prot · G909155 · 1985-12-31 00:00:00 — Den devalvering som socialdemokraterna genomförde 1982hade varit långt mer motiverad 1975-1976. Åndå kritiserade socialdemokraternaoerhört den devalvering som var helt nödvändig att göra 1977. När man så totalt förändrar synen och argumenten beroendepå om man är i regeringsställning eller om man är i opposition, gör man sigskyldig fill ett allvarligt missgrepp som undergräver den trovärdighet vi sompolitiker i olika läger är beroende av. Dessa ständiga kovändningar i detsocialdemokratiska debatterandet och handlandet är till stor skada för enseriös politik i . Jag vill också passa på att fråga om industriministernmöjligen har något klarläggande när det gäller brofrågan , ochom det finns möjlighet att något konkretisera den framtida målsättningen förSvenska . Jag har tidigare i debatten hänvisat till varför viifrån är så angelägna om att få dessa besked. 29 (vpk) replik: Som jag sade tidigare var det inte min avsiktatt ta upp något resonemang eller komma med några angrepp beträffande hurregeringen har agerat i konkreta situationer, i akuta lägen eller när man söktobjekt och ansett sig böra ta vad man kunnat få. Det var min avsikt att sättain dessa beslut i ett större industripolitiskt sammanhang och från denutgångspunkten ifrågasätta. Vi har sett att det skall tillskapas två storabilfabriker. Det är alltså en kraftig förstärkning av bilindustrins position ilandet. Bilindustrin har begagnat sig av en prissituation för att bereda sigfördelar och göra dessa investeringar. har vi på gång sedan lång tidstarka påtryckningar från företrädare för bilindustrin för att påverka denstatliga trafikpolitiken här i landet, där speciellt Scandinavian Link och vaddärtill hör är en integrerande del. Jag tar upp detta ifrån den utgångspunkten att man härinte får bädda för en utveckling som förstärker tendenser som står helti strid med den trafikpolitik och miljöpolitik som ändå ett brett urvalrepresentanter här i i stort har varit överens om. Må så varaatt den kommunala regimen i vill öppna Malmös gator. som desäger - dvs. för bilarna, medan pensionärer och barn får flytta sig åt sidorna.Men när det gäller socialdemokraterna, vpk och även på detrikspolitiska planet, i denna kammare, har vi fattat beslut på dettrafikpolitiska området som går stick i stäv med hela den sortens tänkande. Bilindustrins intressen är inte på något sätt förenligamed de miljöpolitiskt och trafikpolitiskt motiverade beslut som förutser enhelt annan framtida struktur för trafiken här i landet. Jag menar att vårt parti mot denna vidare bakgrund haranledning att varna, så att man fortsättningsvis inte i det korta perspektivetföretar sig saker och ting som i det långa perspektivet medför en ogynnsamförändring, en förskjutning i förkastlig riktning när det gäller miljöpolitikenoch när det gäller trafikstrukturen i landet. Jag skall ta upp några frågor. Från visst borgerligt håll är man motståndare till att geSvenska Varv de pengar som behövs för att koncernen skall leva vidare. Mansäger: Sälj i stället ut delar av företaget! Det har framförts här avmoderaternas representant. Jag är medveten om att linje grundarsig på en fientlig inställning till statliga företag över huvud taget, så dethär är bara ett konsekvent fullföljande av den linjen. Det kan låta bestickande när man säger att vi skall säljaut vissa delar, och det skulle säkert gå att avyttra flera av . Men det är ingen lösning på dagens problem. Och efter en sådanutförsäljning skulle man ha kvar flera problemföretag. Vad skulle man göra meddem? Vem skulle köpa dem? Det skulle fordras insatser, såvida man inte skallfullfölja linjen att bara lägga ned, och sedan får de företag där man ärarbetslös ta vägen vart de vill. Den här linjen avvisar regeringen med kraft - det här ärinte regeringens linje. Jag upprepar att vi vill ge Svenska Varv möjligheteratt fortsätta sin utveckling som ett sammanhållet företag där man skallutnyttja sambandet mellan de olika enheterna så att det blir