prot · G909163 · 1985-12-31 00:00:00 — Men det handlar inte bara om tur. Det handlar också om att påett resultatrikt sätt kunna förvalta och utnyttja de öppningar som den nyasituationen givit. Runt om i vår omvärld kan vi se rader av länder, som ocksåfått fallande oljepriser, men som ändå brottas med fortsatt stora svårigheter iform av massarbetslöshet eller stora underskott. Här har vi däremot kunnat tatill vara den ljusare situationen på ett sätt som givit ökad tillväxt och enstarkare arbetsmarknad, har förbättrat sin relativa situation jämförtmed läget före oljeprisfallet. Det tycker jag att vi alla, på olika sätt. kan ta åt ossen viss ära av. Jag hoppas att vi även framgent skall kunna visa den nödvändigastyrka och enighet och ta det ansvar som en fortsatt ekonomisk förbättringkräver. Också när det gäller kärnkraften måste vi ta ansvar. lugnt och metodiskt, men utan att spilla tid. gå igenom vad det ärsom egentligen inträffat. Varför skedde olyckan i Tjernobyl? Hur påverkar denoss just nu -och framöver? Vilka lärdomar kan vi dra här hemma? Påverkar densovjetiska olyckan vår bedömning av de svenska kärnkraftverkens säkerhet? Om vi finner att så skulle vara fallet, får vi inte ettögonblick tveka att dra konsekvenserna av det. I så fall måste vi beslutsamtvidta åtgärder för en snabbare avveckling av kärnkraften än vad som tidigareplanerats. Då måste man också diskutera i vilken turordning de olika verkenskall tas ur drift. Människor är- med all rätt ~ oroliga. De kräver besked.Här har vi alla. i alla partier, också samma ansvar att försöka bringa klarheti vad som hänt och vad som skall hända. Den oro vi delar med inånga fåremellertid inte slå över i osäkerhet och oförmåga. Det går bättre för , Vi har godamöjligheter att ta det avgörande klivet upp ur den ekonoiniska krisen och påallvar börja ta itu med de stora och avgörande framtidsfrågorna - en hållbarekonomisk tillväxt som ger arbete åt alla. en rättvis fördelning, en god miljö,både i naturen och på arbetet, och en utbildning som ger alla en möjlighet attbegripa och behärska den nya tekniken. Den ekonomiska politiken, m. m. För detta krävs emellertid att vi inte släpper greppet. Omvi verkligen skall PrOt. 1985/86:163 kunna ta oss ur det senaste årtiondetsekonomiska kriser måste vi driva en fortsatt stram ochkonsekvent ekonomisk politik. Vi måste fortsätta att minska underskottet istatsfinanserna. Och vi måste pressa tillbaka inflationen, så attkonkurrenskraften bevaras och nya jobb skapas. är inflationen på väg ned. Den senaste noteringen är3,. Det betyder att prisstegringstakten har näsfan halverats . Vihar nu den lägsta inflationen . Vi har anledning att vara glada åt denna nedgång. Denbetyder att det är möjligt att få till stånd reallöneökningar även vidmåttliga nominella lönepåslag. Det betyder att vi , efter att hatvingats avstå produktionsökningen för att sanera utrikeshandeln och bygga uppinvesteringarna, kan börja ta ut den växande kakan i form av ökad köpkraft. Men förutsättningen är förstås att avtalsrörelsen inteurartar till en huggsexa, där gruppegoismen i strid för särintressen driver upppriser och kostnader i en takt som gör att vår ekonomi än en gång tapparfotfästet och sladdar in i nya problem. Låt mig därför slå fast: Den svenska modellen och dentredje vägens politik står nu inför ännu ett viktigt prov. Antingen griper videt tillfälle vi nu har att få till stånd en låg inflation och reallöneökningaroch lyckas med våra ambitioner att som praktiskt taget det enda landet ivärlden gå ur den ekonomiska krisen med bevarad god sysselsättning, ellerriskerar vi det som uppnåtts och slirar in i nyasvårigheter med ökande underskott och växande arbetslöshet. Vi har ödet i våra egna händer. Tarvi inte chansen , kan det dröja länge innan vi får den igen. 48ULF ADELSOHN (m) replik: Får jag först beträffande kärnkraften sägamed anledning av vad statsministern sade att det är alldeles självklart att vimoderater, om de utredningar som görs ger oss