prot · G90999 · 1985-12-31 00:00:00 — De liknar pennor, instrument,radioapparater och fåglar. Men de är inga leksaker. De innehåller små bombersom exploderar och allvarligt skadar den som rör den falska leksaken. Vi måstefråga: Ärdet att tjäna barnen när man avsiktligt skadar dem med bomber i formav leksaker? Det finns bara eff svar: Nej, Rapporten berättar också om hur främmande soldaterplundrat och bränt by efter by, våldtagit kvinnor och läst in barn i hus som desedan bränt ner. Är det att tjäna barnen? Nej och åter nej blir svaret, Defvåld och den terror som pågår i är ett av vår tids allra grymmastebrott mot mänskligheten. De har sift upphov i ockupafion av ett landsom fidigare allfid varit ett fritt land och vars invånare inte vill låtaunderkuva sig av någon främmande herre. Det finns bara ett sätt att få slut påväldet och terrorn, atf trupper fas bort från , Jag har bara tagit några få exempel för aftunderstryka hur oändligt viktigt det är atf vi fördömer invasion ochaft vi visar vär solidaritet med ett tappert men lidande folk som aldrigtidigare fallit offer för inkräktare. , liksom , var ettneutralt land och ville så förbli. Vi har samma granne. Vi har särskilda skälaff hjälpa där vi kan, Vi gör det genom anslag till FN ochflyktingkommissariatet. Vi gör def också genom särskilda biståndsanslag tillSvenska , som bedriver en omfattande humanitär ochmedicinsk hjälp inne i landet i alla de delar som inte behärskas menterroriseras av Karmalregimens och trupper, Def är viktigt för vår egensjälvrespekt atf vi fortsätter aff ge den hjälp vi kan så länge den behövs. Prot,1985/86:99 35STURE (): krympte när dog, Hansunika förmåga atf nå ut till breda opinioner i många länder, hans personligalyskraff gjorde större i FN och i andra internafionella sammanhang. Reaktionen runt om i världen på död harövertygande demonstrerat hans storhet och hans mycket speciella position ivärldspolitiken. De här i landet som angrep och förlöjligade Prot.1985/86:99 engagemang har goda skäl till eftertanke. Vi som delade OlofPalmes åsikter och värderingar strävar nuvidare i den färdriktning han har angivit, ~ I en intervju med tidskriftenAfghanistan-Nytt fördömde invasion i "därför atf den är en folkräftsligkränkning av eff litet lands nationella oberoende,,, Def handlar omsmåstaternas bekymmersamma läge i en värld som är delad av två supermakter medenorm teknologisk överlägsenhet på def militära området. Den situafionen kräveren solidaritet mellan de små staterna när någon av dem kränks," Småstaternas rätt atf hävda sitt oberoende mot de storaoch mäktiga är en bärande princip för svensk utrikespolitik. Den borde varasjälvklar för oss alla här i landet. Men den var def inte under Vietnamkrigetsär. Dä fick utstå häftig kritik för sin konsekventa hållning. Ochden tycks inte vara självklar heller, när man exempelvis här i riksdagenföreslär atf vi skall minska vårt stöd fill , En liten stats rätt atf hävda sift oberoende mofsupermakterna är självfallet grundläggande ocksä för svensk säkerhetspolitikoch den alliansfrihet vi bestämt oss för, I intervjun sade vidare atf invasionen avAfghanistan kom aft utgöra den officiella slutpunkten för avspänningspolitikenoch följdes av en period av snabb upprustning i , Men hans slutsats blev:"Avspänning måste man bedriva i alla fall, Föraft kunna överleva över huvudfaget i denna värld. Där tycker jag att jag har varit konsekvent. Jag förordadevarmt avspänningen trots och på samma sätt måste världen överlevatrots , Men det är klart aft de två sakerna betingar varandra.En fortsatt avspänning skull gagnas av ett slut pä kriget i , Menocksä på sä sätt atf det är lättare atf avveckla kriget i ett avspändareläge," Denna strävan atf främja avspäniiing är ocksågrundläggande för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Den har tagit sig mångauttryck och har varit vägledande för svenskt agerande bl, a, i FN, Vi harutvecklat stor aktivitet i nedrustningsfrågorna, vi har ställt upp som medlarei mellanstatliga