prot · G909161 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är nödvändigt att fä en genomgripande sammanställningoch undersökning beträffande infektionsriskerna för barnen men också förpersonalen. Dessutom bör missfallsfrekvensen bland barnomsorgspersonalen ochvarför personalomsättningen är så hög på vissa daghem undersökas. Det ärväsentligt för att göra daghemsmiljön så bra som den är avsedd att vara.Utskottet tar inte riktigt den här frågan på allvar. när det gäller detta betänkande tas ireservation 27 anslaget till barnmiljörådet upp. Jag vill säga nu som jag harsagt niånga gånger tidigare i kammaren med anledning av samma fråga:Barnmiljörådets uppgifter är förvisso viktiga. Barns miljö är något angelägetför oss alla. Men uppgifterna kan lika bra ombesörjas av ellerav andra verk eller överföras till kommunerna. Jag övergår nu till socialutskottetsbetänkande 31 om fritidshemsverksamheten, och jag vill inleda med att slå fast 1. att sammapriciper om valfrihet självfallet skall gälla i skolbarnsomsorgen som ibarnomsorgen, 2. att alternativskolbarnsomsorg skall ha ett likvärdigt samhällsstöd, 3. attfamiljedaghemmen även skall spela en mycket stor roll iskolbarnsomsorgen, 4. att kravet påpedagogisk inriktning inte får leda till att barns behov av spontansjälvständig lek och avkoppling i lugn och ro åsidosätts och 5. att kravet påpedagogisk inriktning, samutnyttjande och samverkan mellan skola ochskolbarnsomsorg inte får leda till att all skolbarnsomsorg ges på institution. Alltför många barn saknar tillsynoch omsorg före och efter skoldagen. Det är en riktig målsättning att de barnsom behöver omsorg och tillsyn också skall få det. Men det målet uppnås bara omprivat omsorg blir ekonomiskt möjlig för föräldrarna och om enskild alternativskolbarnsomsorg kan utvecklas. Skolbarnsomsorg är också en verksamhet somsärskilt väl lämpar 1985/86:161 4junil986 Barnomsorgen inkl. fritidshemsverksamheten, rn, rn. Prot.1985/86:161 4junil986 Barnomsorgen inkl. fritidshemsverksam-heteii. 111. m. sig förprivata, kooperativa och ideella alternativ. Förutom att föräldrarna dä får störrevalfrihet har den alternativa verksamheten en god inverkan på kvaliteten iomsorgen över huvud taget och dessutom på utbyggnaden. Enskild verksamhet ärockså i regel mindre kostnadskrävande. Skolbarnsomsorg med annan huvudman än kommunen förekommeri dag i ringa omfattning, med undantag för enskilda faniiljedaghetn. Men ipraktiken fungerar inånga föreningar, särskilt idrottsföreningar, sorneftermid-dagshem. De ideella föreningarna och den kyrkliga verksamheten gerniånga barn mycket värdefull sysselsättning och omsorg . Ur deverksamheterna skulle kunna växa fram en skolbarnsomsorg, särskilt i form aveftermiddagshern. Med ett positivt och stimulerande intresse från kommunernassida och med ett neutralt och likvärdigt syslem för statsbidrag och kommunalabidrag skulle många föreningar kanske kunna länka sig att startaeftermiddagsöppna fritidshem. Sä har redan skett t. ex. i ,därsimsällskapet harett väl fungerande eftermiddagshem, har pådet sättet fått utbildade ledarresurser till stöd för sina övriga föreningsaktiviteteroch också hjälp att hålla föreningslokaler i sambruk rned fritidshemsverksamheten.En skyldighet för kommunerna att ta med den alternativa verksamheten i sinabarnomsorgsplaner bör införas för att underlätta denna verksamhet iföreningsregi. Liksom beträffande barnomsorgen begär utskottsmajoritetenett nytt förslag till statsbidragssystem som är neutralt i fråga omhuvudmannaskap och som säger att kommunerna skall skriva in alternativverksamhet i barnomsorgsplanerna. Bidragssystemet kan konstrueras på olikasätt, rnen ett krav måste vara att det är lätthanterligt och även tar hänsyntill att barn har olika tillsynsbehov i olika åldrar. Propositionens statsbidragssystem brister i fleraavseenden. Sorn sade saknas kostnadsberäkningar. harframkommit att propositionens förslag innebär en minskning med ca 110 milj. kr.pä helårsbasis. Det blir då desto mer