enkonkurrenskraftig helhet inom utvalda affärsområden. Samfidigt måste naturligtvis Svenska Varv fortsätta attförändras vad gäller företagssammansättningen. Men detta bör ske som ennaturlig del av företagets egen utveckling och inte genom direktiv från ägaren.Jag upprepar också att det kapitalfillskott som regeringen föreslagit inte isig ger Svenska Varv så stora möjligheter att expandera. Däremot ger det koncernenmöjligheter att fortsätta sin anpassning till de långsiktiga marknadsförutsättningarnaoch att göra detta på ett ansvarsfullt sätt. Jag vill gärna tillägga följande: Både svensk ekonomi ochsvensk arbetsmarknad behöver statliga företag, behöver ett aktivt SvenskaVarv. Jag hoppas naturligtvis på framgång för Svenska Varv, jag hoppas attföretaget kan utvecklas, expandera och sysselsätta fler människor samt att deolika delarna skall vara konkurrenskraftiga och därmed också framgångsrika. Vibehöver vår industrikapacitet och vi behöver också fler koncerner och flerföretag som satsar på nyföretagande och utveckling. Jag menar att man kommeralldeles fel om man inte i en industripolitisk debatt också har med Då får man inte varje gång låta sitt hat mot de Prot.1985/86:155 statliga företagen ta överhand för att stryka ett streck öververksamheten och därmed slänga ut industrikapacitet. Verkligheten är litet annorlunda än vad Per Westerbergtror. Det är nödvändigt att påverka företag och näringsliv också i renalokaliseringsfrågor. Jag tror inte att Per och moderatasamlingspartiet heller på denna punkt har något stöd från ochfolkpartiet, när de tre partierna efter denna debatt skall göra upp om vad somhar sagts här tidigare. De privata svenska företagen är inte särskilt intresseradeav inland - inte ens av Norrlands kustland - och inte heller avBergslagen. Det är bara så. Jag har märkt en hårdnande attityd hos det privatanäringslivet att förlägga produktionen dit där den blir billigast. Det heter:Vi representerar i första hand akfieägarna, och det är staten som skall svaraför regionalpolitiken. Därför vill vi förlägga produktionen ochsysselsättningen där vi gör de högsta vinsterna. Detta är en konsekvent linje som företagsledarna följer.Men om inte regeringen försökte påverka dem, som Per vill förbjudamig att göra, skulle vi få en otäck koncentration till storstadsregionerna ochfill de tillväxtområden som finns kring universitets- och högskoleorterna.Sanna mina ord, Per : Det skulle vara början till en oerhördkoncentration fill just dessa orter. beslutade att sänka arbetsgivaravgifterna iNorrbotten . Jag fillsatte en delegation av fyra duktiga personer somgick runt i 26 börsnoterade företag och förhandlade med dem. Inte ett enda fallav nyetablering i har vi fått till följd av den 10-procentigasänkningen av lönekostnaderna där uppe, därför att de privata företagen intevill till - det där får staten klara upp. Skulle vi inte ha någrapåverkansmöjligheter, om skulle förbjuda industriministern attförhandla med företagen, skulle vi få en väldigt snabb utveckling motkoncentration - en koncentration som kanske Per och hans parfi ärute efter, vad vet jag? Sedan återkom Per till frågan om informationen,och antydde den här gången att informationen inte bara varit knapp utan ocksåfelaktig och vilseledande. Det måste jag få rätta fill. Regeringen har intelämnat några felaktiga uppgifter till , varken i propositionen ellertill näringsutskottet. Jag utgår från att Per inte heller avsåg attsäga detta i sin replik utan helt enkelt av misstag gick för långt. För baranågon dag sedan hade Per och jag en inferpellafionsdebatt omårsredovisningarna och beslutsunderlaget från Svenska Varv, och därför tyckerjag inte att jag behöver förnya den debatten. Frågan om småföretagspolitiken tas upp i flera inlägg.Också här vill jag slå fast några saker. Regeringens småföretagspolitik har varit och är framgångs rik. Det är ett mycket högt nyföretagande i vårt land. Antalet småföretag som etableras är rekordstort, i jämförelse med vad som skedde under de borgerliga