prot · G909155 · 1985-12-31 00:00:00 — Ärkommunikationsministern beredd att medverka till en ytterligare ökning avintagningen till utbildningen och en uppsnabb-ning av utbildningen på ett sättsom jag skulle kunna lämna ett förslag till här? Jag har hört talas om att mandirekt till luftfartsverket har lämnat förslag på hur man skulle kunna snabbaupp utbildningen. Är kommunikationsministern beredd att kräva hållbararelångsiktiga prognoser från flygbolagen? Om utbildningen av flygledare 140Kommunikationsminister : Herr talman! Jag kan bara på de sistafrågorna svara att jag tror att man från luftfartsverket och även från bolagenssida är beredd att positivt pröva olika uppslag som kan finnas för attförbättra utbildningskapaciteten. Som jag angav i mitt svar har man redanbeslutat att fördubbla den, men det kan finnas möjligheter att göra ytterligareinsatser. 8 protokoll 1985/86:155-156 Om persontrafiken på järnvägssträckan - När det gäller det senaste somGörel sade vill jag bara konstatera att det är svårt att göra prognoser.Det är inte mer än som själv ställde frågortill den dåvarande kommunikationsministern med anledning av att hon tyckte attdet fanns risk för att vi skulle få för många piloter här i landet. För någraveckor sedan - alltså -hade och jag en litendiskussion om att det är brist på piloter. Det är alltså svårt att göraprognoser, i varje fall sådana som är tillförlitliga. 141 (): Det är alldeles riktigt, och de signalernafick vi från och från flygbolagen, som alltså gjorde totaltfelaktiga bedömningar när det gällde luftfartens utveckling. Den dubblering av intagningen som har skett gerresultat först . Eftersom cirka hälften av de antagna kommer attsorteras ut borde intagningen ha varit ännu mycket större. Det är alarmerande,eftersom alla nu tillgängliga prognoser dessutom tyder på en fortsatt storökning av luftfarten. Enligt de uppgifter vi nu har kommer bristen på flygledareatt vara större 1988 än , om inte extraordinära åtgärder vidtas. Det förslag som lämnades från trafikledningen 1984 byggdepå att man skulle kunna snabba upp möjligheterna att få fram flygledare.Förutom att man skulle kunna öka intagningen till skolan föreslog man attutbildningen skulle delas upp så att en till cirka hälften utbildad flygledarekunde tjänstgöra i särskild funktion, t. ex. i radar-, torn- ellerområdestjänst. Så sker i många andra länder. Sedan skulle påbyggnadsutbildningenkunna ske i en andra etapp. Det är ett tips. Överläggningen var härmed avslutad. 25§ Svar på fråga 1985/86:567 om persontrafiken på järnvägssträckanÖrnsköldsvik-Mellansel har frågat migom regeringen avserkringgå trafikbeslut och dra in persontrafiken på sträckanÖrnsköldsvik-Mellansel. Regeringen fastställer ett basutbud avpersontrafik på riksnätsdelen av det ersättningsberättigade bannätet, i vilketbandelen ingår. För Tågplan 86 som inleds iår och gäller har regeringen tidigare fastställt ett basutbud pååtta persontåg per dag . Inför Tågplan 87 har SJ i en skrivelse tillregeringen föreslagit trafikförändringar på nio riksnätsbanor. För bandelenMellansel-Örnsköldsvik föreslår SJ att persontrafiken fr. o. m. Tågplan 87 heltöverförs till landsväg och att regeringen fastställer ett basutbud avbusstrafik på sex turer per dag. Härigenom skulle staten enligt SJ:sberäkningar spara 1,7 milj. kr, . Jag vill understryka att SJ:s förslag skall ses motbakgrund av att verket tidigare fått regeringens uppdrag att vidta sådanaåtgärder att statens ersättningtill driften på det ersättningsberättigade bannätet minimeras, bl. a. genom attbedriva en så effektiv och attraktiv interregional matartrafik till SJ;shuvudlinjer som möjligt. Ärendet bereds inom ,varför jag inte nu vill kommentera SJ:s förslag ytterligare. 