anmärkningsvårt alt propositionen inteinnehåller förslag som stimulerar omsorg i hemmet, alternativ, enskildverksamhet och familjedaghem. Särskilt ofördelaktigt är förslaget förfamiljedaghemmen eller familjefritidshemmen. Vi godtar inte ett sådant system. De kommunala familjedaghemmen svarar för avskolbarnsomsorgen. Därtill kommer privata familjedaghem. Propositionen intaren alltför negativ hållning till familjedaghemmen och överbetonar den institutionelladelen av skolbarnsomsorgen. Detta kännetecknade också fritids-hemskommitténsförslag. Familjedaghemmen är ett utmärkt alternativ iskolbarnsomsorgen för alla barn. För barn i glesbygd, allergiska barn och barntill föräldrar med obekväm arbetstid är familjedaghemmen ofta det lämpligasteoch enda alternativet. Dessutom är familjedaghemmen mer flexibla och mindrekostnadskrävande. Det tyngsta skälet för att familjedaghemmen skall spela roll även i den framtida skolbarnsomsorgen är dock att mänga föräldrarönskar plats i familjedaghem för sina barn därför att man där kan få en lugnoch hemlik miljö före och efter arbetet i skolan. Barnomsorgen inkl. fritidsheinsverksam-lieten. m. m. ansåg dock att kompletterandeverksamhet krävs Prot. 1985/86:16 för familjedaghemmen. Regeringen delar kommitténs uppfattning och 4juni 1986 föreslår därför ipropositionen alt man skall inrätta öppna fritidshem som komplement tillfamiljedaghem för skolbarn. Jag anser inte att det är nödvändigt att kompletterafamiljedaghemmen för skolbarn med öppna fritidshem. Barnen får ju sinpedagogiska träning i skolan. Dessutom går många barn i de aktuella åldrarnatill olika föreningsaktiviteter. Ett annat skäl är naturligtvis att det inteheller är möjligt alt överallt ha öppna fritidshem. Skolbarnsomsorgen är till för att barn till föräldrar somförvärvsarbetar eller studerar skall få trygg omsorg före eller efterskoldagen. Barn måste också få möjlighet till avkoppling och vila. Krav påpedagogisk inriktning och pedagogiskt program får inte leda till att barnsbehov av lek och vila åsidosätts. Om kraven på pedagogisk inriktning ställs för högt, kandetta leda till att variationen, flexibiliteten och alternativen iskolbarnsomsorgen åsidosätts och att all skolbarnsomsorg skall ges päinstitution. Skolbarnsomsorgen får inte bli en andra skola. Det största feletmed fritidshemskommitténs betänkande var just alt kommittén ville göraskolbarnsornsor'gen till något av en andra skola. Att personalen får stöd för sitt arbete genom ettpedagogiskt program är självfallet bra, men del måste betonas all programmetendast är avsett som en vägledning och inte får vara bindande. Detsamma gallerde kommunala riktlinjerna. I propositonen betonas också vikten av samverkan mellanfritidshem, annan fritidsverksamhet och skolan, liksom sambruk av lokaler.Detta är i och för sig bra och kan leda till ett effektivare utnyttjande avgemensamma resurser, men jag vill understryka att skolan och skolbarnsomsorgenhar olika uppgifter och niåste ha olika prägel. De oregelbundna skoldagarna på lågstadiet kan bidra tillatt öka kostnaderna för fritidshemsverksamheten. Det är självfallet bra attsamordna tiderna för när skolan slutar på eftermiddagarna med tiderna föröppnandet av fritidsverksamhet, t. ex. i form av eftermiddagshem, om man villfå ner kostnaderna. För den skull kan jag dock inte instämma i regeringensåsikt att en samlad skoldag med fasta tider kan vara att föredra. Införandet av samlad skoldag är inte alls någonförutsättning för en samordning av skolans och fritidshemsverksamhetensöppnande- och stängningslider. Denna samordning kan självfallet ske ända. Jag vill yrkabifall till de reservationer i socialutskottets betänkanden 30 och 31 som harmoderata namn och i övrigt till hemställan i betänkandena. 