konflikter, vi har deltagit med trupp i de flesta av FN:sfredsbevarande operationer. Svensk politik gentemot har också byggtpå övertygelsen att det är av avspänning som folk harde största möjligheterna atf steg för steg frigöra sig från det kommunistiskadiktatursystemet. När man i framfiden analyserar den utrikespolitik som OlofPalme gav sin högst personliga prägel kommer följande tvä övergripanderealpolitiska målsättningar aff framstå som centrala: - atf hävda desmå staternas oberoende och - atf i alla lägenbedriva avspänningspolitik. Många har feltolkat OlofPalmes starka internafionella engagemang, Def var i hög grad ett utslag av hans patriotism och hans ambition atf främja intressen på lång sikt. Detta glöms lätt bort när man nu talar om det som först möter ögat - hans heta vilja aft bistå de förtryckta i och i andra länder och hans aktiva solidaritet med 76 frihetsrörelser och kampen försocial rättvisa i andra länder. Ett vikfigt inslag i den utrikespolitiskadebatten i värt land under det närmaste året blir den säkerhetspolitiskabedömning som läggs fill grund försvarsbeslut. De analyser somblir styrande för vårt framtida försvar har i allför hög gradformulerats av ensidiga partsintressen. Sedan något är pågår i våra massmedia en systematisk ochuthållig bearbetning av den svenska opinionen. Resultatet av dennamediakampanj är att många fler svenskar än tidigare nu säger sig vara positivatill ökade försvarsufgiffer, Def är ungefär var tredje tillfrågad som tyckeraff försvarsanslagen skall höjas. Argumenten är de traditionella: Elofen från vår omvärldbeskrivs som allvarligare än på mycket . Man påstår att vårt försvar harförsvagats och aff vi därför kan komma att tvingas fill eftergifter österuteller nödgas söka skydd hos NATO, Dessa synpunkter har okritiskt förmedlats även av utländskpress. Bilden har spritts av ett som nedrustar och blir alltmer sårbartför östliga påtryckningar, och har tidigare här idebatten upprörts över atf jag i skrivit aff detta intryckförstärks av överbefälhavarens "orakelmässign" rapporter omubåtskränkningar. Ja, jag tror faktiskt aff det förhåller sig så. Men, sägerBildt och , ÖB är ju ålagd av regeringen atf lämna dessa rapporter. Ja,visst. Men jag är av uppfattningen atf man kanske bör se över formerna för ÖB:srapportering, så att vi slipper de effekter som jag har påtalat. Det är infebra att vi pä det sätt som sker skapar extra dramatik kring dessa frågor.Verkligheten är dramatisk nog. Självfallet anser jag att vi skall slå vakt omstörsta möjlign öppenhet. Vi bör som jag ser det göra allt vad vi kan för attundvika att vår neutralitetspolitik börjar ifrågasättas utomlands, påstående fidigare här atf jag i angripit är ingenting annat än struntprat. Däremothar jag ifrågasatt några av de åsikter ÖB och Bildt framfört. Det tycker jagbör vara tillätet. Krav på kraftiga anslagshöjningar till försvaret harframförts. vill fram fill 1997 ha 25 nya miljarder utöver kompensation för inflafionen, Def är skyhögt över de nivåer övriga partier anser rimliga. Hurhållbara är då de argument som har framförts? Den hotbild som en enig försvarskommitté beskrev i sittsäkerhetspolitiska betänkande (SOU 1985:23) pekar infe pä någon ökad krigsrisk.Tvärtom understryks stabiliteten i såväl Central- som , En militäröst-väsf-konflikt i förefaller i dng mer osannolik . Ettisolerat angrepp på anses ännu mer osannolikt. Om krig trots allt skulle utbryta i gör manbedömningen att vi riskerar atf dras in i eff fidigt skede, Deftn nntagande hari debatten grovt missbrukats för atf suggerera fram bilden av en ökadkrigsrisk, Def är ju en gnnskn vnnlig uppfnttning hos mångn svensknrntt det störstn hotet kommer från öster. Det knn dä vnra nv intresse ntt enenig försvarskommitté konstaterar att NATO:s samlade rustningskostnader äravsevärt mycket större än och hnr så varit under lång fid. samlademilitära resurser är större än östs bör rimligen hos åtskilliga här i landetpåverka bedömningen av hotet mot värt lands frihet och