prot · G90938 · 1985-12-31 00:00:00 — reaktionerhos en människa framkallas inte bara genom en enkel kontakt mellan människanoch allergenet. Också här spelar kombinationen av omständigheter en betydanderoll. Allergiska reaktioner är nyckfulla, de ändrar karaktär med tiden hos enoch samma människa. Man kan utveckla allergi helt plötsligt mot ämnen som manförut inte har reagerat mot. Man har också att räkna med avsevärda psykiskabakgrundsfaktorer, som endera inte finns hos djur eller inte kan reproducerasvid djurtester. Allt som allt är detta omständigheter som ger starka misstankarom höggradig opåHtlighet hos allergitester på djur. Den vetenskapligt mest tvivelaktiga typen av djurförsök äremeHertid den som testar psykofarmaka eller undersöker psykiska effekter av andrasubstanser. På det området råder över huvud taget inte någon egentligparallellitet mellan djur och människor. När det gäller hjärnan och det högrenervsystemet finns hos människan strukturer, mycket viktiga sådana, som Överhuvud inte förekommer hos djur. Ännu tydligare visar sig de kvalitativaolikheterna när man ser till själva den psykiska världen och den psykiskaprocessen. Människans hjärna har fysiologiskt sett varit oförändrad under enmycket lång tidrymd, under ett par tiotusental år. Däremot har den abstraktapsykiska världen, dvs, människans förmåga att med en hög grad avsjälvständighet bygga nya strukturer i sitt medvetande, tillväxt i en enormgrad. Det vet vi; om vi jämför stenåldersmänniskans psykiska medvetande mednutidsmänniskans finner vi en fullkomligt enorm skillnad. Det är i dessaavancerade strukturer hos nutidsmänniskan som vi finner den huvudsakliga arenanför olika typer av psykiska konflikter. Motsvarande psykiska strukturer finnsinte i någon jämförbar mening hos djur. Försök att testa psykofarmaka på djurkan därför inte ge någon som helst information på värdet. Sådanförsöksverksamhet är att beteckna som kvacksalveri. Till allt detta kommer så de metodiska tvivelsmålen.Djurförsök utgör ofta mycket opraktiska och klumpiga omvägar för forskningen.Det är långt mer värdefullt och säkert att t, ex, studera människors medicinskaproblem, deras förhållanden till droger och gifter, allergier m,m, via t, ex,en grundlig bearbetning av medicinsk statistik i förening med undersökningar avallmänna levnadsförhållanden och utförliga anamneser, intervjuer där människorsjälva fär redogöra för hur de upplever sina förhållanden. På så sett ges oftaen mångsidigare och mer direkt infallsvinkel på komplicerade problem än vad somkan åstadkommas med tvivelaktiga djurförsök, som dessutom kan tolkas mycketgodtyckligt. Också försök med odlade substanser ger för övrigt möjlighet bättre renodling av undersökningar och frågeställningar och störreflexibilitet i experimentens utformning. Vad som är förvånande med utskottets ställningstagande ochnågot torftiga argumentering är framför allt två ting. För det första; Trotsatt djurförsöksmetoden aldrig har blivit föremål för granskning och trots teoretiskt kan fastslå att avsevärd opålitlighet logiskt sett måste finnasvill inte utskottet förorda en vidare opartisk undersökning av dessa förhållanden.För det andra; Att tillfoga medvetna levande varelser lidande är alltid i sigsjälvt ett etiskt problem. Men om dessa lidanden dessutom kan misstänkas vara istor utsträckning meningslösa, värdelösa för människan, så är detta enomständighet som måste uppkalla civiliserade människor till aktion. Låt oss därför se de etiska ochvetenskapliga problemen öppet i ansiktet och pröva opartiskt, så att vi intebelastar oss med att anlägga en likgiltig attityd till lidanden som djuparesett saknar motiv och mening. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall såväl tillreservation 1 som till reservation 2, 146MARTIN (): Vi har under detta år haft en livlig debattom animaliepro-duktionens förutsättningar med hänsyn till djurens hälsa ochvälbefinnande, hvsmedelskvalitet och användningen av olika kemiska preparat idjuruppfödningen , Många av dessa frågor har behandlats av , I vårasantogs bl, a, en ny foderlag, där tillsats av antibiotika förbjuds om det skeri tillväxtbefrämjande syfte. Även djurskyddet har varit föremål för riksdagsbeslut.Riksdagen fattade beslut om nya regler för hälsokontroll ianimalieproduktionen. Forskningen har uppmärksammats i ohka sammanhang. Skogs-och jordbrukets forskningsråd har haft i uppdrag att utarbeta projekt och lämnaförslag på forskning på detta område, och man har lagt framsådana förslag. Det gäller ämnen som djurmiljö-djurskötsel-djurhälsa,beteendestörningar och stress, fodermedel och näringsförsörjning samtproduktionsförmåga och hållbarhet. Utskottet lägger beträffande frågorna omanimaheproduktionen fram ett helt enhälligt betänkande. När det gäller djurförsöken har vi i betänkandet för detförsta slagit fast att det råder en mycket bred enighet om att försöken skallbegränsas så långt det över huvud taget är möjHgt, Centrala försöksdjursnämndenhar att särskilt verka för dessa intentioner. Nämnden har successivt tillförtsökade anslag och har även fr, o, m, innevarande budgetår tillförts medel frånläkemedelsindustrin. Genom avtal mellan staten ochLäkemedelsindustriföreningen ställs medel till förfogande som skall finansieraforskning om alternativa försöksmetoder, bl, a, användandet av humantcellmaterial. Internationellt samarbete inom forskningsområdet ochutarbetande av alternativ till användning av djurförsök är en mycket viktig delav nämndens arbete. Nämnden har också aktivt deltagit i det internationellasamarbetet. Det gäller att få fram internationella regler, då många av de storaläkemedelsindustrierna framför aHt arbetar på en internationell marknad. Den s. k. LD 50-metoden har vid flera tiHfällen behandlatsav . Utskottet och har förutsatt att denna metod skallanvändas i allt mindre utsträckning, efter hand som forskningen får tillgångtill fullvärdiga alternativ. Så har också skett. Centrala försöksdjursnämndenhar rapporterat att allt flera länder frångår kravet på denna testmetod. Mankan också redovisa att vissa djurslag används i mindre utsträckning äntidigare. har antalet försöksdjur minskat starkt. Här ärockså internationella överenskommelser ytterst väsentliga för att vi skall nåframgång. I och för svenskt bruk finns nu enligt CFN kvar endast ettfåtal produkter med mycket hög giftighet, där det enligt forskarna ärnödvändigt att LD 50-metoden används. NyariktHnjer för användande av LD 50-testet är i kraft fr.o.m. den 1 Prot.1985/86:38 januari . Atthelt förbjuda användningen av detta test har inte bedömts vara ~ möjligt. Vi måste i detta sammanhang lita till forskarna, som anser att där yls vetenskapen nu står kanman inte utan risk avstå från dessa testmetoder. Även- eller kanske ännu mer - när det gäller användningen av försöksdjur ikosmetikaindustrin framhåller utskottet att det finns anledning att inta enmycket restriktiv hållning. har dock lantbmksstyrelsen intenågra uppgifter om att s. k. kosmetikatester skulle förekomma i vårt land. Härvill jag också påminna om lagutskottets betänkande om obligatoriska uppgifterpå varuförpackningar av denna karaktär. Det gäller om produkten har varitföremål för djurförsök. Detta betänkande behandlades av vårriksdagen ochutmynnade i ett tillkännagivande till regeringen. När detta har slagit igenompå marknaden ger det förhoppningsvis utslag i minskande , försäljning av dessadjurtestade produkter. Reservationnr 2 till utskottsbetänkandet ifrågasätter om djurförsökens resultat över huvudtaget är möjliga att överföra till mänskliga förhållanden. Tilldetta viH jag säga att vi har haft en mycket lång historisk utveckling på dettaområde. Djurförsöken har varit och är fortfarande en väsentiig del av forskningoch vetenskapligt arbete. Övergången till alternativa metoder är en process sompågår, och där har den centrala nämnden det ständiga uppdraget att tillsammansmed forskarna sträva mot att minska användningen av försöksdjur. hardessutom regeringen tillsatt en utredningsman som skall