prot · G909117 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är ju skönt att inte tänkeröverge . Jag undrar bara varför man inte kan hålla fast vid ettlandprogram och därmed visa en beredskap för att göra långsikfiga insatser. Pådet sättet kan trots allt mer än genom anslag ur ett humanitärtbistånd förlita sig till att ha som bundsförvant i sin svåra kamp förlång tid framöver, 41 () replik: Med en landram på 90 milj, kr,, somfolkpartiet fillstyrker för del, tror jag att även ifortsättningen kan förlita sig på att vi bibehåller ett programbistånd filllandet. 42 () replik: I den situation som befinner sig ioch i det internationella debattklimat som just nu råder omkring små statersrätt att värna sin integritet vidhåller jag faktiskt att jag tycker det ärsmåaktigt att dra ned biståndet till från föreslagna 125 till 90milj. 43 (): Först några ord till angåendediskussionen om . Det är väl med oss som med - vi snarare serandra metoder för att ge bistånd än att man ensidigt siktar på ettregiminriktat bistånd via landramar. Vi föreslår att biståndet skallkanaliseras via BITS därför att är ett tillräckligt rikt ochutvecklat land för att kunna fillgodogöra sig den typen av bistånd. Jag råkar veta att det svenska biståndet i förnärvarande olyckligtvis i stor utsträckning bidrar till en skövling av skogarnai , kanske på grund av alltför stort inflytande från den lokalaadministrationen och dåligt samarbete mellan den lantbruks- och denskogsorienterade delen av administrationen i . När det gäller de olika biståndsmålen säger att man när det gäller den sociala utjämningen har kommit ganska långt iNicaragua, Då är det ju inte detta som vi skall uttrycka oro för, utan det somvi skall uttrycka oro och besvikelse för är att den nya regimen i Nicaraguainte levt upp till de förhoppningar som man kunde ställa på revolutionen närdet gällde den demokratiska utvecklingen. Totalt sett kanske detta handlar om olika sätt att se påhur bistånd skall ges för att främja invånarnas situation på bästa sätt. Sedanskall jag övergå till det som jag egentligen ämnat tala om. Som tidigare talare från moderata samlingspartiet harvisat är två av de insatser inom biståndet som vi måste ägna särskild kraft åtdels att höja effektiviteten, så att anslagna medel också kan betalas ut, delsatt mer strategiskt arbeta för att värt bistånd främjar en demokratiskutveckling i mottagarländerna, I båda dessa avseenden är det intressant atttitta på den del av biståndet som kanaliseras via enskilda organisationer. Den svenska missionen var genom olika kyrkor först ute medsvenskt bistånd. Jag minns ännu hur jag som mycket ung med förundranlyssnade till och andra företrädare för det på 1950- och1960-talet nyvaknade intresset för statligt engagemang för bistånd tillutvecklingsländer. Det lät som om detta att göra humanitära insatser ochutvecklingsinsatser i och var något fullständigt nytt. För den somvuxit upp i ständig kontakt med både och Svenska missionsförbundetsmissionsverksamhet, insamlingar, kollekter och hemvändande missionärer, vardet gåtfullt att det kunde finnas t, o, m, högt uppsatta personer i vårt landsom föreföll att inte ha hört talas om missionen! I SIDA:s skrift med anledning av 20-årsjubileet hittar mani varje fall på s, 75 en liten artikel med rubriken . Där hänvisas också fill de utredningar som under detgångna året slutförts om biståndet genom de enskilda svenska organisationerna.Den ena har visat att denna typ av bistånd på ett säkert, billigt och effektivtsätt når de fattiga människorna i . Den andra gör klart attorganisationerna kan ta emot större statligt stöd för sitt bistånd än . Man drar också av detta slutsatsen att regering ochriksdag kommer att öka anslaget för bistånd genom de enskildaorganisationerna, liksom att SIDA även i det statliga biståndet kan komma attsamarbeta med organisationerna för att dra nytta av kvaliteten i derasbiståndsarbete. I ljuset av detta är det givetvis fillfredsställande attutrikesutskottets majoritet med frångående