prot · G90949 · 1985-12-31 00:00:00 — I skatteutskottets betänkande nr 11 behandlasfrågan om fortsatt giftighet av lagen mot skatteflykt. Denna lag har varitföremål för mycken debatt, både vid lagens införande och . Problemetär framför allt gränsdragningen mellan den enskildes rättssäkerhet och samhälletsintresse av att förhindra skatteflykt. beslut innebar en begränsning av lagenstillämpningsområde till sådana skatteflyktsförfaranden som innebar att denskattskyldige kringgick en skattebestämmelse. För att ett förfarande skulle anses innebära att enskattebestämmelse kringgicks skulle tre förutsättningar vara uppfyllda. För detförsta skulle förfarandet framstå som en omväg i förhällande till det närmasttill hands liggande förfarandet. För det andra skulle det ha medfört en inteoväsentlig skatteförmån, och denna skatteförmån skulle vara det främsta skäletför förfarandet. För det tredje skulle förfarandet klart strida mot grunderna förden bestämmelse som hade kringgåtts. Med denna utformning skulle, enligt min uppfattning, denenskildes rättssäkerhet i någon mån ha skyddats. genomdrev emellertidsocialdemokraterna 1983 en skärpning av lagen, och därmed har den enskildesrättssäkerhet i viss utsträckning beskurits, I en centermotion till årets riksdag har vi i första handkrävt en återgång till den utformning som lagen hade 1980, Eftersom vi iutskottet inte har fått något stöd för denna linje från andra partier, har vi ien reservation anslutit oss till yrkandet om att generalklausulen skall slopas,Lagen har tillämpats i ytterst få fall, och vi ifrågasätter därför behovet aven lagstiftning som denna. Med vad jag här har anfört yrkar jag bifalltill reservation 1 i skatteutskottets betänkande nr 11, AnL59 (); Lagen om skatteflykt, som behandlas i skatteutskottetsbetänkande nr 11, tillkom, vilket redan har framhållits av ,1980, Lagförslaget framlades av en borgerlig regering, som efter stor våndainte längre kunde stå emot opinionstrycket då det gällde att angripaskattefusket och den ekonomiska brottsligheten. När förslaget lades fram för hade det förflutittre och ett halvt är sedan den borgerliga regeringen första gången aviserade enproposition i ämnet. Det kan, fru talman, finnas anledning för mig att i dagcitera vad den dåvarande, numera bortgångne, ordföranden i skatteutskottet sadei den debatten: "Det har alltså gått en avsevärd tid, under vilken fiffigapersoner och deras ännu fiffigare rådgivare haft ett avsevärt spelrum för attundandra sig de skyldigheter som lagstiftarna menat att de skulle ha. Jag skall inte förebrå mina borgerliga kamrater i skatteutskottetalltför mycket för att de inte velat lyssna på de socialdemokratiska förslagentill snara åtgärder, eftersom jag tror att också de har lurats av de olikaborgerliga regeringarnas upprepade löften, att det nu var kvartills en proposition skulle ligga på bord. Budgetministern har försvarat sitt dröjsmål med att manständigt hade problem med rättssäkerhetsfrågorna. Men när vi nu slutligen harfått ett förslag står det tämligen klart att de ständiga uppskoven måste hahaft en annan anledning, Törs man gissa att det parti som egentligen uldrigaccepterat en generalklausul har utnyttjat sin styrka till att fördröjaskatteflyktsklausulens genomförande så länge som det har varit möjligt? Varför vågar jag inta denna ståndpunkt? Jo, därför att denrättssäkerhets-garanti som betyder mest och som finns med i den nu föreliggandepropositionen fanns med redan i det förslag som den Walbergska gruppenutarbetade , Jag tänker då på möjligheten att erhålla förhandsbesked." Riksdagenbeslutade, vid sin behandling av frågan 1980, i enlighet med förslageti propositionen att lagen skulle äga tillämpning den 1 januari 1981-den 31december 1985. Därefter skulle en utvärdering ske. När den borgerliga regeringen lade fram förslaget till lagmot skatteflykt hade man urholkat det ursprungliga förslaget, vilket föranleddeen reservation från de socialdemokratiska ledamöterna. Vi utlovade också enförändring av