prot · G909161 · 1985-12-31 00:00:00 — Om jag får tillåtelse skulle jag vilja säganågra ord med anledning av att nu tänker lämna riksdagen.Dagens anförande, som han tyvärr inte kunde fullfölja, skulle ha varit hanssista. Vi kom in i nästan och vi har följtvarandra i andra lagutskottet och i socialutskottet. Han tillhör liksom jag ettfolkrörelseparti och det har också präglat honom. Det är en omfattande insatssom som , riksdagsman och statsråd har gjort justför de sociala frågorna. Även om vi har debatterat och haft olika meningar, harjag funnit att är en representant främst för den Prot.1985/86:161 småländska bonderörelsen, med ett starkt inslag av krav p;'irättvis fördel- 4juni 1986 ' ning.Arbetareochbönderharfaklisktendelgemensamtidetpolitiskalivet. ~ ] TTT! Tack för de häråren . Får jag först tillåta mig konstatera att sorn kännetecknar den familjepolitiska debatten är mindre präglad avmotsättningar och mer av konstruktivitet än vad jag tycker mig ha kunnatförnimma under tidigare liknande debatter. Det är glädjande. Det regeringsförslag som är föremål för riksdagensprövning skall ses som en fortsättning av det familjepolitiska reformarbetet.Regeringen har den här gången valt att föreslå åtgärder som i huvudsak inriktarsig pä det familjeekonomiska stödet. Skälen till detta är uppenbara. Under enlång följd av år tappade vanliga löntagare köpkraft i stor utsträckning, ochdet var angeläget att finna former för att stärka just barnfamiljernas ekonomi.Förslagen i den här riktningen har redovisats utförligt av , ochdet finns ingen anledning för mig att på den punkten utveckla samma siffror engång till. Det finns ett annat inslag i det farniljeekonorniskapaketet, som behandlas av ett annat utskott, nämligensocialförsäkringsulskottet. Jag vill peka på studiehjälpen, som är en mycketviktig insats för att stärka ekonomin för de familjer sorn har ungdomar pågymnasiet. Om det är några grupper bland ungdomarna som kostar pengar så är detde som går på gymnasiet. Vi föreslår nu att studiehjälpen dels höjs i sammatakt som barnbidraget, dels byggs ut till att gälla i stället förnio. Det innebär för en ung gymnasist en förbättring av studiehjälpen med 2 220kr. per ar, vilket är en avsevärd förbättring. Vi har också genomfört förstärkningar pådet här området. Jag vill erinra om bl. a. rätlen till flerbarnstillägg förgymnasiestuderande. Dessutom utgår bostadsbidrag även för gymnasiestuderandeöver och förlängt bidragsförskott för studerande . Dessaåtgärder sammantaget, inkl. det förslag om studiehjälp som antagits avriksdagen, innebär en väsentlig förstärkning av ekonomin för barnfamiljer medgymnasieelever. Det tror jag är mycket välkommet. Ett litet exempel kan belysa vad det kan betyda. Enensamstående kvinna som arbetar heltid och har tre barn i tonåren-lät oss sägaall barnenär 14, 15, och 18 är- och som erhåller bidragsförskott, bostadsbidragoch naturligtvis barnbidrag med flerbarnstillägg, kommer 1987 att i förhållandetill situationen 1982 få en kontant förstärkning av sin kassa med ,utöver det som barnbidraget ger. Ökningen av barnbidraget motsvarar . Detta är en välkommen förstärkning som är viktig för dessa familjersekonomi. Genom de förbättringar av barnbidraget somgenomförts under den socialdemokratiska regeringstiden inkl. den nu aktuellahöjningen har barnbidraget kommit att bli en mycket betydelsefull del av detfamiljeekonomiska stödet och därmed av farniljepolitiken. Det är glädjande att konstatera att enigheten orn dennahöjning av -8 barnbidraget är sä stor. Tyvärrställer sig den här gången vid sidan ochföredrar andra och, jag vill säga, mindre effektiva insatser förbarnfamiljerna. Det gäller nu att finna former för ett fortsattfamiljepolitiskt reformarbete. En viktig fråga är därvid vad som är det mestaktuella. Vi har i flera steg förbättrat det familjekonomiska stödet. Genombeslutet om barnomsorgen , som innebär att alla barn skall ha rätttill barnomsorg , har vi också fått fart på en annan viktig