av regeringens förslag har beslutatanslå de 375 miljoner som SIDA föreslagit, inte det lägre belopp som regeringenhade velat förorda. Genom detta beslut tillgodoses kravet i den moderatapartimotionen, vilket vi givetvis noterar med glädje. Några ordom framtiden. I utredningen "Enskilda organisationers bi- Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. ståndskapacitet" kan noteras några viktiga fakta.Inom flera organisationer finns beredvillighet att bygga ut kapaciteten ytterligare,och det finns en potential för att effektivt utnyttja större resurser än manhar . Utvecklingen bör dock inte ske språngvis, och som ett lämpligtetappmål anger man att uppnå 500 miljoner för det härangivna anslaget. Det är glädjande att har siktet inställtpå detta mål. Försiktigtvis anger hon inte när målet skall uppfyllas -"kommande år" kan ju vara både singularis och pluralis. Om hon med"kommande år" menar singularis, är löftet naturligtvis mera värt. Somviljeinriktning är det intressant. I SID A:s lilla 20-årsjubileumsskrift finns också ettintressant diagram, som visar att anslaget till de enskilda organisationernalänge var av det bilaterala statliga biståndet. När vi fick en borgerligregering började denna andel öka, kanske därför att det i borgerligapartier finns en större uppskattning av och kanske en större kännedom omenskilda organisafioner, inte minst på missionens område. Men det är glädjandeatt ökningen av den procentuella andel av det bilaterala biståndet som går tillenskilda organisationer fortsätter under den nya socialdemokratiskaregeringsperioden. SIDA:s egen utredning visar att bistånd genom enskildaorganisationer både är särskilt effektivt, särskilt väl lämpat att nå defattigaste människorna och särskilt väl lämpat att främja demokrati och socialutveckling i mottagarländerna. Även om nu riksdagsmajoriteten får köra överregeringen och bifalla ett moderat motionskrav för att de enskildaorganisationerna skall få de anslag som SIDA har föreslagit, är detglädjande att biståndsministern gör denna deklaration. Det visar att insiktenom att missionsorganisationerna och de andra organisationerna är godabiståndskanaler vunnit gehör även i regeringen. Kapacitetshinder är dock inte alltid pengar. Besvärande ärbristen pä kvalificerad personal, inte minst personal med erfarenhet avbiståndsarbete eller arbete i denna typ av länder. Särskilda yrkesgrupper, inteminst de som normalt i vårt land är landstings- eller kommunanställda, liksomexperter på jordbruk, forskning och näringsliv är bristkategorier. Svårigheteratt få tjänstledigt från ordinarie arbete för biståndsarbete är en viktigflaskhals. Inte minst de kommunala arbetsgivarna borde här göra bättring. Kapacitetshindren är dock ofta störst i mottagarlandet. Deenskilda organisationerna, inte minst kyrkor med lång historia i flera av deländer där de verkar, har visserligen ofta goda kontakter medsysterorganisationer i mottagarlandet, och de outnyttjade reservationerna påanslaget för enskilda organisafioner är negligerbara jämfört med vad som finnsinom andra områden, men en svag mottagarorganisation är ett vanligt hinder förbiståndsarbetets expansion. Utredningen noterar också att just biståndet genom de enskilda organisationerna mångagånger är särskilt lämpat för att främja demokratimålet, I utredningen visasockså en beredvillighet från SIDA att söka minska de byråkratiska hinder ochdet krångel i samarbetet som organisationerna ansett sig ha haft. Utöver dethär diskuterade anslaget till enskilda organisationers verksam- het måste det noteras,vilket också utskottets ordförande har påpekat tidigare, att en betydande delav bl, a, katastrofbiståndet kanaliseras via enskilda organisationer, inteminst Röda korset. och liknande organisationer med betydandeerfarenhet av snabba, improviserade insatser vid olika typer av katastrofer. Katastrofbiståndetfyller en viktig funktion för att hjälpa de fattiga och de nödlidande i tredjevärlden. Erfarenheterna av att slussa en betydande del av