ländernatillsammans med vissa afrikanska och andra länder initiativet ny resolution om samordnade internationella åtgärder för att avskaffa apartheid.Resolutionen har fått ett mycket positivt och ökande stöd i generalförsamlingen.Allt flera av viktigare handelspartner har anslutit sig tillinitiativet. Våra ansträngningar inriktas nu på att förmå de länder som röstadeför resolutionen att också genomföra de där rekommenderade åtgärderna. Resultatet av de gemensamma nordiska ansträngningarna hari stort motsvarat de förväntningar som realistiskt kan ställas. Särskilt undersenare tid har vi kunnat notera tecken på att de exempel vi satt lett tillefterföljd såväl i som i enskilda länder. En hel del återstårdock, innan vi nått upp till alla målen i det antagnahandlingsprogrammet. Vad gäller FN begränsas givetvis möjligheterna tillframsteg till följd av vissa stormakters negativa inställning till bindandesanktioner. Vi kommer emellertid att oförtrutet fortsätta våra ansträngningardär. Vad gällerde egna åtgärderna kan noteras att man så sent som i förra veckankunde anta nya nordiska viseringsriktlinjer, som innebär en ytterligare skärpningav viseringstvånget för sydafrikanska medborgare. AnL 17 (); Det fackliga och politiska trycket mot detohyggliga apartheidsystemet växer sig allt starkare i . Landets viteledare, , ser bara en lösning; ökade militära och polisiära insatser. De svartas svar på detta är: förnedring räcker.Alltsedan 1652, då de vita slog sig ned i , har svarta svultit ochlidit nöd. Vi vill krossa apartheidsystemet för att få bättre liv . Så säger , när internationella åtgärder motSydafrika förs på tal. Han är nyvald ordförande i , som med sina 34fackförbund är största fackliga organisation. har utrikesministern i sitt svar redovisat hur vi harbidragit och kan bidra till att öka det internationella trycket motSydafrika. Jag ber, herr talman, att få tacka för svaret. 1 detnordiska handlingsprogrammet sägs följande: "De nordiska länderna avser verka för en oljebojkottoch kommer att genomföra konsultationer med andra sjöfartsnationer i syfte attuppnå enighet om en gemensam bojkott av oljetransporter till ." Ändå kunde vi i tisdagens läsa att en hög företrädareför ANC varit i för att söka övertala den norska regeringen att stoppaalla oljeleveranser till på norska fartyg. ANC-företrädaren tvangskonstatera att den norska regeringen intog en mycket sval attityd i den frågan. Jag skulle därför vilja fråga utrikesministern; Anserutrikesministern att detta står i överensstämmelse med det nordiskahandlingsprogrammet mot ? Om internationella åtgärder mot Jag har av mina samtal både medstatsministern och med utrikesministern i fått den uppfattningen att deär beredda att följa den rekommendation som vi var eniga om, men jag kan intekommentera det samtal ANC-företrädaren hade, eftersom jag inte känner till det.Det är det intryck jag har fått, och jag hoppas verkligen att de står fördetta. Jag vill gärna komplettera mitt svar med att säga, att omrekommendationerna i det nordiska handlingsprogrammet följs, får det sammaeffekt som en svensk eller nordisk bojkott skulle få såväl i vad gäller importsom i vad gäller export. Jag utgår ifrån att det är en självklarhet att densvenska industrin och den nordiska industrin i övrigt i eget intresse följer derekommendationer som regeringarna har givit, AnL 19 (); Jag ber att få tacka utrikesministern för dekompletterande uppgifterna. Det var oerhört värdefullt att på det här sättet fåden norska regeringens inställning deklarerad. Pressuppgifterna tydde nämligenpå att man från norsk sida inte var beredd att utöva påtryckning pä de egnarederierna när det gällde oljeleveranser till , Jaghoppas, liksom utrikesministern, att det blir gemensamma nordiska Om åtgärderför att rädda Särnasågen tag ochatt man verkligen lever upp till det enligt min mening mycket fina och starkanordiska handlingsprogrammet mot apartheid i , AnL 20 Utrikesminister : Jag kan meddela att jag fått en uppgift somvisar hur desperat den sydafrikanska regeringen är. För sedan gästadeoss en delegation från , dvs, den demokratiska oppositioneni , som verkar öppet. Jag hade ett samtal med delegaterna. De varinbjudna av arbetarrörelsens internationella centrum, kom ett meddelandeatt en av delegaterna, en ung kvinna vid namn , har blivitarresterad. De arresterar alltså människor som är beredda att på demokratiskväg med fredliga medel försöka övertyga regimen om att den skall väljademokratiska medel att avveckla apartheid. Det är med viss bestörtning jag tardel av detta meddelande, som är ett ytterligare tecken på att nu hastar det. Vimåste samla inte bara utan också och alla som ärberedda att ställa upp bakom bindande sanktioner. Annars löper utvecklingen urkontroll. Då blir det en mycket blodig avveckling av apartheid, men en avvecklingblir det. