prot · G90933 · 1985-12-31 00:00:00 — Nästasteg är att man på skolor och högskolor, bl, a, till följd av den propositionvi nu behandlar, vässar klorna för att kunna vara med och konkurrera om denmarknad som förnyelsefonderna fått att växa dramatiskt. Detsom är anmärkningsvärt med denna proposition och med inläggen i debatten är attdet inte har nämnts att det på det område som man här ger sig in på redan i verksamheter och andra utbildningsanordnare. En mängd företag, för att taett enda exempel ur högen, ger utbildning på dataområdet, som är ett av deområden som har angetts som tänkbara för uppdragsutbildning. Vi tror attbehovet av den typ av utbildningstjänster som det här ofta är fråga om i mångafall kan tillgodoses bättre av andra utbildningsanordnare än offentliga. Närdet finns andra utbildningsanordnare på marknaden uppstår enkonkurrenssituation. Som liberaler har vi naturligtvis ingenting emot konkurrens,men det skall vara rättvis sådan. Tyvärr finns det alltför många exempel frånkommuner, landsting och stat som visar att konkurrenssituationen i sådana härfall ofta förrycks. Det är så lätt att fördela kostnaderna mellan den skattefinansieradedelen av verksamheten och den beställarfinan-sierade så, att den offert som denoffentliga utbildningsanordnaren kan lägga blir mycket förmånlig och därmedslår ut de privata och andra alternativ som kan finnas. Om konkurrensen på detsättet blir förryckt är det inte alls säkert att den lösning man till sistväljer för att täcka det aktuella utbildningsbeho- vet är den ursamhällsekonomisk synvinkel bästa. Attpropositionen medvetet förtiger detta är inte förvånande. Men det finns blanden del borgerliga politiker i stat och kommun en förvånande omedvetenhet om attdetta kan slå undan benen på privata företag, studieförbund och andrautbildningsanordnare. Partier som i hkhet med gått till val medlöften om att bryta upp monopol och skapa alternativ till den offentHgasektorns serviceutbud skall ha klart för sig att uppdragsutbildning innebär attdet offentliga utbildningsväsendet går in på områden där vi inte harhaft någon offentlig verksamhet. Jaghar velat fästa uppmärksamheten på detta, eftersom jag tror att vi kommer attfå uppleva att liknande förhållanden uppstår på många andra områden när deekonomiska villkoren för den offentliga sektorn blir ännu kärvare. Låtmig sluta med en förhoppning: har tyckt att det är rimligt attmedverka till att verksamheten med uppdragsutbildning ges en reglering i lag,och vi säger därför ja till propositionen. Jag önskar att en sådan öppenhet somvi därmed visar i fråga om uppdragsutbildningen också skall prägla t, ex,socialdemokraternas attityd när det läggs fram förslag om alternativ tilloffentlig verksamhet och krav på att statliga och kommunala monopol skallbrytas. Någon sådan öppenhet har vi inte sett särskilt mycket av. 39 (); Det är uppenbart att uppdragsutbildningen kan innebära mycket positivtbåde för beställarna, som får tillgång till den viktiga resurs och kompetenssom finns inom det offentliga utbildningsväsendet, och för det offentligautbildningsväsendet, som kan få en breddad resursbas. Gymnasieskolor ochhögskolor kommer att kunna behålla kompetenta lärare som de annars, med ettkrympande elevunderlag, hade kunnat få svårt att finna arbetsuppgifter för. Dekommer kanske t, o, m, att kunna knyta krafter till sig som de annars inte hadehaft tillgång till. Uppdragsutbildningen innebär också att gymnasieskolor ochhögskolor kan skaffa sig en utrustningsstandard som de annars inte skulle hahaft råd med. Detär alltså helt klart att det ligger många värden i systemet meduppdragsutbildning, värden som man bör ta till vara. Jag vHl särskilt peka påde mindre högskolorna, som jag tror kommer att kunna få en mycket betydelsefullutökad resursbas genom uppdragsutbildningen. Förslagetär emellertid inte helt okontroversiellt. Det har föranlett en del diskussionerbåde från studenthåll och från lärarhåll. När det gäller de farhågor somframförts från fackligt håll