prot · G90987 · 1985-12-31 00:00:00 — I stället för att ha en gemensam, solidarisktskattefinansierad sektor skulle vi fä ett system som bygger pä att var och enbetalar för sig själv. Det skulle ju gå bra för dem som har det gott ställt ivårt samhälle, men för de många som inte har det skulle det betyda att de intehade råd att efterfråga den service och hjälp de nu kan få. Vpk:s krav på att slå vakt om och bygga ut den offentligasektorn gynnar i hög grad barnfamiljerna, men skulle också betyda mycket förandra ekonomiskt svårt ställda grupper i värt samhälle. är mer förankrade i verkligheten,säger . Jag förnekar inte att är förankrade i enverklighet, men jag tror inte aff det är den verklighet som gäller de storagrupperna i samhället. Det beror alltså på i vilken verklighet man lever. tycker inte om att höra talas omvårdnadsersätfningen eller skattesänkningarna för höginkomsttagarna. Men det ärväl sä i det polifiska livet, , att vi får höra talas om deförslag som vi lägger fram. Jag kan upprepa det förslag som fanns före valetfrän om att man skulle ta bort det statliga stödet till färdtjänsten,vilket naturligtvis hade drabbat utvecklingen i kommunerna, osv. Vi får nogtåla att man repeterar de förslag som har kommit från de olika partierna. Det är stora skattesänkningar som och ävenandra partier vill ha. Det låter ju väldigt bra, men hur skall man då kunna tillgodose de behov av social trygghet och service som är en del av vårt välfärdssamhälle? Man försämrar ju då möjligheterna till barnomsorg - men vi har hört att barnomsorgen har inte värst mycket till övers för - , god sjukvård, social hemhjälp och omvårdnad av våra gamla. 58 Jag tycker att det är en finprincip vi har i det här landet att vi solidariskt över våraskatter betalar det mesta av den sociala välfärden. Alla vi löntagare betalarlika mycket när vi ligger på sjukhus, vare sig det är fråga om förste vicetalmannen eller textilarbeferskan frän . Man draralltså en avgift för den tid vi ligger på sjukhus, men den vård vi får kostarså mycket mer. Om jag ligger på en intensivvårdsavdelning kostar det 4 000 kr.ungefär och på en vanlig kirurgavdelning . Det behöver vi inte betala,ty vi har denna solidariska finansiering i ett Välfärdssverige, som jag tyckeratt vi skall vara stolta över och bygga vidare på. säger att jag vill diskuterafattigdomsfällan . Jag skall beatf få upprepa vad jag sade. Enhetstaxorinom barnomsorgen, , tycker jag att vi skall återkomma till närvi har en fullt utbyggd barnomsorg. Då är jag med och diskuterar en lågenhetstaxa - inte den höga nivå på enhetstaxan som föreslår i mångakommuner och som skulle utesluta möjligheten för många låginkomsttagare att barn på daghem. Det var intressant att notera att tyckeratt vi kan ta bort bostadsbidraget. Det är ett av de selektiva instrument vihar, och jag tror att det betyder väldigt mycket för barnfamiljerna.Naturligtvis är också det KBT som vi har för pensionärerna mycket viktigt. Jagtycker aff en av de stora orättvisorna när det gäller den gruppen är att dettaär så olika i olika kommuner. Till vill jag säga att pensionsberedningenju är tillsaft och har att se över vissa delar av ATP-systemet. Jag vet ocksåatt den skall se på den fråga som tog upp här. Men jag minns attKarin Söder under den allmänpolitiska debatten beklagade att hon när det gällerden nämnda gruppen änkor inte hade fått gehör inom den borgerliga regeringen. Ävendå hade ni ju möjlighet att ta upp frågan, men det verkar precis som att manunder inte behövde aktualisera sådana här saker. Men kräver manatt socialdemokraterna skall ta itu med det som ni misslyckades med under deborgerliga regeringsåren. Av den rapport som lämnats till mig framgåratt om man ser på inkomsten före skatt har det inte skett någon reallönehöjning1985, men om man tar med den skatterabatt som utgick har det variten reallönehöjning. Jag glömde att kommentera anförande. Hon sägeri sitt första inlägg angående statistiken över socialbidragstagare