prop · G903110 · 1985-12-31 00:00:00 — 1985/86: 110 fylldaskulle sannolikt inte ens en stadsplan utgöra något effektivt styrmedel förall tillgodose bevarandeintressel. Många fastighetsägare vet nämligen inte närman är skyldig att söka byggnadslov. Redan detta ulgör alltså ettinformationsproblem. Undertecknad är av den uppfattningen att inte minstdet pågående forskningsprojekt kommer att ge goda förutsättningar för atl få fram ettmiljövårdsprogram som flertalet husägare kan acceptera. Informationen tillhusägarna torde det inte bli något problem med om en samfällighetsföreningbildas. Det bör nämligen bli en naturlig uppgift för denna att också engagerasig i miljövårdsarbetet. Normall bör undvikas att styrelsen i ensamfällighetsförening blir uppfattad av medlemmarna såsom en myndighet. Närdet gäller lär det emellertid för efterlevnaden av byggnadsbeslämmelsernavara nödvändigt alt styrelsen samarbetar med och inte hellerdrar sig för att lill denna rapportera eventuella överträdelser. Del kan inlevara fel att ge styrelsen en sådan roll eftersom del måste ligga i medlemmarnasgemensamma intresse all miljövårdsprogrammet verkligen efterievs och attbebyggelseförändringar ej sker utan vederbörliga tillstånd. Såväl bofasta somfritidsboende skulle t. ex. förlora på om sjöbodar undan för undan inreds lillsommarbostäder. För att i framliden kunna få till stånd rättelse av olagligabyggnadsåtgärder är det väsentligt att en beskrivning görs i ett sammanhang avsamtliga byggnader på ön och alt användning, inredning och utrustning antecknasbeträffande sådana hus som inte är bostadsbyggnader. Enligt undertecknads uppfattning bör alltsåintresset att bevara den kulturhistoriska miljön på kunna tillgodosesutan en fastställd detaljplan. Att genom en detaljplan införa generellapreciserade bestämmelser ifråga om husfärg, laktäckningsmalerial m. m. skullesannolikt inte heller vara någon bra lösning när det gäller , eftersomdet bl.a. lorde vara angeläget att bevara den variationsrikedom som finns idag.Preciserade bestämmelser skulle också kunna onödigt motverka strävandena attfå till stånd en utveckling på ön. Av de skäl som anges i ovannämndapromemoria rörande torde det vara lämpligt atl såsom ett extra skyddutfärda förordnande enligt 86 § byggnadslagen, vilket bör gälla såväl befintligsom ny tillkommande bebyggelse. Eftersom bevarandet är ett riksintresse får detnämligen anses befogat att ges tillfälle att utöva enfortlöpande kontroll åtminstone ifråga om sådana åtgärder som enliglbyggnadsstadgan alllid kräver byggnadslov. Vad gäller yrkesfiskarnas sjöbodar kommer varken 86§ byggnadslagen eller 38 § byggnadsstadgan att bli gällande. Detta innebärkanske i och för sig en rimlig avvägning mellan utveckling- ochbevarandeintressena. Möjligen kan dock vissa sjöbodar vara av sådant värde urbevarandesynpunkt att de bör bygnadsminnesförklaras. Detta kan t ex gällasjöbodarna kring den gamla hamnen. Under förutsättning atl fastighetsbildning ochfastighetssamverkan kom mer till stånd enligt ovan kan slutligen en detaljplan ej erfordras för att ge 100 stadga ål de grannelagsrättsliga förhållandena. Närskötseln av gemensam mark överiåtes pa éh samfällighetsförening . 1985/86:110 föreligger alltid en viss risk för att allmänheten utestängs. Med hänsynhärtill är det angelägel dels att hamnen och marken däromkring behålles iallmän ägo. dels alt indragning ej sker av de tre nuvarande allmänna vägarna påön, vilka har en sammanlagd längd av . En lämplig lösning tordevara atl träffar överensstämmelse med samfällighetsföreningen om atldenna mot full ekonomisk kompensation sköter även de allmänna vägarna. Beträffande nybyggnadsområdet har i den promemoriasom upprättats inom ramen för ovannämnda forskningsprojektframställts som önskvärt atl placeringen av nya bostadshus enligt traditionenskall bestämmas från fall till fall på platsen och ej genom planläggning. Attframställa en detaljplan för nybyggnadsområdet