skatteflyktslagen val. Så skedde också. I proposition 1982/83:84 föreslogs en utvidgning avskatteflyktsklausulens tillämpningsområde. Det föranledde en reservation frånde borgerliga ledamöterna. Därefter har behandlat skatteflyktslagenvid 1983/84 och 1984/riksmöten. Det är därmed, fru talman, en välkändfråga som vi nu behandlar. Självfallet reserverar sig de borgerliga ledamöternaäven . Det kan inte tolkas på annat sätt än att intresset för att angripaskattefusket inte är särskilt stort och äkta från de borgerliga partiernassida. Innan jag kommenterar de borgerliga reservationerna villjag säga några ord om proposition nr 49, som ligger till grund förutskottsbetänkandet. I propositionen föreslås att nuvarande lag mot skatteflyktförlängs till att gälla t.o.m. . Skälet till det är att den nya lagen endast varittillämpbar och att det är rimligt att även låta den nya lagen fåen femårsperiod som grund för utvärdering. invänder de borgerliga, som dehar gjort i sina anföranden, att justitiekanslern redan gjort en utvärdering,och det är korrekt. Denutvärderingen visar enligt mitt förmenande tre saker; Skatteflyktslagen har tillämpatsmed stor försiktighet. Rättssäkerhetsintressen har inte på något sätt trätts för nära. Det vitsordades - delvis i vart fall -av . Efterlagändringen 1983 är det endast förhandsbeskedsärenden som prövats. Det är - inte minst mot bakgrund avatt den nya lagen endast gällt under - rimligt att ge också den enfemårsperiod innan justitiekanslern gör en utvärdering. Så till reservationerna. 1 reservation 1 kräver de treborgerliga partierna tillsammans att skatteflyktsklausulen helt slopas. Skälentill detta krav är, om jag tolkar reservationen rätt, att lagen har använtsalldeles för litet och att det skulle vara förenligt med betydande kostnaderatt administrera skatteflyktslagen. Det är helt fel. Det första konstaterandet i reservationen är korrekt,nämligen att lagen inte har kommit att tillämpas så ofta. Därmed har ocksåkostnaderna för att administrera den varit små. De påståenden som görs äralltså felaktiga. Detta kan de borgerliga ledamöterna lätt kontrollera genomatt exempelvis ta kontakt med . Det är att notera, fru talman, att tidigare framfördaargument i reservationer avlämnade numera inte finns med.Dock har de i viss utsträckning funnits med i inledningsanförandena. I tidigarereservationer framfördes med skärpa att man från rättssäkerhetssynpunkt fannklausulen oacceptabel. Det faktum att justitiekanslern nu i sin utvärderingframhåller att rättssäkerhetsintressen inte har trätts för när har gjort , i varje fall i skriftlig form, har fått dra in det argumentet. Men ikammaren verkar det som om det skall finnas med. Jag kan inte komma till någon annan slutsats än att deborgerliga inte känner så helhjärtat för att bekämpa skattefusket. Möjligen skulle man i det sammanhanget kunna göra ettvisst undantag för , som har accepterat klausulen men somden här gången har förenat sig med moderater och folkpartister. Det kanske viktigaste med skatteflyktsklausulen är intedet antal ärenden som har prövats. Det viktigaste med den är att den harbidragit till att förhindra skentransaktioner. Sådant syns inte i någonstatistik, men det faktum att generalklausulen finns gör att vi kan förhindra mångatransaktioner som annars skulle ha skett. Att skatteflyktslagen har haft dennapreventiva effekt tycks inte ha föresvävat de borgerliga ledamöterna - KjellJohansson nämnde det endast i förbigående. Jag skulle vilja rekommendera ati nitalar med personer i skatteförvaltningen och får deras synpunkter. Jag yrkar avslag på reservation 1. Reservation 2 upptar frågan om generaldispens och omvändgeneralklausul. Den reservationen har utarbetats mot bakgrund av en moderatmotion. Utskottet har tidigare behandlat liknande motioner. Det skall inte förnekas att det inträffar fall där enenskild skattskyldig behandlas felaktigt. Skattelagarna är många och iblandsvåra att tolka. Men att tro att problemet löses genom en s. k. omvändgeneralklausul är inte