oberoende. Antalet sovjetiska arméförband i vår närhet som är fulltaligai fredstid är lägre än vad det var . Utrustningen harsjälvfallet moderniserats, men beredskapen tycks vara lägre, har infe nedrustat. harförsvaret kompenserats.för prisökningarna. Anslagen hnr legat pä en ungefäroförändrad real nivå och uppgår nu fill ca 26 miljarder, Försvarseffekfen uppstår genom de satsningar som under enföljd av år görs i materiel och personal. Under ingen tidigare harså stora reala resurser satsats på vårt försvar. Men en sådan jämförelse över tiden är egentligen infesärskilt meningsfull, I stället bör man naturligtvis ställa värt försvarsstyrka i relation till det militära hotet i vårt närområde. Jämförelser avdetfa slag är svåra att göra. De ökningsfal för rustningsfakt somvästliga bedömare uppgivit reducerades drastiskt av sammabedömare . skriver: "De senaste bedömningarnafrån det amerikanska underrättelseorganet CIA pekar på aff Sovjetunionensförsvarsufgiffer efter 1976 ökat i en relativt måttlig takt, uppskattad fillca ," Def faktiska innehållet i olika länders försvarsanslagvarierar stnrkt, och def är därför vanskligt ntf vetn vad det är man jämför.Mest meningsfullt torde det vara atf ställa våra försvarskostnnder i relationfill andra västeuropeiska länders. Det framgår dä atf sannerligen intei någon mening åker snålskjuts. Aktuell NATO-stafistik anger försvarsutgifter1983 till av BNP, Det är i nivå med motsvarande andelar i ,och , och ligger klart högre, men (3.1),(2,4) och flertalet andra NATO-länder ligger lägre, satsarbetydligt mer än övriga neutrala: (2,1), (1,6) och (1,4), Även när man jämför försvnrsutgifterna i kronor per invånare liggerSveriges utgifter bland de högsta i , Genom vär stora värnplikfsarmé, våra yrkesskickligaofficerare och flera lyckade sntsningnr pä egnn vnpensysfem får vi troligen utstörre försvarsef-fekt av de militära anslagen än mänga andra länder. De tväförsvarsbeslut som styrt utvecklingen - 1977 och 1982- fattades av borgerliga riksdagsmajoriteter och innebar inte någonnedrustning. Föresfällningarna om en försvagning av vårneutralitetspolitik är dåligt förankrade i verkligheten. Trots det ökadesformaktsintresset för havet norr om är def utmärkande för läget i Nordenfortsatt sfnbilitef och lägspänning, Vär säkerhetspolitiska kurs stakar vi själva ut bäde närdet gäller terriforialhavets integritet, högteknologiberoendet och andrablindskär som kan kommn i vår väg, Vär förmågn ntf undvika eftergifter österuteller NATO-nnpnssning västerut är inte sämre än tidigare, Vär förmågn ntf agera internationellt för ntf värnn de småsfnfernns intressen och främja nvspänning hnr nnturligtvis försvagnts genomOlof Palmes död, men vår vilja att göra en aktiv insats är obruten. Det är ikampen för och självständighet och för frihet iSydafrika som denfrämsta frontlinjen gär för vår egen svenska frihet och värt PrOt.1985/86:99 oberoende, Def lärdeoss , och det får vi aldrig glömma. Under detfa anförande överfogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, 36 () replik: I den av angripne Cnrl Bildtsställe vill jag bara stillsamt påpeka atf man kan beskriva saker och ting påolika sätt, säger aff en större del av svenska folketvill ha högre försvarsanslag men atf detta är resultatet av en kampanj. Man kanockså säga att def är resultatet av upplysning. Han säger att argumenten är atf hoten ökat, osv. Man kanockså säga atf verkligheten är aft hoten ökat, osv. Han säger atf det påstås aft nedrustar. Sanningenkan vara atf infe har rustat lika snabbt som vår omvärld. Han säger aff ÖB:s rapporter undergräver trovärdigheten ivär säkerhetspolitik. Man kan ocksä säga aft vår oförmåga att avvärjaubåtskränkningarna undergräver trovärdigheten i utrikespolitiken. Han säger aft försvaret aldrig har fått så stora realaresurser som . Ja, försvaret kostar väldigt mycket pengar, så påståendetkan vara rätt när man ser på pengarna. Men man kan också säga atf 30anfallsbrigader har blivit 20, aft 22 jaktdivisioner har blivit 11 och att 24ubåtar har blivit 12 - def är också en form av beskrivning av reala resurser, Defta skulle egentligen infe varanågon försvarsdebaff - det är en utrikespolitisk debatt, Def skulle varaglädjande om den i dng samfällt manifesterade enigheten om målinriktningen ochviljan, samförståndet kring säkerhetspolitiken, skulle kunna omfntfn ocksäförsvarspolifiken. Vi lär återkomma till detta. Det är möjligt aft StureEricson är ganska ensam utanför det samförstånd som harmanifesterats från mängn andrn häll . 