86ULLA TILLÄNDER (c): Det är inte första gången sorn barnomsorgendryftas i denna kammare. Del tillhör våra ständigt återkommande ämnen. Ochbarnomsorgen är verkligen föremal för engagemang, omsorg och ekonomiskasatsningar. Ändå har man ibland en stark känsla av alt vi inte har lyckatsriktigt med denna för så mänga livsviktiga sak. Prot.1985/86:161 4junil986 Barnomsorgen inkl. fritidshemsverksamheten, m. rn. Trots de stora resurser som läggs ned är bristernapåtagliga. Det är här inte fråga om enskilda skönhetsfläckar, utan om enomprövning a\ stora delar av barnomsorgen såsom den nu är utformad. Många av bristerna år väl kända. En är den alldeles förlänga vistelsetiden på daghem för många barn. En annan år ensidigheten iutbudet, sorn först har luckrats upp. Uppluckringen är dockfortfarande otillräcklig. Den ojämna fördelningen av statsbidraget till landetskommuner, den ojämna fördelningen mellan socialgrupper och den storapersonalomsättningen på en del häll år andra brister. Sist, men inte minst, vill jag framhålla oviljan atttillåta en vårdnadsevsätt-ning som ett alternativ. Oviljan är stor, trots altinånga har uttalat en önskan om en vårdnadsersättning, som skulle göravistelsetiderna på daghem kortare och därmed kvaliteten på barnomsorgen bättre.En försvårande omständighet är att dessa påtagliga brister inte är betingade avekonomiska skäl. Man kan ställa frågan om svenska barn är lyckliga, föremålför all denna omsorg som de är. Det är inte något ifrågasättande avbarnomsorgen som sådan men av det förhållandet att bristerna alltjämt är säpåtagliga. En sak är klar: Felen och bristerna hör till stor del samman med denstelhet i systemet som inte har tillåtit en rimlig grad av valfrihet,flexibilitet och lyhördhet gentemot föråldrars och barns uttalade behov. I fortsättningen vill jag peka på några viktiga förändringarsorn påtagligt skulle förbättra hela systemet och göra det mer anpassningsbarttill kunderna, dvs. föräldrar och barn, vilkas uppfattningar rnästetillmätas en avgörande vikt. Vi i vill ha ett statsbidragssystem förbarnomsorgen som innebär likställighet mellan privata och kommunala dag- ochfritidshem och mellan privata och kommunala deltidsförskolor och familjedaghem.Det skulle medföra att barnornsorgsverksarnheten blev billigare utan att förden skull förlora i kvalitet och i engagemang från de berörda parternas sida.Men framför allt skulle ett sådant statsbidragssystem medföra att pengarna blevmer rättvist fördelade från regionalpolitisk synpunkt. Vi vill alltså ha ett statsbidragssystem som är neutraltoch administrativt lätthanterligt, där familjedaghem och dellidsförskola intediskrimineras och där inte långa vistelsetider gynnas ensidigt. En förändringär angelägen, och då erbjuder vårt förslag om lika behandling en framkomligväg. Ett sådant statsbidragssystem skulle ha en bättre regional spridning ochdärmed gynna fler. Det skulle ta i anspråk enskilda initiativ och även detkapital i form av ideell kraft som bör utnyttjas, och det skulle ge utrymme förstor variation och uppfinningsrikedom. Dess bättre finns det i vårt land en hel del alternativaförskolor som man kan peka på som exempel. De skolorna tål verkligen enjämförelse. Det visar det förhållandet att de är eftersökta och att man oftastår i kö för att få en plats. Vi i har arbetat förföräldrakooperativa daghem. säger även socialdemokraterna ja till dem.Det finns en frisk fläkt över dessa okonventionella och småskaliga försök, sommed en inneboende och spontan kraft bryter det enhetliga byråkratiska systemsom helst vill vara allenarådande.Dessa farniljeledda daghem är bra exempel på en företagsamhet och enföretagaranda sorn det är naturligt för oss att se positivt på. och jag har i en motion föreslagit atterfarenheter av alternativ barnomsorg skall sammanställas och information däromges till kommunerna. Del bör enligt vår uppfattning vara en uppgift försocialstyrelsen alt samla in de erfarenheter sorn finns - exempelviserfarenheter av verksamhet sorn drivs av Waldorf- ochMontessoriorganisalionerna, av kyrkorna och av föräldrakooperativ - och attsedan se till att de blir kända. I en annan motion lar och jag uppdagbarnvårdarnas situation. Det iir obegripligt att den modell för barnomsorgensom familjedaghemmen