regeringsåren. Det räcker att läsa dessa fakta i Statistisk årsbok. Om ni inte tror på industriministern i det här fallet så kan ni tro på statisfiska centralbyrån och industriverket, som redovisar vilket högt nyföre tagande som finns i . Och även småföretagen går bra, har hög lönsamhet och godsoliditet och ökar investeringarna. Jag är den förste att glädja mig över attsmåföretagen lyckas och att fler och fler människor vill ta steget fullt ut,bilda företag och ta det ansvar det innebär att stå på egna ben. Sedan är det faktiskt så att bilindustrin har en vissbetydelse även för småföretagen. Över 1 200 underleverantörer och småföretaghar sin verksamhet baserad på bilindustrins beställningar. Jag var på det klara med bakgrunden till Svenssonsfråga. Jag inser också att den kan resas. Men i det här fallet var det så attplanerna att öka kapaciteten redan fanns i företagen. Regeringen valde alltsåatt gå in i diskussioner med företagen för att få deras utveckling förlagd tillde regioner som regeringen önskade. Vi har inte påverkat företagen till en meroptimistisk syn på bilindustrin än vad de själva har. Det är dock helt klart - det kan jag bara understryka -att investeringsbesluten innebär en förstärkning av den svenska bilindustrinssituation och även att regeringen har varit med om att stötta svenskbilindustri, i linje med de regionalpolitiska strävandena - ingenting annat.Jag har tillbakavisat att det här skulle vara fråga om subventioner tillbilindustrin. Staten har med hjälp av lokaliseringsstöd täckt de merkostnadersom de båda företagen har haft för etableringen i resp. . Dettainnebär ju att svensk bilindustri utvecklas på hemmaplan, men ärdet så lyckligt att båda de svenska bilföretagen är framgångsrika påexportmarknaderna, och inte minst på US A-marknaden. Förste vice talmannen anmälde att Per , och anhållit att till protokollet få antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. 31 (): Stödet till varvsindustrin har fått utgöra etttypexempel på de omfattande industrisubventioner som bidragit till nuvarandebudgetunderskott. Så här i efterhand - det har märkts tydligt i debatten i dag- kan vi alla konstatera att misstag begicks när inte mer resolut ochpå ett tidigare stadium omstrukturerade och bantade varvsindustrin. Men att nuavveckla det sista nybyggnadsvarvet i tror vi i KDS inte är rättpolitik för framtiden. behöver den industriella kapacitet, denteknologi och det yrkeskunnande som ett modernt, högteknologiskt nybyggnadsvarvmedför. Varvsindustrin är en tillgång för annan industri, för det svenskaförsvaret och för framtiden. Detta måste också värderas. Arbetsmarknadssituationen i ärinycket bekymmersam. I går ca 15 000 människor öppet arbetslösa,enbart i 6 500. Arbetslösheten är så hög som i genomsnitt i länet.Sådan är situationen, trots att de arbetsmarknadspolitiska insatserna ökat markantunder senare år. Totalt 31 000 personer är öppet arbetslösa eller sysselsattatack vare arbetsmarknadspolitiska insatser. Det innebär att arbetslösheten ökatmed 13 000 eller , jämfört med närmast föregående jämförbara konjunkturår,1980. Kockumssysselsatte 2 300 personer. Enligt beräkningar av länsarbets- nämnden iMalmöhus län medför en nedläggning ett bortfall på 6 000-10 000 Prot.1985/86:155 arbetstillfällen, eftersom underleverantörer, serviceföretag,handel, kom- munal verksamhet m. fl. Totalt beräknas12 000 i bosatta familjemedlemmar vara beroende avvarvsverksarnheten för sin försörjning. Det är mot denna dystra bakgrund man lättglömmer att bakom statistiken finns individer med inte sällan svåra, ja mycketsvåra problem. Antalet personer i åldern är betydligt större påKockums än i det nedlagda Uddevallavarvet, som i sin tur hade en störreandel , vilka kunde förtidspensioneras. Denna grupp äldre anställdahar speciellt svårt att hitta nya arbeten - det vet vi alla - och de harsvårare att omskola sig eller flytta. Förtidspensionering är inget alternativ.Man bör rimligtvis ha kvar i aktivt förvärvsarbete. Det bör