prot · G909117 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag anser att det är viktigt att vi inte faller offer fördetta hot, utan anpassar biståndet till de förutsättningar som råder. Biståndettill det hårt utsatta Mogambique är ett exempel på sådan anpassning. En stor del av det bilaterala biståndet - - gårtill länderna i södra , gjorde de nordiska länderna enöverenskommelse med länderna i södra , de s.k. SADCC-staterna, om vidgatekonomiskt och kulturellt samarbete. Ytterst syftar detta, liksom det övrigabiståndet till SADCC-länderna, till att göra dessa mindre beroende avSydafrika, såväl politiskt som ekonomiskt. De biståndsengagerade organisationerna har haft avgörande betydelseför biståndsviljans framväxt och fortsatta förankring i vårt land. Erfarenhetergenom åren visar enskilda organisationers goda förmåga att förmedla bistånd. Denna positiva syn på enskilda organisationersbiståndsverksamhet innebär att det är naturligt att öka anslagen. Anslagstillväxten bör dock ske i sådan takt att organisationernaockså fortsättningsvis kan göra goda insatser och behålla sinegenart. Detta bör även kunna ske inom den utökade ram som utrikesutskottet nuföreslår. Jag vill framhålla att det är min avsikt att öka anslagettill biståndsverksamhet genom enskilda organisationer också under kommande årför att uppnå nivån 500 milj. kr. Ett grundläggande drag i utrikes- ochbiståndspolitik är det starka stödet till de internationella organisationernasbiståndsverksamhet. I viktiga organ som , FN:sflyktingkommissarie , och tillhör de störstabidragsgivarna. Det arbete som FN utför för att lösa politiska tvisteröverskuggar ofta i den allmänna debatten FN:s roll på utvecklingsområdet. Detflnns därför anledning att understryka FN:s och fackorganens omfattande arbeteför utveckling. För många människor i står FN för något mycketkonkret och är en viktig del i deras dagliga liv då det gäller att förbättra t.ex. utbildningen, hälsovården och livsmedelsförsörjningen. Det tekniska bistånd som finansieras genom FN:sutvecklingsprogram UNDP bidrar till att bygga upp de institutioner och dekunskaper som behövs för att skall kunna tillgodogöra sig kapitalinvesteringar.Inte minst den ekonomiska kris som nu genomgår gör att sådant bistånd ärmycket angeläget. Den verksamhet som bedriver tillförmån för barn och mödrar har nått goda resultat. Minst en miljon barn harräddats till livet tack vare ett idogt arbete särskilt av UNICEFgenom vaccinering mot infektionssjukdomar och behandling av diarréer. Barnendrabbas först och hårdast av följderna av ekonomisk nedgång, av fattigdom ochunderutveckling. UNHCR, FN:s flyktingkommissarie, har tvingatsmångdubbla sin verksamhet. Antalet flyktingar i världen har ökat från någramiljoner till 12 miljoner . av flyktingarna befinnersig i . Det akuta hjälpbehovet har varit mycketstort, och de svenska bidragen har ökat avsevärt. går en halv miljardkronor av det svenska biståndet till flykfingstöd i någon form. En av de främsta orsakerna till flyktingströmmarna ärkrig, dvs. väpnade konflikter mellan eller inom länder. Ett exempel på detta ärSovjets invasion i , vilken tvingat närmare 3 miljoner afghaner attfly till . Internationella utvecklingsfonden, , är de fattigasteu-ländernas viktigaste källa för utvecklingsfinansiering. av går till de fattigaste . Dessa länders skuldproblem ochbehov att genomföra anpassningsåtgärder för att lägga grunden för enåterupptagen Internationellt utvecklingssamarbete m. m. ochuthållig tillväxt kräver ökad utlåning på mjuka villkor av det slag som IDAlämnar. Det är därför angeläget att de förhandlingar som pågår om en nypåfyllnad av IDA:s resurser ger sådant resultat att kan öka sinutlåningsverksamhet. Från svensk sida verkar vi nu aktivt för att IDA:s nästapåfyllnad skall leda till att utlåningen kan ökas. För att nå goda resultat med det multilaterala biståndetkrävs att alla industriländer, och då inte minst de största, stöder deinternationella organisationerna i en omfattning som svarar mot