143 (); Jag är besviken över attkommunikationsministern inte har velat lämna något svar men får väl ändå tackaför den redovisning som har gjorts. Det svaret borde man egentligen ha haftbåde som resenär och som personal. Vad som har skett är att personalen i Ö-vikär informerad om vad som är på gång. I det här ärendet har jag förvånats mest över denbristfälliga framförhållning som SJ har när det gäller att bestämma sig för ombandelar skall trafikeras eller inte. Men man kanske skall tolka det så, attkommunikationsministern tycker att SJ är på alerten när det gäller frågan, ompersontrafiken skall läggas ned eller inte. fanns det här ingasådana planer. föreslår man att bandelen skall läggas ned, i varje fall närdet gäller persontrafiken. har en mycket betydande industri rnedstort behov av goda kommunikationer. Det är min bestämda uppfattning att enövergång till buss och därmed en försämring av servicen innebär att fler ochfler resande, främst från företagen, går över till flyget och lämnar SJ. har ju motsatt sig att särskildersättning utgår till busstrafik som ersättning för nedlagd järnvägstrafik,eftersom det blir ensidig styrning till förmån för val av busstrafik somersättning för nedläggningshotade bandelar. Jag vill fråga statsrådet: Om det nu blir en nedläggningav persontrafiken, kommer den nedläggningen då att även gälla sovvagnstrafikenpå den här sträckan? Och innebär inte det då ett brott mot 1979 årsriksdagsbeslut? Överläggningen var härmed avslutad. Om användningen av gaffelskydd på gaffeltruckar 26§ Svar på fråga 1985/86:569 om användningen av gaffelskydd på gaffeltruckar 144Kommunikationsminister : Herr talman! har frågatmig vilka åtgärder jag avser vidta för att ägare och brukare av gaffeltruckarfortsättningsvis skall använda särskilda gaffelskydd utanför arbetsområde. Frågan om gafflarna på truckar utgör en säkerhetsriskeller inte har behandlats i betänkandet Truckar i allmän trafik (Ds K 1980:16).I betänkandet konstateras bl. a. att gafflarna inte kan anses utgöra någotstörre faromoment vid körning utan last i allmän trafik, men att å andra sidangafflarna är de delar av trucken som är direkt eller indirekt orsak tillflertalet av de personskador i form av kläm- och krosskador som uppstår vidtruckens normala användning för godshantering. Om användningen av gaffelskydd på gaffeltruckar Betänkandet har tidigare översänts tilltrafiksäkerhetsverket för övervägande i samband med verkets uppdrag attöverväga vilka åtgärder som behöver vidtas i fråga om motorredskap. Verket harhärefter överlämnat en promemoria med förslag och riktlinjer för lagstiftningenom motorredskap. Förslagen gäller bl. a. ändrad definition av motorredskap,registrerings- och besiktningsplikt. Nämnda förslag till ändrad lagstiftningbereds nu inom departementet. Departementspromemoria i ärendet beräknas varaklar . När lagstiftningen rörande nämnda förslag fått sin lösningkommer frågan om gaffelskydd eller annan säkerhetsåtgärd att behandlas. 145 (): Först vill jag tacka kommunikationsministern för svaret. Vi vill alla söka begränsa trafikolyckorna så långt sommöjligt. I denna strävan är det naturligt att inte minst söka undvika olyckorsom kan upplevas som onödiga, olyckor som skulle kunna undvikas eller vilkaseffekter avsevärt skulle kunna begränsas med förhållandevis enkla motåtgärder. Till dessa olyckor hör bl. a. kollisioner mellanpersonbilar och arbetsfordon med spetsiga konstruktioner framtill. I denolycka jag refererat till i min fråga till kommunikationsministern var engaffeltruck inblandad. Personskadorna blev allvarliga, bl. a. till följd av despetsiga gafflarna. Det är möjligt att täcka gaffelspetsarna med särskildaskydd, som avsevärt minskar skadorna vid en kollision. Det finns olika typer,en enklare variant med kuddar för varje spets och en dyrare men effektivare,som består av en madrasserad balk som sammanbinder spetsarna. Det senareskyddet är lätt att montera. Dessa skydd finns ännu inte i den öppna handeln, men degår att beställa. finns det 30000-50 000 gaffeltruckar enbart i , och det borde finnas en marknad förserietillverkning, vilket skulle dra ned priset betydligt. I saknas generella regler för hur gaffeltruckarskall skyddsutrustas vid framförande på allmän väg eller gata. Varken i vägtrafikkungörelseneller i arbetarskyddsstyrelsens anvisningar för s. k. åktruckar krävs någraskyddsåtgärder. I , där den nu aktuella olyckan inträffade, harman tagit in rekommendationer om skyddsåtgärder i de lokala trafikföreskrifterna.Trots detta är det inte vanligt att skydd används. Detta talar för attsärskilda krav bör uppställas. Jag vill ställa enkompletterande fråga till statsrådet: kommunikationsministern beredd att isamband rned den kommande utredningen inom departementet pröva om särskildaregler för skyddsanordningar utanför arbetsområde kan införas för att undvikaliknande olyckor ? 