del avfamiljepolitiken. För oss socialdemokrater är det återstående viktiga ledet attfinna former för att ge Småbarnsföräldrarna mera tid för sina barn ochmöjlighet att förena förvärvsarbete och föräldraskap på ett bättre sätt än vadsom är möjligt. Jag har kunnat konstatera att det beträffandeföräldraförsäkringen då och då har funnits en ganska betydande enighet iriksdagen. Jag noterar t. ex. att det i den första borgerligaregeringsdeklarationen fanns ett uttalande om att bygga utföräldraförsäkringen. Där fanns också ett uttalande om att införa ettvårdnadsbidrag, ett kompletterande vårdnadsbidrag till småbarnsföräldrar. Därstod också att stödet skulle utformas så att det främjar valfrihet ochjämställdhet. Både föräldraförsäkringen och vårdnadsbidraget fanns alltså med. De borgerliga regeringarna genomförde därefter värdefullaförbättringar av föräldraförsäkringen. Men det blev aldrig några förslag omvårdnadsbidrag, vare sig under /77 eller under de senareborgerliga regeringsåren. Även i den därpå följande regeringsdeklarationensaknades ett uttalande om vårdnadsbidrag. Vi kan också konstatera att efter1982 års val har det inte varit möjligt för de borgerliga partierna att enaskring något förslag om en vårdnadsersättning. Orsaken till detta ärnaturligtvis att meningsskilj-aktigheterna egentligen är så stora att deförslag som läggs fram är oförenliga. Är det inte en slutsats som ni inomborgerligheten borde dra vid det här laget? Kunde det inte vara dags att visatsar på det som kan ena oss och som därmed är politiskt möjligt? Jag skullenu vilja efterlysa en utgångspunkt i beslut om utbyggnad avbarnomsorgen som innebär att barnomsorgen skall bli en rättighet för allabarn. Låt oss acceptera detta. Det är en nödvändighet för jämställdheten, detär viktigt också för barnens skull. Och så måste vi gå vidare och finna formerför att småbarnsföräldrarna - särskilt, vill jag säga, gäller detta föräldrarnatill de allra minsta barnen - skall få möjligheter att stanna hemma hos barnenmedan dessa är små. Det finns också ett allmänt behov av mera tid med barnenhos småbarnsföräldrarna som vi gärna vill notera. De livssituationer som börövervägas i en sådan diskussion är många. Det är viktigt att skapa ettflexibelt system som tar hänsyn till så många som möjligt av dessa livssituationer.Föräldraförsäkringen är ett flexibelt system med många möjligheterinbyggda, men det går naturligtvis att i samband med en fortsatt utbyggnad avföräldraförsäkringen diskutera och överväga åtgärder som ytterligare skulle ökaflexibiliteten. Diskussioner i de här frågorna är angelägna enligt mitt sättatt se saken. Det är naturligtvis också i sådana överläggningar mellanoss - vilka former de än tar - lättare att komma fram till lösningar, om viallesammans lägger prestigen åt sidan för ett tag. Det är min absolutaövertygelse inför sådana 1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. Prot.1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, rri. diskussioneratt enigheten mellan oss egentligen är större än vad som framgår när det gällerdet nuvarande familjepolitiska stödet. ville veta vad som skulle vara innehållet ieventuella fortsatta överläggningar. Jag har inte inbjudit till några sådanaöverläggningar - det var snarare massmedia som tolkade mig så att jag gjorde eninbjudan. Däremot har jag tagit initiativ till ett symposium som skullebehandla dessa frågor. Avsikten är att få till stånd en redovisning av denforskning och det utredningsarbete som enligt vad vi vet pågår på området. Minenkla tanke var att vi genom en sådan redovisning tillsammans skulle kunnaavslöja brister i det nuvarande systemet och därmed vitalisera den fortsatta diskussionensamt låta den ta ny fart genom olika rön och olika iakttagelser. Jag menar attbarnfamiljerna och i synnerhet småbarnsföräldrarna har rätt att vänta sig attvi bestämmer oss för en sådan utgångspunkt. Låt mig instämma i de ord som EvertSvensson riktade till . Jag har personligen anledning att göraprecis samma konstaterande i fråga om en fin insats inom det socialpolitiskaområdet med ett starkt personligt engagemang i viktiga frågor. 