prop · G90373 · 1985-12-31 00:00:00 — kunna utses till ledamoteller suppleant i en försäkringskassas styrelse och i socialförsäkringsnämnd. utredningensförslag: Utredningen anser att denna fråga bör prövas i ett störte sammanhangmot bakgmnd av andra utredningar som har gjorts på senare lid. Remissinstanserna;De instanser som yttrat sig i frågan anser alt svenskt medborgarskap inte börvara krav för valbarhet tiU försäkringskassornas styrelser och socialförsäkringsnämnder. Skälenför mitt förslag: F. n. gäller krav på svenskt medborgarskap för ledamöter ochsuppleanter i försäkringskassornas styrelser, pensionsdelegationer ochförsäkringsnämnder (18 kap. 9 §, 21 § andra stycket och 24 § tredje stycket AFL).Två utredningar, kommunaldemokraliska kommittén (Ds C 1983:4) och diskrimineringsulredningen(Ds A 1984:6), har lagil upp frågan om medborgarskapskravet börfinnas kvar i samma omfattning som . På grundval av prop. 1985/86:7 omutlänningars rättsliga ställning har beslutat all kravet påsvenskt medborgarskap skall avskaffas på flera områden, där kravet påanknytning till kan tillgodoses på annat sätt (LU 12, rskr. I dennämnda propositionen föreslogs dock inte några ändringar i fråga om medborgar-skapskravelför ledamöter i socialförsäkringens organ i avvaktan på remissbehandlingen avbelänkandet Ökat förtroendemannainflytande i försäkringskassorna. För egen del anser jag alttiden nu är mogen för alt slopa kravet på svenskt medborgarskap för ledamöteroch suppleanter i försäkringskassornas förtroendemannaorgan. Dessa organsuppgifter och befogenheter kan inte anses vara av sådan karaktär att man måstekräva svenskt medborgarskap hos ledamöterna eller ersättarna. Del får istället ankomma på dem som utser personer alt inneha dessa uppdrag all bevakaalt personerna ifråga har tillräckliga insikter i svensk rätt och svenskförvaltning. Sådana insikter kräver normall att de som utses sedan lång fid harvislats i . Jag föreslår därför alt kravet på svenskt medborgarskap förledamöter och suppleanter i försäkringskassornas förtroendemannaorgan ersättsav etl krav på all den som skall utses måste ha rösträtt här i landet.Detta innebär alt den som är utlänning för atl kunna bli vald måste ha boll häri . Han skall också vara myndig. 2.5 Förtroendemannamedverkanvid ärendenas avgörande Mittförslag: skall avgöra frågor om o förtidspension ellersjukbidrag, dock inte förtidspension till äldre försäkradepå enbart arbelsmarknadsmässiga grunder o handikappersättning o vårdbidrag o delpension lill egenföretagareoch i övrigt vidlyftiga eller svåra fall o arbetssjukdom eller egenlivräntaenligt arbelsskadeförsäkringen o sjukdom eller egenlivränta enligt det statligapersonskadeskyddel o eftergift av återkrav mot underhällsskyldig för utgivetbidragsförskott o inkomstprövade folkpensionsförmåner i vissa fall Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. 1985/86: 73 Utredningenföreslår dock att beslul om förtidspension och sjukbidrag till försäkrade över60 år skall fallas av tjänstemän. Å andra sidan anser utredningen attsocialförsäkringsnämnden skall avgöra fler ärenden om inkomstprövade förmåner lillfolkpension än vad jag förordar. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser är positiva till utredningens förslag. Utöver vadutredningen föreslagit har flera remissinstanser förslag på några ytterligare ärendelypersom bör avgöras av socialförsäkringsnämnden. Blandde ärendetyper som då nämns är beslul om förtidspension eller sjukbidrag fillförsäkrad , sjukpenning under rehabilitering, indragning ellernedsättning av en förmån, återbetalningsskyldighel samt beslul om sjukpenning isamband med pensionsprövning. Vidare nämns t. ex. vissa frågor om inkomstprövadefolkpensionsförmåner och bidragsförskott. Skälenför mitt förslag: Med hänsyn till det myckel stora antalet ärenden sombehandlas hos försäkringskassorna bör de förtroendevaldas medverkan isocialförsäkringsärenden koncentreras till sådana typer av ärenden där ulgångenhar stor betydelse för den försäkrade från trygghets- och försörjningssynpunkloch där avgörandet också inrymmer betydande inslag av skälighetsbedömning. Ianslutning lill uttrycket betydande inslag av skälighetsbedömning - vilket använtsav utredningen och lämnats utan direkta erinringar av remissinstanserna villjag framhålla följande. Socialförsäkringsområdethar en omfattande rättslig reglering, som i många hänseenden är förhållandevisdetaljerad. Självfallet måste avgörandena i socialförsäkringsärendena, oavsettom beslulskompelensen ligger hos en tjänsteman eller hos ett förtroendemannaorgan,gmndas på tillämpning av gällande författningar. Också den praxis som utbildaspå området, främst genom domar i försäkringsöverdomslolen, skall varavägledande för tillämpningen hos försäkringskassorna. Inom de gränser som drasupp genom författningsbestämmelser i form av lagar, förordningar eller myndighetskungörelsersaml genom fastlagd praxis finns emellertid i åtskilliga typer avsocialförsäkringsärenden ett utrymme för vad som kan kallas skälighetsbedömningar. Detär här fråga om ärenden där det slulliga ställningstagandet regelmässigtbygger på en sammanvägning och bedömning av en rad medicinska, arbelsmarknadsmässiga,sociala och ekonomiska omständigheter, som är hänförhga främst till denförsäkrade som del enskilda ärendet gäller. Särskilt när ett störte sådantbedömningsutrymme finns är del angeläget att skapa så goda garantier sommöjligt för att avgörandena framstår som allmänt sett skäliga och rimliga. Fördetta slag av rätlsprövning, där i regel de sammanfallande avvägningarna blirutslagsgivande, är enligt min mening socialförsäkringsnämnden ett lämpligtforum. Förall inte belastningen på nämndorganisationen skall bli alltför stor måstenämndmedverkan begränsas till de ärendeslag som från Irygghels-ochförsörjningssynpunkt är mest betydelsefulla. Beslulom förtidspension och sjukbidrag har stor betydelse för den försäkrades framtid och försörjning och besluten inrymmer ofta ett stort 27 Utredningen anser därför atl förtroende- Prop.1985/86:73 valda även i fortsättningen i princip bör fatta beslul i denna typav ärenden. De utgör en stor andel av de ärenden utredningen föreslär för beslulav förtroendemän. För att något begränsa antalet ärenden föreslår dock utredningenall beslut i ärenden om förtidspension där den försäkrade fyllt 60 är ifortsättningen skall fattas av tjänstemän. Fleraremissinstanser har ifrågasatt den av utredningen föreslagna begränsningen.Därvid har framhållits all dessa ärenden ofta innehåller betydande inslag avskälighetsbedömning. a. försäkringsdomstolama pekar på alt det inte så sällanär tveksamt hur de skall bedömas. Jaganser liksom utredningen alt ärenden om rätt till förtidspension och sjukbidragär väl ägnade atl avgöras av socialförsäkringsnämnd. Detta gäller enligt minåsikt också de flesta frågor om rätt förtidspension eller sjukbidrag lillförsäkrade . I överensstämmelse med vad som f. n. gäller beträffande pensionsdelegalionbör emellertid från nämndprövning kunna undantas ärenden om rätt fillförtidspension på enbart arbelsmarknadsmässiga skäl. Utredningenföreslär all förtroendevalda även i fortsättningen skall falla beslul i ärendenom handikappersättning och vårdbidrag. Remissinstanserna har inte haft någotatt erinra mot förslagel. Jag delar utredningens uppfattning. Utredningenanser alt alla