prot · G909131 · 1985-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1985/86:131 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 10 § Fortsattes behandlingen avsocialförsäkringsutskottets betänkanden /86:14, 15 och 16 (forts, frånprot. Sjukförsäkringen(forts. SfU 16) 80MARGARETA (): Socialförsäkringarna utgör en omistlig del avdet sociala skyddsnätet. Socialförsäkringarna är avsedda att ge ekonomisktskydd vid sjukdom, arbetsskada, invaliditet, arbetslöshet, m.m. De flesta försäkringar är obligatoriska, men några är frivilliga.Genom avtal mellan arbetsmarknadens parter har många grupper ett skydd utöverdet lagstadgade. Socialförsäkringarnas kostnader har stigit kraftigt.Kostnaderna för försäkring vid sjukdom, handikapp och åldrande har t, ex. ökatfrån 7 miljarder till 136 miljarder . Omräknat till konstantpenningvärde har kostnaderna för socialförsäkringarna ökat på desenaste 20 åren. I det svåra statsfinansiella läge som vi nu har måste vise över om vi kan spara också pä denna stora post för att minskabudgetunderskottet. Besparingarna får dock inte drabba dem som redan nu är enutsatt grupp -dem som tillhör "det glömda ". Det finns ocksåområden där tryggheten redan nu är för dålig och där den bör byggas ut. Besparingarna får t. ex. inte drabba pensionärer,långtidssjuka eller handikappade. I vår motion 336, som berörsocialförsäkringarna, har vi bl. a. föreslagit beträffandesjukpenningförsäkringen att sjukpenningen sänks från av dagsinkomsten till80 % av dagsinkomsten under de första 30 dagarnas sjukdom . Statenskostnader minskar därigenom med 836 miljoner per är. Den s. k. insjuknandedagen görs effektiv, så att denförsta dagen man är frånvarande från arbetet räknas som insjuknandedag. Vitycker nämligen inte det är rimligt att olika villkor skall gälla för den somringer och sjukanmäler sig jämfört med den som ringer påmorgonen. Men om en ny sjukdomsperiod inträffar från föregåendesjukperiods slut, skall sjukpenning utgå även för insjuknandedagen. Den härförändringen medför en besparing på 320 miljoner. Genom båda de här två föreslagna förändringarna minskar statenskostnader totalt med ca efter det att hänsyn tagits tillskattebortfallet, I genomsnitt är varje sjukförsäkrad sjuk 1,5 gånger perår. Ungefär tre fjärdedelar av sjukfallen varar . Den största delen avsjukdagarna, , utgörs av de långa sjukfallen, alltså mer än 7 dagar.Sjukpenningen beräknas i medeltal uppgå till , per dag. När man som vi i anser att det också måstesparas på socialförsäkringarnas område, bör man utforma dessa besparingar så,att belastningen på varje enskild individ blir så liten som möjligt och attdenna mindre belastning sprids på många människor. Vårt förslag innebär att den som är genomsnittligt sjukoch har en genomsnittlig inkomst får en sänkt ersättning på . per årefter skatt. För en normalinkomsttagare blir försämringen aldrig större än 450kr, , I flera motioner har tagits upp frågan om bl, a,deltidsanställdas, säsongarbetares och skiftesarbetares kompensationsnivå inomsjukförsäkringen. Genom att den sjukpenninggrundande inkomsten beräknas för åroch sedan delas med 365 vid beräkning av sjukpenningen, kan detta leda tillojämna effekter i kompensationshänseehde för sådana försäkrade som inte har sinarbetstid jämnt fördelad över årets arbetsdagar. Vi är från sida angelägna om att denna frågalöses . Enligt uppgifter som utskottet fått pågår arbetet just nu inombåde och för att finna en lösning påproblemen med den ojämna kompensationsnivån för deltidsarbetande m, fl. Detfinns därför inte någon anledning att begära ytterligareutredningar i frågan. Jag förutsätter därför - precis som vi säger i vårtsärskilda yttrande - att frågan ändå kommer att lösas mycket snart, I det här utlåtandet behandlas också frågan om bidrag tillbarn- och ungdomstandvården. Regeringen föreslår att detta bidrag, som harutgått till landstingen , skall dras in. Motiveringen är att barn-och ungdomstandvården nu anses vara fullt utbyggd i alla landsting. Utskottetsmajoritet