har utskottet genom ett utskottsinitiativtillgodosett önskemålet om att man skall kunna räkna in uppdragsutbildning istatligt reglerade lärartjänster. Detta har inte påpekats tidigare i debatten,men jag tycker att det är viktigt att understryka att utskottet hartillgodosett detta önskemål genom ett utskottsinitiativ. Studerandeorganisationernahar uttryckt farhågor för en annan sak, nämligen att uppdragsutbildningenskulle bli alltför dominerande och innebära en konkurrens gentemot denreguljära utbildningen, I likhet med en del tidigare talare i debatten anserjag att detta är farhågor som vi skall ta på allvar. När vi genomföruppdragsutbildningen ute på de olika högskolorna Ominsamling av miljöfarliga batterier och i ungdomsskolan är detmycket viktigt att vi är medvetna om att dessa problem kan uppstå. Det ärviktigt att vi ser till att uppdragsutbildningen får full kostnadstäckning,dvs, att beställarna verkligen tillför skolväsendet och högskoleväsendetresurser motsvarande dem de tar i anspråk. Det är viktigt attutbildningsanordnarna, skolorna och högskolorna, alltid är medvetna om att denreguljära utbildningen måste komma i första rummet, att det är den som är dencentrala uppgiften, och att uppdragsutbildningen alltid måste vara densekundära, den som kommer i andra hand. Detfinns en reservation fogad till betänkandet som innebär att man också skullekunna ta med aHmänna utbildningslinjer som uppdragsutbildning på högskolan. Omden reservationen skulle vinna bifall, skulle de nämnda farhågorna naturligtvisbli mer berättigade. Företagen kunde då så att säga köpa in platser på den reguljärautbildningen genom allmänna utbildningslinjer utan att behöva tillämpa vanligatillträdesbestämmelser. Det skulle också kunna innebära att arbetsmarknaden fördem som går på de reguljära utbildningarna försämrades genom att företagen iegen regi förser sig med den utbildade arbetskraft de vill ha. Just mot dennabakgrund tror jag att det är viktigt att vi avvisar det moderata förslaget påden punkten. Detär som sagt viktigt att uppdragsutbildningen genomförs på rätt sätt. Jag serdet som naturligt att utbildningsmyndigheterna, UHÄ och ,följer utvecklingen mycket noggrant och att regeringen återkommer tiHriksdagen med modifieringar, om det skulle visa sig att några av de farhågorsom uttryckts i debatten besannas. Pådet hela taget tror jag, som jag redan sagt, att uppdragsutbildning kaninnebära mycket positivt såväl för skolan och högskolan som för beställarna.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom.I (uppdragsutbildning vid statliga högskoleenheter) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 1 av m. fl, - biföllsmed acklamation. Mom.2 (ytterligare platser inom reguljär högskoleutbildning tHl följd avuppdragsutbildning) Utskottetshemställan bifölls med 276 röster mot 13 för reservation 2 av , Mom. 3-9 Utskottets hemställan bifölls. 10 § Svar på fråga1985/86:194 om insamling av miljöfarliga batterier har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ för att snabbtfå i gång en effektiv insamling av miljöfarliga batterier. Utgångspunkten frånsamhällets sida måste vara att utsläppen i miljön av främst kvicksilver ochkadmium från batterier skall upphöra. Detta bör ske genom att demiljöfarliga batterierna möjligt ersätts med andra batterityper. av batterier måste emellertid nu också ske för attkvicksilver- och kadmiumspridningen snabbt skall kunna minskas, I propositionenom kemikaliekontrollen angavs såsom målsättning för en första etapp förkvicksilverutsläppen en minskning räknat , Dettainnebär en minskning från ca till maximalt kvicksilver . Deberörda branscherna har tilldelats ansvaret att själva välja på vilka sättutsläppsminskningarna skaH kunna nås. Vidde samtal som jag har haft med företrädare för batteribranschen har jag erfaritatt man inom branschen avser vidta åtgärder som syftar till attmiljöolägenheterna skall kunna minskas. Medhänsyn till att omfattande åtgärder är en förutsättning för att propositionensmål skall