37STURE () replik: Hur det förhåller sig med detta får vi se sä småningom, angrep mig i debatten , i enreplik med utrikesministern, utan att jag hade möjlighet att försvara mig. Attjng dä helt kort redovisar vad saken egenfligen gällde må vara mig förlåtet.Att def infe blir någon debatt med beror knnske pä ntf hnn infebefinner sig i loknlen just nu - men def är inte mitt fel. De fakta som jag redovisade bestrids inte - såvitt jagförstår - av Anifa Bråkenhielm, utnn hon ville bara peka pä en del nndra fakta. Det är ett faktum att försvnrsutgiffer inte allsligger lägre än omgivningens, Snnrnre är det så aft vi per capita hnr myckethögn försvnrskostnader i det här landet. När def nu framförs förslag om mycketdrastiska höjningar, i varje fall på . må det vnrn en ledamottillätet att peka på fakta som tyder pä att dessa höjningar kan ifrågasättasoch knnske infe är helt nödvändien. Prot,1985/86:99 Def är fnkfiskt ganskn intressnnt aft def infe fördes framnågra argument om atf de fakta som jag lämnat var felakfiga. harallfid under detta århundrade krävt högre försvarsufgiffer, Def ligger litetgrand i definitionen på en högerman atf vilja ha högre försvarsutgifter. Dessakrav framförs självfallet också av ÖB och andra militära chefer. De gör dethelt enkelt därför atf alla verkschefer gör så - man kräver mer pengar till denverksamhet som man har ansvar för. Det gör aff vi i debatten fär en koppling:de högre militärcheferna och argumenterar pä samma sätt - i allalägen behöver försvaret förstärkas, Anifa Bråkenhielms inlägg var bara en ytterligareargumentering för den hållning som intar. Då tycker jag def ärviktigt atf vi från socialdemokratiskt håll försöker peka på faktorer som göraff den automatiska höjning som föresläs från kan ifrågasättas. Viligger pä en ganska rimlig nivå , 38 () replik: Jag har inte pä nägot sätt ifrågasatt StureEricsons räft aff dra de slutsatser han vill av det sätt på vilket han serverkligheten, och även vi har naturligtvis rätt aff dra de slutsatser som vifinner befogade med anledning av vårt sätt aff se verkligheten. Jag försökte barapåpeka att mnn mycket lätt kan beskriva precis samma verklighet på olika sättutan atf man direkt kan beslås med osanning. Den som angrep i debatten var juursprungligen , var inte inne i kammaren ,och jag har full förståelse för ntf det känns hårt att infe kunnn gå upp i ettreplikskifte när man blir angripen. Min avsikt var inte heller att göra någotangrepp i ställe, utan jag ville ä partiets vägnar belysa att mankan se samma verklighet pä olika sätt, och man kan ha större eller mindre viljaatt försöka beskriva en verklighet tendentiöst. Jag tycker inte att vi skall ifrågasätta verkschefers,överbefälhavarens eller andras vare sig vilja eller kompetens atf beskriva sittverksamhetsområde på kanske det mest korrekta säftet. 39STURE () replik: Jag kan bara konstatera att jag då är överensmed om atf verkligheten är den att NATO:s rustningar under enlång följd av år har varit avsevärt mycket större än Warszawapakfens, att defär ett faktum aft beredskapen i militärområde under de senaste10-1-5 åren har sänkts och infe höjts, att de svenska försvarsutgifterna liggerpä en nivå som i förhällande fill jämförbara länders är hög samt attförsvarskosfnaderna i de nordiska länderna runt omkring oss ligger väsentligtlägre. Det har skeff en viss höjning i och ,men har den moderatn regering, den hoyreregering som sitter i Norgebestämt sig för atf dra ner försvarskostnaderna med ett par hundra