går också på den linjen. Vi vet dock att mänga landsting har det svårt ekonomiskt,och skulle detta anslag till barn- och.ungdomstandvården dras in, kommer detatt innebära att den förebyggande barn- och ungdomstandvården hotas. Dennatandvård har hitintills gett ett mycket lyckat resultat i form av bättretandhälsa, som också bidrar till bättre tandstatus längre fram i livet. Men med de nu föreslagna minskade resurserna kanlandstingen tvingas till personalnedskärningar och därmed försämringar av deförebyggande åtgärderna. Jag vill så uppmärksamma kammarensledamöter på vad vi från sida anfört i det särskilda yttrandet omatt problemet med den ojämna kompensationsnivån för deltidsanställda m,fl, snarastmåste lösas. Och så ber jag att få yrka bifall till reservationerna nr 2 och 9. Anf.81 (): I nuvarande sjukförsäkringssystem finns det vissa ojämnaeffekter i kompensationshänseende, som det så riktigt står i utskottsbetänkandet.Detta inträffar främst för dem som arbetar deltid eller är skift-, säsong-eller feriearbetande. I de grupperna är främst kvinnor representerade, ochdetta har inneburit att deras ersättning från sjukförsäkringssystemet och inomföräldraförsäkringen medför betydande svårigheter vid korta sjukdomsfall hosdem eller deras barn. Det är inte något nytt förslag som väckts i mofionsformdenna vår, utan vi har år pekat på dessa brister. Vi är väl medvetnaom att en förändring kommer att betyda kostnadsökningar, men vi anser detviktigt att regeringen tar fasta på utskottets uppfattning och inom en snarframfid utformar ett förslag som mildrar dessa effekter. Utskottsmajoriteten hänvisar till att LO och SAF i enskrivelse till regeringen hemställt att ett sådant förslag skall komma undervåren. Vi hör nu att man inom har tillsatt en grupp för attsammanställa de förslag som inkommit - det har även inkommit förslag frånriksförsäkringsverket - och att man avser att avlämna ettbetänkande med förslag till lösning. Detta har skett efter det att vi harjusterat utskottsbetänkandet, och det är väl bara att hälsa medtillfredsställelse att detta är på gång. Trots det yrkar jag bifall tillreservation 4, som just tar upp våra motionskrav i detta hänseende. Även egenföretagarnas sjukförsäkringsförmåner berör dennagrupp med ojämna effekter i kompensationshänseende. En egenföretagare som genomsitt arbete i jordbruket begär att placeras i den sjukpenningsklass han bordevara i med hänsyn till sin inkomst kan få uppleva att hans SGI sänks när denöverstiger lönen för en jämförbar anställd, t, ex, en lantarbetare inom jordbruket,I detta underlag räknas ej heller med den eventuella kapitalinkomsten, somdock får utgöra underlag för de avgifter som tas ut och som då grundar sig påhela rörelseresultatet. Detta anser vi från medföra ett dåligt skyddför dessa grupper. Vi föreslår i stället att en grundtrygghet införs i dettasystem och att den företagare som så önskar genom egenavgifter kan tillförsäkrasig en frivillig tilläggsförsäkring. Detta skulle leda till en helt annantrygghet för den enskilde företagaren och ett rättvisare ersättningssystem.Den omfattande byråkrati som ägnas åt egenföretagarnas sjukförsäkring bordeockså härigenom kunna minskas. Som det parti är, företrädesvis värnande om delågutbildade och dem som har en låg inkomst, fortsätter vi att hävda att ävenhemarbetande skall tillförsäkras ett sjukpenningskydd. Hemarbetande har varitoch fortsätter att vara en grupp som saknar ett verkligt socialt skyddsnät. får den hemarbetande på egen bekostnad, i många fallmannens när det gäller kvinnor, teckna en frivillig försäkring. Den uppgår till48 kr. per dag men kommer när garantinivån höjs att uppgå till . Vi anseratt denna garantinivå borde erbjudas dem inom den obligatoriska försäkringensram. Det finns många skäl till ett sådant yrkande. Jag skall bara nämna ett. Inom vården av missbrukare, ungdomar på glid eller medproblem söker kommunerna med ljus och lykta efter familjehem där detfinns en hemarbetande. Det blir allt svårare att finna dessa. 