att vpkväldigt länge känt till defta och kunde tala om hur problemet skall lösas. Jagbeklagar att regeringen och hela infe har den förmågan atttränga igenom alla siffror som tydligen vpk har. Det räcker inte bara med attha siffror. Man mäste också få fram orsakerna till det stora antaletbidragstagare innan man kan sätta in åtgärder. Det kommer en delrapport motslutet av våren, och skall analysgruppen vara klar med sittarbete. Då hoppas jag att vi får anledning att tillsammans diskutera vad det ärför åtgärder som behövs för aff förbättra situafionen. Vi vill inte på något sätt från regeringens ochsocialdemokratins sida förneka problemet med socialbidragstagarna. Vi tyckertvärtom att vi har tagit frågan på allvar när vi tillsatt den här gruppen, somseriöst skall utreda hur man skall kunna avhjälpa problemet. Det är alltsåviktigt att man får fram orsakerna. Debatt med anledning av rapportörn levnadsförhållandena iSverige Prot.1985/86:87 Utan att resultatet av arbetet ärklart vill jag säga att regeringens politik går Debatt med anledning av rapport om levnadsförhållandena i 26februari 1986 ut på att se tillatt människorna får arbete. Om man lyckas minska arbetslösheten, sänkabudgetunderskottet och få en positiv reallöneutveckling, är detta det bästamedlet att få ner antalet socialbidragstagare. Jag hälsar med tillfredsställelse det stora intresse somde borgerliga partierna har visat för aff försöka komma till rätta medden besvärliga situation som många låginkomsttagare i detta land har. Talmannen anmälde att förste vicetalman , , och att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 32 (): Diktatur, våld, förtryck och svår fattigdomär vardagen för större delen av världens befolkning. Under det senasteårtiondet har situationen ytterligare förvärratsför jordens sämst ställda. Jaghar mot denna bakgrund alltid känt det svårt att ta ordet kris i min mun då vii debatterar ekonomisk politik. är egentligen ett ord som vi bordereservera för alla som inte kan drömma om ett hem, mat för dagen, utbildning,etc. Låt oss i detta perspektiv diskutera den s. k.nyfattigdomen i - inte, lät mig poängtera det, för att problemen skallnonchaleras eller förringas utan för att vi skall vara tacksamma för den unikamöjlighet vi har att hjälpa dem som har det besvärligare än vad vi själva har. I en debatt om det som kallas nyfattigdom är det givetvisangeläget att betona vikten av att skapa arbete till alla, eftersom en stor delav socialbidragsmotfagarna är arbetslösa, främst långtidsarbetslösa som blivitutförsäkrade samt ungdomar som inte kunnat få tag i ett heltidsarbete. Att viunder senare år har haft en misslyckad regionalpolitik gör att möjligheten tillarbete fill stor del beror på vilken bostadsort man har. Flyttlasspolitikenmedför också i sin tur fördelningspolitiska problem. I samma takt sominvånarantalet i och andra överhettade regioner ökar sfiger hyror ochändra omkostnader, vilket gör att de som har det ekonomiskt besvärligt hamnar ien än värre situafion. En god regional balans är alltså ett verksamt medel motden s.k. nyfattigdomen. Utflyttningen frän glesbygden och skogslänen liksomSkåneregionens. Bergslagsregionens och sydöstra allt störrearbetsmarknadsproblem är bevis på att regeringen misslyckats med att bekämpaarbetslösheten. Det ökande antalet människor som av arbetsmarknadsskäl harförtidspensionerats, de långtidsarbefslösa som har blivit utförsäkrade och denojämförligt högsta öppna arbetslösheten under en högkonjunktur sedan andravärldskriget visar hur allvarlig situafionen på arbetsmarknaden är. Barnfamiljernas ekonomiska situation diskuteras intensivt.Två gånger har biträdande socialminister mött delegationer från , och för att resonera om vad som ekonomiskt kan göras för barnfamiljerna. Fogligt och fromt har massmedia rapporterat om vad delegaterna från oppositionen kräver; någon form av 60 vårdnadsersatfning är ett absolutkrav om , och centernskall göra upp med regeringen. Det är säkert en mängd