dessutomnoteras att av Kockumsarbetarna är invandrare med utländskt medborgarskap.En relativt stor grupp av de övriga är invandrare som är svenskamedborgare. Arbetsmarknadsutsikterna för dessa är ofta betydligt svårare än förövriga grupper. Debatten och replikskiftena har gått av och anhittills, och jag tycker att man har varit mycket fixerad vid de penningsummorsom satsats på industripolitiken. Jag har som utanförstående inbillat mig attsatsningarna gjordes därför att människorna annars skulle ha drabbats hårtsocialt, därför att regioner annars skulle utarmats. Och det kan väl inte rådanågot tvivel om - även om tal om ekonomisk tillväxt nu är högsta mode igen -att det hade dragit med sig rejäla kostnader, om man inte hade gjort satsningarindustripolitiskt i det förgångna. Hur stora de hade blivit för människorna harjag inte hört särskilt stor diskussion orn , men den kanske kommer. Det är juinte så att det om en industri läggs ned genast finns arbetstillfällen förmänniskorna. Det är ju inte så att en strukturomvandling som sker kvickt intedrabbar människorna. De företagsekonomiska kostnaderna, i form avårligt marknadsstöd, för att man skall kunna fortsätta civilafartygsproduktion beräknas av företagsledningen till 200 milj. kr. Dessutomkrävs kredit- och lånevillkor som överensstämmer med de konkurrerandevarvsnationernas. Industridepartementet har, såvitt jag förstått, beräknatdessa kostnader till 150 milj. kr. Det rör sig alltså om totalt 350milj. under några överbryggningsår. Hur det dröjer innanhandelsfartygsmarknaden stabiliserats är givetvis svårt att bedöma - ingen kanväl påstå sig vara expert när det gäller en sådan bedömning. En del talar , andra bedömare tror att det krävs . Den speciellanisch, kryssningsfartyg, som inriktat sig på har en växande marknad ochsägs ha goda framtidsutsikter. är på detta område marknadsledande ochhar också fått goda vitsord från redare runt om i världen. Ett stöd till innebär inte, vilket måste starktbetonas, att varv skulle få någon speciell förmån, utan enbart attvarvet skulle få likartade konkurrensförhållanden som andra varv. Denna merkostnad för samhället måste vägas mot vadarbetslöshet och den direkta avvecklingen av varvet kostar samhället. betalades det ut nära 600 milj. kr. som ersättning från arbetslöshetskassan och kontant arbetsmarknadsstöd till ersättningsberättigade i . kommunernasfinansiella kostnader i form av bortfall av direkta och indirekta skatter ocharbetsgivaravgifter till följd av arbetslösheten uppgår till ca 320 milj. kr.Till detta skall läggas kostnaderna för arbetsrnarknadspolitiska insatser. TCO- och LO-distrikten i har försökt göra ensamhällsekonomisk uppskattning av vad arbetslösheten kostar i den situation somskapas vid en nedläggning av varv. Räknar man in samhällets kostnaderför arbetslöshetsersättning, bidrag vid arbetsmarknadsutbildning, förtidspensionav arbetsmarknadsskäl, minskade kommunala och statliga skatteintäkter etc,visar det sig att samhället har utgifter på . för varje arbetslös.Samhället har inkomster rent generellt på . för var och en som är iarbete. För 8 000 människor blir de samhällsekonomiska förlusterna vid enavveckling av varvet således . Därtill skall läggas- vilket inte går att uppskatta i pengar, det vill jag särskilt betona - densociala oro och de problem av olika slag som uppstår för de drabbade vid ennedläggning. Regeringen har presenterat en rad åtgärder som skallmotverka arbetslösheten i . Det s. k. Malrnöpaketet beräknaskosta totalt 850 milj. kr. Dessutom tillkommer 320 milj. kr. för att drivavarvet samt att medges ta i anspråk avsättningartill investeringsfonder på sammanlagt . Regeringen harockså försökt skapa förhoppningar om en och en järnvägstunnel tillDanmark. Dessa projekt har dock inte preciserats tidsmässigt ellerkostnadsmässigt. Det enorma stöd som fick i och nuföreslås få i är tvivelaktigt från handelspolitisk synpunkt. Utländskabiltillverkare upplever statsstödet till svenska bilfabriker som otillbörligkonkurrens. Dessutom