anledning till en omprövning,är lika klart beredda till en sådan som alla andra. Men jag vill ändå säga tillKarin Söder att skulle man , som vill, med omedelbar verkan stängaBarsebäck och ett av , motsvarar det . För attersätta detta kan man inte bara hänvisa till alternativ, utan man måsteprecisera alternativen, för detta motsvarar trots allt i för behövligelkraft tre stycken orörda Norrlandsälvar- älv, och älvt. ex. - eller som detaljerat beskrev, inte bara ettoljekraftverk i och ett i utan ytterligare något stortoljekraftverk. Det är ingenting som man bara med omedelbar verkan kan stampaupp ur marken. När jag hörde statsministern tala här om knoppar, syrenoch hägg trodde jag nästan att vi hade fått i ny tappning -fjärran från det novemberdis som annars hänger över kammaren i ur och skur.sommar, vår, vinter och höst. Jag kände mig nästan tillbaka på vid detglittrande vattnet i den bohuslänska skärgården. Om det har sagts av moderater-och det är möjligt att någonhar sagt det-att taggtråd skall rullas ut under socialdemokratisktregeringsinnehav, så vill Den ekonomiska politiken, m. m. jagförsäkra att jag då i sanning inte gjort det. Jag har aldrig tilltrott er någotsådant. Jag tror faktiskt socialdemokrater om gott så till vida att jag ärövertygad om att ni strävar efter vad ni anser vara bra för folk. Attjag sedan inte delar era uppfattningar i allt må vara mig förlåtet - det är juen del av demokratins själ. Men jag har aldrig trott att ni vill rulla ut någontaggtråd. Jag har aldrig någonsin känt mig i närheten av någon taggtråd - ivarje fall inte vad gäller socialdemokratin; det gäller i så fall annat. Man det kanske är mitt fel i politiken, herr talman, attjag inte är tillräckligt misstänksam. En oppositionspolitiker skall nog inte senågot gott hos ett regeringsparti. Kanske borde jag se mer av taggtråd i eraögon än vad jag gör, men jag har ju i så fall tagit konsekvenserna av denna minmänskliga brist på misstro. Statsministern sade någonting om de nyliberala idéerna.Jag vet inte vad som är nyliberalt, liberalt, gammalliberalt,Manchesterliberalt eller inte. jag bryr mig inte så mycket om etiketterna, menvad vi sade i valrörelsen var att vi tyckte att människor skulle få leva på sinlön. Vi får sänka skatter och bidrag litet grand. För vanliga människor innebärdet att de får litet mer över av vad de jobbar ihop. De får inte så mycketbidrag, men de känner sig litet starkare och är självständiga. Många klarar detinte, och dem skall vi naturligtvis hjälpa. Jag tror att det är en ganskanaturlig och mycket uppskattad synpunkt. Vi sade att människor i större utsträckning skall fåpåverka val av skolor. hur de vill ta hand om sina barn. vad de vill välja fördoktor och sjukgymnast. Vi sade att vi vill gärna tillåta konkurrens på mångaområden, där det är monopol. Det är naturligt i hela vår omvärld att detfinns en konkurrens; det är ingenting besvärande eller obehagligt över det. Vi sade att vi vill låta människor pröva vingarna pämassor av områden där de inte får göra det i egen regi utan måste, om devill jobba med vissa saker, göra det med mängder av chefer, mängder avbyråkrati och inom den offentliga sektorn. Detta framställdes så här- jag minns det sä väl:Moderaterna vill bara att sjukvården skall privatiseras. så att det blir braför de rika. Vi har nufått en ny statsminister. Vad vi föreslog var ju att i stället för att alla skalltvingas, trots att de betalat in kanske i skatt, att ståi kö och anpassa sig till de politiska besluten där om hursjukvården skall utformas i resp, landsting, människan själv - hon, den lillamänniskan - skulle få välja sin doktor och att hon själv skulle få bestämmaöver om hennes försäkringspengar skulle gå till en doktor som hon själv valt.På det sättet ville vi göra det möjligt inte bara för de rika, som alltidhittar sin doktor, inte bara för och mig, som har allakontakter man kan behöva, utan just för den som saknar pengar och kontakter attfå chansen att själv välja utan politisk