människor somuppfattar detta som att det skulle finnas en rejäl gräns mellanoppositionspartiernas och socialdemokraternas ståndpunkter. Men, alltihop äråtskilligt av semantiska dribblingar, anser jag. Finns det någon som kanförklara för mig vad det är för skillnad mellan ett höjt barnbidrag och ettobeskattat vårdnadsbidrag? Kan det verkligen vara så ynkligt attsocialdemokraterna är så förskräckta för ordet vårdnadsbidrag och attoppositionspartierna med det ordets makt försöker inbilla folk att valfrihetenstår och faller med begreppet vårdnadsbidrag? Om det inte vore så aff BengfLindqvist och andra socialdemokrater vore så ängsliga för att någon högljuddkvinnoklubb skulle sparka bakut, så skulle ministern fa kraven på obeskattatvårdnadsbidrag att framstå som smått komiska, om man ovanpå barnbidragetstaplar ett bidrag som man gott kunde få kalla vårdnadsbidrag i stället förhögre barnbidrag. Det åstadkommer förstås litet extra byråkrati eftersombeloppen måste spaltas upp på utbetalningstalongen, men för barnfamiljernaspelar det inte den ringaste roll om pengarna kallas barnbidrag ellervårdnadsbidrag. Man kan naturligtvis göra gällande att vårdnadsbidrag enbartskulle utgå under exempelvis barnets tre första levnadsår och därför bordesärskiljas från barnbidraget: Men lika väl som barnbidraget kan konstrueras såatt det blir högre om man har flera barn, kan det givetvis differentieras såatt ett högre bidrag utgår för barn i viss ålder. Jag vill belysa detta för att påvisaskillnaderna mellan olika partiers stöd till barnfamiljer. Skiljelinjen gårinte mellan vårdnadsbidrag eller barnbidrag. Skiljelinjen går mellan dem somvill rikta stödet till de barnfamiljer som i ekonomiskt avseende har detspeciellt besvärligt och dem som vill dela ut bidragspengar generellt. Barnbidragoch obeskattade vårdnadsbidrag är samma sak. Däremot innebär kds-modellen meden beskattad vårdlön att de som själva av egen fri vilja väljer att vara hemmaeller arbeta deltid medan barnen är små får ett större ekonomiskt tillskott änandra. Alla undersökningar visar att det är just enförsörjarfamiljerna som mest pressade ekonomiska situationen av barnfamiljerna. En fördelningspolitik som är värd namnet måste ocksåinriktas på aff förändra skattesystemet så att det tar hänsyn tillförsörjningsansvar. Om båda makarna i en familj arbetar halvfid. så att de kanturas om att vara hemma hos barnen, betalar denna familj avsevärt lägre skattän om en av föräldrarna skall dra ihop samma summa ensam. Trots att man harsamma totala inkomst, samma försörjningsansvar och samma behov av mat. kläderoch nöjen ökar skatten drastiskt för den familj som har en heltidshemarbe-tandeoch en heltidsförvärvsarbetande jämfört med den familj som har tvådeltidsinkomster. En tudelning av inkomsten vid beskattningen skulle utjämnadenna skillnad. En tudelning av inkomsten innebär att föräldrar får slå ihopsina inkomster och dela dem mitt itu och skatta för var sin hälft. På grund avvårt skattesystems progressivitet innebär detta att samma familjetyperjämställs och den orättvisa som råder undanröjs. För attinte gynnahöginkomsttagare bör överföringen begränsas till fyra basbelopp. Debatt med anledning av rapport om levnadsförhållandena iSverige Vissa kommunala frågor m.m. Anf.33 (); använde sin sista replik till att säga attfolkpartiet vill avskaffa bostadsbidragen. Jag skulle vilja till protokollet fåantecknat att detta påstående saknar grund i våra motioner, i vårt agerande iövrigt och i vad jag sagt här . Vad vi har sagt är att vi vill frysa bostadsbidragen pånuvarande nivå och successivt ersätta dem med andra typer av stöd tillbarnfamiljerna. Syftet är givetvis inte att de som mottar bostadsbidragskall bli lidande pä kuppen. Vad vi vill åstadkomma är, precis som det sägs iLO-utredningen som jag tidigare citerade, att man successivt ersätterbostadsbidragen med andra stödformer. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Föredrogs och hänvisades 1985/86:94till utrikesutskottet 1985/86:15om vissa kommunala frågor m.m. (prop. 1985/86:70) och 1985/86:5 om vissa värnpliktsfrågor (prop. 1985/86:100delvis). betänkande 15 ochförsvarsutskottets betänkande 5 kommer att debatteras i tur och ordning.Voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltsåkonstitutionsutskottets betänkande 15 om vissa kommunala frågor m.m. Vissakommunala frågor m. m. 35 HANS NYHAGE (m): I föreliggande betänkande från behandlasdels regeringens förslag om vissa lagstiftningsåtgärder inom ramen för det s.k. frikommunsförsöket, dels ett antal motioner rörande såväl detta försök somandra kommunala frågor. Försöksverksamheten har tillkommit för att pröva friareformer för kommunerna att bedriva sin verksamhet t)ch syftar också till attpröva nya former för samverkan mellan stat och kommun. Det är naturligtvis värdefullt att så långt möjligt sökaminska byråkratin och öka effektiviteten i det kommunalpolitiska arbetet. anledningatt visa stor öppenhet för förslag med en sådan inriktning. Dess värre har detinte gått att få gehör i utskottet för eff antal sådana förslag, vilket ärbeklagligt och gör att värdet av försöksverksamheten begränsas. De av regeringen föreslagna lagstiftningsåtgärderna ärinte särskilt dramatiska eller långtgående och har endast i ett fall föranletten avvikande uppfattning inom utskottet. Det är vi moderater, som inte kunnatställa oss bakom förslaget att miljö- och hälsoskyddsnämnderna iförsökskomniunerna skall ges de långtgående befogenheterna att kunna meddelaförbud att ha hand om djur för dem som inte följer meddelade föreskrifter: Detär ur rättssäkerhetssynpunkt angeläget att dessa ärenden handläggs på ettriktigt sätt. Det är därför nödvändigt med tillgång till juridisk expertis, ochenligt vår mening tryggas detta säkrast genom en fortsatt handläggning ilänsstyrelsen. Utöver denna reservation har vi moderater också anfört enannan uppfattning än utskottsmajoriteten i ett antal frågor föranledda avmotionsyrkanden. Vi anser således att frikommunerna skall få pröva ensamordning av statsbidragen som en samlad resurs och så långt möjligt fritt fåförfoga över denna. Nuvarande skatteutjämningsbidrag och specialbidrag bördärför samordnas till eff gemensamt bidrag. Ufskottsniajoriteten avvisarförslaget med hänvisning till att defta inte kommer från någon avförsökskommunerna själva. Enligt vår mening kan detta rimligen inte vara ettskäl för att avvisa förslaget. Samma enligt vår mening felaktiga motivering använderutskottsmajoriteten för att avvisa ett förslag om öppna nämndsammanträden. Detär angeläget att vidga möjligheterna för allmänheten att fa del av denkommunalpolitiska verksamheten. Detta kan ske genom att låta ocksånämndsammanträdena liksom fullmäktigesammanträdena vara öppna. Det är tråkigtatt utskoftsmajoriteten inte vill medverka till denna möjlighet att skapa ettökat intresse för de kommunalpolitiska frågorna, så mycket mer som vårt förslaginte innebär ett åläggande för kommunerna. Det är således kommunerna själva somskall kunna fatta beslut om öppna nämndsaniinan-träden. Utskottsmajoriteten avvisar också möjligheterna förkommunerna att kunna införa vårdnadsersättning. Från allt flerkommuner framförs önskemal om aff få erbjuda föräldrarna denna möjlighet inombarnomsorgen. Detta är emellertid infe förenligt med nu gällande kommunalakompetensbestämmelser. Enligt vår mening bör därför kommunallagen ändras så.att hindret för kommunerna att utge vårdnadsersättning undanröjs. Det ärvärdefullt med ökad valfrihet inom barnomsorgen och angeläget att skapa möjlighetför föräldrarna att ge sina barn den snrdform som de själva anser vara riktig.Det är beklagligt att representanter inte biträtt detta förslag omökad valfrihet. lett par reservationer har vi också ställt oss bakomförslag om vidgade möjligheter till kommundelningar och för att genomförarådgivande kommunala folkomröstningar. 