prot · G909118 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag kan i likhet med säga attjag är nöjd med det besked som gav, nämligen att ni står bakomvarje ord i detta principuttalande. Det kommer i utskottet att underlättabehandlingen av prisregleringspropositionen. Det rader inget tvivel om densaken, I min förra replik hann jag inte ta upp den aktuellafrågan om rennäringen. Det är väl ändå inte så, , att nibetraktar en rovdjursstam som ett stöd till rennäringen. Jag önskar HåkanStrömberg lycka till om han tar upp en diskussion med samerna från denutgångspunkten. Att behålla den här rovdjursstammen är av allmänt intresse förvårt land. Vi har också internationella förpliktelser att bevara enrovdjursstam i landet. Men denna rovdjursstam förorsakar rennäringen ganskastora skador i relation till dess storlek. För att undvika konflikter och diverse problem framövermåste staten ta ett ansvar för de skador som den här rovdjursstammen åsamkarrennäringen. Det finns risk för att näringen tar saken i egna händer på ettkanske olyckligt sätt, om den inte garanteras en rimlig ersättning. Jag är helt medveten om att det inte går att jämföra dettaprisstöd med Norrlandsstödet, Därför är det angeläget att jordbruksnämnden seröver den frågan. Om jag inte minns fel eller är felunderrättad, fördes det iden s.k. ett resonemang om hur man skulle förfara när dettaprisstöd till rennäringen räknades upp. Det är mycket möjligt att jag minns feli det fallet, men jag har ändå en känsla av att man diskuterade hur stödetskulle räknas upp. I så fall kan vi återgå till vad kom framtill. 92BENGT () replik: Prot. Låt mig bara helt kort bemöta HåkanStrömbergs påstående om att de flesta avslagsärenden somlantbruksnämnderna har utgår från prisprövningsparagrafen. Vi i haryrkat att denna paragraf skall tas bort. Det skulle underlättalantbruksnämndernas arbete och något minska jordbruksbyråkratin. 93 () replik: Det är möjligt, , att en del avbyråkratin på lantbruksnämnderna skulle minska om prisprövningen slopades. Omman tog bort jordförvärvslagen och släppte priserna fria, skulle det bliomöjligt för aktiva jordbrukare att köpa intilliggande mark, om de var i behovav sådan. Med en fri marknad kommer det in andra köpare, som kanske inte köperfastigheterna för att bedriva jordbruk. Så jag avvisar på det bestämdaste detförslag som står för. Det är inte för att jag vill höra i Ljung irepriser som jag påpekar att det är samma frågor som han kommer med. Men hanläser ju inte vad som står skrivet och lyssnar heller inte till vad vi säger. Regeringen och jordbruksnäringen diskuterar hur ettskördeskadeskydd skall utformas. Så länge parterna inte har sagt att de intekommer längre, finns det ingen anledning att bryta sig in och säga: Det här fårni inte sitta och prata om, utan det är någonting som och viandra här i vill utreda nu igen! Låt ossavvakta och se vad man kommer fram till i förhandlingarna. Sedan vill jag fråga när det gällerfördelningen av Spannmålsregleringen: Vilka beräkningar gjordelivsmedelskommittén på kostnaden för spannmålsöverskottet, och vilka kostnaderhar vi ? Stämmer de siffrorna överens? Det var som i livsmedelskommittén föreslogfördelningen av ansvaret på staten och på näringen. Men i utskottetoch här i kammaren kastar han om, utan att det praktiskt hänt ett enda dugg! Ja, , vi borde ta upp en diskussion omstrukturrationaliseringarna och 1960-talets jordbrukspolitik. Med facit ihanden kan man naturligtvis säga att det finns vissa delar där beräkningarnaslog fel, men som helhet var 1960-talets jordbrukspolitiska beslut till nyttaför landet. Då byggde vi upp en någorlunda rationell näring. Andra länder i har förutom spannmålsöverskottproblem med alltför små enheter, och de har ingen möjlighet att suga upp denarbetskraftsreserv som skulle friställas om de fick till stånd rationellajordbruksenheter, någonting som vi egentligen har klarat av, I jämförelse medandra länder är vi bättre också i det avseendet, , Sedan till : Man fördelar ändå anslaget på11 miljoner, som är avsett att ersätta skador som uppkommer när renar blir rivna av rovdjur. Det anslaget ligger hos . Det måste vara bättre om näringen, som har problemen och känner till dem, kan få de här miljonerna till att vidta åtgärder för att förhindra att renhjordarna blirutsatta för rovdjur. Det måste vara bättre än att här nere i skall bedöma, om de uppgifter är riktiga som den och den 133 Prot,1985/86:118 Det måste vara bättre att sådana angelägenheter sköts avlantbruksnämnderna i resp, län. Tredje vice talmannen anmälde attKarl anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 94 (): Först ett par ord till omjordförvärvslagstiftningen, som vi kommer att få diskutera litet längre fram ivår. Det finns ju inte bara ett köparintresse när det gäller prisprövningen.Det finns också ett säljarintresse, ett mycket berättigat säljarintresse i dethär fallet. Jag är också litet förvånad över den debatt som kom nu motslutet, när man diskuterade finansieringen av spannmålsöverskotten. Vid dediskussioner som vi har haft i jordbruksutskottet har väldigt klart framgåttvad som förorsakat skillnaden mellan det räkneexempel som fanns ilivsmedelskom-rnitténs betänkande och de faktiska kostnaderna. Det är ju desjunkande världsmarknadspriserna och en stor och god skörd. Jag trodde att dendebatten var slut, men den dyker upp här med en viss envishet. Vi har sedan haft enskogspolitisk debatt här i kammaren, och jag har faktiskt inte för avsikt attupprepa den. Det vore ganska meningslöst, eftersom vi positionsbestämde ossganska väl och vet var vi har varandra. Jag vill bara konstatera att vimoderater också nu har motionerat om en översyn av skogsvårdslagstiftningen somskulle gå ut på en förenkling av lagstiftningen och tillämpningsföreskrifterna.Lagen bör vara så konstruerad att den vägleder skogsägaren till god skogsvårdoch resurstillväxt. Den bör också vara ett skydd mot överexploatering och ettstöd för en långsiktig utveckling av skogen. Vi vill också tillföra ettlönsamhetskriterium. Resultatet av en sådan översyn skulle bli att vi fick enkanske något annorlunda skogsdrift med ett skogsbestånd som mer präglades avmångfald. Den skulle anpassas mer till miljö- och naturvårdens behov. Denenskilde skogsägaren skulle ha större möjligheter att på sin fastighet drivaskogsbruk som inte alls blev av lägre intensitet utan kanske av högre, och detskulle resultera i en betydligt större mångfald. Man skulle också ta hänsyntill naturvärden i större utsträckning. Vi har reserverat oss mot majoritetensskrivning, och jag yrkar i detta avseende bifall till vår reservation 20. En annan liten del av skogspolitiken som jag vill beröraär stödet till skogsodling efter avverkning av lägproducerande bestånd, de s.k.5:3-skogarna. När vi en gång införde det rådde det här i kammaren mycket storenighet om det lämpliga i detta. Vi tror från moderata samlingspartiet att detär en mycket fin åtgärd, eftersom den skapar sysselsättning och därtill är avregionalpolitisk karaktär; de stora delarna av 5:3-bestånden finns ju iNorrland och dess inland. Vid en historisk tillbakablick på t. ex. planteringenav de halländska och sydsvenska ljunghedarna ser vi vilka enorma resurser ochvilken tillväxt den har gett. Vi är övertygade om att det skulle kunna skenågot liknande i de s.k. 5:3-skogarna. Det enda som här har skett är att man har ändrat påfinansieringen. När vi tog beslutet i stor enighet var vi överens om attfinansieringen skulle ske över budgeten.I dag är läget ett annat. eller hade vi endebatt om skogsvårdsavgiften och dess storlek. Den här åtgärden finansieras av skogsvårdsavgiften, som är mycket betungande för skogsbruket. Viaccepterar inte den finansieringen, och därför vill vi ta bort stödet tillskogsodling efter lägproducerande bestånd. Detta har vi uttryckt i reservation30, som jag yrkar bifall till. En annan kort reflexion när det gäller skogen uttrycks ireservation 26, där vi från borgerligt håll