146Kommunikationsminister : Herr talman! Jag utgår från att ensådan prövning kommer att ske i det sammanhanget. Det finns ju också andraåtgärder som kan vidtas. I det betänkande som jag hänvisade till tidigareföreslog man exempelvis att särskilda signallampor skulle finnas på truckarnaför att rnan skulle uppmärksamma dem när de befinner sig i trafiken. Det finns alltså olika lösningar. Men jag utgår som sagtfrån att man kommer att pröva även sådana lösningar som här nämndes. 147 (); Jag är mycket tacksam för det svaret. Olyckansom inträffade i var mycket allvarlig. Den ledde bl. a. till att ensjuårig pojke fick ena benet helt avklippt och det andra brutet. När det nufinns skyddsanordningar, som innebär att anläggningsytan vid en kollision blirmycket större, borde man verkligen utnyttja den möjligheten. Kostnaden är trotsallt rimlig i förhållande till vad en truck kostar. Tack såmycket för svaret! Överläggningen var härmed avslutad. 27 §Svar på fråga 1985/86:591 om vägförvaltningarnas vägstationer har frågat migom i vilkenutsträckning och på vilket sätt jag bevakar att länens vägförvaltningar beaktarregionalpolitiska effekter vid lokalisering resp. omlokalisering av sinavägstationer. Inledningsvis vill jag framhålla att regeringen ivägverkets regleringsbrev för /86 bl. a. understryker vikten avatt fortsätter den pågående översynen av verkets organisation pålokal och regional nivå. Ett bra vägnät och ett effektivt vägunderhåll är enviktig del i en aktiv regionalpolitik. Jag utgår från att liksom övriga statligamyndigheter fortlöpande beaktar de regionalpolitiska aspekterna i enlighet medvad regeringen har föreskrivit i förordningen (1982:877) om regionaltutvecklingsarbete. Det är som skall verka för att de av riksdagenfastställda regionalpolitiska målen uppnås i länet. Om en länsstyrelse anser att ett beslut av omlokalisering eller omlokalisering av en vägstation strider mot deregionalpolitiska målen i länet, kan enligt 38 §länsstyrelseinstruktionen (1971:460) begära att regeringen omprövar vägverketsbeslut. Det är således väl sörjt för att de regionalpolitiskaeffekterna beaktas vid beslut om lokalisering eller omlokalisering avvägstationer. Någon särskild "bevakning" från min sida behövs därförej. 149 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Bakgrunden till frågan är att i länöverväger en omlokalisering av vägstationen i med dess filial i centralorten . En av utförd utredning ger vid handen attdet ekonomiska resultatet av en omlokalisering blir svagt negativt. Som skälför en eventuell omlokalisering åberopas överblickbarhet, resurssamordning ochtrafiktyngdpunkter. Den lokala arbetsledningen och personalen i övrigt gör Omförbättrade kommunikationer i Bergslagen bedömningenatt, under förutsättning av bibehållet entreprenörskap, omläggningen snarareger sämre trafiksäkerhet och vägservice. är beläget i den del av länets inland som ligger iSmåland. Det är en församling som i likhet med inland i övrigt drasmed vikande befolkningsutveckling, främst till följd av bristande lönsamhet ijord- och skogsbruket och en oförmånlig åldersstruktur. Till följd härav harsåväl kommun som i intensifierat ansträngningarnaatt motverka avfolkningen. En omlokalisering av vägstationen skulle medförabortfall av ett tiotal arbetstillfällen eller i relativa tal ett bortfall avarbetstillfällen i s.k. Kockumsstorlek. En omlokalisering skulle således motverka kommunens ochlänsstyrelsens