utgör, sorn är så flexibel, lätt att inrätta och så vältillgodoser önskemål från många föräldrar, alltför ofta krånglas till och läggskrokben för. Det är inte svårt alt från olika sammanhang hämta exempel på allsocialdemokrater prioriterar daghem framför firrniljedaghem. Vår motion orn alternativ barnomsorg har följts upp ireservation 22, och vår motion om alt underlätta för familjedaghemmen harföljts upp i reservation 25 i socialutskottets betänkande 30. Med den flexibilitet i barnomsorgen som vi föreslår gesgoda möjligheter att möta olika situationer utifrån de lokala förutsättningarsom finns i landet. I vår familjepolitiska partirnotion har vi bl. a.föreslagit att föräldrar sorn anlitar privat barnomsorg, för vilken inte utgårstatsbidrag, skall befrias från arbetsgivaravgiften för utbetald lön upp till20 . Även orn vi skulle få ett rättvist och neutraltstatsbidragssystem för barnomsorgen kommer förmodligen många barnfamiljer altanlita privat barnomsorg, t. ex. privata dagmammor. I en sådan situation skalldet finnas en rimlig möjlighet till skattebefrielse för den enskilde. Enligtvår uppfattning skall också kommunerna ha möjlighet all direkt betala utvårdnadsersällning. En väg är då alt kommunen skall kunna anställahemmaförälder som dagbarnvårdare för de egna barnen och ta upp det ibarnomsorgsplanen som ett familjedaghem. Dessa två frågor har följts upp ireservationerna 21 och 24. Det är viktigt att förskolans pedagogikutarbetas tillsammans rned föräldrarna och på ett sådant sätt att barnen pä ettnaturligt sätt fär kontakt med vuxenvärlden och de vardagssysslor sornförekommer i hern och familj. Det är också viktigt all barnen får kunskap ornde etiska grunder sorn vårt samhälle vilar på och bakgrunden till detraditioner sorn finns i vårt samhälle. Sådana pedagogiska inslag måste, liksomkunskap orn natur och omgivning, delges barnen med utgångspunkt i deförutsättningar som förskolebarnen har. Förskolebarnen är för sin utveckling beroende av stabilavuxenrelalioner. Stora förändringar i personalsarnmansättningen i ett daghem ärskadligt för barnen och kan hämma deras utveckling. Därför är det nödvändigtatt kommunerna förmår hantera personalfrågorna med större hänsyn till barnens situation. När man talar orn en allmän förskola, dvs. ett erbjudandeom en förskola för alla. är del mycket viktigt att en sådan förskola, sorn jagtidigare sade, kan erbjudas i olika former och alternativ. Den måste varaflexibel och anpassningsbar, och det måste finnas utrymme för initiativ ochmedansvar Prot, 1985/86:161 4junil986 Barnomsorgen inkl. fritidshemsverksam-heieii, rn. Barnomsorgen inkl. fritidshernsverksam-heieii, m. m. Del är verkligen fråga om att låta många blommor blomma ochatt göra allvar av rätten för föräldrarna att få vara med och forma hurförskolan skall se ut och fungera. Denna frikostiga inställning tillalternativa former får inte göra halt inför förskolor som är grundade påföräldrarnas filosofiska och religiösa uppfattning, för att anknyta till enformulering i orn de mänskliga rättigheterna. En frikostigoch oförbehållsam inställning till rätten för föräldrar att ta initiativet tillförskolor för de egna barnen måste alltid få lov att finnas. Det måste med andra ord bli en naturlig sak och långtvanligare än vad del är nu att förskolor med klart uttalad inriktninggår ut och ger sig till känna i bostadsområdena. Jag är övertygad om att inångaföräldrar skulle välja att sätta sina barn i en sådan förskola med klartuttalad inriktning. Naturligtvis skulle inte en sådan förskola passa alla, mendet är ju inte heller meningen. Utskottet talar om alt vi numera lever i ett pluralistisktsamhälle. Del medför naturligtvis vissa konsekvenser när det gällerutformningen av förskolorna. En konsekvens som vi alla erkänner är riktig äratt såväl judiska som muslimska förskolor skall kunna finnas, där judiska resp.islamska traditioner odlas och förmedlas och där barnen får öva sig i sin trooch dess uttrycksformer. Lika naturligt och lika