skulle strida mot detta önskemåleftersom det i sä fall skulle bli nödvändigt att i ett sammanhang ta ställninglill husens placering. Med hänsyn lill den relativt ringa nybyggnadslakt detkan bli fråga om torde en detaljplan ej vara nödvändig för nybyggnadsområdelunder förutsättning att kommunen är beredd all acceptera det merarbete somvarje byggnadslov kommer att kräva. När detaljplan saknas föreligger nämligen iallmänhet ell större behov av besiktning och kan krävas närmare utredning föratl kunna konstalera alt fortsatt bebyggelse ej försvåras. Bl.a. måste klarasul alt avloppsfrågan kan lösas. Jämfört med detaljplan vinnes den fördelen attolika alternativ kan hållas öppna vad gäller den fortsatta bebyggelsen. Avgränsningen av hela nybyggnadsområdel bör ske iområdesplanen. Likaså bör i denna bestämmas det ungefärliga antalet bostadshussom kan rymmas i hela nybyggnadsområdel eller i dess olika delar. Den lämpligaste lösningen lorde vara all kommunenfrån början förvärvar äganderätten lill hela nybyggnadsområdet och att dettaavstyckas till särskild fastighet för exploateringsändamål. Även i fråga omavslyckning-arna av de enskilda tomtplatserna inom nybyggnadsområdet börprincipen att frånskilja endast marken under huset gälla. Del är nämligenviktigt atl nybebyggelsen uppfattas som en integrerad del av samhället. För atlytterligare markera samhörigheten med det gamla fiskeläget måste de nytillkomnabostadsfasligheterna också få en viss andel i skötseln av den gemensamma markeninom detta. Det kan lämpligen ske genom att kommunens exploaleringsfastighelfrån början tilldelas ett andelstal motsvarande det totala antalet planeradebostadshus inom nybyggnadsområdet. Detta andelslal fördelas sedan på de olikafastigheterna genom åtgärd enligt 42 § anläggningslagen i samband med varjeavstyckning. Sammanfattningsvis anser undertecknad alt enområdesplan och ell miljövårdsprogram som båda antages av kommunen bör utgöratillräckliga styrmedel när det gäller . Om fastighetsbildning ochfastighetssamverkan inte blir aktuellt torde dock en detaljplan behövas delsför alt tillgodose bevarandeintressel och dels för alt ge erforderlig stadga åtde grannelagsrättsliga förhållandena. Under alla förhållanden mäste den gällandemen otidsenliga byggnadsplanen upphävas. Förslag härom bör utställastillsammans med områdesplanen och miljövårdsprogrammet. Äganderätt eller tomträtt Prop. 1985/86: 110 Enligtovan måste kraven på fastighetsbildningen bli desamma om tomträtt eller äganderättväljs som upplåtelseform. Det är också svårt alt se atl behovet av detaljplanskulle vara större för den ena av dessa upplålelsefor-mer än för den andra. Tomträtt liknar på många sätt äganderätt. Den utgören på obestämd lid upplåten nyttjanderätt för visst ändamål som utan krav påmarkägarens medgivande kan överlåtas och inlecknas på samma sätt som gäller föräganderätt. Ett tomträttsavtal får inte innehålla villkor varav tomträttensinträde eller bestånd är beroende eller som inskränker tomträttshavarens rättalt överlåta tomträtten. Vad som skiljer tomträtten från äganderätt är främstdels att istället för köpeskilling ulgår en viss årlig gäld till markägaren,vilken kan omregleras med hänsyn till inträdda förändringar imarkvärdet, dels atl den kan sägas upp av markägaren efter en period av när det gäller upplåtelse för bostadsändamål. Uppsägning får dock skeendast om det är av vikt för markägaren atl fastigheten användes för bebyggelseav annan art eller eljest på annat sätt . Upphör tomträtten på grundav uppsägning åligger det markägaren atl lösa in byggnad eller annan egendomsom hör till tomträtten. Fördelen med tomträtt ur husägarens synpunkt är delsatl han inte behöver ligga ute med det kapital som marken är värd och inteheller behöver betala någon avstyckningskostnad efiersom avstyckning måsteombesörjas av markägaren före upplåtelsen, dels att den årliga avgälden normaltuppgår till något lägre belopp än räntan på det kapital