vänder oss motmajoritetsskrivningen. Denna bygger på en socialdemokratisk motion där mantalar orn att samhället måste gå in och styra för att trygga virkesförsörjningenoch därför måste skaffa sig styrmedel. Vi tar i vår motion definitivt ochbestämt avstånd från tvångsåtgärder för att fä fram virke. Att jag tar upp dethär litet grand beror på att det just försiggår en debatt ifrågan ute i skogskretsar men också i departementen, och jag vill alltså göraen mycket kort reflexion. Hela näringen står här enig. Vi har gett anvisningarpå möjligheten att vidta stimulansåtgärder. Jag skulle vilja vädja tillregeringen att välja den sidan då man skall försöka få fram virke att man tarstimulansåtgärderna. Jag är helt på det klara med att vi, om man väljer denandra vägen, dvs, tvångsåtgärder, bestämt kommer att avvisa dessa. Vi kommeratt göra allt för att motarbeta dem. Vi kan inte acceptera dem. Därför yrkarjag också bifall till reservation 26. sade att det inte har kommit in något nytti debatten. Det finns ett moment som har kommit till i detta betänkande,nämligen rådgivningen till jordbruket. Det finns en moderat motion som ärknuten till proposition 74, forskningspropositionen, där det framhålls att detär nödvändigt rned satsningar på rådgivning till jordbruket. Det är ganskaintressant att se på det här problemet. Ser man det ur historiskt perspekfivkan man konstatera att rådgivningen tidigare var jordbrukets angelägenhet.Samhället gick in och tog över ansvaret genom lantbruksnämnderna. börjarlantbruksnämnderna återigen finansiera rådgivningen genom avgifter, och snartär vi tillbaka i ett läge där det är näringens angelägenhet. Det här kostar, som åberopade, stora pengar förjordbruket. Det gäller därför för oss som svarar för näringen att se till attvi får en bättre och rationellare hantering av rådgivningen. Problemet är att vi får allt färre lantbruksföretag ochäven alltmer komplicerade lantbruksföretag. Den tekniska utvecklingen har gåttsnabbt, likaså den biologiska. Över huvud taget går hela utvecklingsprocessenmycket snabbt, och vi som är lantbruksföretagare i det här landet blir mer ochmer specialiserade. Det fordras nu också en helt annan rådgivning än tidigare,kan vi inte gå ut med en bred rådgivning, utan vi måste rikta den mot detenskilda företaget. Jag är också säker på att den specialiserade ekonomiskarådgivningen för det enskilda företaget kommer att få en ännu större betydelseän . Det gör att alla de rådgivningsresurser som finns och som ärmycket splittrade behöver ses över. Vi måste samordna dem och försöka få dethela att fungera. Vi har i vår motion ett yrkande om en översyn avrådgivningen. Vi anger också de vägar som vi tror att man skall gå. Vi vill haen mer individuell Prot.1985/86:118 företagsinriktad rådgivning, och vi har också angett vissa vägarsom man kan tänka sig att gå. Vi talar omlantbrukscentra. Vi skulle se det som en stor fördel omman kunde koncentrera utbildning och rådgivning, kanalisera rådgivningen frånhögskolan och nedåt, samordna försöksverksamhet, forskning osv, till vad vi medett arbetsnamn kallar lantbrukscentra i varje län. Vi tror att det skulle varaen stor fördel. Vi tror att det skulle vara billigare för staten än nuvarandesystem. Det skulle definitivt vara en fördel för näringen. Jag yrkar med det anförda bifall tillreservation 9, som tar upp detta problem, 95 (): betänkande som vi nu behandlaromfattar förslag som berör jordbruk, skogsbruk, fiske och miljö - alla områdenlika viktiga för olika människor i vårt avlånga land, beroende på var de boroch vad de gör. Jag vill här ta upp några områden i betänkandet. Skogen är vår viktigaste naturresurs. Den gersysselsättning och stora exportinkomster. Men skogsbruk är inte den enda nyttavi kan ha av skogen. Den har livsviktiga ekologiska funktioner, och den gerrekreationsmöjligheter. Den är viktig som producent av vilt, bär och svamp.Denna mångsidighet framstår som alltmer väsentlig. Den nuvarande skogsvårdslagen antogs