se överprövningsordningen och de olika nämndernas fortsatta verksamhet. Denuvarande bestämmelserna om etisk prövning av djurförsök infördes den 1 juli1979 och har således gällt . På grundval av de erfarenheter somvunnits under den tiden har regeringen beslutat om denna översyn.Utgångspunkten för arbetet skall enligt utredningsdirektiven vara ati främjaåtgärder för utnyttjande av alternativa metoder och att användningen avförsöksdjur skall begränsas till vad som från forskningens synpunkt bedöms varaoundgängligen nödvändigt, Iövrigt tar direktiven upp sådana ting som vilken rättsverkan som nämndernasbeslut bör ha i fortsättningen. är nämndernas beslut inteformellt tvingande. Andrafrågor som skall övervägas är förändringar i den lokala tillsynen ochkontrollen av försöksdjursverksamheten. Utredningsuppdraget skall redovisassenast , Jag yrkar bifall till utskottets hemställan och avslag påreservationerna, Anf.147 () replik: var ganska försiktig i det här inlägget. Han tassarsom en katt kring het gröt. Det är klart att det här är viktiga och besvärligafrågor. Det gör att vi kanske måste ha en viss försiktighet. Men jag tycker nogatt man från majoritetens sida är alltför försiktig. Anledningentill att vi reserverar oss i de här frågorna är inte viljeinrikt ningen - där är det kanske inte så stor skillnad - utan den hastighet varmed 143 någontinghänder; där är det mycket stor skillnad. År sägs det att försökenskall minska och att man skaH göra det ena eller det andra, men det sker intesärskilt mycket där emellan. Det gäller framför allt LD 50-testen, som manborde kunna göra litet mer offensiva uttalanden om att vi bör avveckla, istället för att bara lita till att översynen kommer att ge de resultat viegentligen vill ha. Vi kan inte Hta på det. När det gäller kosmetikaförsöken säger det veterligen inte förekommer några sådana i . Men jag gav ettexempel, där det såvitt jag kan begripa handlar om kosmetika. Antingen har manen litet konstig avgränsning eller också vet man inte vad som sker. För dettaär inte det enda exemplet, jag har fler. Med utgångspunkt i det exempel jag togskulle jag vilja fråga om han ändå inte tror att det kanförekomma sådana här experiment i . Det är viktigt att vi i så fall sertill att de försöken upphör, eftersom vi är så rörande överens om att de skallgöra det. 148JÖRN (vpk) replik; säger, apropå djurförsökensallmänna relevans, att man inte utan risk kan avstå från djurförsök. Men detförhåller sig i verkligheten tvärtom. Man kan inte utan risk, en risk man måstevara medveten om, fortsätta med dem. Det är risker också med att fortsätta. Varför slår ni då ifrån er så? Vi reservanter begär juinte att man från utskottets sida skall säga att djurförsök över huvud taget ärförkastliga och opålitliga. Vi begär inte alls det av er. Vi begär bara att niskall se till att det blir en opartisk granskning av hur pass opålitliga de iverkligheten är. Varför ni slår ifrån er när det gäller denna opartiskagranskning, det förstår jag inte. Om vi hade krävt att ni skulle göra ettställningstagande mot djurförsökens relevans i största allmänhet och uttala eri den vetenskapsteoretiska frågan hade jag förstått om ni hade varit tveksamma.Att driva en tes på det sättet är ju ett partiskt ställningstagande. Men detbegär vi inte alls. Varför är ni så rädda för att gå med på ett krav om att manskall göra en vetenskapsteoretisk undersökning om djurförsökens grad avopålitlighet när det gäller överför-barhet av dess resultat på människor? Jag skall ta ytterligare två exempel för att visa förMartin vad problemet handlar om. Han har för övrigt inte allskommenterat de anmärkningar som jag har försökt framställa, de grunder som jaghar redovisat för våra tvivel mot djurförsökens överförbarhet. Han har alltsåinte på något sätt försvarat tesen om att sådana försöksresultat är överförbarapå människor. Det har han inte sagt ett ord om - försiktigtvis. Det kanske ioch för sig är klokt av honom. Men jag skulle vilja veta varför han inte vågargöra