marken är värd. Nackdelenmed tomträtt för husägaren utgöres främst av den osäkerhet som han måste kännainför varje avgäldsreglering (). Har marknadsvärdet på liknandetomter i trakten stigit kommer även avgälden att stiga. Den stora fördelen förmarkägaren (kommunen eller staten) med tomträtt är just alt denna genomavgäldshöjningar kan få del av markvärdestegringen. Vid äganderätt tillfallerdenna helt och hållet husägaren. När det gäller tomlrättsupplåtelse för annatändamål än bostadsändamål kan avtalas om atl markägaren får säga upp tomlrällenefter än , dock fär ej bestämmas kortare lid än tjugo år.Denna möjlighet kan ha betydelse inom sådana områden där det är särskiltangeläget för markägaren att kunna styra markanvändning. Det kan t. ex. gällahamnområdet på . Om det här finns lånebehov för någon byggnad, t.ex.affären, kan kommunen efter att ha köpt in hela området från staten låtaavstycka en tomt för denna och upplåta tomten med tomträtt ullaffärsinnehavaren. 1 forskningsprojektets promemoria har vad gällerbostadshusen tomträtt förordats framför äganderätt bl. a. av det skälet attäganderätt i motsats till tomträtt skulle medföra stigande fastighetspriser,vilket skulle öka kostnaderna för åretmntboende. Några belägg för att dettapåstående är riktigt finns emellertid inte. Erfarenheten från sådana kommunersom generellt tillämpar tomträtt som upplåtelseform har visat att prisernafortsätter att stiga på samma sätt som för fastigheter med friköpla tomter ochatt byggnaderna, om tomträttsavgälden hålls låg, tar till sig även en slor delav det värde marken annars skulle ha. Ellannat skäl som anförts lill förmån för tomträtt är att det i ett Prop. 1985/86:110 tomträttsavtal skulle vara möjligt atl även inta föreskrifter angåendefasad-material, färgsättning, laktäckningsmalerial etc. Sådana villkor skullesannolikt vara möjliga atl införa i ett lomträltsavial men knappast i ettarrendeavtal enligl promemoria beroende på del besiktningsskydd somanses föreligga. Om tomträtt erbjuds torde nämligen vaije husägare ha rätt atlistället välja arrende. Tomträtt synes alltså i nämnda avseende innebära enfördel jämfört med äganderätt. Med hänsyn till vad som anförts ovan underrubriken planform synes emellertid denna regleringsmöjlighet inte behövas. Detskulle slutligen inte vara möjligt att med någon egentlig verkan föreskriva altett hus endast får användas för permanentboende eller gynna helårsboende genomalt för dessa bestämma lägre tomträtlsavgäld än för fritidsboende. Skälenhärtill är all en lomträll alllid får överlåtas ulan all markägaren lämnar sittmedgivande härtill. Någon möjlighet skulle ej finnas att höja avgälden sedanhuset övergått till en fritidsboende. Möjligheterna att lösa fastighelssamverkansfrågornaär i princip desamma för äganderätt och tomträtt. Om tomträtt införs kommernämligen fastighetsägarens alla rättigheter och skyldigheter gentemotsamfällighetsföreningen atl automatiskt övergå på tomträtlshavaren. Vidtomträtt är del emellertid svårt atl länka sig alt samfällighetsföreningenskulle kunna bli ägare till den gemensamma marken. Att samfällighetsföreningenäger marken är av betydelse l.ex. när en fastighet skall utvidgas i sambandmed Ullbyggnad, eftersom staten då inte behöver blandas in. Äganderätt till dengemensamma marken är vidare en absolut förutsättning för alt samfällighetsföreningenskall kunna upplåta mark med nyttjanderätt, (jfr vad som sagts ovan angåendevissa sjöbodstomler). Äganderätt skulle alltså utan tvekan stärka önssjälvstyre och innebära enklare förfarande vid l.ex. tillbyggnad av ettbostadshus eller uppförande av en ny sjöbod. Undertecknad delar uppfattningen iforskningsprojektets promemoria alt inle bara lånemöjligheterna utan även kostnaderna för atl bygga och bo är av väsentlig betydelse för utveckling. För valet mellan ägan derätt och tomträtt är därför också av mycket stor betydelse hur stora köpeskillingarna respektive lomträtlsavgälderna