miljoner,Hoyreregeringen gör tydligen den bedömningen av sitt lands säkerhetspolifiskaläge, atf man kan kosta på sig en sänkning. Det finns alltså en läng rad fakta som jag redovisade. Däsäger atf defta är tendentiöst. Ja, det är möjligt att honupplever verklighetensom tendentiös i den meningen aft den inte stärker den tro hon har på högreförsvarsutgifter. Och def är alltid svårt atf debattera med troende, Definitionsmässigt vill ha högreförsvarsufgiffer, Definitionsmässigt vill ÖB ha större resurser för sinverksamhet, Definitionsmässigt sammanfaller och de militäramyndigheternas önskemål och har så gjort under hela detta århundrade. Det äringen sensation att jag har pekat pä detfa milifärmoderata komplex och hävdatatt vi bör se upp med def, för ingenting säger aft vi i alla lägen måste höjavåra militära kostnader. Förste vice falmannen anmälde affAnita Bråkenhielm anhållit aff fill protokollet få antecknat aft hon inte ägderäft fill ytterligare replik. 40PÄR (): Def årtionde som ligger närmast bakom oss harpräglats av stora ekonomiska problem i hela den industrialiserade världen. Vihar fått uppleva stora budgetunderskott, vi har upplevt problem medhandelsbalans, problem med arbetslöshet, oljechocker osv. Det här är saker somär väl bekanta för oss i , för vi har minsann fått vår beskärda del avalla dessa bekymmer. Men det gäller för de flesta industriländer, atf de harbrottats med likartade problem. Vad som kanske kommit väl mycket i skymundan i denallmänna debatten är atf de länder som drabbats hårdast av de internationellaekonomiska problemen är de redan fattiga länderna. Dels drabbade naturligtvisoljekrisen ocksä de fattiga länderna - de som inte har egen olja - och dendrabbade dem ofta hårdare, eftersom oljeimporten vanligen är ekonomisktbesvärligare och vikfigare för dessa länder. Dels innebar den allmännanedgången i världshandeln särskilt stora problem för de fatfiga länder somförsökte få in ' en fot pä i-landsmarknaderna. Men fill detta kom atf de rikaländerna som ett resultat av sina egna ekonomiska problem införde olika typerav protektionistiska ätgärder, som särskilt drabbade fattiga länder, ochdessutom skar ned sina biståndsanslag, utgör inget undantag i fråga om den härutvecklingen. Även vi har visat en hårdnande attityd mof fattiga länder somvill komma in på i-landsmarknader. Sedan socialdemokraterna återkom iregeringsställning har det också funnits starka tendenseraft skära ned bisfåndsanslagen. Vid eff fillfälle försökte de direkt och öppetfrångå enprocentsmålet, och i andra sammanhang har de dubbelbokfört redanfidigare beslutade anslag och räknat in dem i enprocentsmålet ytterligare engäng. De redan fatfiga länderna är alltsä den ekonomiska krisensstora förlorare. Deras förlust och de påfrestningar de varit utsatta för harförvärrats ytterligare genom aft rika länder har vältrat över en del av sinaproblem på dem. Denna politik från de rika ländernas sida har, vill jag påstå,varit mycket kortsiktig och oklok, sade i sitt anförande för några fimmar sedanaft vi lever i en enda värld. Hon använde den formuleringen i ettnedrusfningssammanhang, men den gäller i lika hög grad i ett ekonomisksammanhang. 6 protokoll 1985/86:99-100 u-ländernaär en del av världsekonomin, och deras ekonomiska utveckling påverkar helavärldsekonomin, även om deras ekonomiska tyngd inte är så stor, Def är faktisktde fatfiga länderna som har den viktigaste tillväxtpotentialen ivärldsekonomin. Det är de som har stora, otillfredsställda konsumtionsbehov.Det är i samband med aft de tillfredsställer dessa behov som de störstatillväxtmöjligheterna i dagens världsekonomi skapas, I den utsträckningfatfiga länder kan stärka sin ekonomi, t, ex, genom att exportera mer till oss,ökar ocksä deras efterfrågan. Erfarenheten visar aff denna ökade efterfrågan istor utsträckning riktar sig mof produkter som industrialiserade länderframställer, Def är alltså i allra högsta grad ett gemensamt intresseför industrialiserade länder och fattigare länder aft