katastrofbiståndetvia de enskilda organisationerna är goda. Intressant är att den särskilde utredarenav katastrofbistånd, , anger att katastrofbiståndet i störreutsträckning än hitfills bör slussas via enskilda organisationer och FN, Sambandetmellan katastrofbiståndets användning och naturkatastrofer och andra liknandehändelser måste dock vara klart. Mera tveksamt är att använda anslagen för attge tilläggsanslag till programländerna. Ofta medför plötsliga naturkatastroferatt det reguljära biståndsarbetet måste uppskjutas, vilket i stället snarastgör en omdisponering av medel inom landramarna för humanitärt bistånd naturlig,I fråga om programländerna bör regeln vara att möjligheterna att omdisponeramedel inom landramen undersöks, innan beslut om extra katastrofbistånd fattas. Katastrofhjälpsanslagetbör användas när oförutsedda nödsituafioner inträffar. Det bör finnasfillgängligt för att undsätta världens många flyktingar. Anslaget bör därförenligt vår mening endast undantagsvis få bindas upp vid mer långvarigainsatser. De problem av bl, a, miljömässig karaktär som ligger bakom livsmedelskriseni flera bör motverkas genom särskilda projekt. Dessa bör finansieraspå ett mera långsiktigt och programmerat sätt än genom ingrepp ikatastrofhjälpsanslaget. Tillsammans med övriga borgerliga partier har vidärför föreslagit ett särskilt anslag för miljö, markvård och energi.Långsiktiga, förebyggande projekt lämpar sig ju också för finansiering vialandramarna. I dettasammanhang yrkar jag bifall till reservafion 40, Sverigesstöd till tar i anspråk nära en tredjedel av det svenskabiståndet, ger ett internationellt sett stort bistånd till . Detta är en konsekvens av såväl vårt lands stora uppslutningbakom FN:s målsättningar som vår strävan att värna om dessa organs verksamhet,inte minst när flera betydande bidragsgivare minskat sitt stöd. Fleraav FN-organen spelar en stor roll i utveckUngsarbetet på resp. områden, UNICEFbedriver t, ex, ett mycket uppskattat arbete till hjälp för barn och föräldrar.Världsbankens betydelse som biståndsgivare har ökat i takt med att denskuldkris, som många av länderna i tredje världen hamnat i, blivit akut. Deregionala utvecklingsbankerna har en stor betydelse vid främjandet av handeloch ett utbyggt näringsliv i berörda länder. utträde ur aktualiserar krav på ökad effektivitethos flera FN-organ samt vikten av att medlemsländerna i FN-organen kan enaskring verksamheten. Inteheller bör naturligtvis okrifiskt stödja eller andra multinationellaorgan om vi kan se brister i deras organisafion, utan vi bör då Internationelhutvecklingssamarbete m. m. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. i stället om möjligt använda vårtinflytande för att hjälpa till att komma fill rätta med dessa brister. Ocksåbiståndsministern har understrukit detta. "Övriga multilateralabidrag" föreslås få en större ökning, nämligen en ökning med 65milj, kr,, vilket innebär nästan en fördubbling av anslaget. Mångainternafionella organisationer med för världssamfundet viktiga uppgifter fårstöd genom denna anslagspost. Vi har i den moderata partimotionen särskiltpekat på UNHCR, FN:s särskilda organ för hjälp åt flyktingar, UNHCR har fåttsitt reguljära bidrag höjt enligt förslag i propositionen. Vi finner ingenanledning att motsätta oss regeringsförslaget utan konstaterar dessutom medtillfredsställelse att utskottet förutsätter att UNHCR dessutom, på samma sättsom under föregående budgetår, skall komma i åtnjutande av en betydande del avde extra pengar, som anslagits under . , som skall hållas om situation, kan kommaatt leda till krav på extra insatser för de inte minst av stora flyktingproblemdrabbade som hör till de fattigaste i världen. Det är dåbetydelsefullt att en flexibilitet finns inom svensk biståndskapacitet förextra hjälp, t. ex. via UNHCR. , herr talman: Det konkret framförda moderatakravet på en förstärkning av Röda korsets internationella kommittés reguljärabudget har utskottet gått till mötes. Organisationen gör ett