1985/86:131 naturiigtvis många, inte minst den bristande erkänslan från samhället när det gäller det sociala skyddsnätetoch samhällets värdering av arbete i hemmet. Tyvärr är det enda partisom ställer upp för denna grupp Vi har dockstöd i ett särskilt yttrande från två av utskottets Med detta vill jag, herrtalman, yrka bifall till reservationerna 4, 7 och 8 i detbetänkande som vi nu behandlar. 82 (vpk): Den orättvisa sjukpenningen till studerande utan tidigare fast förankringi yrkeslivet och till deltidsarbetande har behandlats år av riksdagen.Detta framgår också av betänkandet: "Utskottetär väl medvetet om de problem i kompensationshänseende som nuvarande regler omsjukpenningberäkningen medför för deltidsarbetande m, fl. Utskottet har ocksåtidigare vid ett flertal tillfällen framhållit angelägenheten av att fråganfår en lösning." Motden bakgrunden måste man väl ändå fråga sig om det är tillräckligt att, somutskottet föreslår, vid dagens behandling av ärendet ånyo enbart framhålla detangelägna i att problemen med sjukpenning för dem som har sin arbetstid ojämntfördelad får sin lösning. Är det inte dags nu att direkt beställa ettförslag av regeringen på det sätt som vpk gör i reservation nr 5, vilken jagyrkar bifall till. Detfinns två reservationer till med liknande yrkande. Det som skiljervpk-reservationen från de två andra är att vpk också begär en förändring förstuderande. Men jag vill tala om att om vår reservation röstas bort, kommer viatt i tur och ordning rösta för center- och moderatreservationen. Jag sägerdetta som en fingervisning till med anledning av dagens tidigaredebatter här. Men jag förstod av anförande att den här gångentänker man inte rösta på någon annans reservation, vilket var synd. Reservafion9 gäller statsbidraget till barn- och ungdomstandvården. Enligt regeringensförslag dras statsbidraget till barn- och ungdomstandvården in ,Ersättningsbeloppet är , per individ i åldern , ochdet motsvarar 735 milj, kr, totalt. Nuär det inte bara detta statsbidrag som landstingen har förlorat under desenaste åren. Det är miljarder som landsfingen har förlorat i inkomster genomminskade statsbidrag. Om landstingen skall kunna bibehålla samma verksamhet,måste de höja antingen skatten eller taxor och avgifter. Men den väg somlandstingen nu allmänt väljer är i stället att skära ned på verksamheten. Närdet gäller barn- och ungdomstandvården har landstingen ett lagstadgat ansvarför att reparera barnens tänder. Däremot är det inte reglerat hur ofta dettaskall ske. Det går ej heller att exakt föreskriva vad den förebyggandetandhälsovården skall omfatta och med vilka tidsintervaller den skall utföras.När landstingen förlorar statsbidraget till verksamheten är risken uppenbar attlandstingen sänker ambitionsnivån i den förebyggande tandhälsovården. Utskottetanser att dessa farhågor för en försämrad förebyggande tandhälsovård äröverdrivna och pekar på att det ligger i landstingens eget intresse att satsapå den förebyggande vården för att spara på reparationsarbetet. Men denekonomiska situationen i många landsting är nu akut, I budgetarbetet riktarman främst in sig på att klara . En undermåligförebyggande tandvård ger långsiktiga ekonomiska konsekvenser. Det långsiktigaperspektivet får ofta stå tillbaka i en akut situation. Därför, herr talman, yrkarjag bifall till reservation nr 9, som vi för övrigt har avgett tillsammans medfolkpartiet. 83DORIS (): Jag skall strax kommentera reservationerna,men bara göra en liten utblick. Det var inte så länge sedan - - som vihär i kammaren förde en debatt om karensdagar, Samfliga borgerliga partier vardå eniga om att karensdagar skulle införas. Vi socialdemokrater var emot detta,Alla vet hur det gick. Det infördes aldrig . 