strävanden, och vi Unnarydsbor upplever detta som att statenhjälper oss med den ena handen och slår oss på kinden med den andra. Deregionalpolitiska skälen måste alltså anses väga mycket tungt. Jag noterar att kommunikationsministern i svaret hänvisartill förordningen om regionalt utvecklingsarbete, som jag tidigare kände till.Jag tackar särskilt för påpekandet om överklagningsmöjligheten, vilken jag intekände till. Jag vill emellertid ändå vädja till kommunikationsministern att viasina medarbetare och/eller i orientera sig omförutsättningarna och därefter bevaka att de regionalpolitiska hänsynen fårväga med den tyngd som kan anses vara berättigad. Överläggningenvar härmed avslutad. 28 § Svar på fråga 1985/86:607 om förbättradekommunikationer i Bergslagen har frågat mig om jag ärberedd att snabbt medverka fill att kommunikationerna förbättras i Bergslagen. Jag anser att förbättrade kommunikationer har storbetydelse för att främja näringslivets utveckling. Som ett uttryck för detta ingick i det s. k.Bergslagspaketet, som regeringen presenterade , väg- ochjärnvägsinvesteringar för ca 155 milj. kr. Det var dels , förbifartKopparberg i län och dels riksväg70, förbifart /iKopparbergs län. På järnvägsområdet gavs medel för en ny järnvägskorsning vidFagersta samt för tre broombyggnader mellan och . Satsningen på dessa projekt skall ses som regeringensomedelbara åtgärder för att bidra till bättre kommunikationer i Bergslagen. Vidsidan av detta sker naturligtvis satsningen på kommunikationsområdet inom ramenför ordinarie investeringsverksamhet. Regeringen kommer också fortsättningsvis att noggrantfölja utvecklingen i Bergslagen. 151KARL-ERIK (vpk): Jag får tacka kommunikationsministern för svaret. Jag tänker ta några exempel från län när det gällerkommunikationerna som jag anser trots allt blivit försämrade. Vi har fått nedläggning av persontrafiken på bansträckanStälldalen-Kil, indragning av rälsbussen från till och frånEskilstuna till , som har en stor betydelse för kommunikationen. Manhar också upphört med tågstopp vid Stora station. Detta är några exempel som jag menar går stick i stäv medvad industriministern uttalat om bra kommunikationer i Bergslagen. När det gäller vägarna är situationen inte bättre. Låt migge några exempel; och är det storabrister på, trots den stora satsningen på en enda liten bit förbi Kopparbergsom kommunikationsministern nämnde. Infarten har dock upprört vissa människori , och där finns faktiskt ett beslut om överklagning. Riksvägen är i det närmaste ofarbar,och det är i stort sett inte bättre i övriga delar av Bergslagen. Det är konstigt, herr talman, att ett departement talar omatt åstadkomma förbättringar, medan ett annat åstadkommer försämringar. Dettaär att beklaga. I det uttalande industriministern gjort säger han att det intesaknas pengar till bra regionalpolitiska projekt, men att det är projekt somsaknas. Här är några man skulle kunna satsa på för att göra Bergslagen meraattraktivt, om man satsade på en bra kommunikation. Överläggningen var härmed avslutad. Om information till företagare om följderna avradioaktivt nedfall 29§ Svar på fråga 1985/86:561 om information till företagare om följderna avradioaktivt nedfall har frågat civilministernvilka inifiafiv regeringen avser att ta för att företagare snabbt skall kunnafå information om de strålnivåer och de konsekvenser radioaktivt nedfall kan fåför den fortsatta produkfionen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall besvara frågan. När det gäller information till jordbrukare har statensstrålskyddsinstitut, SSI, huvudsakligen använt två informationsvägar. Dels ochkanske främst har information givits till länsveterinärerna vialänsstyrelserna, dels har direkt information lämnats genom massmedia. Dettaförfarande har av SSI bedömts vara det säkraste och snabbaste sättet att nåsåväl jordbrukarna som berörd allmänhet. De direkta rekommendationerna tilllantbrukarna ges av lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna. Med