det. Om vi nu ser på hur djurförsök utförs så vet vi att dealltid utförs under en kort och begränsad tid. Men vet vi från andravetenskapliga undersökningar av helt annat slag och genom våra erfarenheter avdet moderna samhället att när det gäller gifter och kemiska substanser i våromgivning är det viktigt att ta fasta på att de kan vara långtidsverkande. Dekan förefalla förhållandevis ofarliga i det korta perspektivet men i det långakan de vara utomordentligt farliga. Detta är ett bevis så gott som något på att djurförsökinte kan göras under omständigheter som i de här fallen bhr Prot.1985/86:38 relevantaför bedömningen av hur människor reagerar. Detsamma gäller LD 50-testen, Detär en vetenskapsteoretiskt helt absurd metod att säga att om avförsöksdjuren i ett experiment dör så är det utexperimenterade ämnet mindregiftigt än om dör. Så kan man över huvud taget inte säga. 149KERSTIN GELLERMAN (fp) replik; Det är bra att vi nu får reda på vad densärskHda utredningsmannen skall arbeta med när det gäller översynen av deetiska nämnderna och prövningen där, men det hade naturligtvis varit bättre omvi hade fått veta det den dag vi skulle justera betänkandet. Då fick vi baraveta att det skulle bh en utredningsman, men vi fick inte veta vad han skullesyssla med. Det som oroar mig är att man i direktiven inte talat någotom sammansättningen av de etiska nämnderna. Det är viktigt att prövasammansättningen när man gör översynen. är alltså en tredjedel lekmän ochdjurskyddsintresserade personer, en tredjedel forskare och en tredjedelpersonal som har hand om djuren. Det kan inte vara tillfredsställande. Vi böröka antalet lekmän eller djurskyddsintresserade i de etiska nämnderna. Det vorebra om utredningsmannen också prövade den sammansättningen. När det gäller LD 50-testet för kosmetika står här uppgiftmot uppgift. Jag tycker att utskottsmajoriteten tar för lättvindigt på detta.Det vore bra om man nu kunde ge lantbruksstyrelsen i uppdrag att komma medförslag till nya föreskrifter så att man åtminstone när det gällerkosmetikatester finge bort djurförsök som är särskilt plågsamma, 150 () rephk: anklagar oss för att varaförsiktiga och för att det går för långsamt. Jag vill först och främst påpekaatt den utredning som har tillsatts skall vara klar redan den 1 aprH 1986,Vi kommer alltså inom en mycket snar framtid att få en utvärdering av de etiskanämnderna. Beträffande det faktum att uppgift står mot uppgift ifråga om kosmetikatesterna har vi Jantbruksstyrelsens ord på att några testerav den typen inte skall förekomma. Jag vet också att ärledamot av lantbmksstyrelsen och har en mycket bra position när det gäller attta reda på hur det förhåller sig. Här står uppgift mot uppgift. har på ett mycket övertygande sätt lagt framsina argument. Varför kan man inte ha en opartisk granskning? Jag kan upprepadet som jag sade, nämligen att vi har gett den nämnd som sysslar med detta iuppdrag att verka för att dessa djurförsök upphör. Denna uppgift skall nämndenlösa tillsammans med de forskare som är inblandade. Vi som är lekmän har intemöjlighet att så i detalj bedöma de åtgärder som det är fråga om. säger att djurförsök är opålitliga, I vissafall kan man naturligtvis hävda det. Men vi känner väl till vilka storaframsteg som inte minst svensk läkemedelsforskning har gjort och att man inomforskningen har varit inriktad på att använda sig av djurförsök. 10 protokoll 1985/86:37-38 fram, och så småningomskall dessa förhoppningsvis leda till att djurförsöken kan upphöra. Beträffandesammansättningen av de etiska nämnderna står det i direktiven attutgångspunkten skall vara att nämnderna även i fortsättningen skall bestå avlekmän, forskare och representanter för försöksdjurspersonalen. I direktiveningår även att man skall se över de etiska nämndernas sammansättning, Anf.1S\ () replik; tycker att det är besvärligt när uppgift står motuppgift. Det kan jag hålla med om, anser vidare att eftersomjag sitter med i lantbruksstyrelsens styrelse borde jag kunna ta