kunna nås och till frågans stora vikt från miljösynpunkt kommer jagatt noga följa utvecklingen och fortlöpande bedöma om ytterligare åtgärderbehöver vidtas från regeringens sida. Ominsamling av miljöfarliga batterier Anf.41 (); Jag villtacka vice statsministern för svaret. Deöverläggningar som har förts mellan bl. a. kommunerna ochBatteriföreningen har tyvärr inte medfört någon överenskommelse om insamlingsaktiviteter.Branschorganisationen tycks sakna intresse av att ekonomisktdelta i detta insamlingsarbete, av batterier är i de kommuner som satt i gång insamlingsarbetegoda, även om återtagningsprocenten borde vara ännu högre. Vidsopförbränningsanläggningar har man vid mätningar kunnat avläsa klart lägrevärden på kvicksilverutsläppen sedan insamlingsaktiviteter har startat. Kvicksilverbatteriernaär emellertid inte bara ett problem i samband med sopförbränning utan är ettlika stort problem vid vanlig deponering av sopor. Föratt man skall nå det uppsatta målet om en minskning till en fjärdedel avnuvarande utsläpp fordras en effektiv insamlingsaktivitet som täcker helalandet. En rikstäckande kampanj, där branschen också är med och tar ett stortansvar, är nödvändig för att bl, a, viktiga informationskanaler skall kunnaanvändas och för att gemensamma system för insamlingsarbetet skall kunnautvecklas. Eftersom det är viktigt att snabbt effektivisera insamlingsarbetetär det tillfredsställande att statsrådet noga följer denna fråga och är bereddatt diskutera ytterligare åtgärder om snabba resultat i arbetet medförhandlingar om ökad insamling inte kan nås. Som jag angav är en effektiv insamling en av de åtgärder som måstevidtas. Många kommuner har bedrivit en insamling avbatterier som har gett goda resultat. har arbetat med förutsättningarnaför att på olika sätt intensifiera insamlingsverksamheten, bl, a, genomrikstäckande informationskampanjer. Jag har också observerat de problem inom branschen som härnämndes. Därför har vid ett sammanträffande med företrädare för branschen somjag hade nu deklarerats att man är beredd att på olika sättmedverka till intensifiering av en informationskampanj. Jag räknar med attinsamlingen av batterier på det sättet skall kunna effektiviseras redan tidigtunder nästa Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1985/86:206 omarbetsmarknadssituationen i i har frågat mig om jagär medveten om att arbetslöshetssiffran för Malmös del för intemarkant har förändrats jämfört med , åsyftar därvid de AKU-siffror jag nämnde imin replik i anslutning till en fråga ställd av StenAndersson om arbetslösheten i , De siffror jag nämnde, och som jag förövrigt omgärdade med stor reservation, var hämtade ur den officiellastatistiken. Anledningen till att jag nämnde AKU-siffror var att vi dåännu inte hade tillgång till AMS arbetssökandestatistik för oktober. har viäven dessa siffror och kan då se att antalet kvarstående arbetssökande utanjobb har minskat med 666 personer 1985, Iprocent innebär det en nedgång eller . Jag vill också påminna om att jag imitt tidigare svar till uttryckte min oro över arbetslösheten iMalmö. Trots att man nu kan se en positiv trend i utvecklingen kommer jag ävenfortsättningsvis att noga följa utvecklingen i , 44STEN i (m): Jag tackar för svaret. Vid en frågestund här i sadestatsrådet att arbetslösheten i hade sjunkit från i oktober 1984till , Det var alltså en minskning med nära hälften. Jag förutsatte då och kommer även framöver att förutsättaatt de siffror som lämnas här i kammaren av ett statsråd är någorlunda välförankrade i verkligheten. visar det sig att så inte var fallet den härgången, I en artikel i en har länsarbetsdirektören uttalat att detär bedrövligt att sådana här siffror lämnas ut, för i själva verket är det 5,arbetslöshet i . Jag anser att den metod som statsrådet använde innebärungefär detsamma som när man kastar en tärning. Det går inte att använda dessasiffror för en enskild kommun en viss månad på detta sätt. Det är synd att uppgifter av det här slaget släpps