27 () replik: Jag hoppas att jag inte blir avklubbad, omjag också tar tillfället i akt att instämma i det som sade tillRune . Enigheten är nog större än vad vi normalt utgår från,ansåg . Men han sade också att enigheten bland de borgerliga nogegentligen är mindre än vad de själva påstår. Jag har litet svårt att få dethär att gå ihop. Är enigheten större eller är den mindre? Vi har ju avgivit engemensam borgerlig reservation, där vi har utvecklat ett antal gemensammautgångspunkter för det framtida familjepolitiska reformarbetet. På förekommenanledning vill jag bekräfta att vi står för de ståndpunkter som där fastslås. var liksom inne på enjämförelse av barnbidragsnivåerna . När man gör sådanajämförelser måste man komma ihåg att detta stöd inte är indexreglerat. Viduppräkningen kommer man upp till en nivå, som sedan realt sjunker under enlång följd av månader och år. Därför är det vid uppräkningstillfället en topp,som sedan följs av en långsamt sluttande dal. Det blir missvisande när manjämför toppar och dalar - och det är det som och gjort i den här debatten. Skall man ta reda på vad barnfamiljerna verkligenfår i handen, måste man se vad barnbidragen ger genomsnittligt . återkommer till en tanke som vi ofta höruttryckt från socialdemokratiska statsråd, nämligen att löntagarna tappade iköpkraft . Ja, det är sant att de tappade något iköpkraft - den egna plånboken blev något tunnare. Men anledningen till det brukar man aldrig få höra någotom. Anledningen var, att de borgerliga regeringarna i en ekonomiskt kärv periodprioriterade de offentliga behoven, välfärdsstaten. Vi såg till att deoffentliga investering- arnafortsatte, att den offentliga servicen hölls uppe och att pensionärerna ficksina höjningar. Vi gjorde det ena efter det andra för att stärka ochtrygga välfärdsstaten. Det postuma gnället över att löntagarna förlorade eneller annan tia harmonierar illa med vad vi vanligen hörfrån socialdemokraterna om betydelsen av att värna om den offentliga sektorn. 1985/86:161 4junil986 Ekonomiskt stöd nll barnfamiljer, m. m. 28 () replik: Jag vill först säga några ord med anledningav statsrådets påstående att det grundavdrag vi föreslagit skulle vara mindreeffektivt än en barnbidragshöjning. Det är faktiskt inte på det sättet. Genomdet grundavdrag som vi föreslår får en familj mer pengar redan första året avde tre utbyggnadsår som vi föreslår. Det kan inte vara sämre än ert förslag.Till detta kommer att vi säger nej till de skattehöjningar som skall finansierabarnbidragshöjningen. Det var bra att statsrådet här anslog en ton som visade påen del självrannsakan. Det finns anledning att notera detta. Jag varinledningsvis kritisk till att regeringen fram till inte haderedovisat konkreta förslag på skilda områden som skulle ha inneburit enhelhetssyn. Det besked vi har fått nu av statsrådet ger i och för sig intenågon antydan till någon större förändring, men det visar ändå att regeringen tydligenär på väg att tänka om beträffande vissa viktiga delar. När det gäller föräldraförsäkringen har vi moderater sagt,att det är betänkligt att bygga vidare på ett system som kommer att innebäraorättvisor för många barnfamiljer. Bygger vi vidare på ett inkomstrelateratsystem, kommer faktiskt de föräldrar som har goda inkomster när barnen födsockså att få den större delen av föräldraförsäkringen under det att deföräldrar som har dåliga eller inga inkomster när barnen föds inte får någoneller en mycket liten del av föräldraförsäkringen. Det är detta som är ett bärande motiv för att vi i ställetvill ha ett helt neutralt stöd vid sidan av föräldraförsäkringen - envårdnadsersättning och ett grundavdrag, som ger rättvisa också till deföräldrar som har små eller inga inkomster när barnen föds. Detta är en mycketviktig del, som måste tas med i detta sammanhang. När det sedan gäller