av våren1979, Den nya politiken innebar en intencifiering av skogsbruket och en ökadbetoning av övriga till skogen knutna intressen, främst då naturvården. Den nya skogspolitiken hann knappt börja tillämpas förränden ändrades av den socialdemokratiska regeringen , Inslagen av reglering,samhälls-kontroll och myndighetsstyrning har ökat genom regler om avverkningstvång,gallringstvång och obligatoriska skogsbruksplaner. Många av de skogsbruksåtgärder som är mest negativa förnaturvården möjliggörs eller stimuleras i hög grad genom statsbidrag. Stödettill skogsbruket bör enligt vår mening utformas så att det inte utgår tillberedskapsarbete och skogsbruksåtgärder som strider mot starka naturvårdsintressen.Denna princip har sin betydelse när det gäller 5:3-skogarna och fjällskogarna,dikning av våtmarker m. m. anser att anslaget inom 5:3-programmetför skogsvård i de lövdominerade skogarna därför skall utgå. Skogsindustrins behov av regelbunden virkesförsörjningmåste tillgodoses genom att avverkningen sfimuleras. Det behövs morötter, ejfler tvingande åtgärder. Detta bör ske genom en förändrad skogsbeskattning. Detmåste löna sig att avverka även för den som inte är beroende av avkastningenför sitt direkta uppehälle. Den utveckling som skett och som kan förutsesför gör det motiverat att nu påbörja en samlad översyn avskogspolitiken. Lagstiftningen måste förenklas och byråkratin minskas.Folkpartiet anser att de förändringar i skogsvårdslagen som infördes av densocialdemokratiska regeringen bör utmönstras. De norrländska inlandsskogarnas framtid och skötsel harunder senare är 136 engagerat många människor ochdiskuterats bland skogsägare, små som stora, ochinte minst av massmedia. Efter att en grupp forskare studerat Prot.1985/86:118 förutsättningarna för föryngring i fjällnära skogar framlades ettförslag, som också antogs i denna kammare. Däri uttaladeriksdagen att rennäring, skogsbruk, turism och forskning måste kunnasamexistera i ett s.k. mångbruk. Det är emellertid synnerligen angeläget att man påskyndarframtagandet av markanvändningsplaner för den fjällnära skogen. Där harJämtlands län kommit längst, men man är ändå inte färdig förrän om ett och etthalvt år. De skogar som sedan skall skyddas måste få ett skydd genomreservatbildning. De markägare som berörs måste då kompenseras. Självfalletborde som planen framtas avverkning inte ske där konflikt råder mednaturvård och/eller samer. Hotet mot odlingslandskapet är överhängande i många delarav . Marker som inte brukas eller betas förbuskas snabbt eller planterasmed gran och tall. Följderna blir ofta katastrofala för och faunan, ochdet blir en utarmning av landskapet. Kunskaperna rörande detta område är oftasvaga. Lösningen kan vara att använda sig av betesdjur, men ett samarbetemellan naturvårdsenhet och lantbruksnämnd är nödvändigt, så att ochfaunan också skyddas på lämpligt sätt. Detta är en angelägenhet för oss alla, och jordbrukare somgör aktiva insatser för det öppna landskapet bör få ett stöd. hardärför föreslagit ett ökat anslag till för särskilda projekt,en ökning från 14 milj, kr, till 19 milj, kr. Det bör ankomma pånaturvårdsverket att på lämpligt sätt fördela resurser för detta ändamål och dåbeakta de olika förutsättningar som gäller i landet som helhet. I reservafion 38, som stöds av , moderaternaoch , tas frågan om lån till fiskenäringen upp. Svårigheterna att fålåna pengar till upprustning av och investering i äldre båtar är ett problemför fisket. Ifrån vill vi särskilt trycka på de svårigheter sommöter de unga fiskare som söker sig till näringen. Anslagen har varitoförändrade , och lån till nya båtar har prioriterats av fiskeristyrelsen.Folkpartiet biträder en höjning av lånesumman med 15 milj, kr, till 40 milj,kr. och anser att det ökade utrymmet skall användas också för köp av ochförbättringar på äldre båtar. När det gäller havsfiskelaboratoriet i finns detett särskilt yttrande som stöds av , och . Det ärnödvändigt att nya lokaler anskaffas