överhet. Detta var och är vårt alternativ. Jag är övertygad om.herr talman, att kommer då detta kommer att omfattas av en majoriteti . Varenda moderat tycker så. Jag skall inte tala för ,men jag tror mig kunna säga att det knappast finns någon folkpartist som intetycker så. och jag hår en känsla av att detta är en övertygelse som starktsprider sig inom centernoch som finns inom delar av socialdemokratin. Den ekonomiska politiken, m. m. Ni för ett uppehållande försvar, herr statsminister! Vifår se hur länge ni klarar er. Men jag tror inte att ni rullarut någon taggtråd när ni försvarar er -tvärtom! Jag säger alltså: Vi var inte/ö/-detaljerade ivalrörelsen. Vi skulle snarare ha varit mer detaljerade än vi var, men detfanns så många störningssändare. Den främsta störningssändaren var den mycketskickligt skötta socialdemokratiska propagandamaskinen. Jag sade tidigare: Detgick den gången. Men när människor får klart för sig vad allt detta innebär iform av alternativ, av möjligheter, av frihet och av rätt att välja, kommer deinte längre att vara oroade. Den dagen, , som också ni i ertparti inser att vi moderater faktiskt vill människor väl - även om ni tyckeratt vi har fel -kommer solen att med kraft gå upp över riksdag ochdess teknik! 49 () replik: Får jag först av allt uttrycka mintillfredsställelse över det svar som gav på min fråga angåendekärnkraftssäkerheten. I det avseendet står socialdemokratin och påsamma sida. Får jag sedan ta upp den andra frågan i mitt anförande,vilken kommenterade, nämligen frågan om vinsterna. Det ärriktigt att vinsterna föll under lågkonjunkturen och attde har ökat under högkonjunkturen nu , Detta är ettmycket normalt mönster, och jag tycker inte att det är någonting som föranlederregeringen att slå sig för bröstet. Men jag delar naturligtvis regeringensuppfattning att det är bra att vinsterna i näringslivet har ökat. Den fråga som jag ställde var: Vem vet vad som är rättasättet att använda vinsterna? Är det regeringen som sitter inne med de kunskaperna ellerfinns de kunskaperna ute i företagen? På den punkten har uppenbarligensocialdemokraterna och olika uppfattningar. sadesjälv i sitt tal på Svenska livsmedelsarbetareförbundets kongress att det ärgenom regeringens ingripanden som de här vinsterna har kunnat användas på rättsätt, t. ex. genom att avsätta en del av vinsterna till löntagarfonder, genomatt "suga in" en del av vinsterna i skatt. Men det är ändå intetillräckligt. Det räcker inte att regeringen har skaffat sig kontroll över 37miljarder kronor , utan nu vill man gå vidare. Då frågar man signaturligtvis; Vad är det för planer regeringen nu har? Vad tänker man göra? Ettexempel ges i det nämnda talet. Regeringen skall kalla till sigrepresentanter för näringslivet och diskutera hur man kan höja investeringarnaoch var investeringarna skall ske. Men vi kan också få en hel del information genom att t.ex. läsa handlingarna till samt en del artiklar och intervjuer med SSU:s ordförande i tidningen i politiken. Därframgår att det nuförs diskussioner inom socialdemokratin om någonting som kallas förhandlad överskottsdelning. Det är en ny form av löntagarfonder. uttrycker sig på följande sätt: Möjligen kan man prova andra typer av fonder för att få ett kollektivt ägande vid sidan av det nuvarande löntagarfondssys temet. Den ekonomiska politiken, m. m. Jag är medveten om att har lämnat ochatt man därför inte kan ta hennes uttalanden till intäkt för att detta ärnågonting som socialdemokratin redan står bakom. Å andra sidan läste jag iSvenska att är van vid attregeringen gör som han säger. Kanske kan vi utgå från att det som står ikongresstrycket till i alla fall är nära sitt realiserande somregeringspolitik. har ju själv gett en liten "hint" isitt tal på : Men det räcker inte. skall vi gå vidare,"bl, a." genom diskussioner - Det rymmer ju också någonting annat.Detta sker som regeringen klämmer åt de individuella vinstdelningssystemsom har börjat växa fram i allt fler företag. Regeringen