1 båda fallen gäller det att stärkademokratin och ge kommuninvånarna större inflytande och ökade möjligheter attpåverka utvecklingen i sin kommun. Vi menar att regeringen skall vara lyhördför initiativ från kommuninvånarna till att få dela sin kommun i avsikt attskapa Vissa kommunala frågor m. m. Vissa kommunala frågor m. m. bättrearbetsbetingelser och effektivare verksamhetsformer i mindre enheter. Vi anserockså att frågor av särskild vikt och dignitet skall kunna bli föremål förallmänhetens bedömning även i andra sammanhang än vid själva valtillfällef varttredje år. Tyvärr har utskottsmajoriteten inte velat medverka till dessaåtgärder för att förstärka den kommunala demokratin, bakom vilka de treborgerliga parfierna står samlade. De tre borgerliga partierna står också bakom kravet attlagstiftningen om närvarorätt för fackliga företrädare i kommunala nämnder ochstyrelser skall avskaffas. Enligt vår mening är det helt oacceptabelt att ettantal kommuninvånare, nämligen de kommunalt anställda, får en särställning närdet gäller att påverka de kommunala besluten. Därtill medför systemet ökadbyråkrati och ökade kostnader. Av en aktuell artikel i framgår att detråder ett brett missnöje ute i landet med denna lag. Bakom missnöjet står intebara företrädare för såväl arbetsgivaren som facket utan också socialdemokratiskapolitiker. a. hävdar ett socialdemokratiskt kommunalråd att mycket fåkommunalpolitiker tycker om lagen. Kommunalrådet tar avstånd från sinapartikamrater i i denna fråga och uttalar att lagen är ett exempel påden centralstyrning och det Stockholmsperspektiv som förekommer i partiet. Det finns uppenbarligen en majoritet ute i landet mot dengällande lagen. Likväl kommer socialdemokraterna här i att medkommunisternas nödvändiga stöd genomdriva att lagen skall bestå. Man slåralltså vakt om ett förhållande som ur demokratisk synpunkt är ytterstbetänkligt. Varför lyssnar man inte till rörelsen? Varför vidhåller man ettsystem som enligt utsago från en av de egna partiföreträdarna skapar enuppenbar fara för den kommunala demokratin? Slufligen, herr talman, anser vi moderater i enreservafion att det skall vara möjligt för en kommun som beslutat sig för attanvända beteckningen stad som benämning för kommunen att också användabeteckningarna stadsstyrelse och stadsfullmäktige även i kommunalrättsligbetydelse. Kommunallagen bör således ändras så, att detta blir möjligt. Med det anförda, herr talman, yrkar jag bifall tillsamtliga de reservationer bakom vilka står moderata samlingspartiets ledamöteri . Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 36INGELA (): föreslog regeringen att enförsöksverksamhet med ökad självstyrelse skulle genomföras i någrakommuner och landstingskommuner. Avsikten var att det skulle öppnas möjligheterför de kommuner och landstingskommuner som ingick i försöket - de s. k.frikommunerna - att göra avsteg från statlig reglering i syfte att bättre kunnaanpassa den kommunala organisationen till lokala förhållanden, bättre utnyttjade samlade samhällsresurserna samt åstadkomma ökad samordning och effektiviteti den kommunala verksamheten. Regeringensavsikt med försöket var alltså: bättre resursutnyttjande och ökadsamordning och effekfivitet i den kommunala verksamheten. Vi i stödde förslaget om försöksverksamhet,främst med utgångspunkt i chanserna att öka den enskilda människans möjligheteratt påverka de kommunala besluten, även om vi tyckte att socialdemokraterna idet läget talade minst om just den enskilda människan. Vi lade fram en mängd förslag som vi ansåg skulle bidrafill att öka närdemokratin, men som vi tyvärr inte fick gehör för den gången.Vi tycker fortfarande att dessa förslag skulle tjäna demokratins syfte, ochdärför återfinns mänga av våra förslag i de olika motioner som tas upp i detbetänkande från konstitutionsufskotfet som behandlas. Vi har fortfarandesvårt att få majoriteten med oss, och vi har därför varit tvungna att reserveraoss på en mängd punkter i dagens ärende. Innan jag går in på de olika reservationerna vill jagmycket kort deklarera folkpartiefs