för havsfiskelaboratoriet så snart sommöjligt. Byggnaderna bör vara så beskaffade att de ger tillräckligt utrymmeför forskarnas verksamhet. Men det får inte ske någon övervältring från statentill , utan kostnaderna måste åvila staten. Vad händer egentligen med våra livsmedel? Hur påverkar denmoderna djurhållningen deras kvalitet? Grisfabriker, djurstallar och hönsfarmerdär djuren lever under helt andra betingelser än i det gamla bondesamhälletifrågasätts i långt större utsträckning . Vår matkultur håller långsamt på att trasas sönder undertrycket av storskalighet och smaklöst kött, pommes frites- och hamburgerätande och genom bristande kunskap om god kosthållning. inger matkvaliteten oro och en viss misstänksamhet. Många tvekar att äta de livsmedel som 137 Det finns också flera tecken på en öppen protest motstordrift och centralisering hos bönderna själva. Fler väljer att ta saken iegna händer. De vill ha slakteriet närmare gården. De vill pröva alternativaproduktionsformer. Det måste finnas ett utrymme för nytänkande ochifrågasättande. Där alternativt odlade livsmedel finns att tillgå visar det sigatt konsumenterna är beredda att betala för det. Men för att en större grupp avkonsumenterna skall fä möjlighet till alternativa livsmedel måste förändringaroch nytänkande ske såväl inom bondekooperationen som inom livsmedelsindustrinoch livsmedelshandeln,. Den ökande användningen av antibiotika itillväxtbefrämjande syfte ledde till en lag mot detta. Den trädde i kraft sä sentsom . Veterinären kan emellertid fortfarande skriva ut sädanamedel, om djurägare önskar blanda in det i fodret. Såväl den enskilde bondensom förskrivande veterinär har ett ansvar för att tillämpningen av lagen blirden avsedda. Det finns, med anledning av den ökade användningen avantibiotika, skäl att se över produktionsformerna i jordbruket. Denspecialiserade ungnötsuppfödningen t, ex, med kalvar köpta från olikaleverantörer kräver i det enskilda fallet stora medicinska insatser. Det finns en reservation i betänkandet - reservation 52 avKarl m. fl. - som även tar upp motion Jo518 yrkande 1.Jag vill här yrka bifall även till den reservationen. Det är också viktigt att satsa på forskning för attundvika djurskador, som påverkar köttkvaliteten. Även om infektioner hävs, vetvi alltför litet om förändringar av köttet och eventuellt kvarståenderestsubstanser som i sin tur kan påverka konsumenten indirekt. Lika viktigt är att ge stöd till de organisationer som försökerutveckla alternativa odlingsformer. De har också utbildning att ge, och de geromfattande rådgivning till sina medlemmar. Som exempel kan här nämnas denforskning som bedrivs vid Nordiska forskningsringens institut i . Jag vill, herr talman, med detta yrka bifall tillreservationerna 21, 25, 26, 31, 34, 38. 42, 51 och 52. 96 () replik: Jag skall bli mycketkortfattad. Jag vill bemöta bara på en punkt, nämligen beträffandedet som hon sist sade, att veterinären skriver ut antibiotika efter önskemålfrån djurägaren. Jag vill absolut dementera detta: så är det inte alls. Det ärsjälvfallet så att veterinären gör en egen bedömning av den insats avantibiofika som måste göras för att man skall klara de sjukdomar som de djursom behandlas har drabbats av. Anf.97 () replik: Självfallet är det veterinären som skriver utrecept pä mediciner som kan blandas i djurfoder, när så önskas. Visst kan man önska att yärlden vore sä vit som HåkanStrömberg vill göra den till och att alla djurägare och alla veterinärer vorelika seriösa. Det är viktigt att man följer tillämpningen av den nya lagen omantibiotika i djurfoder mycket noga, och det vore bra om vi kunde få enredovisning av en sådan uppföljning. 98HÅKAN () replik: Prot. Jag tycker att gör ettoerhört angrepp på distriktsveterinärskåren, att den inte skullevara seriös och inte skulle göra en veterinär bedömning av de insatser som denbehöver göra, utan.i stället skulle lyssna på djurägaren. Veterinärerna harbåde den erfarenhet, den yrkeskunskap och den etik som krävs för att de på ettmycket bra sätt skall kunna utöva veterinäryrket. 