särskilt realistiskt. Vad vi som politiker i stället börgöra är naturligtvis att skapa förutsättningar för att alla skattskyldigabehandlas likvärdigt i skattehänseende. Det är också vår uppgift att stödjaskatteförvaltningens personal och sluta att tala om fogdevälde. Det är enutsatt yrkesgrupp som behöver allt vårt stöd i sitt arbete. Jag yrkar avslag på reservation 2. Reservation 3 slutligen har avgivits av de bådafolkpartisterna i utskottet. I den krävs ett tillkännagivande till regeringenom ekonomisk brottslighet. Det vore oerhört frestande att utsätta folkpartietsreservation för en semantisk analys. Först konstaterar man att lagen motekonomisk brottslighet inte bör förlängas, därefter konstaterar man att maninte har någon annan inställning än regeringen när det gäller att bekämpaekonomisk brottslighet, för att i sista meningen i reservationen svinga sigtill höjden av folkpartistisk visdom; "Ekonomisk brottslighet ochskatteflykt måste i huvudsak bekämpas med hjälp av de lagar som redanexisterar, men ansträngningarna att komma till rätta med bl. a. skatteflykt ochskatteundandragande måste intensifieras." Reservationen innebär att man säger sig vilja bekämpaekonomisk brottslighet och skatteflykt men att inga lagar skall instiftas föratt lyckas med uppgiften - det skall ske under befintliga lagar, och kampen moteko-brott och skatteflykt skall intensifieras. Vi närmar oss julen och skall avslutahöstsessionen . Hade det funnits en tävling om höstensmärkligaste reservation, då hade vi kunnat kora till klarsegrare. Jag yrkar avslag på reservation 3 och bifall tillskatteutskottets hemställan i betänkande nr 11. AnL60 (); påpekade, liksom jag själv gjorde i mittinledningsanförande, att det var en borgerlig regering som införde generalklausulenför . Men det är självfallet inget motiv för att ha den kvar. Lägetvar helt annorlunda då än vad det är . Integriteten hotas nu på ett heh annatsätt. Kontrollsamhällets verksamhet har ökat. Vi har få» angiverilagen, vi harfått förenklad självdeklaration med tillhörande uppgiftsskyldighet ochdatalistor. Det har visat sig att gåvoskatt utgått även om inte någon gåva hargivits, att dödsbo hotas av att gå i konkurs därför att olika skatter tagit merän hela behållningen. En lång rad fall gör att intresset för den enskildesmöjlighet att skydda sig mot myndigheten har ökat i alla led. säger att intresset för att angripaskattefusk inte finns hos de borgerliga. Det finns det visst. Men dennageneralklausul har visat sig vara ett mycket dåligt instrument. Jag skall barakort citera vad justitiekanslern har sagt om den; "Lagen om skatteflyktsynes, såvitt inkomna domar utvisar, ha spelat en mycket obetydlig roll vid deårliga taxeringarna." Den är alltså ett inte särskilt verksamt instrumentför att komma åt skatteflykt. Sedan säger att den administrativakostnaden är ett dåligt argument för att avskaffa generalklausulen. Men, EgonJacobsson, utskottsmajoriteten skriver följande när det gäller motiveringenför att man inte vill ha en omvänd generalklausul, som det har motionerats omfrän borgerligt hall: "De enligt utskottets mening tungt vägande skäl avfrämst administrativ art som därvid åberopats mot en lagstiftning med den avmotionärerna åsyftade innebörden gäller fortfarande." Där åberopar manalltså plötsligt administrativa skäl för att gå emot ett förslag. Slutligen ville och tog avstånd från dem som har talat om fogdevälde -varifrån de än kommer, som sade. Därmed förstår jag att EgonJacobsson har tagit avstånd från sin egen statsminister. AnL 61KJELL (); Det är ju populärt att dela ututmärkelser, utnämnde folkpartireservationen till höstensmärkligaste reservation. Skulle jag kvittera, så måste jag väl utnämna EgonJacobsson till höstens sämste innantilläsare här i kammaren. Om hade läst vår motion och lyssnat tillmitt anförande här i kammaren hade han funnit att det huvudsakligen är i tvåslags ärenden som generalklausulen har använts. En grupp rör ärenden där denene maken säljer egendom till den andra för