kommer all bli. Vilken av de båda upplålelseformerna som än väljs gäller atl nivån ej får bestämmas så hög att ett flertal av husägarna istället väljer arrende och alltså avstår från belåningsmöjiigheten. Då har inte öns problem blivit lösta. Bl.a. för att kunna lösa fastighelssamverkansfrågorna enligl anläggningslagen torde krävas alt åtminstone hälften av alla husägare väljer att friköpa tomten eller övergå till tomträtt. Om en lösning med äganderätt väljs får därför köpeskillingen för en tomt ej bestämmas högre än att friköp kan bli intres sant även för en yrkesfiskare som för närvarnde har rätl till gratis arrende. Förmodligen innebär detta att köpeskillingen måste sättas betydligt lägre än del nuvarande taxeringsvärdet, 35 000 kr.Förmodligen kan den inte sättas högre än , fömtom avstyckningskoslnaden som för närva rande rör sig om . Även om så sker torde krävas all staten eller kommunen medverkar till att de bofasta erbjuds någorlunda fördelak tiga lån för atl alla som vill av dessa skall ha möjlighet att tacka ja lill 103 friköp.Köpeskillingen skall givetvis avse värdet av såväl den avstyckade Prop.1985/86: 110 tomtplatsen som dess andel i den gemensamma marken. Detförutsattes nämligen alt den fastighet som består av den gemensamma marken överiåtesutan ersättning lill samfällighetsföreningen. Sannolikt är det trots skillnaderi arrendevillkor inte möjligt alt låta yrkesfiskare friköpa för en lägreköpeskilling än andra husägare. Om tomträtt väljs som upplåtelse-form torde avsamma skäl som anförts ifråga om äganderätt krävas att den årliga avgäldenbestäms ett betydligt lägre belopp än vad som hade varit möjligt att ta utom hänsyn skulle tas endast till marknadsvärdet. Sammanfattningsvis kan konstateras atl äganderättsannolikt skulle innebära en något bättre lösning för än tomträtt,och framför allt alt tomträtt inte är motiverad i det här fallet för att delallmänna skall få del i markvärdestegringen eller kunna styra markanvändningen.Tomträtt är dock av sistnämnda skäl motiverad inom hamnområdet. Om staten intehar möjlighet att sätta köpeskillingarna mycket lågt och om inte särskildalåncmöjligheter ordnas synes dock tomträtt vara den enda realistiska lösningennär det gäller de bofastas behov av att kunna belåna sina hus. 1de diskussioner som varit angående har nämnts allen fastighetsplan behövs. Vad menas då med fastighetsplan? Fastighetsplan får inte uppfattas som någotplaninslitul vid sidan av stadsplan och byggnadsplan. Begreppet finns i 4 kap 25 § fastighetsbild ningslagen och definieras i motiven som ett förslag till fastighetsindelning, vilket är avsett att läggas till grund för fastighetsbildningsbeslut. Fastig hetsplan skall enligt departementschefen utarbetas av fastighetsbildnings- myndigheten som ett led i en fastighetsbildningsförrättning om och i den mån det fordras för att genomföra den begärda fastighetsbildningen. Det är ganska ovanligt alt en fastighetsplan renritas och binds in i förrällningsak- len. består fastighetsplanen endast av en kartskiss som ligger till grund för bl.a. samråd med berörda sakägare och myndigheter. Fastig hetsplanen skall bl.a. kunna tjäna som underlag för sakägarnas slutliga yrkanden. kan det finnas anledning att göra en fastighetsplan mera detaljerad och även låla renrita den. Del kan t. ex. gälla situationer då den skall ligga till gmnd för avtalsskrivande. Särskilt om detaljplan inte upprät tas är det helt nödvändigt att en fastighetsplan utarbetas, om en lösning som kräver fastighetsbildning väljs för . Eftersom detaljerade uppgifter om vad varje fastighet kommer att omfatla behövs som underlag för förhandlingama med husägarna och kommunen, är det naturligt att fastighetsplanen i det här fallet görs av fastighetsbildningsmyndigheten i form av uppdrag innan förrätlningsansökan inlämnas. Staten får då begära och bekosta detta uppdrag. uppgift blir alt i samråd med , och representanter för samhällsföreningen för