innehållet i familjepolitiken i storthänvisar statsrådet bl. a. till beslutet om att det skall finnas barnomsorg föralla barn . Vi har varit kritiska till detta, inte därför att det inteär viktigt att barnomsorg ordnas utan därför att vi tycker att det är fel attensidigt satsa på bara en form av barnomsorg. Den här debatten återkommer vitill . Jag konstaterar sedan attstatsrådet har blivit feltolkad när det gäller eventuella nya överläggningaröver partigränserna om familjepolitiken. Jag tycker att det var bra att vi fickdetta klarlagt, och vi får avvakta och se vad regeringen tänker vidta föråtgärder. 29ROSA OSTH (c) replik: Det vi här ger uttryck för när det gäller attförbättra för barnfamiljerna är ju bara en liten del av det som sammantagnaåtgärder på olika områden kan ge. Debatten har kommit att handla mycket om Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. vårdnadsersättning,vilket ju är ganska naturligt, eftersom det är det avsnitt där skillnaden förnärvarande är störst mellan de borgerliga partierna och regeringspartiet. Ett vanligt argument frän socialdemokraterna är att viinte kom överens under den borgerliga regeringstiden. De bortser då så gott somalltid från att det infördes en vårdnadsersättning . Det är enblygsam början men ändå en framgång i det här sammanhanget. Ersättningen frånföräldraförsäkringen utgår enligt den vårdnadsersättningsprincipsom vi i föreslår. uppfattar jag som att han är beredd attbygga vidare på de här tre månaderna. Statsrådet har framhållit att det varmånga bra beslut som fattades av de borgerliga regeringarna. Det understrykerdå vad jag sade tidigare till ,, att socialdemokraterna undan förundan har accepterat det som gjordes under den tiden. Mer tid för sina barn talade om. Jag villgärna säga att det känns ganska befriande att höra de orden från ensocialdemokratisk socialminister. Det har vi inte varit vana vid. Jag ser därförmed viss förhoppning på vad det kan innebära för framtiden. Jag tror att vi äröverens om att alla barn i grunden är olika och att alla barnfamiljer har olikaförutsättningar. Vi är också överens om att alla barn behöver omsorg. Dåborde vi kunna dra den slutsatsen att alla bra omsorgsformer bör kunna stödjas.En omsorgsform är otvivelaktigt den omsorg som föräldrarna ger sina egna barn.Det är den mest ursprungliga, och det är den som vi vill stödja. 30INGA (vpk) replik: tog upp frågan om denförlorade köpkraften under de borgerliga regeringsåren. Jag skulle vilja sägaatt barnbidragshöjningen inte räcker som någon ekonomisk garanfi. som man föreslår nu räcker för att förbättrabarnfamiljernas ekonomi. Jag skulle vilja fråga: Drar inte någraslutsatser av att så många barnfamiljer tvingas att söka socialbidrag? Måsteinte någonting göras för barnfamiljerna på andra områden inom den ekonomiskapolitiken? Jag tänker på matkostnaderna och hyreskostnaderna - det är ju de tvåposterna som gör att barnfamiljerna tvingas att i så stor utsträckning sökasocialbidrag, trots att de inte saknar arbete. Sedan en liten petitess bara. sade attregeringen föreslår att studiehjälpen nu skall utgå . Det ärfaktiskt motioner i , bl. a. från vpk, som fått regeringen att föreslådet. säger att man måste kunna förenaföräldraskap med förvärvsarbete, och det håller jag med honom om. Men för attkunna göra det krävs det faktiskt sex timmars arbetsdag, och det krävs enutbyggd barnomsorg. får faktiskt de flesta kvinnor ordna barnomsorgenpå helt privat väg. är barnomsorgen så dåligt utbyggd att mantvingas söka egna lösningar för att få det att gå ihop. Införande av sex timmars arbetsdag skulle dessutom intebara ge mera tid. Det skulle också skapa förutsättningar för jämställdheten ihemmet. Enigheten mellan oss är stor, sade . Dettror jag inte eller- Prot, 1985/86:161 rättare sagt - det hoppas jag inte.Med de reaktionära förslag som borgarna för fram i form av bl.a. vårdnadsbidrag och med den ekonomiska politik som deförespråkar, skulle det vara förfärande om vi vore eniga. Vi