99 (): I det här betänkandet behandlas en rad av defrågor som har att arbeta med, och jag skall beröranågra av dem. Jag skall börja med skogsbruket. Det svenska skogsbruket utgör en mycket viktig resurs. Denär väsentlig i väldigt många avseenden, och det har vi haft klartför oss i . Vi har haft en skogsvårdslag, och detär denna, tillsammans med duktiga skogsbrukare, som gör att vi har ettrelativt sett bra skogsbestånd. Skogen ger väldigt mänga människor sysselsättning, bådeinom skogsbruket och inom skogsindustrin. Den ger oss också mycket storaexportintäkter, som inte drabbas av så särskilt stora avbränningar i form avimportinnehåll och som därför får ett mycket stort nettovärde. Men den ger ossockså möjligheter till naturupplevelser. Skogen är ju en mycket finrekreationskälla. Den kombinerade användning som vi har av våra skogsmarker ärmycket viktig och något mycket speciellt för oss i . Skogen är också väsentlig för våra möjligheter att behållamiljön och klimatet inom ett område. Vi har diskuteratjordbrukspolitiken och talat om värdet av öppna landskap. Det är ju justkombinationen av jordbruk och skogsbruk som ger oss vårt vackra och mycketfilltalande landskap. Vad vore utan allt det här? Det är naturligtvis mot denna bakgrund rimligt attsamhället har synpunkter på hur våra skogar skall skötas och på de åtgärdersom behövs för att vi skall få behålla dem också . Vi behöver alltsåen skogsvårdslag -det kan vi vara överens om. I denna skall anges vilkasynpunkter samhället anlägger på skogsanvändningen, och den skall vara ettstyrinstrument som varsamt leder utvecklingen åt det håll som man vill att denskall gå. Men den får inte bli alltför detaljerad, och den får framför alltinte på vägen fram till den akfive skogsbrukaren bli alltför komplicerad,vilket väl är fallet . antog vi en ny skogsvärdslag, som var ganskaallmänt hållen. Men därefter kommer förordningar från , och deförordningarna godkänns ju av regeringen, inte av . Sedan utarbetasföreskrifter, och de antas av ledamöterna i . Detta leder tillatt det som skogsägaren till slut nås av och som han skall leva efter och utgåfrån i sina bedömningar inte riktigt liknar det som en gång fattadebeslut om, även om det i stort sett kanske har samma intentioner. Det är alltsåsvårt för den enskilde skogsägaren att avgöra vad som är föreskrifter och vadsom är rekommendationer, vad han måste iaktta för att följa lagen. Att detblivit på det sättet är naturligtvis inte särskilt bra. Det är motden bakgrunden som vi från har begärt att den 139 Prot.1985/86:118 nuvarande skogsvårdslagen skall omarbetas. Vissa bestämmelser måste dessutom mönstras ut bland dem somtillkom vid beslut, dä man infördemöjlighet till avverkningstvång, obligatoriska skogsbruksplaner och även ettgallringstvång. Dessa bestämmelser tyckte vi var onödiga. Sådana saker skallregleras på annat sätt än genom lagstiftning. Också i motion 311 av lämnas synpunkterpå detta. Motionens förslag om ändrad skogsvårdslag har ungefär samma uppläggningsom har i sitt förslag till skogsvärdslag. Också i dethär sammanhanget finns det en hel del synpunkter som man borde kunna ta hänsynfill i samband med en omarbetning. Dessa synpunkter har tagits upp i reservafion 22, som jag härmedyrkar bifall fill, I en socialdemokratisk motion har man begärt styrmedel föratt öka virkesavverkningen i , Utskottsmajoriteten avstyrker motionen,men gör det med motiveringen att man förväntar sig att regeringen skall anvisastyrmedel på det här området. Vi i önskar inte några ytterligarestyrmedel. Vi vill tvärtom ha något färre sådana. Också vi yrkar avslag påmotionen, men vi gör det med en annan motivering. Vi har i utskottet också yrkat avslag på förslag omformerna för bidragen till skogsbruket, bl, a, det s, k, 5:3-bidraget tilllägproducerande bestånd. Det har vi gjort mot den bakgrunden att vi föreslagitatt skogsvårdsavgiften skall avvecklas.