allmänna inställning till lokaldemokrati. Vi i tror att fä samhällsförändringar skulle iså hög grad frigöra människors energi, skaparkraft och inifiafiv som enfördjupad demokrafi och radikalt ökad spridning av makten. är alltför många människor uppgivna och tror att deinte kan påverka besluten i samhället. De har gett upp. Denna tendens måstebrytas. Makten utgår från medborgarna, och därför skall beslut fattas så närade berörda människorna som möjligt. Att sprida makten är en vikfig fråga förfolkpartiet. Demokratin kan aldrig vinnas en gång för alla, utan måsteständigt på nytt förankras hos människorna. Därför välkomnar vi försök av typenfrikommuner - men vi tycker att de borde ha gjorts något djärvare. När det här försöket presenterades trodde nog mångautvalda kommuner att det skulle vara fritt fram att kasta loss frän moder bli en totalt självständig del av . Men så enkelt är det inte attfrigöra sig, och socialdemokraterna har heller inte tillätitförsöksverksamheten att bli tillräckligt omfattande. Vad har dåvi i klandrat regeringen för? Jo, först och främst tycker vi att man i detta försökborde pröva möjligheten med direktvalda lokala organ. Det skulle förstärka kommuninnevånarnasengagemang och känsla för den egna kommundelen. Genom direktval kanbefolkningen i det berörda området verkligen känna att de representeras av demsom väljs till kommundelsnämnd, kommunfullmäktige eller vad det nu kan gällaför lokalt organ. Skälet mot direktvalda lokala organ sägs vara att denpolitiska majoriteten i ett lokalt organ kan skilja sig från majoriteten ikommunen. Naturligtvis kan det bli fallet, och naturligtvis kan det skapaproblem vad gäller det politiska ansvaret för olika beslut. Men vi ifolkpartiet tycker att det här hade funnits en chans att pröva denna möjlighet,som majoriteten tyvärr inte ställde upp på. Vi i beklagar detta. Ett annat förslag som vi inte heller fått gehör för gällermöjligheterna till kommunala folkomröstningar. menar att en viktigmetod för att stärka folkstyrelsen är att låta väljarna själva ta ställningfill konkreta frågor. Därför borde utrymmet för kommunala folkomröstningarvidgas. Vi anser att det behövs en "förfarandelag", dvs. ettregelsystem som gör det enklare att ordna sådana omröstningar. Vissa kommunala frågor m. m. 5 protokoll 1985/86:85-87 Vissa kommunala frå-gorm. Ett annat sätt att göra den kommunala verksamheten levandeför medborgarna och öka intresset hos allmänheten för de beslut som fattas voreatt göra det möjligt med öppna nämndsammanträden. Kommundelsrådens sammanträdenhar ju - åtminstone i - varit öppna för medborgarna, och det harbidragit till livliga debatter framför allt när det gällt planfrågor. Det vorebra om man kunde ha t. ex. delar av nämndsammanträden öppna för allmänheten.Detta skulle kommunerna i sä fall själva fä avgöra. anser att regeringen intagit en alltförrestriktiv hållning i fråga om kommundelningar. Där initiativet tas avkommuninvånarna själva borde staten också ha en positivare attityd än för närvarande.Det är inget självändamål att försvara alla de kommunsammanslagningar somgjordes pä 1970-falef. har reaktionen varit att man delat upp kommunen ikommundelar - ibland kan det vara vettigare att dela på kommunerna. Här måsteinvånarnas inställning i högre grad komma att vara avgörande. majoritet beslöt attinföra facklig närvarorätt vid kommunala nämndsammanträden. Vi i folkpartiettycker att defta är ett intrång i den kommunala demokratin som är principielltoacceptabelt. Genom denna närvarorätt får den kommunala personalen ensärställning jämfört med övriga kommuninnevånare. Det gäller att inte blandaihop för mänga roller i ett och samma beslutsorgan. Socialdemokraterna har enförmåga att blanda polifiska, fackliga och andra gruppers särintressen så egentligen inte vet vem som fattar olika beslut och i vilken egenskapbeslutsfattarna agerar när de gör det. Vi vill ha raka rör i . stöder förslag om att samordnatstatsbidrag kan komma fill stånd.