utomordentligt värdefulltarbete bland krigets och förtryckets offer, mot tortyr och misshandel av fångarm. m, har till organisationens fasta budget lämnat ettblygsamt bidrag på 2 milj. kr, . Vi moderater har föreslagit att dettaräknas upp till 5 milj. kr. Utskottet konstaterar att organisationen i denkrigs-och krissituation som råder i världen gör en utomordentligt viktiginsats, och dess fältverksamhet får stöd från många håll, bl. a. från Sverige.Omfattningen av arbetet har ökat väsentligt utan att man harfått ökade resurser för administration och andra fasta kostnader. Utskottetutgår från att regeringen är beredd att höja bidraget till ICRC:s reguljärabudget med utnyttjande av de medel som finns reserverade under Övriga multilateralabidrag. 44MAJ-LIS LÖÖW (s) replik: försöker mycket skickligtatt förklara inställningen till genom att ge sken av att moderaternavill dra ner på landramen men i stället ge stöd via BITS. Medan AnitaBråkenhielm talat har jag haft tid att läsa reservationen, och jag kan inte seannat än att den går ut på att man vill både dra ned landramen och ändrainriktningen på biståndet till . Det som är bra är det inte mycket att orda om, säger , utan det är bristerna som måste påpekas. Därför talar moderaternainte om att har lyckats med den sociala utjämningen utan kritiserar istället den demokratiska utvecklingen. Om det är någonting som inte är bra iett programland finns det, som jag ser det, två vägar att gå. Antingen drar manned biståndet och ger därmed programlandet en knäpp på näsan för att det intelyckats med det som man tycker att det borde ha lyckats med, eller ocksåförsöker man inrikta biståndet så att man undanröjer bristerna. enligt moderaternasuppfattning är så att den demokratiska utvecklingen i inte ärlycklig, skulle jag vilja fråga: På vilket sätt skulle en omläggning avbiståndet till att gå via BITS främja just den demokratiska utvecklingen iNicaragua? Anf.45 () replik: ger mig ju själv ett tips om hur man kan bete sig för attförbättra utvecklingen i demokratisk riktning. Ett sätt är att ge regeringen enknäpp på näsan, säger hon. Det är klart att om regeringen i inte harmotsvarat de högt ställda förväntningar vi hade på den nya regimen när detgäller demokratin, så finns det ett sätt för oss att visa detta genom att säga:Nu får ni inte så mycket bistånd via landramen, men om det finns företag ellerorganisationer i ert land som kan visa upp stora projekt som passar för vårverksamhet via BITS, så O,K,, då kan ni få pengar den vägen i stället. Märkväl, , att vi inte har föreslagit en landram på noll tillNicaragua. Det finns väldigt mycket kvar där som skulle kunna användas för attutveckla landet i en demokratisk riktning. Senastenytt från : Sandinistregeringen har stängt ett katolskt bokförlag. Ettsätt att främja en demokratisk utveckling i landet skulle kunna vara att, t,ex. som föreslog, via humanitärt bistånd, som ju också finnsavdelat för , t. ex. ge pengar fill detta katolska bokförlag såatt det kan öppna igen - om nu regeringen fillåter det. Man kan ge stöd tilloberoende press, ge stöd till enskilda, till organisationer och till dem somvill verka i en pluralistisk riktning. Det finns många vägar, Anf.46 () replik: Det har möjligtvis aldrig fallit in att just detfaktum att oberoendemålet i egenfligen aldrig har kunnat uppnås,eller att man inte ens kommit i närheten av något egendigt oberoende efter detatt Somozadiktaturen störtats, utan har fått värja sig mot sin storagranne i norr, väsentligt har försvårat möjligheterna till en snabb utveckling?Ett land i inbördeskrig har alldeles speciella svårigheter att fullständigtgarantera demokratiska fri- och rättigheter och yttrandefrihet. Det är ocksåmycket svårt att få en ekonomisk tillväxt, även om landet har godaförutsättningar för det. Man kan inte utnyttja den ekonomiska fillväxt och denBNP man har för en välfärdspolifik utan får i stället ägna resurserna åtkrigsansträngningar. Anf.47 () replik: Jo, den tanken har fallit mig in. Men också en annan tanke har fallitmig in, nämligen att det kanske hade varit svårare att utverka stöd för denrebellrörelse som underhåller inbördeskriget i , om den sittanderegimen hade visat större vilja att utveckla landet i demokratisk riktning.Problemet är alltså dubbelsidigt. vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. Internationelhutvecklingssamarbete m. m. 1985/86:117 Anf. ' Jag vill rikta kammarens ledamöters uppmärksamhet på att meddelande om kvällssammanträde nu har anslagits. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Anf.49 (): Bistånd till kvinnor är bistånd till nästa generation. Kvinnor iu-länderna har i än högre grad än kvinnor i i-länderna huvudansvaret förbarnen. Deras arbetsvillkor är dåliga, arbetsdagarna är långa och produktiviteteni deras arbete så låg att varje förbättring får social och samhällsekonomiskbetydelse. Enligt svarar kvinnor för två tredjedelar av alla arbetstimmar ivärlden. Det mesta av detta arbete utförs av kvinnor på landsbygden. De brukarjorden, ansvarar för beredning, lagring av matvaror, hämtar vatten och bränsleoch lagar maten. På sina håll marknadsför de också överskottet som produceras,men männen tar hand om och kontrollerar inkomsten. PåForum vid kvinnokonferensen i diskuterades detta flitigt,, en av de många drivande kenyanska kvinnorna, uttryckte sig såhär: Det är vi kvinnor som är jordbrukarna i . Var stolta över det! Vi fårinte kalla oss för "bara" jordbrukarhustrur. skall vi arbeta föratt få köpa och äga jord och få låna pengar. Det är ju ändå vi som i prakfikenbär huvudansvaret. Imånga av är en tredjedel av lanthushållen kvinnohushåll, i södraAfrika betydligt fler. Kvinnorna ansvarar för familjens överlevnad medan männenarbetar på annat håll - eller kanske helt har övergivit familjen. Jag har i minmofion U221 bl, a, krävt att SIDA:s stöd fill kreditgivning till kvinnor skallutvidgas. Fattiga, inte läskunniga kvinnor har för det mesta svårt att få lånai bank. De kan kanske inte visa upp någon säkerhet, de behöver ofta sin mansunderskrift, och banktjänstemannen har kanske inte tid att hjälpa dem dem attfylla i formuläret. Det är ofta små lån det rör sig om, men det kan vara nog såsvårt att få dem och svårt också att förstå alla regler vid återbetalning, osv. Närvi i besökte , fick jag upp ögonenför hur oerhört viktig den här möjligheten att låna pengar var för kvinnor. Ochvi imponerades storligen av den bankverksamhet som kvinnoorganisationen där. Trots att många av låntagarna var analfabeter hade man enåterbetalning på av lånen. Självfallet behöver kvinnorna mycketrådgivning och utbildning, men får de det kan de kanske ensamma ellertillsammans med andra starta någon småföretagsam-het, som t, ex, kvinnorna iAhmedabads slumkvarter gjort. Skall kvinnor få en chans att bli mer oberoende,få möjlighet till någon egen verksamhet, är det en förutsättning att de ocksåfår fillgång fill pengar. Jagnoterar att utskottet här har en positiv skrivning och förutsätter att SIDA:sstöd inom detta område kommer att utvidgas. kan gedirekt stöd till kvinnoorganisationer i . Anledningen till att maninförde detta var att det var svårigheter att nå kvinnor med bistånd genomlandramen. Den modveringen gäller tyvärr En avanledningarna till att direktstödet till kvinnoorganisatio- 64 ner är litet är att möjligheterna att handlägga sådanaprojekt i programländernaär små på grund av de personella resurserna. Jag har i min motion pekat på attdet är viktigt att det på varje biståndskontor finns en handläggare för s, k.kvinnofrågor. Utskottet understryker vikten av att alla handläggarekänner ansvar för att biståndet blir mer kvinnoinriktat - och det instämmer jagsjälvfallet i. Men jag tror att det är alldeles nödvändigt att det finns någonsom har det övergripande ansvaret. Jag skall emellertid avstå från att yrka pådet , för jag vill avvakta rapporten och se vilka erfarenheter man fått frånden första sammandragningen man haft med de s, k. handläggare som man hari , skall behandla