1982 var de borgerliga eniga. Nästa gång som vidiskuterade nedskärningar i sjukförsäkringen var inte längre med påförslaget om karensdagar. Jo, hade under behandlingenupptäckt att man hade föreslagit ett brott mot en internationell överenskommelse,en ILO-överenskommelse som dessutom hade varit initiativtagare till.Enligt denna överenskommelse kunde man inte införa karensdagar vidarbetsskador. Enligt det borgerliga förslaget däremot skulle även personer sområkat ut för arbetsskador drabbas av karensdagar. förstod detta,medan och fortsatte att begära karensdagar. Jag skall inte säga så mycket mer än att det efter dettainte har varit någon enighet inom borgerligheten. Det har lagts fram olikaförslag till neddragning av kompensationsnivån, och är inte längre med.Det tycker jag är klokt av . Jag undrar om inte tåget snart har gått ifrån dem sombegär att kompensationsnivån skall dras ned. Jag tror inte att det längre ärgångbart att i sparsamhetsiver tala om att man måste spara på denna grupp ochatt det inte skulle kosta dem som berörs så mycket. Jag antar att det är enbart LO-kollektivetsprivatanställda som pratar om. Det finns ju inget förslag omatt man skall ta bort några förmåner dem som genom avtal har säkrat enersättning på av lönen. Det är bara en grupp som skall vara medoch betala, och det har varit samma grupp ända sedan förslaget om karensdagarkom och vi en majdag 1982 diskuterade det här i kammaren. verkar det dock som om man i stället villlyfta upp denna grupp. Den som t. ex. läste av den 27 aprilfann att det där stod: kommer de som materiellt har fått känna på vadförslagen om sänkningar och neddragningar innebar att kunna få det bättre. Enkompensationsnivå på skulle vara garanterad, och den här gruppen skulletänkas komma att få kompensation, eftersom Svenska arbetsgivareföreningenvar beredd att diskutera avtal om en höjning till samma nivå som tjänstemännenhar. Jag skulle vilja fråga: Var står man i i denhär frågan? Kommer man i sin besparingsiver att bekämpa ett sådant förslag? Prot.1985/86:131 Jag vill med detta, herr talman, peka på det glädjandeförhållandet att 29 april1986 utvecklingen går framåt motförbättringar för grupper som har haft en i ~ I I ; förhällande till andra sämresituation. Här gäller det dessutom människor ' - * som haft arbetsförhållanden som inneburit att de varitsjuka oftare än andra, som intehaft en lika utsatt situation på arbetsplatsen. Det är faktiskt så - om vi nuskall använda siffror, - att ungefär hälften av alla försäkradeinte har alls . Det innebär att de andra har Statistiken visar vilka det då är fråga om. Jag yrkar,herr talman, avslag på reservationerna 1 och 2. Sedan kommer vi in på frågan om kompensationsnivån fördeltidsarbetande, vilken har berörts i reservationerna 3, 4 och 5. sade i sitt inledningsanförande att enlösning delvis var på väg och pekade på meddelandet om den tillsattaarbetsgruppen. Också i utskottsbetänkandet hänvisas till att man arbetar medfrågan inom både och och att en lösningav problemen kan vara på väg. Frågan är inte ny. Skrivningen om att utskottet vid fleratillfällen har avslagit motioner med samma syfte citerades. Jag tycker detfinns skäl att påminna om att en utredning tillsattes av RuneGustavsson, som då var socialminister. Utredningens huvuduppgift var att finnaen lösning på frågan om en höjd kompensationsnivå för deltids- ochkorttidsanställda liksom också för korttidssjuka, som även om de råkar varaheltidsanställda har en lägre kompensationsnivå. Vi arbetade med liv och lust idenna utredning och tyckte att det var en intressant och mycket angelägenuppgift att ta sig an. Arbetet var nästan färdigt, bortsett från att deekonomiska beräkningarna saknades, då vi fick besked om att viskulle lägga arbetet åt sidan. Det var inte vikfigt längre. Det var angelägnareatt diskutera sänkt kompensationsnivå i sjukförsäkringen och/eller införande avkarensdagar. Man ville ha förslag . Vi lade fram ett förslag. Vi skulle lämna det före marsmånads utgång, men vi hann inte det, utan förslaget lämnades - jag vet inte omjag skall se det som symboliskt-den 1 april, och statsrådet kunde för övrigtinte ta emot fidigare. Jag delar Margö uppfattning att frågan ärangelägen, men jag kan inte se att exakt den modell som förespråkas ireservation 5 är den