delpensionsärenden som bedöms vara vidlyftiga eller av svärbeskaffenhet skall avgöras av förtroendevalda. Ärenden om delpension lill egenföretagareanses vara av sådan beskaffenhet alt de alltid bör prövas av förtroendevalda.Jag ansluter mig till utredningens bedömning av vilka delpensionsärenden somskall avgöras av socialförsäkringsnämnd. Jag återkommer i specialmotiveringenmed exempel på ärenden som inte skall behöva handläggas i nämnd. Allaarbetsskadeärenden som rör egenlivränta och arbetssjukdom avgörs ipensionsdelegation. Syftet är alt garantera en kvalificerad handläggning iförsäkringskassorna av dessa ärenden. Vad nu sagts gäller också för motsvarandeärenden enligt del statliga personskadeskyddet. Utredningen anser all dessaärendetyper väl uppfyller de kriterier för beslut av förtroendevalda somutredningen ställt upp. Jag delar denna uppfattning som inte har ifrågasatts avremissinstanserna. Utredningenhar diskuterat förtroendemannamedverkan i vissa beslul enligt lagen (1964:143)om bidragsförskott.Utredningen har därvid funnit alt beslul huruvida enunderhållsskyldig skall beviljas eftergift av återkrav (skuld tillförsäkringskassan) för utgivna bidragsförskott har så betydande inslag avskälighetsbedömningar all förtroendevalda bör träffa avgörandet. Remissinstansernahar inte hafl något alt invända mot förslagel och jag ansluter mig lillutredningens bedömning. Enligtgällande lagregler skall frågor om inkomstprövade folkpensions- förmåner (hustrulillägg, kommunall bosladsfillägg och inkomstprövad än kepension) prövas av försäkringsnämnd, men beslutanderätten i vissa ärenden får enligt särskilda bestämmelser utövas av nämndens ordförande. I en kungörelse som utfärdats av (RFFS 1977:6, omtryckt 1977:35) anges i vilka ärenden ordföranden får besluta ensam 28 ochvilka ärenden som undantas från ordförandens prövning. Ärendensom enligt kungörelsen undantagils från ordförandens beslu- Prop. 1985/86:73 tanderält innefattar följande frågor enligt lagen (1962:392) om hustmtilläggoch kommunalt bostadstillägg till folkpension 1 rätt till hustrutillägg pågrund av särskilda skäl 2 rätt till inkomstprövad förmännär försäkrad åberopat oriktig uppgift eller underlåtit atl anmäla ändring avförhållande som kunnat påverka rätlen lill och storleken av förmånen 3 beräkning av avhänt kapital 4 likställande av gift pensionsberättigadmed ogift sådan och del omvända förhållandel 5 rätt lill inkomstprövad förmånvid bosättning utomlands 6 rätt all överskrida del ikommunens grunder angivna maximala bostadstillägget 7 fördelning av bostadskostnadmellan försäkrad och annan person, med vilken den försäkrade sammanbor, påannat sätt än genom lika fördelning mellan de sammanboende 8 beräkning av årsinkomst förförfluten tid, då beslutat om återkrav 9 beräkning av årsinkomst förförsäkrad som har del i oskiflat dödsbo när behållningen överstiger fyra gångerdel vid liden för dödsfallet gällande basbeloppet och det finns dödsbodelägareutöver efterlevande make 10beräkning av årsinkomst avseende jordbruk som bmkas av ägaren, rörelse eller flerfamiljsfaslighel. Utredningenföreslår en regel som ger regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,möjlighet all bestämma i vilken utsträckning ärenden om inkomstprövadeförmåner skall avgöras av socialförsäkringsnämnden. Utredningen slår fast atlde ärenden i vilka f. n. försäkringsnämndens ordförande ensam fär fatta beslulinte uppfyller utredningens kriterier på typ av ärenden som förtroendevaldabör avgöra. I övervägande antalet ärenden är del fråga om rena beräkningar, därberäkningssättet är uttömmande reglerat. Utredningen föreslår därför att tjänstemäni fortsättningen skall fatta