loss,för vi nere i har den uppfattningen, att man inte ser så allvarligt på deproblem vi trots allt har. Det är faktiskt så att har den störstaarbetslösheten bland storstäderna. Jaghoppas att vi i fortsättningen får höra siffror från den här talarstolen som ärförankrade i verkligheten, Jag har sagt och jag sade det inte minst vid frågestunden den 7november att jag är oroad över situationen i , Om jag hade gjort någonstor affär av de här siffrorna och tagit dem till intäkt för att sitta medarmarna i kors och alltså ingenting göra, hade jag kanske kunnat förstå denfråga som jag haft att besvara . Jagomgärdade verkligen siffrorna med stor reservation och nämnde dem enbart av detskälet att vi hade fått AKU-siffror och inte hade någonarbetssökandestatistik. För att det inte skall råda något tvivel om saken villjag framhålla att jag egentiigen sade precis detsamma som frågeställaren nusäger: "Vihar fått nya siffror för arbetslösheten som för landet som helhet visaratt det har skett en kraftig minskning av antalet arbetslösa; till 112 000,vilket motsvarar , Det är mycket svårt att föra ner dessa siffror påkommunal nivå, statistiken håller egentligen inte för det. Men om man trotsallt skall göra det, och det gör jag med mycket stor reservation, finner manför en nedgång från arbetslöshet till förnärvarande," ömvägbyggen med beredskapsmedel i inland Anf.46 i (m): Det går inte att komma ifrån att statsrådet använde en siffra sominnebar en minskning med nästan arbetslösa i . Jagtycker att det är väl slarvigt av ett statsråd att i en debatt använda sådanasiffror. Det är inte bara jag som kritiserar utan det gör också GöteBernhardsson, länsarbetsdirektören i , som är väl bekant för statsrådet. Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Svar på fråga1985/86:208 om vägbyggen med beredskapsmedel i inland har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta medanledning av att när beredskapsmedel anslås till vägbyggen i Västerbottenanbuden enligt i många fall går till entreprenörer från andradelar av norra eller ibland även till norska företag. syftar på företagare som bedriver lastbilstransportrörelser ellerär verksamma som vägentreprenörer. Beredskapsarbetenavseende vägar anordnas för att skapa sysselsättning för arbetslösa byggnads-och anläggningsarbetare. Det är den som står som huvudman - stat, kommun,enskild - för beredskapsarbetet som efter sedvanligt anbudsförfarande har attbestämma vilken entreprenör som skall väljas. Huvudmannen skall följa gällandeupphandlingsbestämmelser och ömvägbyggen med beredskapsmedel i inland därefter välja det bästaanbudet. Dessa bestämmelser har tillkommit för att har förbundit sigatt följa de internationella överenskommelser som finns när det gälleranbudsförfaranden. Detär viktigt att i detta sammanhang skilja mellan entreprenören och de arbetslösasom skall anvisas för att utföra arbetet. Länsarbetsnämndenföreskriver i sitt beslut att huvudmannen skall utnyttja av arbetsförmedlingenanvisad eller godkänd arbetskraft. 48 KARINISRAELSSON (c); Jag vill tackaarbetsmarknadsministern för svaret på min fråga. Deföretag som arbetar inom åkeri- eller entreprenadnäringen i Västerbottensinland har betydande svårigheter. Flera företag har upphört, och med denarbetsmarknad som där råder saknas då även i många fall förutsättningar attkunna bo kvar. Det är helt givet att för de företag som finns kvar ett storthopp tändes när ett vägprojekt plötsligt tidigarelades för att förhindraarbetslöshet. Men då inträffade något som även hänt tidigare. När upphandhngskulle ske gick budet till en firma som kunde hålla mycket låg timpenning förmanskap och maskiner. Denna firma kommer från , Har verkligen ettansvar för arbetsmarknadssituationen i vårt grannland? Jag vet att det råderfri konkurrens, men det är inte lätt att förklara för den åkare som måstesälja sin bH och söka sig ett annat arbete. Entreprenörer behövs även i ettdifferentierat näringsliv. Deerfarenheter vi haft i kommun från denna typ av upphandling har