reda på detta.Det skall jag gärna göra. Dettycks vara på det sättet att man antingen har Htet konstiga avgräns-ningar förvad som är försök med kosmetika eller också känner man inte till allt som sker.Detta bekymrar mig verkligen. Man borde kunna kräva uppgifter som man helt ochhållet kan lita på. Detta borde emellertid bekymra minst likamycket, eftersom lantbruksstyrelsen är regeringens organ för att handha dessafrågor. Det är således regeringen som ytterst är ansvarig för vad som sker. Anf.152 (vpk) replik: Jag vill inte framträda som en person som har en föraktfull inställninggentemot det som har gjorts på detta område. Det har onekligen hänt en delunder , även om detta mer är ett resultat av engagerademänniskors och organisationers kamp än av beslutsfattarnas egna initiativ.Detta är saker och ting som i hög grad har tvingats fram. Jagkan icke förty förstå den envishet med vilken utskottet på den punkt som jaghar tagit upp till diskussion försvarar sin ståndpunkt. Det är nämligen inte såsom försöker göra gällande, dvs, att det pågår en automatiskprocess präglad av god vilja och vetenskapHg uppriktighet, där man automatisktersätter de gamla försöksmetoderna med nya allteftersom det visar sig möjligteller lämpligt. Vihar ett forskaretabhssemang som är knutet till intresset att behålla ochförsvara djurförsöken, ett forskaretabhssemang vars företrädare ibland reageraroerhört häftigt på varje form av kritik, nästan irrationellt häftigt, vilketför övrigt är en föga vetenskaplig inställning. Det är det som gör att man nufrån en oberoende ståndpunkt måste sätta de traditionella metoderna i fråga. Vikräver, som sagt, inte att ett riksdagsutskott skulle säga detta. Men enenskild motionär eller en enskild riksdagsledamot kan säga att han inte tror pådet här. Han kan säga att han har de eller de argumenten som visar att försökenär irrelevanta eller grovt opålitliga. Men det är klart att ett riksdagsutskottinte kan säga någonting sådant. Ett riksdagsutskott kan emellertid uttala attdet är intresserat av och finner det befogat att från en opartisk och neutralståndpunkt initiera en vetenskapsteoretisk undersökning av graden av relevans idetta sammanhang. Mendet vill ni inte göra, I själva verket intar ni en ren försvarsposition. Nisäger direkt att ni avvisar tanken på att generellt ifrågasätta djurförsöken. Hur kan nigöra detta? Det är ju ett ställningstagande för den ena parten. Jag förstårinte hur det går ihop. Jag kan förstå att finner att han somutskottsledamot inte kan säga att det eller det är riktigt. Men då är det enologisk attityd att säga att man avvisar tanken på att generellt ifrågasättadjurförsökens relevans. Varför inte undersöka hur det i verkligheten förhållersig? 153 () replik; När det gäller kosmetikatesterna har vi fleragånger uttalat att vi vill få bort dem. På den punkten är vi överens. Det äralldeles klart att jag som företrädare för utskottet är oroad om vi skulle haolika uppgifter att gå efter. Vi kan väl ändå säga att detta är ett i stortsett löst problem. Beträffande våra ingrepp på marknaden vHl jag framhållaatt vi skall försöka att öppna människornas ögon för de här problemen, så attmänniskorna avstår från att köpa preparat som har testats på det här sättet. Vi är, , visst intresserade av att finnasambanden härvidlag, och vi skall gå över till alternativa metoder så snart sommöjligt. Vetenskapen hjälper oss också på många olika sätt, vilket .vi ocksåhar visat. är läget det att vi inte kan gå längre, bl. a. pågrund av internationella förhållanden. Det finns fortfarande länder som kräverolika typer av djurförsök. a. av det skälet går det inte med den ifrågavarandelösningen. Men blir det alltså en utredning, och det är naturligtvisutredningsmannen obetaget att ta in den nödvändiga expertisen och göra alla deutredningar som behövs för att uppdraget skall kunna lösas. Inom en snarframtid får vi också en utvärdering. Därför menar jag att vi inom relativt korttid kan återkomma till dessa frågor. 