dessa ländersekonomiska förutsättningar. Den nya, kraftigt åtstramande amerikanska budgetpolitikenhotar bidragen fill de internationella biståndsorganisationerna. Detta kanmedföra stagnation eller t. o. m. nedskärning av viktig biståndsverksamhet. Fördelningen mellan givarländerna av bidragen till deinternationella biståndsorganisationerna, som redan är otillfredsställande,riskerar att bli än mer ojämn, vilket kan leda till att ännu större krav ställspå de små givarländerna. Vårt starka stöd till multilaterala organisationer är inteokritiskt och förbehållslöst. Den kritik som ibland riktas mot deinternationella organisationernas bistånd på grund av bl. a. deras byråkratioch omständliga arbetsmetoder måste tas på allvar. Från svensk sida försöker vi angripa dessa frågorkonstruktivt, t. ex. genom att utvärdera de internationella organisationernasarbete och söka kartlägga deras möjligheter och begränsningar. Därigenom hoppasvi fä underlag till förslag om förbättringar som kan stärka dessaorganisationers effektivitet och förtroende. Det är genom en kombination av fortsatta betydande multilateralabidrag och pragmatiska reformförslag som kan bidra till attutvecklingssamarbetet inom ramen för de internationella organisationernaförstärks. Inom biståndspolitiken ställs vi inför mångaav mänsklighetens ödesfrågor. problem innebär stora utmaningarinför framtiden. har många av tredje världensledare uttalat uppskattning för det svenska folkets solidaritet och den fördasvenska politiken. Detta bör sporra oss att med än större kraft arbeta för enambitiös biståndspolitik. 22MARGARETHA AF () replik: Biståndsministerns anförande innehåller mångapositiva inslag, och det är glädjande att höra demokratimålet betonas. Så varinte fallet för bara när fick en budgetpropositionsom inte innehöll ett ord om detta biståndspolitiska mål. Men anförandet väcker också frågor. Om nu miljö- ochmarkvård är så viktigt som biståndsministern säger, varför går då interegeringen oppositionen till mötes och bejakar en stor satsning på dettaområde? Jag förstår inte det. Biståndsministern talar om ett kvinnoinriktat bistånd. Detär alldeles utmärkt. Men jag måste då be biståndsministern att se till att dekvinnor som vill får lämna skogen i , de kvinnor som arbetar där för attförse Bai Och försök också att göra någonting för kvinnorna vid . Även deras hälsoläge är mycket svårt. Det finns en rapport somberättar om detta och som heter Kvinnors liv och arbete vid Bai . När detsedan gäller de enskilda organisationerna är det glädjande attbiståndsministern nämner de 500 miljonerna, men detta måste vara bara ettetappmål. Jag hoppas att biståndsministern är ense med oss på den punkten attdetta enbart är ett etappmål och inte ett tak, 23 () replik: Jag vill också uttrycka en uppskattning avandan och innehållet i biståndsministerns tal. På de flesta punkter är jag somrepresentant för beredd att skriva under på vad biståndsministernanförde. Jag vill särskilt apostrofera biståndsministern i det hon sade omökningen av biståndet till de enskilda organisationerna för att komma upp tillnivån 500 milj, kr. Det är utmärkt, och jag kan försäkra biståndsministern attvi i har försökt att få s-ledamöterna i utskottet att göra sammauttalande. Men det finns en mörk punkt, och det är närbiståndsministern återigen upprepar att den står fast vidmålet att anslå av bruttonationalinkomsten för bistånd. Låt mig ta upp ett"förståndsresonemang" med biståndsministern. Detta sade ni förraåret också, men det hindrade inte regeringen att brytalöftet. Ni måste förstå oss när vi frågar vad det är som hindrar att regeringenbryter löftet igen. Ni måste förstå att hur gärna vi än vill sätta tilltro tillsocialdemokraternas uttalade vilja att hälla enprocentsmålet så har regeringensagerande i biståndspolitiken 1983 och 1985 gjort att vi har svårt att tro vadregeringen försäkrar. Det har skett ett klart löftesbrott, och det enda som kanrestaurera det förtroendet hos mitt parti, och jag skulle tro hos en bredopinion, är att regeringen redan innevarande år i kompletteringspropositionenkorrigerar det hela så att man verkligen lägger till dessa 280 milj. kr. Jaghar i tidigare anföranden talat om och påpekat de stora behov som finns och denanvändning som dessa 280 milj. kr. har i biståndsverksamheten. Det är enbetydande hjälpinsats som kan göras med dessa pengar. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. 24GUNNEL JONÄNG (c) replik: Jag har med glädje och intresse lyssnat påbiståndsministern, och det finns mycket i biståndsministerns tal som ärpositivt och som jag i långa stycken kan ställa upp på. Jag tycker att dettalovar gott för det framtida samarbetet mellan oss alla som är engagerade ibiståndsarbetet. Biståndsministern säger nu att enprocentsmålet liggerfast. Sanningen är, som jag har framhållit här tidigare, att regeringen iefterhand urholkar enprocentsmålet genom indragningen av de 280 miljonerna tillstatsverket. Den urholkningen kan genomföras med stöd av och vpkhär i . Om biståndsministern utan att tumma på sanningen skallkunna tala om att enprocentsmålet uppnås måste det göras en förstärkning med280 miljoner av biståndsbudgeten. Jag vill direkt fråga biståndsministern, ombiståndsministern är beredd att i den kommande kompletteringspropositionenföreslå ett Internationellt utvecklingssamarbete m. m. tilläggsanslagpå 280 milj, kr, till biståndsverksamheten. När det gäller.betalningsbalansstödet noterar jag att 350milj. har gått till vissa och att de tas av det anslag på400 milj. kr. som finns för innevarande budgetår men som vi i i fjolmotsatte oss. Stödet till dessa är inte något särskilt bra stöd. Detskall användas för att betala skulder till den svenska staten, och det hardärmed ingen riktig biståndspolitisk motivering. Men jag utgår ifrån att detframtida stöd som vi kommer att fatta beslut om här får en annaninriktning. Biståndsministern framhöll i sitt anförande att det skall användasför aktioner gemensamt med andra industriländer och internationellabiståndsorgan. Utskottet betonar också ytterligare den biståndspolitiskamotiveringen för stödet. Jag utgår ifrån att det kommer att bli av betydelseför framtiden när det gäller att lätta på skuldbörda. Jag vill först tacka för de uppskattande ordennär det gäller innehållet i mitt anförande. Jag tycker också att dagensbiståndsdebatt karakteriseras av stor enighet kring de övergripande frågorna.Den enigheten är naturligtvis en styrka för oss i internationella sammanhang.Den relativa enigheten i bärs också upp av en stor uppslutning av detsvenska folket kring insatser för internationell solidaritet - det gäller inteminst ungdomen. I fråga om biståndets omfattning står dock fören kraftigt avvikande uppfattning genom att de förespråkar en lägre volym än av bruttonationalinkomsten och vill minska biståndsramen med 750 milj. kr.,med de negativa konsekvenser det får för biståndsverksamheten. Någon egentligdebatt vill inte ha i denna fråga. Man väljer då hellre att ägnasig åt kritik av inre förhållanden i enskilda mottagarländer och att ställakrav på biståndets förmåga att främja t. ex. demokratimålet. Till detta vill jag då säga att visst är det ett svårtarbete för oss att verka i demokratimålets anda. Det finns i ett stort antalländer allvarliga brister i demokratin, och det förekommer övergrepp motmänskliga fri- och rättigheter. Men jag hävdar bestämt att vi genom vårtutvecklingssamarbete kan främja demokratin och värnet av mänskliga rättigheter. kunde vi t. ex. konstatera oacceptablaförhållanden för skogsarbetarna i , något som återtar upp i debatten. krävde då och kräver fortfarande att Sverigeskall lämna dessa skogsarbetare åt sitt öde. Regeringen har valt en annan väg,nämligen att i förhandlingar kräva förbättringar för dessa arbetare. Vi kan nuefter av hårt arbete och många diskussioner se avsevärda framsteg. ILOhar t. ex, i ett utlåtande sagt att skogsarbetarna i nui många avseenden fått det bättre än skogsarbetare i andra delar av samtatt dessa förbättringar kommit