kan det allt finnas en stor fara i att så kraftigt förlitasig på bilindustrin vid varvsnedläggningar - det har ju också framförts härtidigare. Qm bilindustrin hamnar i en besvärlig situation kommer denuvarande problemen i och att framstå som marginella. De insatser som görs för kommer inte att leda tillså många nya arbetstillfällen att det täcker de förlorade arbetstillfällena. Påkort sikt kommer dessutom betydande problem, med bl. a. omskolningar, att uppkomma.Speciellt den äldre arbetskraften kommer att få det mycket besvärligt.Långtidsarbetslöshet, förtidspensionering och ökat antal socialbidragsmottagarekommer att följa i spåren av nedläggningen. Qm nedläggningen av civila varvsproduktion drivsigenom mot en massiv lokal opinion, måste det givetvis skapasersättningsarbeten, och omfattande satsningar måste göras för att speciellthjälpa ungdomar och äldre arbetskraft. Givetvis är förslaget, att i ett sådantsammanhang satsa på att utveckla , att inrätta ett centrumför marin- och undervattensteknologi i anslutning, till den fortsattaverksamheten vid positivt. Detsamma gäller de ökade resurserna tillutbildning, arbetsmarknadspolitiska insatser, investmentbolag, utvecklingsfondoch länsstyrelsernas näringslivsinsatser. Ser man varvspolitiken i ett helhetsperspektiv framstår det somsocialt och samhällsekonomiskt motiverat att stödja Kockumsledning- Prot.1985/86:155 ens, de fackliga organisationernas, kornmuns ochlänsarbetsnämn- dens uppmaning att satsa på . SvenskaVarvs agerande " och regeringens besked attförorda en nedläggning av varvsverksamheten vid har givetvis inneburitatt möjligheterna att få beställningar och skapa framtidstro på företagetkraftigt begränsats. Regeringens och Svenska Varvs agerande har såledesinneburit att det beslut vi har att fatta i praktiken har föregripits,vilket är mycket beklagligt. Hanteringen av detta ärende och de arbetsmarknads-och industripolitiska aspekterna på denna fråga gör att jag i alla fall villyrka bifall till reservation 2, vilken täcker det yrkande jaghar i min motion.Dessutom yrkar jag bifall till reservationerna 3, 4, 5, 6, 9 och 11. 32 i (m): Beslutet innebär att vi definitivtkommer att sätta punkt för stora delar av varv i , ett företag somhar funnits . Det är väl ingen överdrift om jag påstår att varvetvarit Malmös stolthet och dess flaggskepp. Kockumskranen har varit en symbolinte bara för utan för hela . Oavsett om man rest till lands ellertill sjöss har det första man sett vid ankomsten till varit den storaKockumskranen. Den var den största bockkranen i världen när den en gång byggdesi mitten av 1970-'talet. Som malmöbo är det mycket lätt att konstatera att mångamänniskor, ja, nästan alla i har jobbat vid eller har släktingareller bekanta som på något sätt har anknytning till varvet. Själv har jag varitanställd på . Det är således jag började där. Jaghar fortfarande - som jag betraktar det - den oskattbara fördelen att någoneller kunna gå ner och jobba på varvet. Man får kanske pådet sättet en annan inblick i hur folk som jobbar där resonerar än om man baraläser tidningsuttalanden. De anställda har genomlevt många kriser. Oftahar varvets framtid hängt på att man före ett visst datum fått en order. Så hardet varit vid under praktiskt taget hela verksamhetsperioden. Jag trordärför att man t. o. m. kan träffa på Kockumsanställda eller malmöbor sominte tror att ens detta beslut är det definitiva, vilket det tyvärr är. Att vara anställd på innebär någonting särskilt.Man talar om en Kockumsanda eller en varvsanda, och något sådant finns troligeninte på så många andra företag. Visst kan varvsarbete vara mycket besvärligt-var och en kan ju räkna ut hur pass attraktivt det kan vara att jobba utomhuspå den skånska sydkusten när det blåser och är nollgradigt - mensamtidigt innebär det för de Kockumsanställda en frihet och möjligheter attplanera och lägga upp arbetet, vilket jag inte tror finns på så många andraföretag. Att många trivs på bevisas också av den mycket höga åldern