underpris. En annan grupp ärendenrör räntefria lån till barn. Jag tror uppriktigt talat inte, ,att det är dessa människor som är de stora ekonomiska brottslingarna i Sverigeoch som vi skall sätta in dessa våldsamma satsningar emot. Ni vill göra sken av att det är ni som har åstadkommitdessa satsningar under er regeringstid. Nej, jag tror det är helt andrapersoner än de nämnda som står för den ekonomiska brottsligheten i vårtland och som vi behöver sätta in åtgärder mot. Vi vidtog också sådana åtgärderunder vår tid i regeringsställning. Vi föreslog att polisen skulle fåeko-rotlar, dvs. rotlar med specialutbildat folk som verkligen hade den kunskapsom krävs för att komma åtdessa personer. Det är också den väg på vilken vi vill gå vidare. Det betyderutökad utbildning för de personer som arbetar mot ekonomisk brottslighet. Vivill alltså inte minska resurserna, utan utöka dem för att komma till rätta medden ekonomiska brottsligheten, tillmäter lagens preventiva effekter storbetydelse. Det är ganska betecknande för socialdemokratisk filosofi. Detförhåller sig onekligen så att ju oklarare en generalklausul är, desto störreblir den preventiva effekten. Ytterligheten är ju att klausulen utformas med enså kvalificerad otydlighet att varje förfarande kan ifrågasättas. Dettanaturligtvis hårdragna resonemang visar ingenting annat än vad som redan harerkänts, nämligen att lagens effektivitet alltid måste inkräkta pårättssäkerheten vid den här typen av lagstiftning. Det är helt enkelt av denanledningen som vi i är försiktiga. Av samma skäl var vi ocksåförsiktiga när lagen skulle stiftas. Att ni socialdemokraterinte är lika försiktiga oroar oss. Man kan naturligtvis ha en långtgående lagstiftning och,som det heter, tillämpa den med försiktighet. Men följden blir ändå bara attdet är graden av fräckhet och förslagenhet som blir avgörande för möjligheternatill ekonomisk brottslighet. Den kategori människor som jag talade omkommer i alla fall att fortsätta med ekonomisk brottslighet. Den brottslighetsom man eventuellt kan förhindra är när en och annan person har planer på attsälja sin villa till hustrun för att därigenom skaffa sig en skattemässigfördel. Men det, , kommer man åt genom direktlagstiftning. AnL 62STIG JOSEFSON (c); tog i sitt anförande upp fråganom den tveksamhet som den borgerliga regeringen hade visat vid tillkomsten avdenna lag. fanns det ett förslag till en lag om skatteflykt redan före år1976, Om jag minns rätt var det som den dåvarandesocialdemokratiska regeringen aviserade en proposition på detta område. Jagtror att vi skall vara litet försiktiga med att klandra varandra. Inomsocialdemokratin fanns en stor tveksamhet till lagens utformning. Det gällde juatt förena möjligheterna att komma åt skatteflykt och att bibehålla enrättssäkerhet för den enskilde. Med den utformning som lagen nu har eftersocialdemokraternas ändring 1983, anser jag det knappast möjligt förden enskilde att kunna tolka vad lagstiftaren har förutsatt eller menat, Ireservation 1, där innehållet i lagen återges, står exempelvis att om avsiktenvarit att vinna fördelar vid beskattningen blir klausulen tillämplig, omförfarandet står i strid med vad lagstiftaren förutsatt eller menat. En bestämmelse av den arten är väldigt svår att tolka förden enskilde, och det är denna osäkerhet för den enskilde som har gjort att viinte har kunnat acceptera en sådan bestämmelse. har, som framgår av denmotion som väckts, krävt en återgång till den utformning som lagstiftningenhade 1980, Om socialdemokraterna hade låtit den vara i fred, hade vi ståttbakom den också , och detta därför att vi inser att klausulen kan ha haftoch har en preventiv verkan, Lagen måste emellertid vara så utformad att den intekränker den enskildes rättssäkerhet. När vi inte har kunnat vinna gehör iutskottet för vår linje omåtergång till utformning, har vi därför ansett att generalklausulenbör avskaffas, AnL 63 (): Jag tycker nog att både och KjellJohanssons argument är något bräckliga. Vad gäller rättssäkerheten