till stånd rnycket snabbt. Med detta har jag inte sagt att allt står väl till. Mycketåterstår att göra för att fä dessa människors liv mer drägligt. Men det visaratt vi genom samarbete och dialog kan nå resultat och framsteg. Att ta avståndfrån problemen, vilket är innebörden av politik, kan däremot intevara skogsarbetarna till någon hjälp. Det som ibland skiljer oss från i synen pådemokrati och mänskliga rättigheter i biståndet är att vi i första hand villfrämja dessa mål genom tålmodigt och långsikfigt arbete till värn för dem somdrabbas. har en tendens att i stället använda demokratimålet somett medel att snabbt minska och stoppa bistånd fill människor i vissa länder.Moderaterna är det enda parti som vill minska det totala biståndet.Måhända kan det se noblare ut att motivera denna nedskärning med vad man villuttrycka om värn av mänskliga rättigheter. Att avstå är emellertid någontinghelt annat än att bistå. Jag tycker det är viktigt att betona att vi är överens omdemokratimålet. Det är också viktigt att den , ochvåra myndigheter i den biståndsdialog de har med mottagarländerna framför vadsom ligger i detta biståndsmål. Jag bedömer det också så att vi är eniga i sak vad gällermiljöfrågornas handläggning inom biståndspolitiken. Vi skall göra omfattandeinsatser för miljö- och markvärd i tredje världen, I de flesta programländer stöds verksamhet för mark- ochmiljövård. Bara i uppgår det årliga beloppet för markvård och skogsbruktill 100 milj, kr. Miljöbistånd utgår med betydande belopp även under andraanslagsposter än inom landprogrammet, t, ex, inom katastrofbiståndet ochnaturligtvis genom ett omfattande stöd till de internationellaorganisationernas miljö-och markvårdsverksamhet. Totalt uppgår de svenskainsatserna för miljö-och markvärd till mer än 300 milj, kr. Om också insatserpå energiområdet räknas in rör det sig om över 900 milj. kr. Mot den bakgrundentycker jag att diskussionen om huruvida det skall finnas en särskildanslagspost för mark, miljö och energi är mindre väsentlig. Det betydelsefullaär att faktiskt gör biståndsinsatser av stor omfattning och godkvalitet inom områdena mark, miljövård och energi. Svenskt bistånd har kännetecknats avatt anslagna medel används för direkta biståndsinsatser. Detta kommer tilluttryck i DAC:s statistik, där till skillnad mot många andragivarländer kan redovisa så gott som alla biståndsutbetalningar som rentbistånd enligt DAC:s kriterier. Till det resonemang som och fört om enprocentsmålet vill jag bestämt säga att regeringsförslaget om attanslå 8 . för internationellt bistånd under /87innebär just av vår bruttonationalinkomst. Det är alldeles otvetydigt attSverige därmed upprätthåller enprocentsmålet. Frågan huruvida regeringen har rätt att dra in ointecknadereservationer filldrar sig en hel del uppmärksamhet. Jag noterar dåutrikesutskottets uttalande i principfrågan, där man gör klart attenprocentsmålet är ett anslagsmål, inte ett utbetalningsmål. Om det inte gåratt utnyttja hela medelsramen, måste regeringen ha möjlighet att använda medlenpå annat sätt, i första hand inom biståndsbudgeten naturligtvis. Men i sistahand kan det också bli fråga om att dra in uppkomna reservationer som inteintecknats i avtal eller som det inte finns planerad användning för. Det är självfallet - och det här vill jag verkligenunderstryka - vår bestämda strävan att de anslagna medlen alltid skall användasför bistånd. Internationelh utvecklingssamarbete m. m. Prot.1985/86:117 och det är min strävan att vi skall undvika stora ointecknadereservationer. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Därför är det glädjande att kunna meddela attutbetalningarna från biståndsbudgeten har ökat. Enligt de preliminäraberäkningarna , som just färdigställts, uppgår utbetalningarna nu till0,av bruttonationalinkomsten. För min del ämnar jag arbeta för att dennapositiva utveckling skall fortskrida. 