borde Ekonomiskt stod till använda arbetarrnajoriteten i - vänsterpartietkommunisterna och ainfami jer, m. m. socialdemokraterna - för enkonstruktiv, rättvis och jämställd familjepolitik. Skall rättvisa skapas förbarnfamiljerna krävs det en politisk helhetssyn, som inte bara omfattarfamiljepolitiken utan också skatte- och bostadspolitiska insatser, liksomgivetvis även andra insatser, gjorde det till en poäng attde förslag som föreligger för prövning när de läggs fram framstårsom bättre än de är sedan de gröpts ur av inflationen. På den punkten, DanielTarschys, tror jag inte att socialdemokratiska och borgerliga förslag skiljersig nämnvärt. Möjligen kan det vara på det sättet all vi har lyckats bättre medinflationsbekämpningen än vad de borgerliga gjorde. Jag skulle också vilja kommentera en annan sak som DanielTarschys sade i sitt anförande. Han betecknade de familjeekonomiskastödåtgärder som regeringen nu föreslår som "småpotatis", och hansade också att regeringen brister i visioner. Låt mig säga beträffande talet omsmåpotatis att bidragshöjningarna enligt min mening är ganska stora"småpotatisar". För att komma från en skåning kan väl det omdömetvara värdefullt. Jag skulle också vilja kommentera talet om skattefällan.Det är på det sättet - och där har jag faktiskt varit överens med DanielTarschys i tidigare diskussioner - att marginaleffekterna av de olikabidragssystemen och skattesystemet också för oss socialdemokrater ärbesvärande. Del är inte så lätt, som man kanske i förstone tror, att göranågonting ål detta. Av landets en niiljon barnfamiljer är det 300 000 som harbostadsbidrag. Främst är det ensamstående föräldrar och familjer med enhemarbetande make. Kostnaderna att administrera bostadsbidragen är betydande.Det uppstår, som vi på olika sätt påvisat, betydande marginaleffekter, och detfinns också en tendens till att barnbidragen upplevs som orättvisa. Frågan ärdå om det går att växla ut bostadsbidragen mot ett barnbidrag, vilket skullevara den uppenbara och enkla lösningen. Denna fråga har TCO utrett ganska ordentligt ochpresenterade resultatet i sin rapport till kongress. TCO komfram till att om man skulle växla ut bostadsbidraget helt och hållet, skulledet innebära att barnbidraget måste höjas med . Då skulle ändå avde ensamstående inte få full kompensation. Jag erinrar om att en höjning avbarnbidraget med . dessutom skulle innebära en brutlokostnad för statenpå 10 miljarder. TCQ:s slutsats blev att det inte är rimligtatt göra en sådan utväxling och att reformarbetet måste ta in betydligt flerfaktorer i bilden för att vi skall klara oss ur den skattefälla och denmarginaleffektsfälla som föreligger. En motsvarande jämförelse skulle innebära attbarnbidraget skulle behöva höjas med . Bostadsbidraget betyder alltså oerhört 33 ?, protokoll 1985/86:161-162 Prot.1985/86:161 mycket för stora grupper. Det är n-rånga som inte skulle kunnahjälpas med mindre än att vi fick ett generelltsystem, i vilket vi pumpade in avsevärda Ekonomiskt stöd till burnfainiljcr, m. in. summor föratt klara dessa gruppers situation. Poängen i mitt resonemang är att det skullebli oerhört dyrt för samhället att kompensera de mest utsatta grupperna och attdet skulle innebära kostnader som inte motsvaras av enstandardhöjning för dessa grupper. Jag håller fast vid, , att ert systern rned enökning av grundavdraget är orättvist, därför att det skulle innebära ensänkning av den allmänna skattenivån och därmed i första hand gynirahöginkomsttagarna. Det är ett av de bärande skälen till att vi inte velat gåden vägen utan velat behålla ett generellt barnbidrag, som ger lika ersättningät alla. Barnbidraget är dessutom mycket lätt att administrera. vill jag till säga att vi givetvisstår för de uttalanden som regeringen gjort i anslutning till frågan orngarantinivån i föräldraförsäkringen. Garantinivån är intr'essant som en möjlighetatt förkorta arbetstiden. Jag utesluter inte att det är en vag sorn vi skullekunna bygga vidare på när vi fortsätter med resonemangen om hur vi skulle kunnage mera tid till småbarnsföräldrarna. Men det finns även andra möjligheter attöka flexibiliteten i föräldraförsäkringen. Dem vill jag inte heller utesluta. 