hänsyn till återverkningarna av det radioaktivanedfallet på lantbruket i vissa, särskilt utsatta områden, kommer regeringenatt införa en ordning för ersättning till lantbrukare och trädgårdsföretagareför merkostnader och inkomstbortfall med anledning av olyckan. I avvaktan påatt skadereglering Om information till företagare om följderna avradioaktivt nedfall kan skehar regeringen ställt 25 milj. kr. till lantbruksstyrelsens förfogandeför förskottsutbetalning till jordbrukare och trädgårdsföretag som hamnar iakuta ekonomiska svårigheter. Avslutningsvis vill jag erinra om att en utvärdering skallgöras av berörda myndigheters insatser och erfarenheter med anledning avolyckan i Tjernobyl. Jag utgår från att man i detta arbete kommer att ta uppbl. a. strålskyddsinformationens innehåll, utformning och spridning.Energirådet kommer vid sitt sammanträde att ta ställning till ettförsta förslag om dels hur vår organisation allmänt sett bör förbättras, delshur vi skall öka säkerheten i vid kärnkraftsolyckor utomlands. 153MARIANNE (): Tack för svaret. En olycka har hänt i Tjernobyl. skrev1980: De fantasifulla visioner av haverier med katastrofala konsekvenser ochgenetiska skador långt in i framtida generationer av utplundring ochutsugning, som under yviga gester marknadsföres, har ingen täckning i verklighetensvärld. Här är det fråga om sabotage av ett allvarligare slag. Det har aldrig varit menat som något sabotagemot kärnkraften när vi från sida har pekat på riskerna medkärnkraften. Vi har endast velat ta ansvar för att vårt samhälle skall varabeboeligt för kommande generationer. Tyvärr har informationen varit miserabel, statsrådetBirgitta . kunde man i en dagstidning i läsa: Släpput korna. I en annan tidning stod: Håll korna inne. Då ville enlantbrukare förhöra sig om hur han skulle göra. efteråt kunde han konstatera attdet var omöjligt att komma fram. Han ringde då lantbruksstyrelsen,, försvarsdirektören, länsveterinären, lantbruksnämnden men fickinget svar någonstans. LRF hade stängt för dagen. Han försökte då ringa tillkommunen. Där var det stängt till . Han ringde tillhälsovårdschefens bostad. Hälsovårdschefen var bortrest. Ordföranden i miljö-och hälsoskyddsnämnden var oanträffbar, likaså förste vice ordföranden. 17.50 fick han ett svar av andre vice ordföranden på iMotala. Hon hade tyvärr ingen aning om vad lantbrukaren skulle göra. Vi får inte bli tagna på sängen en gång till.Tjernobylolyckan har avslöjat bristerna i det svenska larmsystemet förradioaktiva utsläpp, om vi kan säga att vi har något larmsystem. I Östergötlandhar vi inte ens en gång någon mätstation, även om vi ligger ganska näraOskarshamn. Jag vill fråga om verkligenkommer att vänta så länge med en mätanordning. Vi har ju en egen svenskmätanordning som används i , men inte hos oss. Ämnar inte statsrådetatt se till att mätanordningar sätts in ? Varför installerar vi intesådana? Kommer statsrådet att med strålskyddsinstitutet ta upp frågan ominformafion? Vi hade inte när situationen uppträdde någon annanorganisation än den som strålskyddsinstitutet har och den som finns ikärnkraftslänen. Vi hade då att fatta belut om hur man i den situationen bästskulle handla. Det var olämpligt att lägga ut uppgifter på länsstyrelser ellerolika mätstationer, för de har helt enkelt inte riktig utrustning som går attanvända. Den lärdom vi kan dra av detta tänker v; använda för att, som jag sadei mitt svar, bygga upp den organisation som behövs i allalän. Får jag i all blygsamhet erinra om attdet faktiskt funnits centerpartistiska energiministrar, som hade kunnat föreslådetta tidigare. vill inte jag vara skadeglad eller efterklok, utan jagtycker att vi gemensamt skall inrikta oss på att för framtiden bygga uppnågonting bättre. I dagens situation har vi snabbt agerat för att få enorganisation som fungerar. Regeringen häri dag, som jag beskrev, dels införtett stöd till företagen, dels också beslutat om en samordningsgrupp mellan deberörda myndigheterna. Just nu ges information till länsstyrelserna i deberörda länen för att de i fortsättningen skall kunna lämna information pä ettbättre sätt. 155 (): Jag ber att få tacka för det kompletterandesvaret. Jag tror mig veta att statsrådet tar den här frågan påallvar. Svenska folket måste ha full rättighet att få veta hurudan situationenär, inte minst våra bönder och lantbrukare. Situationen är sådan att vi genommatvarorna kan få radioaktivitet rakt in i våra hushåll. Jag tackar än en gång för det kompletterande svaret ochhoppas att kommer att fullfölja det hon sagt här . Om ökat skydd för Överläggningen var härmed avslutad. 