självklart är det av någonanledning inte att svenska föräldrar skall ha samma rätt för sina barn. Vi harockså traditioner att förmedla, och det kan naturligtvis ske i förskolor medkristen inriktning. Enligt min uppfattning ökar förståelsen mellan olikalivsåskådningar och religioner om man får fördjupa sig i och tillgodogöra sigden egna traditionen. Däremot är det angeläget att göra rent hus med denuppfattningen att det är genom att göra oss urarva på våra egna rikatraditioner som förståelsen skulle öka för andras. Det är alltför mycket begärtatt allt det som binder oss samman med kristna högtider skall slätas ut ochblandas bort i ett i bästa fall välment men misslyckat försök att vara neutraloch skapa tolerans. För min del tror jag att äkta tolerans, dvs. djupt känd ochprövad, bäst spirar i en personligen tillägnad livsuppfattning, i vilken förståelsenmänniskor emellan utgör en integrerad del. Det jag har sagt här harnaturligtvis sin tillämpning till vissa delar också på den allmänna förskolan. 1 reservation 15, som och jag står bakom,påpekar vi att behandlingen i förskolan av religiösa och andralivsåskådningsfrågor inte får bli så objektiv och utslätad att värt kristnakulturarv försummas. Förskolor med inriktning är en rättighet och ennödvändighet för dem som vill bibringa sina barn en uppfostran. Jagvill erinra om att det numera råder enighet om att den rätten finns. I mänga familjer väljer bada föräldrarna attförvärvsarbeta. I mänga fall tvingas båda av ekonomiska skäl att arbeta heltid.Konsekvensen blir då att barnomsorgen i ökande grad måste förläggas utanförhemmet. Men det betyder inte att man ensidigt måste satsa på institutionellbarnomsorg. Det måste man inte heller göra när det gäller barnomsorg förskolbarn. Det betyder inte heller att man ger upp kampen för en återerövring avföräldrarnas roll i omsorgen. Tvärtom bör också skolbarnsomsorgen erbjuda mångaalternativa former. Barn behöver sina föräldrar sorn den främstavuxenkontakten. Det gäller inte bara under spädbarnsåldern, och det gäller inteens enbart till skolåldern, utan behovet av föräldrarnas stöd gör sig gällandeunder hela skoltiden. Barnens fostran och prägling sker främst i hemmet. I propositionen om fritidshem föreslogs heldagsöppnafritidshem för barn på lågstadiet och eftermiddagsöppna för barn påmellanstadiet, som är i behov av omsorg efter skolans slut. Den modellen tyckervi är bra, men däremot kan vi inte acceptera utformningen av statsbidraget. Detgrundläggande syftet med skolbarnsomsorgen är att erbjuda en trygg omsorgunder den lid då föräldrarna och skolan inte gör det. Här fyller naturligtvisfritidshemsverksamheten ett stort behov. I propositionen och även i socialutskottets betänkande omfritidshems-verksamheten pekas på möjligheten till samverkan mellan skola ochfritidshem genom införande av samlad skoldag. I det sammanhanget vill jagunderstryka att samlad skoldag kan, men måste inte, införas. Det är viktigt atthälla fast vid att skolans mål alltjämt är att fömedla de basfärdigheter someleverna så innerligt väl behöver. Det kräver lugna arbetsförhållanden iskolan, något som lärare på alla stadier-inte minst på lågstadiet-efterlyser.Tillgängliga resurser måste därför satsas främst på uppgiften att skapa lugnoch arbetsro. För de barn sorn behöver tillsyn utöver vad skolan normaltger finns det antingen familjedaghem eller fritidshem i olika former. För mångaelever föreligger inte något sådant behov. För deras fritid är väl sörjt genomdet ideella föreningslivets stora utbud och främst genom hemmet. Många föräldrarföredrar också för sina skolbarn plats i familjedaghem och ser det som ettutmärkt alternativ. av barnen i aktuell ålder vistas också ifamiljedaghem. Fritidsverksamhet i institutionaliserad form hamnar lätt ien överambitiös och ensidig inriktning på pedagogisk, schemalagd verksamhet somkommer att fylla barnets lediga tid. Man frågar sig helt enkelt om inte barnenskall ha möjlighet att självständigt disponera sin fritid, att på egen hand