32 () replik: Qm en potatis betraktas som liten eller storberor faktiskt pa vad man jäniför den med. Om rnan jämför socialdemokraternasförslag rned det familjepolitiska program som lagt fram. är delsmåpotatis som regeringen föreslår. Om man kan anses ha lyckats med inflationsbekämpningenberor faktiskt också på vad man jämför rned. Den relevanta jämförelsen är hursvensk inflation har utvecklats i jämförelse med inflationen i världen och i deomgivande länderna. Då kan man konstatera att vi under den borgerliga periodenhöll oss ungefär på den nivå sorn gällde i våra konkurrentländer, medansocialdemokraterna legat på en nivå över nivån i våra konkurrentländer. Sedanär det klart att den totala inflationen i hela världen under den här periodensjunkit, så att vi nu lyckligtvis har lägre inflation än vi hade tidigare. Menom man skall betygsätta regeringens insatser för inflationsbekämpning, kan jaginte se att man kan utdela något särskilt högt betyg åt den nuvarandesocialdemokratiska regeringen. har rätt i att det inte är något enkeltproblem att avveckla bostadsbidragen och få bort marginaleffekterna. Det kräver , många olika slags åtgärder och en målmedveten politik. Frågan ärbara: Skall man börja med den ansträngningen, eller skall man avstå från den? Vi har sagt: Låt oss börja att växla ut bostadsbidragen och lät oss försöka få bort marginaleffekterna genom att stegvis ersätta bostadsbidragen rned stöd i andra former. LO har föreslagit precis samma sak. Men och regeringen har i stället gått motsatt väg. Man har valt att vidareutveckla bostadsbidragen och därigenom skärpt problemen för barnfamiljerna och ensamförsörjarna. Nyckelfrågan är alltså: Skall vi försöka förvärra proble met, eller skall vi försöka lösa det? Vi har sagt: Låt oss börja lösaproblemet. 34 Vi är fullt medvetna om att detkommer alt ta betvdande tid. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. Det har talats mycket i debatten omalt vi måste förena föräldraskap med Prot. 1985/86:161 arbete och personligutveckling. Men det gäller också, , att förena våraövertygelser med den praktiska politiken. Det som bekymrar oss inomoppositionen är att vi inte ser tillräckliga tecken på alt regeringen är bereddatt dra konsekvenserna av de principer som den själv förkunnar. Skall vi kunnahjälpa föräldrarna att ägna mera tid åt barnen, måste vi också se till att defår ekonomiska resurser. Då måste vi också öka stödet till småbarnsföräldrarna.Det är därför vi har krävt vårdnadsbidrag. Det är därför vi är besvikna på attregeringen inte lyssnar på det örat. 33GÖTE () replik: Det var en mycket dålig motivering statsrådet.gav när det gällde att jämföra skatteavdrag med en fortsatt höjning avbarnbidragen. Statsrådet säger att det är bättre att höja barnbidragen, förskulle vi sänka skattenivån skulle det gynna höginkomsttagare. Delta är ettalldeles uppseendeväckande resonemang. har världens högsta skattetryck. Den största delenav de samlade skatterna betalar vanliga inkomsttagare, och en fortsatt höjningav skattetrycket innebär då att det är vanliga inkomsttagare som drabbas. Det förhåller sig precis tvärtom, statsrådet : Enfortsatt rundgång med höjningar av vissa bidrag sorn finansieras med vissaskattehöjningar drabbar vanliga inkomsttagare och framför allt vanligabarnfamiljer. Förut sade jag att det var bra att statsrådet ochregeringen litet grand börjat signalera nya tankegångar och säga att man måstese till att föräldrarna till de allra minsta barnen får möjlighet att stannahemma i större utsträckning. Jag konstaterar att detta är en myckelliten öppning. Qm vi drar konsekvenserna av den lilla nyorienteringen,märker vi att huvuddelen av problemen när det gäller familjepolitiken kvarstår.Vi har fattigdomsfällan med marginaleffekterna kvar.