26RUNE () replik: Jag kan omöjligt vara nöjd medbiståndsministerns förklaring till att man nu har dragit in 280 milj, kr. frånföregående års anslag och lagt det på årets. Jag tycker att hederlighetenkräver att biståndsministern erkänner att detta är ett mycket tveksamt förfarande. Att man utifrån den här manipulationen skall kunna stå ochfastslå gång efter annan att enprocentsmålet står fast, betraktar jag som klartoriktigt. Det kan inte på något sätt stärka regeringens och biståndsministernsställning bland de andra riksdagspartierna, något som jag förutsätter kan varaett värde i sig för en regeringsledamot. Vi upplever detta som en klar manipulation medbiståndsmedlen, och vi anser att regeringens anslag är 280 milj. kr. förlitet för att man skall komma upp till enprocentsmålet. Vi vägrar att godkännaatt dessa reserverade medel överförs till årets budget. Det är också klart att dessa 280 milj. kr. har enomedelbar användning i de olika biståndsprojekt som är i gäng. Det har varitenbart en tidsfråga, och i det här fallet har ju regeringen i tidigaredeklarationer klart sagt ifrån att man kan tolererareservationer på grund av svårigheterna i planläggningen och genomförandet avprojekt då det gäller biståndsarbetet, 27 () replik: Det finns en skillnad mellansocialdemokraternas och besparingsförslag i fråga ombiståndsanslaget. Vi redovisar våra anslag öppet för , medansocialdemokraterna försöker dölja det man gör. Jag kan inte se att våra besparingsförslag kommer att hanågra som helst negafiva konsekvenser för den biståndsverksamhet som Sverigebedriver. Trehundra miljoner från Vietnamanslaget är faktiskt ett framsteg förmänskliga fri- och rättigheter, ett framsteg för många människor som ser sinaliv förstörda av den vietnamesiska ockupationen i Kampuehea t, ex, 400 milj,kr, till betalningsbalansstöd som inte avsätts - jag tror i själva verket attbara detta kommer att något minska de reservationer som vi annars skulle hahaft vid utgången av . Livet blir mera drägligt, säger biståndsministern. Det ärnaturligtvis bra, men att återfå sin frihet, att återvända hem är ännu bättre,har en folkrättslig förpliktelse att motverka tvångsarbete i allasammanhang. Det är fakfiskt så, biståndsministern, att det bara är ettenda land för vilket vi föreslår en avveckling av biståndet, och det ärVietnam, I övrigt vill vi just att skall engagera sig mera till förmånför de fattiga människorna genom att söka utarbeta ett bistånd som är mindreregimorienterat. Vi är övertygade om att våra omprioriteringar i själva verketär mera fattigdomsin- riktadeäven i årets biståndsbudget än socialdemokratins; jag vill peka på det storamiljö- och markvårdsanslaget. Vad vi nu behöver är just ett bistånd som bättre når defattiga människorna, och därför måste vi komma från socialdemokraternaslåsning till de stora landprogrammen och regimorienteringen, 28 () replik: Jag beklagar biståndsministerns upprepadeutsaga om enprocentsmålet. Här står vi och talar om situationen ute i världen,och vi är överens om att det är en svår verklighet som lever i. Viär medvetna om de ökande klyftorna mellan i-länder och men också inomu-länderna. Ändå är socialdemokraterna beredda att dra in dessa 280 milj. kr.till statsverket i stället för att låta dem tillfalla biståndsbudgeten ochverka ute bland nödlidande och svältande människor. Jag vill faktiskt på nytt vädja till biståndsministern attförsöka att fundera över det här anslaget och se om det inte finnsett utrymme för det i kompletteringspropositionen. Det skulle, tycker jag, varabra om så skedde, och då skulle vår trovärdighet inte urholkas som ärfallet. Det finns många reservationer och yttranden fogade tilldet här betänkandet, men jag vill instämma i biståndsministerns ordatt det trots allt är mer som förenar oss än som skiljer. Det finns hos depolitiska partierna här i ett gemensamt engagemang för biståndet somvi är beredda att följa upp, även om vi kan ha olika uppfattningar när detgäller metoderna. Jag vill börja med de indragna reservationerna,som här i debatten har framställts som någonting alldeles nytt. Så är dock intefallet. Regeringar