de olika husen tolka de principer ifråga om fastig hetsindelningen som angetts i områdesplan. Redan vid utarbetandet av fastighetsplanen bör genom mätning på marken bestämmas koordinater för varje hushörn (dvs blivande Gränspunkt). För att endast sådana gränshörn 104 somej sammanfaller med hushörn skall behöva utmärkas på marken Prop. 1985/86:110bedöms del som nödvändigt all förtäta samt ansluta och räkna om del nuvarandestomnätet. Som kartskala måste väljas skala 1:500. Det mesta av arbetet medfastighetsplanen skulle annars få nedläggas på själva förrättningen. Störredelen av kostnaderna för uppdraget bör därför kunna dras av senare från självaförrältningskostnaderna. kan redan enligt gällandelantmäterilaxa medge i speciella fall att en fastighetsbildningsförrättningdebiteras istället för enligt sakersätt-ningslaxa. En nylantmäterilaxa håller dessutom på att utarbetas enligt vilken det skall blimöjligt att endast ta ut förrättningskostnader motsvarande den totalatidsåtgången för ett visst ärende. Till fastighetsbildnings-kostnaderna kandock i det aktuella fallet inte räknas åtgärderna beträffande stomnätet. Fördessa arbeten måste alltså lantmäteriet kompenseras särskilt. Del förutsattesatl de totala kostnaderna för fastighetsplanen skall kunna förskotteras avstaten och sedan inräknas i köpeskillingarna om äganderätt väljs somupplätelseform. Om fastighetsplan upprättas enligl ovan blir delmöjligt för faslighels-bildningsmyndigheten att successivt göra defastighetsbildningsförrätl-ningar som begärs ulan att behöva besöka platsen.Detla kommer att innebära snabb handläggning och gör det möjligt atl hålla nerede totala kostnaderna. Fastighetsplanen kommer också att utgöra ell utmärkt underlagför upprättande av situationsplan i samband med kommande byggnadsåtgärder. Genomupprättande av arrendeavtal skulle husägarnas rättsliga ställning gentemotmarkägaren (dvs staten) klarläggas. Belåningsproblemen skulle däremot inte blilösta. Vidare skulle de gemensamma angelägenheterna inte kunna lösas genomfastighetssamverkan på det sätt som beskrivits ovan. Anläggningslagen och lagenom förvaltning av samfälligheter har nämligen tillkommit för alt reglerasamverkan meMan fastigheter. Även om anläggningslagen ger möjlighet allundantagsvis ansluta även byggnader på ofri grund lill engemensamhetsanläggning anses det normalt möta hinder atl inrättagemensamhetsanläggning med enbart byggnader på ofri gmnd anslutna (se merahärom nedan). På grund härav och då fastighetsbildning inte heller blir aktuelltorde slutligen en detaljplan erfordras för atl tillgodose bevarandeintressenaoch ge tillräcklig stadga åt de grannelagsrättsliga förhållandena. Eftersomarrende inle ger samma möjligheter till fastighetssamverkan kommer kommunenalt fä ett förhållandevis stort ansvar även när det gäller vägar, vatten- ochavlopp m m. Eventuellt innebär detla att stadsplan kan behöva väljas. Enligl förordning om fiskerätten vid vissakronan tillhöriga havsstränder, skär och m.m. har yrkesfiskare rätt atl avgiftsfritt begagna bl. a. för uppförande av boningshus och anläggningar lill gagn för yrkesfisket. Dessa kan därför så länge förordningen gäller inle tvingas till något arrende. Övriga husägares juridiska rätt aU ha kvar husen är mera oklar och staten lär i vart fall kunna kräva all dessa betalar en 105 skälig arrendeavgift.Sannolikt kommer arrendenivån för jämföriiga ärren- Prop. 1985/86: 110 den alt tjäna somutgångspunkt för skälighetsbedömningen. kan arrendeavgifterna påKäringön komma att bestämmas till en nivå motsvarande c:a femprocent av tomtvärdet, dvs till c:a . Avgifterna skall bl.a.täcka statens kostnader för arrendeupplåtelserna, Arrendemed möjlighet att belåna husen Ensådan lösning finns inte enligt gällande lagstiftning men håller på attundersökas av den s k . I forskningsprojektetspromemoria har denna lösning betraktats som den mest intressanta upplåtelseformennär det gäller . Anledningen härtill