154 (); Någon tänkare lär ha sagt att ett bra sättatt bedöma en mänsklig civilisation är att se på hur man där behandlar djuren.Skulle man bedöma vår civilisation med den måttstocken, skulle kanskeresultatet inte bli så värst smickrande. Visserligen har kanskevardagsdjurplågeriet en mera begränsad omfattning hos oss än vad som förekommittidigare i historien och vad som förekommer på andra håll i världen - även omdet finns skrämmande exempel på motsatsen. Men förmodligen har det aldrigtidigare förekommit så mycket systematiskt djurplågeri, avsiktligt utfört ilaboratoriemiljö, som det som vi har just nu i och i andra industriländer.Detta ger ganska skrämmande perspektiv. I vetenskapens namn och medvetenskapens hjälp plågar man alltså djur. För inte så värst många månader sedan, före valet, gickNordiska samfundet mot plågsamma djurförsök ut till kandidater bl, a, till denhär församlingen och ställde ett antal frågor om inställningen till djurförsökoch andra djurskyddsfrågor. När man avläste resultatet av enkäten fick man enmycket positiv bild av civiliseringsgraden bland våra riksdagskandidater. Manfick anledning att tro att det skulle bli ett massivt stöd för åtgärder för attstoppa djurförsöken. När man nu ser det här utskottsbetänkandet konstaterar manatt det inte tycks ha varit ledamöter av jordbruksutskottet - i varje fall inteav dess socialdemokratiskaoch moderata majoritet - som svarade på enkäten. Det finns nämligen inte mycketkvar av de fina ställningstaganden som avlästes i enkäten före valet i det härutskottsbetänkandet. Det återstår att se vad som kan hända när kammaren såsmåningom skall rösta - om det då finns något samband mellan vad som sades förevalet och vad som blir faktiska beslut. Säkert kan man hävda med ett visst fog att djurförsök äroundvikliga i vissa fall för att man t, ex, skall kunna ta fram livsnödvändigamediciner. Men att utsätta djur för Hdande med det motivet är naturligtvis inteförsvarbart, om man inte gör allt för att begränsa deras lidanden ochför att finna alternativ till sådana försöksmetoder som leder till lidande. Och att det handlar om mycket lidande vet vi. Det exempelsom gav här tidigare är bara ett av flera. Ögonirritationstesterna,där man sprutar in substanserna direkt i djurens ögon, är kanske ännu värre. LD50-metoden, som har nämnts här, innebär att man tillför ett mycket stort antaldjur en giftig substans tiH dess att hälften av dem har dött. Var och en kantänka sig vilka Hdanden som meHanstadierna, innan djuren dör, innebär. Och manockså föreställa sig vilka lidanden det är frågan om för den andra hälften, fördem som överlevde men som alltså förgiftades till gränsen av att dödas. Frågan är alltså: Gör vi då allt för att begränsalidandena och hitta ahernativ? I utskottsmajoritetens betänkande pekar man medstolthet på de anslag som ges för utveckling av alternativa metoder. Men om manjämför de beloppen med vad som satsas på plågsamma djurförsök blir de ganska blygsamma. Det är helt klart att här krävs resurstillskott av etthelt annat slag. Det skulle man kunna möjHggöra genom att, som det harföreslagits motionsvägen, avgiftsbelägga djurförsöken och använda de pengarnatill att utveckla alternativ. Det skulle dessutom ha den bieffekten attalternativen blev ekonomiskt mer intressanta för de företag som baserar sinverksamhet på djurförsök. borde det vara självklart att göra en sådanöversyn av djurförsöksverksamheten som också föreslås motionsvägen, där manbedömer vilka djurförsöksmetoder som man kan rensa ut för att de inte ärrelevanta. Jag vill där instämma i mycket av vad sade om att detfinns goda skäl att ifrågasätta om djurförsök verkligen ger oss deinformationer som de påstås ge; det skulle man kunna klara i en sådan översyn.Man skulle också kunna rensa bort särskilt plågsamma djurförsöksmetoder, t, ex,LD 50, Givetvis borde man stoppa alla rent kommersielltmotiverade djurförsök. Dit hör kosmetikatester. Det uppstod en stor dispyt häri kammaren om det bedrivs tester av kosmetika i eller inte.