påde anställda. Har man en gång hamnat på , blir det gärna så att manstannar där. är också ett mycket effektivt varv. Jag vågar sägadet, trots att jag kan betraktas som part i målet. Det ärabsolut ingen ovanlighet, fru talman, att bland opartiska bedömare 43 få höraatt är det kanske effektivaste varvet i världen. Tyvärr måste vi medbeklagande konstatera att det inte är vare sig eller de andra svenskavarvens egna kostnader för fartygen som är avgörande för möjligheten attproducera fartyg. Det avgörande är i stället hur inycket andra ländersregeringar subventionerar sin fartygsproduktion. Hade fått lov atttävla med andra länders varv på lika villkor, hade vi aldrig haft den debattsom vi tyvärr har, tävlar med andra länders regeringar. 1 och försig kan jag förstå att andra länder i desperation satsar mycket på subventionertill just varven, därför att man i , och Västtysklandju haren långt värre arbetslöshet än vi häri dag i . Ändå kan jag intestå här och säga att vi skall behålla intakt. Om man ser framåt itiden finns det tyvärr ingenting som talar för att skulle ha en hyggligchans att klara sig till rimliga kostnader. Jag kan bara konstatera attvarvsindustrin under ett stort antal år har sagt att det skall bli bra om femår. Detta har man sagt . Vid varje ny varvsdebattförhalar man beslutet. Ett mått på de besvärligheter som och säkert ocksåandra varv har fick vi , när vi kunde läsa om planerna att bygga ensista båt på , en s. k. nedläggningsbåt. Den båten skall i runda siffrorkosta 200 milj. kr. Man räknar emellertid inte med att kunna fåtillbaka mer än 70-75 milj. kr. Detta är ett mått på den oerhört snedakonkurrens som råder inom varvsindustrin. har fått chanser - det går inte att påståmotsatsen. ligger i hamnbassäng två gastankrar sorn med ränta påränta har kostat staten per styck att producera. Dessa tankrarhar icke fått en frakt, och de kommer tyvärr, fru talman, sannolikt inte att fånågon frakt. De kommer förmodligen att gå direkt till skroten. här debatten har också talats om subventioner tillvarven. Och varven har förvisso fått subventioner, men jag skulle ändå viljanyansera den här debatten litet grand. Det är inte så att man har pytsat utpengar direkt till varven, och sedan har varven kastat pengarna direkt ihamnbassängen. Vi skall ha klart för oss att de här subventionerna samtidigthar inneburit att mänga människor i vårt land har kunnat behålla sitt jobb.1985 beställde för 900 milj. kr. Det är alltså mångaanställda som har fått sin försörjning tack vare att har lagt utbeställningar i . Vad får då som kompensation? Det talas om att Saabskall bygga en bilfabrik i . Detta tycker jag är bra för regionen. Däremotvill jag med bestämdhet hävda, att den dag denna Saabfabrik skall börjaproducera, tror jag inte att det är så många av dagens Kockumsanställda sornkommer att jobba där. Ålderssammansättningen på en bilfabrik ligger nämligen mycketlångt under den som finns på varv i . Jag vill ändå betonaatt en bilfabrik i skulle vara bra för regionen. Man frågar här om bilindustrin kommer att finnas kvar omfem tio . Den som har förmågan att se i glaskulan hur framtiden blirkan vara lycklig eller olycklig. Det enda vi dock har att rätta oss efter äratt företaget självt tror på sin produkt. Det har även talats om en bro mellan och ,och den debatten är ungefär lika gammal som varv-alltså drygt 100 år.Jag skallvilligt erkänna att jag har sett positivt på planerna på en bro mellan Prot.1985/86:155 och . Med tanke på mina erfarenheter är jagemellertid inte så säker på att denna bro verkligen kommer tillstånd. Jag är väl också litet tveksam till resonemangen i vissa reservationer.De går ut på att om en bro inte skulle komma till stånd, skulle ett alternativvara att satsa på en färjetrafik mellan och , Vi har ettbriljant negativt exempel som ligger utanför en hamn i i . Detgäller ett färjeprojekt som totalt misslyckades. Pä , då framför alltmatpriserna i var betydligt lägre än priserna i , var detmycket attraktivt att åka över sundet.