är främst att de bofastas behov avatt kunna belåna sina hus därmed skulle lösas med betydligt mindre kostnaderjämfört med äganderätt och tomträtt. Som andra fördelar har nämnts, dels attproceduren vid tillbyggnad skulle bli enklare med denna upplåtelseform än medtomträtt, dels att belåningsmöjligheten skulle kunna ges endast tillåretruntboende, vilket skulle motverka alt de redan höga huspriserna stigerytterligare. En betydande nackdel med arrende är dock som ovan nämnts atlreglerna om fastighetssamverkan i princip inte är tillämpliga. Att inrätta engemensamhetsanläggning med enbart byggnader på ofri grund anslutna strider motanläggningslagens syfte och är även tveksamt ur rättssäkerhetssynpunkt,eftersom en långivare har anledning ulgå ifrån alt fordran hos ensamfällighetsförening är säkerställd genom att föreningen har förmånsrätt imedlemmarnas fasligheter (lagen 1973: 1152). All nylljanderätten automatisktskulle ändras vid tillbyggnad låter enkelt men detta förutsätter alt skötselnav den gemensamma marken är oreglerad. Antingen den gemensamma marken utläggessåsom allmänplats i en stadsplan för att skötas av kommunen eller inrättassåsom gemensamhetsanläggning enligt anläggningslagen måste nämligenavgränsningen mot de enskilda tomtplatserna bestämmas. Samma gäller om envägförening bildas för att sköta den gemensamma marken. Att huspriserna skullestiga ytterligare om belåningsmöjlighet införs är möjligt men inte alls säkert.Del kan myckel väl vara så atl de som är beredda att betala mest för husen påKäringön är så kapitalstarka eller har så goda bankförbindelser atlbelåningsmöjligheten inte spelar någon roll. Att införa belåningsmöjlighetendast för åretruntboende kan för övrigt vara tveksamt, eftersom ävenfritidsboende kan ha behov av att låna pengar l.ex. för att finansiera enupprustning eller kunna betala anslutningsavgift för vatten och avlopp. Detkanske till och med är av viss betydelse ur bevarandesynpunkt atllånemöjlighet införs för alla husägare. Problemet att permanenthus övergår till att blifritidshus, vilket gäller flera samhällen på , har behandlats i ettdelbetänkande av fritidsboendekommittén (DS Bo 1981:3). Det finns anledningförmoda att åtminstone vissa av de åtgärder som föreslagils i belänkandet föratt möta problemet kommer atl genomföras. Även om arrende med belåningsmöjlighet skulleinföras är del tveksamt om detta system är lämpligt att tillämpa för ett helt samhälle. måste ur flera synpunktervara mera betjänt "ä'v att inordnas i den "nor- Prop. 1985/86: 110mala" fastighelslagstifiningen. 4.9a läns skärgårdsråd (BSR) Föralt säkerställa så långt som möjligt ett helärsboende föreslås följande efterkronoholmsutredningens betänkande och BSR:s intentioner. Atl markförsäljning lill privat ägare endasl skallgälla tomtmark, och där helårsboendet kan försäkras, samt att en allmänförvärvslagstiftning typ JFL är önskvärd. Pris enligt bruksjämföriiga objekt,ej marknadstaxerade överbud. Även kommunall förköp. Atl lomträltsavial kan upprättas lill fast boendeoch med regler där bl. a. helårsboende kan försäkras. Avgift enligtbruksmässiga grunder. Att för avgifterna för tomträtt ellertomtkostnader vid friköp inte sättes högre än de faktiska utgifterna för atlgenomföra fastighetsbildning. Delta är nödvändigt för att inteboendekostnaderna skall hindra ell fortsatt åretruntboende och inflyttning. Atl nyttjandeavtal skall gälla fritidsboende ochäven för helårsboende men med lägre avgift. Alt vid ägareskifte av bostäder ges företräde förev helärsboende. Alternativt kommunalt förköp. Att 1950 ärs förordning för yrkesfiskare attuppföra byggnader också ska gälla etablerad havsodlare, fast vallenbruk. Utredningensöversikt i övrigt anses i stort sett tillfyllest. Utredningenhar i detta avsnitt bl. a. redovisat vissa tänkbara konsekvenser av enöverlåtelse av mark på kronoholmar, såsom krav pä planläggning ochfastighetsbildning, exploateringsavtal, anspråk på service m m.