beslul i dessa ärenden. Jag instämmer i dennabedömning. Ävennär det gäller de ärenden som f. n. undanlagils från ordförandens beslutsrättanser utredningen alt flera ärendegrupper inte inrymmer ett sådant mått avskälighetsbedömning, atl det motiverar förtroendemannamedverkan. Dessa ärendenkan närmast jämföras med sådana som försäkringsnämndens ordförande f. n. beslulari. Ofta finns utfyllande tillämpningsföreskrifter och en stabil praxis. Föregen del anser jag att del finns skäl till vissa avvikelser från utredningensförslag när del gäller förtroendemannamedverkan i ärenden om kommunall bosladsfillägg.Eftersom fiertalel kommuner använder sig av kommunförbundets normalgrunder förberäkning av kommunall bosladsfillägg och det finns en utföriigförfattningsreglering rörande beräkning av bostadskostnad och årsinkomst anserjag att ytterligare några ärendelyper utöver dem som utredningen angett kanjämföras med sådana som försäkringsnämndens ordförande f. n. beslutar i. Deärenden som jag anser klart lämpade för handläggning i socialförsäk-nngsnämndär de som nämnts under punkterna 1, 2 och 3. Det gäller rätt till hustrulilläggpå grund av särskilda skäl, rätt lill inkomstprövad förmån när försäkradåberopat oriklig uppgift eller underlåtit atl anmäla förhållande som kunnatpåverka rätten till och storleken av förmånen samt ärenden om inkomstprövadeförmåner som inrymmer frågor om avhänt kapital. I sådana ärenden finns utrymmeför såväl ekonomiska bedömningar som skälighetsbedömningar.Socialförsäkringsnämnden bör därför träffa avgörandet i dessa ärenden. Jaganser i likhet med utredningen atl regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,skall bestämma i vilken omfattning ärenden om inkomstprövadefolkpensionsförmåner skall avgöras av socialförsäkringsnämnden. Eftersom del totalaantalet nämnder är avhängigt av hur många ärenden som skall avgöras i nämnd harjag här klargjort vilka av dessa frågor som jag anser bör prövas avsocialförsäkringsnämnden. Detkan i detta sammanhang nämnas all riksrevisionsverkel i en revisionsrapport imaj 1985 (1984:433) redovisat en granskning av regeltill-lämpning ochadministration avseende kommunall bostadstillägg lill folkpension. I rapportenföreslär verket bl.a. alt beslämmelserna om förverkande av kommunallbostadstillägg och om beräkning av avhänt kapital skall ses över.Riksförsäkringsverket har i en rapport angående regelförenklingsarbelelanmält alt en översyn pågår av reglerna för hustrulillägg och kommunallbostadstillägg. Om denna översyn leder till ändrade regler kan det också bliaktuellt alt på nytt överväga beslutsförfa-randel i dessa ärenden. Utredningenföreslår en möjlighet för tjänstemän att hänskjuta ett ärende . En regel härom skulle leda lill all delkommer atl finnas flera olika beslutsgångar för samma slags ärenden. I samma ärendelypkan besluten omprövas ibland av tjänsteman och ibland av nämnd. Om entjänsteman t. ex. väljer alt hänskjuta ärendet lill socialförsäkringsnämndenför prövning kan beslutet inte omprövas i ulan besvär måsleanföras över etl sådant beslul hos försäkringsrätten. För atl undvikaalternativa behörighetsregler anser jag all del inte bör finnas någon generellregel om all tjänstemän skall kunna hänskjuta ett ärende . Detta innebär all man får en klarskiljelinje mellan socialförsäkringsnämndens och kassaljänstemännens besluiskompelens. 