intevarit enbart positiva. Företag har gått i konkurs de skulleutföra arbetet, kostnader har tillkommit som inte togs upp i anbudet, och annatliknande har hänt. Detta borde som jag ser det väcka eftertanke. Skallberedskapspengar anslås för att skapa arbetstillfällen i inlandskommunerna,borde rimligtvis den där boende arbetslöse eller den som hotas av arbetslöshet,oavsett om han är entreprenör eller lastbilsåkare, vara berättigad till dessaarbetstillfällen. Ärarbetsmarknadsministern beredd att lösa detta problem på ett sätt som hehnaturhgt måste vara speciellt i dessa fall? Att förändra upphandlingsreglementetför just denna typ av upphandling kan ju inte vara omöjligt, om man vill slåvakt om sysselsättningen i de sysselsättningssvaga regionerna, Anf.49 Arbetsmarknadsminister : Herr talman! måstenaturligtvis följa de internationella överenskommelser som gjorts, och detgäller också i detta fall. Givetvis måste man vara noggrann när man går igenomdessa anbud, och om jag förstår rätt har man kanske intealltid varit det. Men det är en helt annan fråga. Detär, som jag sade förut, viktigt att vi skiljer mellan entreprenören och dearbetslösa som skall anvisas att utföra arbetena. Vi har då en möjlighet attföreskriva vilken personal som skall tas i anspråk. Anf.50 (); Jag är tacksam för det klarläggande som arbetsmarknadsministerngör och som betyder att man bör kunna ta tag i detta problem på departementet.Jag vet att detta inte är någon enkel fråga, men något måste göras när pengarsom tilldelats en region inte kommer att tillfalla denna därför att den störstadelen av medlen går till entreprenörer utanför regionen. Vi som bor ikommunerna i fråga upplever detta som ett missförhållande. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på fråga 1985/86:210 om den nya har mot bakgrund av den näraförestående omorganisationen av AMU frågat mig vad jag avser vidta för åtgärderför att den nya organisationen skall kunna fungera . Som själv nämner i sin fråga inleddes i gårförhandlingar mellan och berörda personalorganisationerom löne-och anställningsvillkor för personal vid utbildningsenheterna. Tidigarehar två förhandlingar avseende tjänster inom den nya lettfram till avtal mellan parterna. Generaldirektören och de regionala cheferna är redanutnämnda. Vissa tjänster vid den centrala myndigheten samt ledamöter ochsuppleanter i den centrala AMU-styrelsen har förordnats . Tjänster vid deregionala kanslierna och utbildningsenheterna förbereds avAMU-kommittén. Vidare är parterna, dvs. , och , överens om hur verksamheten skall kunna upprätthållas och fungera,även om samtliga tjänster vid utbildningsenheterna inte hinner tillsättas föreden nya organisationens ikraftträdande. Arbete pågår med attskriva ett avtal om detta. Jag är övertygad om attarbetsmarknadsutbildningen kommer att fungera också efter den 1 januari 1986.Ingen elev kommer att stå utan utbildning. Samtliga tillsvidareanställda lärarekommer att erbjudas fortsatt anställning i den nya organisationen. Av de ca 1000 visstidsanställda lärarna kommer ca 600 - som varit anställda mer än sexmånader - att erbjudas fortsatt arbete. För övriga ca 400 är frågan om fortsattarbete inte beroende av omorganisationen utan av utbildningsbehovet. Anf.52 (m); Jag tackar statsrådet för svaret. Det är jufyllt av besked om åtgärder som ännu, i tolv, pågår. Det ärvisserligen naturligt att man har mycket att göra på slutet, men det hade nogvarit bra om man hade satt i gång litet tidigare. Faktum kvarstår att riksdagenför ungefär fattade beslut om att en organisationskommitté skulletillsättas för att lösa enmängd problem. Inom utskottet utgick vi från att man verkligen skulle sättafart med detta arbete. Det skulle dock dröja innan bådegeneraldirektören och de regionala cheferna blivit tillsatta. Som nämns i svaret på min fråga har förhandlingsarbetetpågått . Det har enligt uppgift fördröjts av en internMBL-kamsell inom - ännu en illustration till hur MBL fungerarinom . Det är mot denna bakgrund ganska