har under vårenaviserat att det kommer förslag om att det skall utgå arbetsgivaravgifter påindividuella vinstandelar. Då frågar man sig naturligtvis: Varför skall detutgå arbetsgivaravgifter när vinstandelarna utbetalas direkt till de löntagaresom har varit med och jobbat ihop vinsterna men inte när de utbetalas till dekollektiva löntagarfonderna? Det vore intressant att få statsministernskommentar till det. Får jag sedan ta upp detta med eget rum, Även omstatsministern ansåg sig vara bäst informerad om just varinformationen inte helt fullödig. Där fattades 1984 ett beslut om att manskulle förverkliga kravet på eget rum. Det skedde inte på folkpartiinitiativ -så långt var det rätt - men ställde sig bakom kravet, som kommeratt förverkligas inom sex . Långt intressantare än vilka beslut som fattas iborgerligt styrda landsting är att man i socialdemokratiskt styrda landstinggår emot krav. Jag kan gärna förse statsministern med informationom andra landsting än om det finns intresse för det. Det avgörande är naturligtvis vilka prioriteringar vi gör.Vi säger i inte att vi skall förverkliga både kravet på eget rumoch allt annat som vi politiskt skulle vilja göra, utan det helt avgörande ärom vi tycker att detta är viktigare än andra saker som vi i och för sig tyckerär angelägna. För är svaret entydigt: Vi tycker att eget rum är enav de viktigaste reformerna som kan genomföras. Det är t. ex. viktigare änatt ge dem som vill gå i delpension större möjligheter attgöra det. Det är också angeläget, men vi gör den prioriteringenattdet är ännuviktigare att se till att de människor som bor på långvården kan få enmänskligare miljö under sina sista år här på jorden. Det är en fråga omprioriteringar. Det finns många andra exempel på detta. I länslandsting har socialdemokraterna och haft en diskussion om vilketsom är viktigast, att kapa vårdköerna eller att ha en billigkollektivtrafiktaxa. Efter regeringsskiftet har taxan höjts med , mer änvad socialdemokraterna föreslagit, och kan hundratals människor få sinahöftleder opererade eller sin starr borttagen och därmed få större möjligheteratt gå eller få synen tillbaka. Detta får kollektivtrafikresenärerna vara medoch betala, men vi tycker att det är en rättvisereform, en riktig prioritering.På samma sätt vill vi nu förverkliga rätten till ett eget rum för gamla ochsjuka. 50KARIN SÖDER (c) replik: Det var intressant att notera hur BengtWesterberg och statsministern-även om det inte var rent fysiskt- föll ivarandras armar. Det var raka motsatsen till förhållandet i Morgonekot, om jaghörde rätt, men sådant kan förändras under dagens lopp. Jag blev inte riktigt på det klara med vad statsministernavsåg med sitt svar i fråga om just export av säkerhetsteknik på kärnkraftensområde. Jag kan förstå att han svarade på det sättet, därför att det finnsmänga inslag i en sådan export som måste tas på stort allvar. Det är ett faktumatt sådana reaktorer som Tjernobylreaktorn med stor säkerhet misstänks kunna användasför plutoniumproduktion för atomvapen. Vi tar på oss ett mycket stort ansvar omvi skall medverka i den typen av verksamhet. Det finns möjligheter att på annat sätt medverka tillsäkerhet och kontroll av kärnkraften, och det är att stärka lAEA, Centerpartietmenar att det är den vägen man skall gå för att medverka till en säkrareutveckling av kärnkraften i världen och bevaka att det inte blir alltmerförödelse av den förskräckande verksamhet som atomvapnen utgör. Alla mätningar är ännu inte klara, så vi vet inte hurmycket plutonium som har spridits över landet efter , som hardiskuterats . Det är egentligen märkligt att somliga av mina manligakolleger här i salen är så litet framtidsinriktade. Hörde ni inte på Bo Rydinhäromkvällen, som talade om hur han trodde att framtiden skulle te sig för SCAnär man skulle börja spara olja? Han satt där i television och erkände attlångt mer olja kunde sparas än man någonsin hade kunnat föreställa sig. Jagvill referera till det jag sade om