absolut bästa. Jag anser emellertid att frågan bör lösassnabbt, och i utskottsbetänkandet ges klara indikationer pä att så kommer attske. Jag yrkar avslag på de reservationer som behandlar dettaämne, nämligen reservationerna 3, 4 och 5, Reservation 6, som har som första namn,handlar om att naturaförmåner icke bör få räknas som sjukpenninggrundande inkomst, eftersom detta skulle innebära en överkompensation som, enligt vad som sades i ett tidigare anförande, vore stötande och orättvis. Det är tredje gången vi behandlar en motion med samma krav, och den gällande schablonberäkningen har inte tidigare bedömts som stötande och orättvis. Tvärtom har både vi och de nu aktuella reservanterna sett beräkningen i förening med en individuell utredning som den bästa lösningen. Naturaförmånerna kan ju utnyttjas så olika under sjukdom, och 88 det skulle bli både dyrbart ochadministrativt krångUgt att försöka uppnå rättvisapå den här punkten. Jag står fast vid vår gemensamma uppfattning under de tvåsenaste åren och yrkar avslag på reservation 6. Frågan om den särskilda sjukpenningförsäkringen föregenföretagare tas upp i reservation 7. Frågan har utretts avsjukpenningkommittén, som har avvisat den modell som presenteras ireservationen. beslut omnämns också i reservationen. Jag finneringen anledning att i detta läge ändra på den införda modellen, varförjag yrkar avslag på reservation 7. Frågan om hemarbetandes sjukpenningskydd tas upp ireservation 8 och även i ett särskilt yttrande där och anför att de med hänsyn till det samhällsekonomiska läget förnärvarande ej kan föreslå en höjning av hemmamakesjukpenningen motsvarande garantinivån,och däremot anser att de ekonomiskamöjligheterna att företa denna höjning finns. Denna hemmamakeförsäkring infördes som ett provisorium.När vi fick den obligatoriska försäkringen 1955 hade de berörda kvinnorna kunnattillförsäkra sig en försäkring med egenavgifter i den erkända sjukkassan. Nuvar hela sjukförsäkringen uppbyggd på inkomstbortfall och avgiftsuttag. Men härfanns alltså en grupp kvinnor som inte hade något inkomstbortfall och frånvilka det inte heller togs ut några avgifter, I förarbetena till lagen stod attdet skulle finnas ett försäkringsskydd för dessakvinnor liksom det tidiga ,e fanns för pensionärer. Den senare försäkringen äravskaffad för länge sedan. skulle vara fram till dess attsjukpenningkommittén hade utrett frågan. Den kom fram till attförsäkringsbeloppet kunde höjas från , till . utan att denförsäkrade hade fått en reellt förbättrad ekonomi och utan att motsvarande avgifterbetalats in. Då tillskapades en försäkringsmodell där man liksom före 1955frivilligt kunde försäkra sig till ett belopp motsvarande garantinivån. Mot dennabakgrund, herr talman, yrkar jag avslag också på reservation 8, Så till frågan om tandvårdsbidragen och medelsanvisningen,I den proposition som framlades 1973 sades uttryckligen att de statsbidrag somskulle utgå var av kortvarig karaktär. De skulle utgå till dess barn- ochungdomstandvården, som landstingskommunerna hade fått ansvar för, hade byggtsut. Samtliga remissinstanser tillstyrkte detta förslag. Landstingsförbundettillstyrkte förslaget väl medvetet om att ersättningen skulle utgå t. o. m,utbyggnadsperiodens slut. Både i proposition 1973:45 och i tandvårdsutredningenberäknades barn- och ungdomstandvården vara utbyggd , I proposition 1979/80:29 konstaterar , som hadeundertecknat propositionen, att barn- och ungdomstandvården ännu inte varriktigt utbyggd. Hon framhöll att nuvarande ersättningsregler skulle gesförlängd giltighet till utgången av 1982. Därefter har man fortsatt att gedessa statsbidrag. Jag är inte lika pessimistisk som Margö , somtror att landstingen skulle överge den goda barn- och ungdomstandvård som degett. Tänk på vad den goda tandstatus som barn nu har innebär hälsomässigt och vad deninnebär i form av mindre kostbara tandreparationer. Jag är helt övertygad omatt landstingen är beredda att ta sitt ansvar och prioritera barn-ochungdomstandvården. De