tycker jag, , att vi kan tillsammans läsa vad som står på s, 6 ipropositionen, före hemställan. Där återges vad justitiekanslern har anfört;"Tillämpningen synes inte ge stöd för något påstående atträttssäkerhetsintressen trätts för nära," Ni kan väl beriktiga att jagläste korrekt, när ni tar er andra replik. Beträffande administrationen och kostnaderna är det ensak, , att tala om generalklausulen och en annan att tala omden omvända klausulen - det skall jag återkomma till. Jag skall först säga att jag, kanske i motsats till KnutWachtmeister, har försökt orientera mig om de administrativa och ekonomiskaresurser som skatteförvaltningen har behövt lägga på tillämpningenavgeneralflyktklausu-len. Det kan inte vitsordas från något håll att vare sigadministrativa eller ekonomiska resurser har åtgått i någon störreutsträckning. Att vi talar om administrativa problem i anslutning tillmotionen, , beror bl. a. på vad vi har varit totaltöverens om i utskottet. Vi har ju behandlat motioner medliknande krav. sade - enligtsnabbprotokoll nr 34, s. 37 - apropå den moderata motionen med samma krav:"Tanken är onekligen sympatisk, men utskottet har funnit att den praktiskatillämpningen medför oöverskådliga svårigheter och därför avstyrktmotionen." Det var vad sade då, när han företrädde enmajoritet. Vad är det som har hänt , , som gör attproblemen skulle ha blivit mindre? Vad beträffar reservation 3, , gjorde jagbara ett mycket försynt påpekande. , när så pass många av kammarens ledamöterär här, skulle jag verkligen vilja rekommendera en läsning av skatteutskottetsbetänkande nr 11, reservation 3, och sedan kan vi kanske ha en omröstning -intehär i kammaren - gällande om inte det är årets märkligaste reservation. Sedan vill jag säga till att jag troraldrig vi kan utbilda bort den ekonomiska brottsligheten. Slutligen till , som talar om de olikafallen. Jag vill då citera kammarens protokoll för onsdagen den 16 februari1983, där det återges vad anförde när han lade fram sittförslag om generalklausul: "Det synes inte heller lämpligt att försöka styrautvecklingen genom att ge detaljerade anvisningar om klausulens tillämplighet iolika fall. Denna ståndpunkt är en direkt följd av den föreslagnakonstruktionen av klausulen och då närmast det grundläggande rekvisitet attskatteförmånen skall stå i strid medgrunderna för de aktuella bestämmelserna. skattedomstolarnassak att i varje särskilt fall pröva om ett visst förfarande är förenligt medeller strider mot grunderna för de aktuella bestämmelserna." Detta är sagt av , och det torde gällaäven i fråga om tillämpningen av generalflyktklausulen. Prot, 1985/86:49 Prot.1985/86:49 Slutligen en fråga till de treborgerliga talesmännen. 11december 1985 som har andats litet grand om generalflyktklausulenspreventiva effekt.Har och inga som helst synpunkter AnL 64 (); läste högt ur vad JK hade sagtbeträffande rättssäkerhetsintressena och frågade, om jag kunde hålla med om atthan läste rätt innantill. Självfallet gör jag det. Då är frågan: Varför permanentar man integeneralklausulen, om man är sä säker på att inga rättssäkerhetsintressen trädsför när? Uppenbarligen är man orolig för att rättssäkerhetsintressena trotsallt träds för när. Det står också i föredragandens övervägande i proposition49; "Liksom vid det föregående uppdraget bör JK ägna särskilduppmärksamhet åt frågan om lagens tillämpning svarat mot rimliga krav pårättssäkerhet samt belysa eventuella ojämnheter och särskilda problem som kanha framkommit i tillämpningen," Det är nog mycket klokt att ha den här brasklappen. Vi harexempelvis när det gäller ojämnheter i lagstiftningen fått se att det inte ärtillåtet att sälja sitt hus för en billig penning till sin hustru för attskaffa sig en konstlad reaförlust och därmed lägre skatt, men det går bra attsälja huset till barnen även om skatteeffekterna blir precis desamma. Så citerade vad jag hade sagt när detgällde den omvända generalklausulen, men som så var detta ettlösryckt citat. Han kunde ha besvärat