insats i början av1970-talet, när han talade om sådana möjligheter att spara. Har inte vi ettansvar i vårt land att säkra vår egen miljö, så att vi blir kvitt kärnkraft,olja och kol, att satsa, t. ex. de 1,2 miljarder som skall avsättas förrenoveringen av , på utveckling av alternativ? Det är så, mina käravänner, att måste stängas av medan det renoveras. Då är vi utan denenergin. Men vi klämmer in 1,2 miljarder på ett bräde för någonting som visedermera skall avveckla; Det är mycket dålig hushållning, vill jag påstå. Det finns också någonting som heter mottryck. Detfinns i industrin, i värmeverk, 11, ex. finns sådan energi som vi inteanvänder, liksom på många andra håll i vårt land. Upp till finns atttillgå, som skulle kunna sättas in i stället för . Det är vår uppfattning inom att vi. för attutveckla vår sysselsättning och vår ekonomi på ett decentraliserat sätt, skallanvända just miljöteknik. Den kan vi erbjuda andra länder. I stället förkärnkraftsteknik kan vi medverka till att utveckla värmepumpar och solenergi,för att bara ta ett par exempel. Dessa områden har varit mycket framgångsrikade . Effektiviteten har både fyr- och femdubblats. Vi har en stormängd teknik som skapar sysselsättning, som förbättrar ekonomin och som kananvändas i de länder - vilka blir allt fler - som inte vill ta kärnkraften ianspråk. Jag är förundrad över att herrarna är så teknikfientliga och inte troralt man kan ta vara på dessa möjligheter. Vi i tror på teknikerna, menvi vill vara med och bestämma till vad tekniken skall användas. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. fråga omatt stampa fram vare sig det ena eller det andra, utan det är fråga om att tropå utvecklingen. Då kan vi också få se solen gå upp både här och där och bli avmed de avskräckande exempel som vi har ute i världen där olja och kolfördunklar himlen. Radioaktiviteten ser vi inte när den kominer, men denfördunklar verkligen också tillvaron för människorna. Detsamma gällersjälvfallet bilavgaser, som man måste bekämpa på alla sätt. Men medkärnkraftsel löser man inga bilavgasproblem. Det är alldeles klart. Min taletid är snart till ända. men jag skulle vilja frågastatsministern vilken syn han har på utvecklingsmöjligheterna förresurshushållning och miljöteknik som ett viktigt instrument iregionalpolitiken. Jag vill också att han klarlägger vad han menade med sittuttalande om kärnkrafts-säkerhetsexport. Jag vill dessutom höra hans synpunktpå vårt sätt att medverka i arbete och om han är beredd att verka för attden kärnkraftsfrämjande delen av verksamhet kopplas bort så att lAEAenbart ägnar sig åt att kontrollera att kärnkraftstekniken inte missbrukas föratomvapenfrämjande verksamhet. Anf.51 (vpk) replik: Statsministern talade om omprövningar somgjorts av olika partier. Förvisso, , har vi alla gjort våraomprövningar. Det är nog inget fel. Men det jag talade om var att ni i helafrågan om kärnkraftsavvecklingen har tvingats till omprövningar därför att niegentligen aldrig har gått i spetsen för att avveckla kärnkraften i . inbjuder ni till en konstruktiv debatt, och det tar vipå allvar. Men jag tror att de provokativa uttalanden som en delregeringsledamöter av och till gör om olika slags tvärstopp som måste till i enviss situation försvårar en konstruktiv debatt. Då spelar man egentligen barakärnkraftsanhängarna i händerna. När det gäller frågan om den tredje vägens politik var ju huvudsyftetatt öka näringslivets vinster, att skapa förutsättningar för investeringar inya arbeten och för ett fortsatt socialt reformarbete. När regeringen tidigareavvisade våra förslag om sysselsättningsskapande åtgärder med att det intefinns pengar för att genomföra detta hänvisade man till den tredjevägens politik som skulle skapa de ekonomiska förutsättningarna. Hur ser det ut ? Ja, bestrider ingen, inte ensregeringen, att det finns pengar. Inte ens finansministern eller statsministernförnekar att näringslivet har en likviditet på . Det ärnaturligtvis inte hela