av olika partifärg har tidigare fillämpat just dettaförfarande. Man kan i och för sig ha förståelse för att en sådanåtgärd blir omdiskuterad, och därför vill jag ta tillfället i akt attunderstryka att jag i sakfrågan inte har någon annan åsikt än de talare somhävdat att biståndsramen skall användas fullt ut. För mig kommer det att varaen strävan att vi skall försöka undvika stora, ointecknadereservationer. vill jag säga att jag tycker attdet är att ställa debatten på huvudet när man hävdar att en minskning av vårtbistånd till med 300 milj .kr. - det är alltså hela landramen - skullevara något positivt för de människor i som får arbete ochutkomst, hälsovård, papperstillförsel, utbildning osv. av det svenskabiståndet. Jag tycker också att och andra somtalar om regimorientering gör sig skyldiga till kraftiga överdrifter. Vårlandprogram-meringsprincip är ju en princip som gör det möjligt förmottagarländerna att delta i och påverka planeringen av utvecklingssamarbetet.Och det är just det som möjliggör den hjälp till självhjälp, som afUgglas nämnde i sitt inledningsanförande. Förekomsten av landramar innebär inteatt ett mottagarland mer eller mindre automatiskt tillförs resurser. Inomlandramarna planeras olika insatser och projekt noga i samarbete mellanSverige och mottagarlandet, och särskilt avtal sluts innan biståndsmedelbetalas ut till projekt eller insatser. Inom systemet med landprogrammering harvi kunnat Internationelh utvecklingssamarbete m. in. Prot.1985/86:117 visa en stor flexibilitet och det har funnits goda möjligheteratt anpassa utvecklingsinsatserna tillförändrade situationer. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Jag troratt det är uppfattningen i de länder vi arbetar tillsammans med, och det ärockså uppfattningen i internationella organisationer, som har Förste vice talmannen anmälde att , anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägderätt till ytterligare repliker. Anf.30 (): beslöt 1968 att av BNP varje ärskulle avsättas till u-landsbistånd. Det är en målsättning som kvarstår, dockmed den förändringen att BNI skall utgöra grund för beräkningen enligtriksdagsbeslut , I den svenska biståndsdebatten intar frågan omenprocentsmålets upprätthållande en mycket central ställning. Vi har märkt deti dagens debatt. Målets uppfyllande har givits en angelägenhetsgrad som medförtatt debatten blivit ensidigt koncentrerad till anslagsbevillningen. Mindreuppmärksamhet har kommit att ägnas åt, hur stor del av anslaget som under resp.åt har kommit fill användning, dvs, utbetalats. Relationen anslag-utbetalningbelyser i hög grad effektiviteten i vårt biståndsarbete. När utbetalningenunderstiger årsanslaget uppstår en reservation. Ju större reservation, destostörre anledning finns att analysera bakomliggande orsaker. En reservation, särskilt om den ökar år frän är, vittnarom att ambitionen är större än förmågan. Planeringen av en insats har fått enså optimistisk utformning att den vid mötet med verkligheten visat sig varaogenomförbar inom beräknad tid. Detta kan sedan bero på otillräcklig kunskap områdande förhållanden i mottagarlandet, resp, bristande administrativ kapacitethos eller inre oroligheter i mottagarlandet. Reservationernas utveckling inomC 1 Bidrag till internationella biståndsprogram och C 2 Bilateraltutvecklingsarbete framgår av en tabell, som jag försöker att visa med hjälp avtekniken. Tabellen visar, herr talman, hur reservationerna under Clökat frän 1 426 milj, kr, 1978/79 fill 2 992 milj, kr, 1984/85, dvs, en ökningmed , tämligen jämnt fördelat . Inom C2-anslaget är bilden av reservationernas förändringnågot annorlunda. /79 ärs belopp på 763 milj. kr. når de 1981/82 uppfill 1 705 milj. kr., en ökning pä motsvarande . 1982/83 sker en viss minskning av reservationerna, från 1 581 milj. kr.till 1 450 milj. kr. 1984/85. Mycket talar för att denna sjunkande trend tillstor del hänger samman med ett ökat utnyttjande av importstödet, vilketsammanlagt omfattar av det landinriktade biståndet.