sig med att också citera vad vi sade iett särskilt yttrande, där det hette följande; "Vi finner de synpunkter i fråga om en generaldispenssom förs fram i motion 292 värda beaktande. Om man i skattelagstiftningen ansersig behöva ha en generalklausul mot skatteflykt - vi är som framgår avreservation 1 inte av den uppfattningen - bör en omvänd generalklausulövervägas," har det skett åtskilligt; jagbehöver bara nämna namnet , Vi har i årets reservation krävtatt regeringen skall återkomma med ett förslag om en omvänd generalklausul.Detta har vi sagt med tanke på att vi är medvetna om de svårigheter som ärförknippade med en sådan lagstiftning. AnL 65KJELL (): talar om att utbilda bort denekonomiska brottsligheten. Självfallet kan man inte utbilda bort den, mendäremot kan man utbilda de människor som skall arbeta för att komma till rättamed den ekonomiska brottsligheten. Jag tycker egentligen att det är mycket bra att EgonJacobsson uppmanar kammaren att läsa våra reservationer, I den reservation somhan åberopar säger vi t, ex, så här: "Utskottet är däremot inte berett attgöra detta inom ramen för en särskild rättsordning för ekonomiska brott.Centrala principer i svensk rättsordning som kravet på förutsebarhet,bevisvärderingsregler, processuella tvångsmedel etc, måste vara i huvudsakdesamma oavsett om en person är misstänkt för skattebrott eller annanbrottslighet," Detta står alltså att läsa ihöstens märkligaste reservation. Det står också att arbetet mot skatteflykt ochskatteundandragande måste intensifieras. Det är faktiskt så, , att redan denlagstiftning som infördes i princip innebar att skattedomstolarna kundefastställa taxeringar som skilde sig från det som framkommit efter fulltogiltiga rättshandlingar på civilrättens område. Man kunde alltså följa lagensbokstav in i minsta detalj, men man lämnade åt domstolarna att avgöra om deskattskyldiga hade följt lagstiftarens intentioner. En sådan lagstiftning, omden byggs ut, innebär alldeles självklart att rättssäkerheten kommer i kläm.Det är detta vi vill undvika. Det är därför vi säger att man skall ha endirektlagstiftning, som i varje fall talar om vad som är tillåtet och intetillåtet. Det är den enda form av lagstiftning som man kan tillämpa i etträttssamhälle. Jag vill erinra om, även om det känns litet pinsamt, attfinansministern faktiskt när skärpningen av generalklausulen infördes talade omvillaägarnas räntor. Är inte detta ett memento, ? Jag hoppas attfinansministern är kvar i kulisserna, så att han kan komma och något belysasaken. Jag tycker att det är ett allvarligt memento. Kom dä inte och tala omatt man kommer åt den ekonomiska brottsligheten, de stora hajarna, med en lagsom finansministern anser kan tillämpas för att komma åt villaägarnas fiffelmed räntorna! AnL 66 (); citerade vad centerpartistersagt i den här frågan och sade att det är skattedomstolarnas sak att avgöratillämpningen. Enligt min uppfattning bör även den enskilde ha möjlighet attbedöma lagens omfattning och tillämpning. Det är just på den punkten som denändring som infördes har gjort att det är ytterst svårt för den enskildeatt bedöma när lagen kommer att tillämpas. Sedan undrade ominte jag har någonting att säga beträffande den preventiva effekt som lagenskulle ha. Om hade lyssnat på mitt förra inlägg, hade han fåttsvaret. Jag sade att motivet till den motion som vi väckt var just den effektsom lagen har rent preventivt. Men när det inte är möjligt att få tillbaka 1980års utformning av lagstiftningen - vi har inte fått stöd för vår linje frånvare sig socialdemokraterna eller de andra partierna - då anser vi att manborde ta steget fullt ut och avskaffa hela generalklausulen. Vi skall varaangelägna om - och där står enig - att motverka skatteflykt och vidtade åtgärder som är möjliga, men det måste ske en avvägning mellan dessaåtgärder och den rättssäkerhet som den enskilde har rätt att begära. När maninte har velat frångå den skärpning som infördes , bör man, fru talman,avskaffa generalklausulen. AnL67 ();