sanningen när det gäller att kunna investera, men höjdavinster skulle enligt både regeringen och de borgerliga sätta fart på Sverige.Det skulle öka investeringarna, det skulle öka sysselsättningen och minskaarbetslösheten, lönerna skulle öka och folk få det bättre. Hur har det blivit? Investeringarna ökar ju inte.Arbetslösheten ligger fortfarande på en hög nivå. Lönerna ökar inte nämnvärt.Investeringarna sjunker ju, arbetslösheten består. Det finns inte ens pengartill en låglönesatsning i avtalsrörelsen. Vi menarattdet finns pengar för att skapa nya arbeten, detfinns pengar för låglönesatsningar och reallönehöjningar, men de pengarnaligger i näringslivets kassakistor, och de används inte till det som detsades att de skulle användasför utan mera för spekulation och improduktivitet. Det var därför jag ställdefrågan: Skulle inte vinsterna ge nya jobb, skulle inte vinsterna ge höjdareallöner? När det gäller lönerna till de lågavlönade ställde jagfrågor om hur ni skall kompensera de lågavlönade. De fick ju ingenting med avden marginalskatteöverenskommelse som ni träffade . De harinte fått något med i avtalsrörelserna. Marginalskatteomläggningen gjorde attden som tjänar 70 000 fick en skattesänkning på ,, medan den somtjänar det dubbla fick , och den som tjänar . fick enskattesänkning på . De fackliga organisationerna har krävt ordentligalåglönesatsningar, men regeringen har ingripit, som jag sade, och klampat in iavtalsrörelser, hotat löntagarna med statliga ingripanden, ochArbetsgivareföreningen har aldrig råd. Därför blev det ingen rejällåglönesatsning på den privata sektorn, och förmodligen blir det heller ingenpå den offentliga sektorn. Det är därför jag hävdar att regeringen har ettdirekt övergripande ansvar för att de lågavlönade skall få vad de behöver. Därför är min fråga: Hur tänker ni kompensera delågavlönade för vad de inte fick i marginalskatteöverenskommelsen? Är niberedda att sänka räntan, är ni beredda att sänka matmomsen? Nio av tio i dettaland är för en sänkning av matmomsen. Det skulle ge oss lägre matpriser, detskulle stärka de lågavlönade, och det skulle förbättra barnfamiljernas ekonomi.Min fråga är fortfarande: Vad tänker ni göra för de lågavlönade efterförhandlingarna ? Den ekonomiska politiken, m. m. Det finns en del artister och idrottsmän sommåste avgå då och då för att de skall vara riktigt bra. Till den kategorin höruppenbarligen . Vi får se om han ändrar sitt beslut efter den härdebatten. kanske inte behöver inkalla någon extra stämma. Jag upplevde att attackerade ganskaslagfärdigt och att han för min del argumenterade så att smekmånaden mycketsnabbt tog slut när han jämförde mig med . Med hänsyn till denfrihetsdebatt och jag har fört är frågan vem av oss som blev mestförnärmad över den liknelsen. Jag tror att gjorde det litet för lätt försig när han sade att han inte hört någon tala om taggtråd i samband med osseller att han inte hört talas om att vi skulle vara ett hot mot friheten. Pådet svarar jag bara med ett enda ord: Löntagarfondsdebatten! Då tror jag UlfAdelsohn erinrar sig ett och annat. Jag tror kanske inte heller det var vi som riktade de däravgörande florettstötarna mot i valrörelsen. Jag tror att den somstod för de värjspetsarna sitter närmare Adelsohn just nu än vad jag gör - jagnämner inga namn, men han finns här i kammaren. Jag tycker att det var en viktig fråga som upp när han talade om sjukvården. Där finns en avgörande ideologiskskillnad. Det system som argumenterar för finns i , där man nären person kommer till ett sjukhus först kontrollerar om vederbörande har ett Den ekonomiska politiken, in. Vår grundsyn är att när man drabbas av sjukdom eller olycksfallskall man helt oberoende av sin inkomst och förmögenhet få bästa tänkbara vård.och det tänker vi inte kompromissa bort. Till skulle jag vilja säga att jagdefinitivt inte ställer mig bakom det uttalande som gjorde omexport av utrustning. Där får han helt stå sitt eget kast, om det var det hanavsåg med sin fråga.