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1985/86:335 om åtgärder för att räddaSärnasågen AnL 21 Industriminister : har frågat mig om regeringen tänkeringripa för att rädda Särnasågen och orten , Sågverket i drivs av ett dotterbolag tillDomänföretagen AB, Som jag framhöll i ett frågesvar i i november 1985ankommer det på företagens styrelser och ledning att fatta beslut om företagensskötsel. Jag vill emellertid framhålla att eftersom ligger inomstödområdet utgår jag ifrån att företaget mycket noga överväger om deregionalpolitiska stödmöjligheterna kan förändra de ekonomiskaförutsättningarna att efter en återuppbyggnad driva sågen vidare. Om Domänföretagen ändå slutligenfinner att driften inte bör återupptas, har man ett stort ansvar iansträngningarna att skaffa nya arbetstillfällen till , Jag har i dagingen anledning att betvivla att man kommer att ta detta ansvar. AnL22 (): Jag vill tacka industriministern för svaret på min fråga.Svarsinnehållet låter betryggande för , men jag viH ändå påpeka följande, I en skrift som jag har här i min hand uttalar domänverketföljande: "Som en av de större naturresursförvaltarna i landet skall vibedriva vår verksamhet med ansvar och respekt för dess stora betydelse förlandets ekonomi, sysselsättning och miljö," Jagciterar vidare; "skall vara en stabil leverantör av råvara fillindustrin, verket har dock ett särskilt ansvar för virkesleveranser till ASSIoch de egna dotterföretagen. vill att virkesråvaran skall utnyttjasbättre. Därför vill vi ägna utvecklingsinsatser bland annat åt samarbete medegna sågverk. Samhällets önskemål att skapa och vidmakthålla lönsam ochproduktiv verksamhet även i glesbygder har förstärkts. Sysselsättningen iskogsbruket är därför särskilt viktig i norra och iinlandssågverken," utnyttjar av sittsågtimmemttag för sina egna sågenheter inom berört koncessionsområde. Trots denbefarade lägre råvarutillgången finns stora marginaler. Andra skogsägare iområdet har uttalat vilja att leverera sågtimmer till domänverket och sågen iSärna, Är det inte så, industriministern, att domänverket i daguppfattas så som verket självt beskriver i sin egen ledningsfilosofi? Jag villcitera följande uttalande av domänverket: "En stor organisation som kan avutomstående uppfattas som ogenomtränglig och svårpåverkad. Den enskildamänniskans synpunkter viftas ibland bort för lätt," Sedan säger man:"Vi ska vara öppna för synpunkter utifrån på vårt handlande och vi skainte avvisa dessa utan att seriöst pröva dem," Kommer industriministern att pröva sin inställning ifrågan hos domänverket? Om åtgärderför att rädda Särnasågen Jag har lämnat ganska raka besked till LeoPersson, Men på en punkt kan jag tillägga att domänverket ser allvarligt på denhär frågan. Med hänsyn till frågans vikt härden behandlats både inomDomänföretagen och i domänverkets styrelse. Enligt den information som jag harfått avser man att fortsätta diskussionerna och att vidga den här kretsen tillatt även omfatta de regionala organen. Därför har ett möte utsatts till börjanav februari månad. Jag har alltså i mitt svar gett klara besked till LeoPersson med anledning av hans fråga och därmed också klara besked tilldomänverket, AnL 24 (); Jag tackar industriministern för det förtydligande som hannyss gjorde och vill bara lägga till att man i samband med de härdiskussionerna bör beakta att det finns ett antal miljoner som skulle täcka ivarje fall hälften av kostnaderna för en uppbyggnad av det nedbrunna sågverket.Det gäller då försäkringspengar, och dessa borde man utnyttja på ett bättresätt i stället för att lägga ned verksamheten vid sågen. Överläggningen var härmed avslutad. Om verksamheten vid City-akuterna i ochGöteborg 10 §Svar på fråga 1985/86:322 om verksamheten vid City-akuterna i ochGöteborg AnL 25 Socialminister : har frågat mig om jag har föravsikt att vidta någon åtgärd som leder till att sjukvårdshuvudmännen iakttarprincipen om en god sjukvård för alla. Anledningen till frågan är enligt attCity-akuterna i och måste stängas för nybesök månad 1985. hade de båda City-akuterna avtal med resp.sjukvårdshuvudman om att motta 60 000 besök i och 65 000 i Stockholm.För år 1986 lyder avtalen på 75 000 i och 80 000 i . Vidareinnehåller avtalet i förbindelser för City Akuten att hålla öppet påreguljära tider . I finns motsvarande åtagande med denskillnaden att City Akuten har rätt till stängning för semester efter samrådmed kommunen . Stängningen av City Akuten i under december 1985berodde huvudsakligen på reparations- och ombyggnadsarbeten som genomfördes då.Även i var detta en av anledningarna. Staten har genom den s. k. Dagmarreformen utformatersättningen från den allmänna försäkringen till de privata vårdgivarna på så sättatt avtal skall finnas mellan sjukvårdshuvudmannen och vårdgivaren i deaktuella fallen. Anpassningar sker alltså på ett tillfredsställande sätt genomdessa avtal på lokal nivå. Jag avserdärför inte föreslå regeringen någon åtgärd. AnL 26 (); Jag tackar socialministern för svaret på min fråga. Inledningsvis skulle jag vilja återge ett citat från en avde stora fackliga tidskrifterna i , nämligen Metallarbetaren. 1decembernumret stod det så här: "...att måste stänga, därföratt det kommer för många patienter. Det verkarsjukt." Jag håller inte alltid med orn vad som står iMetallarbetaren, men den här gången gör jag det. Bakgrunden till min fråga är självfallet att City-akuternai och måste stängas för patientbesök under december 1985.Resultatet blev att många människor fick söka sig till andra akutmottagningar.Därigenom ökade belastningen på dessa, och patienterna fick således väntalängre. När det gäller avtalen mellan sjukvårdshuvudmännen i ochGöteborg och City-akuterna har volymerna varit små. Man har alltså kunnatförutse att antalet patientbesök skulle överskridafastställda volymer. Det enda rimliga är givetvis att patienttillströmningenfår vara avgörande och att det inte görs några kvantitativa begränsningar,framför allt inte på en akutmottagning. 1 avtalen har antalet besök ökats, och det ärbra.