har ju fått detta statsbidrag under betydligt längre tidän vad beslöt. Vidare är jag kanske något förvånad över att de pengar somMargareta här nämnde, ca efter skatt, och som skullesparas av de sjuka inom LO-kollektivet - men inte några andra - skulle användastill statsbidrag för tandvård för barn och ungdom. Vi brukar inte låta sjukabetala för andra vårdbehövande. Det har varit en fin princip i dettasammanhang. Det är de friska som betalar när det gäller de behov som samhällethar att täcka. Mot bakgrund av att det varit fråga om ett temporärt statsbidragunder en utbyggnadsperiod - det har ju ingen varit omedveten om - är jag, somsagt, litet förvånad över att man vill använda de pengar som man sparar genomen sänkning av kompensationsnivån inom sjukförsäkringen till att betalastatsbidrag till . Jag yrkar avslag på reservation nr 9, Sedan till reservation nr 10 om medelsanvisningen, SiriHäggmark har yrkat bifall till denna, med den enda kommentaren att det gällerunder förutsättning av bifall till reservation nr 1, Eftersom jag har yrkatavslag på reservation nr 1, innebär det att jag yrkar avslag även påreservation nr 10, 84MARGARETA (): Till vill jag säga attfolkpartiets förslag om en sänkt kompensationsnivå i princip inte påverkarrelationerna mellan olika grupper på arbetsmarknaden. Givetvis står det varjegrupp fritt att träffa avtal som ger ersättning utöver den som utgår frånförsäkringskassan. Parterna på arbetsmarknaden har full frihet att sluta avtalom anställningsvillkor. Varje facklig organisation kan försöka förhandla framen lösning som innebär att det tillgängliga utrymmet för löneökningar helteller delvis används till att förbättra anställningsvillkoren. Det är väl vadsom nu är på gång på LO-sidan. Också jag är medveten om att olika människor och grupperär sjuka ohka mycket, beroende på en mängd olika faktorer. Vi isocialförsäkringsutskottet brukar vara intresserade av att följasjukfrånvarostatistiken, Det var bl, a, därför som jag nämnde att dengenomsnittliga sjukfrånvaron nu omfattar . Vi i menar ju att en förändring i dettasammanhang inte innebär några drastiska försämringar. Jag vill anföra någraexempel för att åskådliggöra detta. För en person som har en årsinkomst på , eller en dagslön på , och som är sjuk under ett årblir minskningen av sjukpenningen . Om personen i fråga är sjuk 20 dagarunder , blir minskningen . Är det fråga , blirminskningen . Om man har en dagslön på , och är sjuk 10 dagarunder , blir minskningen . Om man är sjuk , blirminskningen således . Som jag sade förut blir försämringen aldrig störreän , om man är sjuk . Sedan något om tandvården. Om ett statsbidrag som harutgått till ett alldeles speciellt område dras in, är det ändå mycket troligtatt risken är ganskastor att just det området drabbas av försämringar. Även om barn- ochungdomstandvården nu skulle vara fullt utbyggd, är risken ganska stor attantalet tjänster reduceras eller att det här området fär minskade resurser. Vivet ju att mänga landsting ekonomiskt har det mycket besvärligt just nu och går mycket hårt fram när det gäller olika besparingsåtgärder. Därför ärjag, i likhet med Margö , oroad över utvecklingen. Jag är rädd föratt barn- och ungdomstandvården skall drabbas. Det skulle innebära att barn ochungdomar får en sämre tandstatus, och det påverkar dem kanske hela livet. Justdet belopp som vi har föreslagit skall fortsätta att utgå är inte särskiltstort, jämfört med en del andra belopp som vi här har talat om, 85 (): ägnar sig gärna åt länga beskrivningar av hurdet var förut och vad som då hände. får vi kanske anledning att gåtillbaka till vad som sades i debatten här och eventuellt konstateraatt det inte blev så bra som hade hoppats när det gälldedeltidsarbetandes sjukersättning. Hon säger att arbetsgruppen i regeringskanslietkan vara pä väg att finna en lösning, men hon låter inte speciellt övertygad.Jag tolkar det sä att det är mycket viktigt att utskottet fortsätter att starktdriva denna fråga, som vi har gjort under .