ochspontant få utveckla lekar såsom man alltid har gjort utan att någon vuxenmåste finnas med i alla sammanhang. Det kan hända att vuxenvärlden också i formav ett aldrig så pedagogiskt nit berövar barn tid och möjlighet att få utvecklaoch leva i sin hemlighetsfulla värld. visa om det gåtfullafolket säger en del om det. Därför erbjuder familjedaghemmet också för skolbarnmed sin hemlika miljö i många fall en väl så god lösning som fritidshemmet. Vikan inte acceptera ett statsbidrag som på sätt som föreslås i propositionenförsvårar för en verksamhet som uppskattas av så många. Också på detta område, när det gäller barnomsorg förskolbarn, måste föräldrarna få större valfrihet. Varje lösning där föräldrarnaerbjuds flera möjligheter att välja mellan är i sig bättre än en lösning därbara en möjlighet finns eller där en möjlighet starkt prioriteras. Detgrundläggande syftet med skolbarnsomsorgen är att erbjuda en trygg omsorg underden tid dä föräldrarna och skolan inte ger en sådan. Det kan uppfyllas på olikasätt. I familjepolitik ingår valfriheten som enhörnsten. Samhällets uppgift och ansvar är att skapa förutsättningar för barnoch föräldrar att tillsammans och utifrån egna förutsättningar forma tillvaronså att den bäst 1985/86:161 4junil986 Barnomsorgen inkl. fritidshemsverksamheten, rn. 6 protokoll 1985/86:161 -162 Barnomsorgen inkl. fritidshemsverksamheten, m. passar denegna familjen. Ingen känner bättre familjens önskemål och förutsättningar änfamiljemedlemmarna själva. Därför måste valet av omsorgsform för barnen görasav föräldrarna. Statsbidraget skall därför enligt vår uppfattning varaneutralt utformat gentemot alla omsorgsformer och inte favorisera någon. Alltsåbör fritidshem, familjedaghem, kooperativa fritidshem, föreningsdrivnafritidshem och fritidshem i annan privat regi och med annan huvudman änkommunen kunna finnas som alternativ ute i kommunerna. Jag yrkar bifall till reservationerna 4, 6,8, 15, 21, 22, 24, 25 och 26 i socialutskottets betänkande 30 och i övrigt tillutskottels hemställan. I socialutskottets betänkande 31 yrkar jag bifall tillreservationerna 2, 3, 5 och 6 och i övrigt till utskottets hemställan. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 87INGA (vpk): Det finns en berättigad oro ute blandföräldrar, barn och personal för vad som kommer att hända med barnomsorgen.Barnomsorgen angrips frän olika häll. Genom all regering ochriksdag brandskattal kommunerna på tvingas kommunerna tillbesparingar inom hela del kommunala fältet. Man rnå sedan säga att kommunernahar bra ekonomi, men faktum är att i de flesta kommuner pågår en nedrustning avden sociala välfärden. Kommunalpolitiker som redan är ljumma i vad gäller enutbyggd barnomsorg blir än svalare inför målet att ytterligare bygga ut den.Vpk har förespråkat en lagstiftning om barnomsorgen för attgarantera en utbyggnad. Lagstiftning tillsammans med väl tilltagna statsbidragär ett sätt att få både en tillräcklig utbyggnad och en bra kvalitet. Kommunerna försöker kompensera sina besparingar genom attanvända positivt värdeladdade ord, såsom flexibilitet och bättreresursanvändning, och genom att i olika sammanhang hävda att ekonomiskabesparingar inte får gå ut över kvaliteten. Och för att riktigt stryka undersådana argument hänvisar man till pedagogiska program och målsättningar. Sådanabehövs, men de fär inte tas till intäkt för att göra försämringar i vad gällerbarngruppsstorlekar eller personaltäthet. En förutsättning för att en pedagogiköver huvud taget skall vara möjlig att genomföra är just att barngruppernainte är för stora och alt det finns tillräckligt inycket personal. Det finns entendens ute i kommunerna att använda det pedagogiska programskrivandet som ettalibi för att strunta i andra kvalitetsfrågor inom barnomsorgen. Var riksdagspartierna står i barnornsorgsfrågor gar attläsa i resp. partis motioner, men skall man grovt dra slutsatser sä för deborgerliga partierna fram förslag orn mer privat barnomsorg och mer kommersiellbarnomsorg.