naturligt att detråder oro inom personalen. Den bild av verkligheten ute på fältet som redovisasi statsrådets svar är ganska glättad. Min slutsats är att man inom departementet och blandstatsrådets närmaste medarbetare verkar ha underskattat problemet när man skrevpropositionen och redovisade ärendet inför , vad gäller tid, storlekoch omfattning, eller att man inte har varit tillräckligt dådkraftig i börjanav de som har stått till buds. Min fråga kvarstår; VHka åtgärder är statsrådet beredd attredovisa för den personal och för de chefer som med rätta är oroliga? Många avde punkter som återfinns i svaret meddelas och är nyheter både förcheferna och för personalen. Skulle jag inte få något svar uppfattar jag detså, att man både har underskattat problemen och saknar kraft att lösa dem. Den nya omorganisationen, som regering ochriksdag har fattat beslut om, är en stor omorganisation. Av den anledningenfattade vi beslut om att tillsätta en särskildorganisationskommitté, vilket hade förutsatts i började arbeta , och den har inte, somAnders G Högmark säger, börjat arbeta först fem i tolv. Det har emellertidbedrivits ett omfattande arbete ute i landet, både centralt och lokalt, medmånga referensgrupper. Företrädare för arbetsmarknadens parter harkontinuerligt varit inblandade i detta arbete. Jag tror inte att de som själva direkt har varitinblandade i detta arbete på något sätt är överraskade över den redovisning somjag har lämnat . Jag tror att denna redovisning är väl känd bland allaberörda - lärare och regionala chefer som har utsetts för denna verksamhet. Anf.54 (m): Av svaret kan jag dra slutsatsen att dessaproblem var förutsägbara. Man hade klart för sig att det var mycket ont om tid.En fråga av principiell art blir då: Är det egentligen så klokt att man förriksdagen presenterar propositioner med en tänkbar tidsplan, som i reahteten,eftersom man har kunnat förutse merparten av problemen och förutse att det tarmycket att lösa dem, inte hålls? Problemet är kanske att man harangivit en för snäv tidsplan. Det är osäkert om bör fatta beslut om att låtanya organisationsformer träda i kraft så . Man ger ju inte verksamhetenoch de företrädare som är satta att sköta den en ärlig och rimlig chans. Jagtycker, ärligt talat, att de insatser som har redovisats har kommit till mycketsent. Hade man visat litet större dådkraft före sommaruppehållet, och kanskelagt ned några timmarspraktiskt arbete under valrörelsen på detta, hade man kanske kunnat åstadkommaen bättre tingens ordning. Personalen hade sluppit att syssla med den typ avaktioner som säkert både statsrådet och jag tar avstånd från. Det hade skapatsen bättre goodwill för AMU. Verksamheten är betjänt av det, den uppfattningentror jag att vi delar. 55 Arbetsmarknadsminister : Herrtalman! Jag kan försäkra om att organisationskommittén ochalla dess undergrupper var i full verksamhet såväl som undervalrörelsen. 56 (m): Min slutsats är då att, eftersom statsrådethar bedömt problemen och omfattningen av dem på ett riktigt sätt, skulle man ipropositionen måhända ha angivit ett senare datum, så att starten hade blivitHtet mer lyckosam än den nu blev. Personalen och cheferna skulle, om de hadehaft mer tid och framförhållning, ha kunnat planera verksamheten bättre. Dethade denna verksamhet varit betjänt av. Statsrådets svar är en bekräftelse påatt min bedömning är korrekt. Om åtgärder mot det ökade övertidsuttaget inom industrin Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Svar på fråga 1985/86:214 om åtgärder mot det ökadeövertidsuttaget inom industrin har frågat mig om regeringenär beredd att vidta åtgärder mot det ökande övertidsuttaget genom att skärpalagstiftningen. Som svar på frågan vill jag omtala att jag tillskrivitarbetsmarknadens parter och bett dem redovisa sina erfarenheter avarbetstidslagstiftningen, som trädde i kraft , och dess tillämpning. En arbetsgrupp inom departementet går för närvarandeigenom de synpunkter som framkommit liksom lagstiftningens tillämpning iövrigt.