detta. Jag har med tillfredsställelse konstaterat att allapartier ställer upp bakom SIDA:s handlingsprogram för ett mer kvinnoinriktatbistånd. Men det får inte bara bli en deklaration i ord. Alla som på något sätthar möjlighet att påverka biståndet har då också tagit på sig ansvaret attverka för att biståndet inom alla områden utformas efter både kvinnors och mänsbehov. Med hänsyn till att klyftan ökar mellan rika och fattigaländer är det mer angeläget än någonsin att framstår som ettföregångsland när det gäller biståndets kvantitet och kvalitet. Det finns ingensom helst anledning för att frångå sitt löfte om av vår BNI ibistånd till fattiga länder. Jag tycker det är häpnandsväckande och upprörandeatt socialdemokraterna i ett av världens rikaste länder är beredda att räknabiståndspengar två gånger, något som tidigare diskuterats här . För oss i är det i stället en självklarhet attnär vi reglerat obalansen i svensk ekonomi, måste målet för svenskt bistånd ökaoch utgöra av BNI, Alltför många människor lever under ofrihet och förtryckeller i skuggan av ett yttre hot. Små staters och länders sårbarhet, oavsett omdet är i- eller u-land, utgör en särskild grund för en stark medvetenhet och enstark solidaritet. Ca 12 miljoner människor lever som flyktingar - avdem som är i flyktingläger är kvinnor. De flesta flykfingar bor iu-länder, där nöden redan tidigare var upprörande påtaglig. Enskilda människorsrätt till fred och frihet måste respekteras - seriöst och ödmjukt - och inteanvändas som ett medel för att uppnå ett politiskt system av våld och diktatur. Biståndsbehoven är ofantliga. Det faktum attu-länderna är så stora innebär bl, a. att regimerna i många länder blirsårbara. Flera säger sig inte fillhöra något s. k. polifiskt block,utan har velat forma en egen eller tredje väg, där målsättningen har varit attfillgodose människors grundläggande basbehov. Till följd av ofrihet och dettotala biståndsberoendet kan man tvingas in i ett politiskt system som inte varönskvärt för det egna folket. Denna medvetenhet måste finnas vid fördelningenav biståndet. , herr talman: skall allfid vara såutformat att det är en hjälp till självhjälp. Det måste användas på etteffektivt sätt, så att det når de fattigaste människorna i de fattigasteländerna. Är biståndet sådant, kommer biståndsviljan i attvara stor också och vi få glädjen av att i viss mån förbättralevnadsförhållandena Internationelh utvecklingssamarbete m. m. 5 protokoll 1985/86:117-118 Internationellt utvecklingssamarbete m. m. hos någrai denna orättvisa värld, där vi helt oförtjänt har haft lyckan att födas iSverige. Jag yrkar bifall till reservationer till betänkande 15, 50 (): , senast för någon månadsedan, har jag här i kammaren talat om situationen i , Att jag i dagdärför avstår från att närmare beröra detta viktiga område beror inte påointresse, utan på den stora uppslutningen i utrikesutskottet kring denhumanitära hjälpen till och detta lands, av stormakten ,pinade befolkning. Vi är också helt eniga i vårt fördömande av Sovjetunionensmot folkrätten stridande ockupation av landet, I stället för att ägna mig åt skall jagkommentera de reservationer som rör , och då i första handVietnam. Man bör kalla saker och ting vid deras rätta namn, sadeOlof i sitt tal om bombningar av och . Det man gör är att plåga människor, plåga en nation föratt förödmjuka den, tvinga den till underkastelse inför maktspråk. Därför ärbombningarna ett illdåd, sade han vidare. Man bör kalla saker och ting vid deras rätta namn.Bombningar är ett illdåd - och det gäller oavsett var eller under vilkaomständigheter de sker, utsatte stormakten det fattigaoch underutvecklade för omfattande bombangrepp. Landet användes avstormakten också som ett gigantiskt experimentfält för kemisk krigföring. Storadelar av skogar avlövades. Ett sönderbombat, söndertrasat ochsönderfrätt u-land lämnades sedan ät ett ovisst öde av den angripandestormakten. Någon hjälp till utveckling stod, trots löften därom, inte att fåfrån det hållet.