de senare får möjligheteratf utvecklas. Därför har vi all anledning, infe bara av humanitära skäl ochrättviseskäl utan också av egenintresse, att medverka till att de fattigaländerna får rimligare handelsvillkor, får del av den teknikutveckling som ihuvudsak sker i i-länderna, får möjligheter till nödvändig kapitalförsörjning,osv. För ett antal är sedan talade man ofta ochgärna om en ny ekonomisk världsordning. Det är en formulering som man infelängre hör särskilt ofta. Den har pä nägot sätt blivit inaktuell, kanskeberoende pä atf de rika ländernas intresse har svalnat högst betänkligt. Det ärväl riktigt atf man infe löser dessa problem genom aft försöka sknpn någotslngs enhetlig ekonomisk världsordning, som skall fungera efter ett avpolitiker fastlagt mönster. Men problemen kvarstår, och behovet av att förändraspelreglerna pä världsmarknaden när det gäller handelsflöden, kapitalflöden ochteknolo-giflöden är inte mindre. Det finns anledning för att i UNCTADoch i andra handelsrelaferade förhandlingar gä i spetsen för lösningar som gerde fattiga länderna bättre villkor. är naturligtvis långt ifrånen enhetlig grupp. Spännvidden när det gäller ekonomiska förutsättningar ochutvecklingsnivå är kolossalt stor, större än spännvidden mellan industriländerna.De som i första rummet kan dra nytta av bättre handelsvillkor, bättre tillgängtill teknologi och kapital är naturligtvis de mest utvecklade av de fattigaländerna, de som ibland brukar kallas för nyindusfrialiserade länder,NIC-länder, och länder som är på väg atf komma i den situafionen. Vi har ocksåen mycket stor grupp länder som fillhör de allra fattigaste, länder som nästanhelt saknar industriell bakgrund och där huvuddelen av befolkningen äranalfabeter och lever på ett primitivt jordbruk. Dessa länder har ingen sked,om manna skulle falla över dem i form av gynnsammare villkor i världsekonomin.Det är till dessa länder som vi har anledning att koncentrera vårabiståndsinsatser, och det bör vara biståndsinsatser som först och främst går utpå att säkerställa grundläggande livsbetingelser för människorna. Vi bör imindre grad ägna oss ät stora, spektakulära och kanske prestigeladdadeindustriprojekt, typ Baibang, Kofmale och Mofindi, för att fa exempel fränVietnam, och , I stället bör vi koncentrera våra insatser tillbreda utvecklingsprojekt ute i byarna, sä aft vi när de mänga människorna ochkan skapa hyggliga livsvillkor för dessa. Som framhöll i sift anförande finns det ocksäanledning atf i högre grad än tidigare koncentrera insatserna pä de ekologiskaproblemen i . Miljöproblem är problem som alla världens länder mästekänna ettgemensamt ansvar för. En mycket stor del av de globala miljöproblemen slår filljust i . Det handlar om skövling av regnskogar. Vidare handlar det omjordförstöring i bergsfrakter, en jordförstöring som sammanhänger med en förhård betning. Man hugger ned skog osv,, så aft jorden sköljs ned i närstörtregnen kommer, med påföljd att det blir översvämningskatastrofer ilågländerna. Det handlar också om öknar som utbreder sig i oroväckande takt.Denna utveckling hotar aft i grunden förändra livsbetingelserna i stora delarav världen och på ett radikalt sätt minska jordens möjligheter atf ge människorbärgning, Def gäller aft stoppa den fortgående miljökatastrof som det här ärfråga om. Ansvaret måste vara gemensamt för alla jordens folk, oavsett varfolken lever. Det är i de fattiga länderna som de akuta konsekvenserna syns.Det är dessa länder som drabbas hårt och påtagligt, men vi i de rika ländernahar de ekonomiska och tekniska resurserna atf göra någonting åt problemen. Vifär inte stå vid sidan och se likgiltigt på hur stora delar av vår jordförstörs. Vi måste utnyttja den kapacitet som vi har för att göra insatser.Därför har mycket aktivt drivit kravet pä att vi mästesatsa större bisfändsresurser just för aff möta de ekologiska, miljömässigakatasfrofhofen mof stora delar av , och i viss mån , Det här ärviktigt av ekonomiska skäl, miljöskäl och solidarifetsskäl.