30§ Svar på fråga 1985/86:575 om ökat skydd för utrotningshotade djurarter har frågat mig vilka åtgärderjag tänker vidta för att öka statens stöd för skydd av utrotningshotadedjurarter. ställde en liknande fråga i eninterpellation till dåvarande miljöminister . harriksdagen i godkänt regeringens budgetförslag /87 ochdärvid även avslagit en folkpartimotion om särskilda insatser för skydd avutrotningshotade djur. Vad som inträffat sedan riksdagsbeslutet och somföranlett att på nytt ta upp frågan framgår inte av frågansinnehåll. Jag hänvisar därför till det svar som gav till LarsErnestam . Jag vill därutöver framhålla följande. Det statliga naturvårdsarbetet i till skydd förfaunan är främst inriktat på att bevara de hotade arternas biotoper. Underårens lopp har också ett stort antal områden skyddats genom olika former avnaturvårdsför- Om ökat skydd för ordnandensom t. ex. nationalparker och naturreservat. På detta sätt har flera hotade djurarter fått ökat skyddsåsom havsörn, kungsörn, pilgrimsfalk, hackspettar m.fl. arter. I nedre har inletts säkerställandeåtgärderför hotade fågelarter. Tinäset och Båtforsområdet är exempel på sådana områden.Tinäset i inrymmer en i flera avseenden unik fågelfauna,värdefulla insektslokaler och stor viltrikedom. Flera fågelarter som är hotade,bl. a. den utrotningshotade vitryggiga hackspetten, förekommer där. S.k. djurskyddsområden avsätts av länsstyrelserna somskydd för djurlivet inom ett visst område. Sådana har avsatts i storomfattning, ca 600 stycken. Flertalet avser skydd av fågel och ett trettiotalgäller säl. Det som är av avgörande betydelse för dehotade arternas överlevnad är emellertid de åtgärder som samhället nu vidtarför att förhindra och förebygga miljöskador. Genom dessa åtgärder vill vi värnaom den livsmiljö som är en förutsättning för en artrik fauna i vårt land. 157LARS (): Vad nytt som har hänt framgår inte av frågan,säger statsrådet , Det är ett oroande svar, mot bakgrund av det akutautrotningshot som en rad djurarter står inför. har ratificeratBernkonventionen, som ger förpliktelser för de stater som undertecknat den attverkligen vidta åtgärder. Jag har valt ut tre arter i min fråga, i klart medvetandeom att det finns andra, kanske inte lika kända, som löper samma risk förutrotning. Till de arter som jag har valt ut hör salarna i , ochstatsrådet måste väl ändå hålla med mig om att det där har hänt saker nyligen.Vi har fått klara rapporter om det akuta hot som de lever under. Vidare gälldedet uttern i . Vitryggig hackspett har vi diskuterat tidigare, det fårjag erkänna. När jag tackar statsrådet för svaret, villjag gärna redovisa att det ändå görs en del insatser för de här arterna. Detpågår olika projekt. Det intressanta man kan konstatera är emellertid att detär Världsnaturfonden som står för den huvudsakliga finansieringen.Naturvårdsverket finns med marginellt och täcker en del lönekostnader, ochVattenfall täcker också en del kostnader, t. ex. för utterprojektet. Vad somklart framgår av projektsammanställningarna är, som jag redan sagt, att statenendast går in med marginella stödåtgärder. Mot den bakgrunden är det inte tillräckligt med dedeklarationer miljöministern har gett om de åtgärder som vidtagits. Dehär arterna är ju akut hotade! Med hänvisning till frågesvaret vill jag därför ställanågra kompletterande frågor till statsrådet: statsrådet att vi i Sverigeuppfyller de krav som ställer på oss?