2.6 Omprövning av förtroendemannabeslut Mitt förslag:Socialförsäkringsnämnderna skall inte ompröva sina egna beslut. Den som ärmissnöjd med ett nämndbeslul får anföra besvär direkt till försäkringsrätten. Utredningens förslag:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Av de remissinstanser somberör frågan har flertalet tillstyrkt förslaget. Skälenför mitt förslag: Det nu gällande förfarandet innebär alt förtroen- Prop.1985/86: 73 devalda i pensionsdelegationer och försäkringsnämnder omprövar sitteget beslul med stöd av 20 kap. 10 § AFL om den försäkrade begär del. Hämtöverfinns ett särskilt ändringsförfarande som innebär att pensions-ddegafioner ochförsäkringsnämnder skall ändra sitt eget beslul med stöd av 20 kap. 10 a § AFLom beslutet blivit oriktigt på grund av att del fallats på uppenbart felaktigteller ofullständigt underlag eller blivit oriktigt på grund av uppenbart felaktigrättstillämpning eller annan liknande orsak. Denomständigheten atl det är etl och samma organ som omprövar sina egna beslul medstöd av 20 kap. 10 § AFL har väckt kritik och bl. a. uppfattats som en onödigbyråkratisk omgång som försenar besvärsprocessen. Andelenbeslut, som ändras vid omprövning i pensionsdelegationer och försäkringsnämnder,är lägre än för andra lyper av omprövningsärenden. Förklaringen anses bl. a.ligga i alt beslutsunderlaget i delegations- och nämndärenden redan i sambandmed avgörandet är omsorgsfullt berett och . atl besluten ofta innehållerutförliga mofiveringar. I de ärenden där besluten ändras vid omprövning hardel ofta kommit fram nya omständigheter sedan föregående prövning. Ispecialmotiveringen fill förslaget till lag om ändring i AFL 20 kap. 10 § i prop.1981/82:88 med förslag bl. a. om ett utökat omprövningsförfarande i försäkringskassornaframhöll dåvarande departementschefen att del var angelägel attförsäkringskassan gjorde sin omprövning så skyndsamt som möjligt.Riksförsäkringsverket har också i en kungörelse (RFFS 1978:22, omtryckt 1982:4)föreskrivit alt omprövningen skall vara slutförd , om intesärskilda skäl föranleder annat. () har vid inspekfion hos ett par försäkringskassor funnit alt tidsfristenpå ofta överskrids i omprövningsärenden i pensionsdelegafionerna.JO har ifrågasatt om denna tidsfrist bör behållas för omprövning avdelegationsärenden när möjligheterna all iaktta fristen är starkt begränsade avmer eller mindre administrativa skäl. Det finns enligt JO:s mening skäl alt gålängre än all utöka tidsfristen. Statistiken visar alt ändringsfrekvensen i delegalionsärendenaär myckel låg. En vanlig reaktion är också att omprövningen inte tjänar någotändamål utan endast tar lid. JO ifrågasätter om inte delegationsärenden bör undantasfrån omprövning hos och direkt överprövas av försäkringsrättefter besvär av den försäkrade eller . JO har, för attuppmärksamma utredningen på sin inställning i omprövningsfrågan, översäntprotokoll frän inspektionsverksamheten lill utredningen. Ilikhet med utredningen och de flesta remissinstanserna anser jag alt nuvarandesyslem där förtroendevalda omprövar sina egna beslul har besvärande nackdelar.Jag anser all en generell skyldighet för förtroendemannaorganet att omprövasina beslut alltför ofta leder till en onödig omgång och förlängning av handläggningsliden.Jag föreslår därför alt socialförsäkringsnämnden inte skall ompröva egna beslul.Den som är missnöjd med de förtroendevaldas beslul får anföra besvär direkt lill Jaganser dock att de förtroendevalda även i fortsättningen skall kunna Prop.1985/86:73 ändra egna beslut med stöd av 20 kap. 10 a § AFL, dvs. av egetinitiativ eller på yrkande ändra beslut som är behäftade med vissakvalificerade felaktigheter. Det gäller här all ändra sådana beslut som blivitorikliga på grund av uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller pågrund av uppenbart felaktig rältsfillämpning eller annan liknande orsak. En arbetsgmppinom har undersökt effekterna av den fr. o. m. den 1april 1982 ändrade besvärsordningen. Enligt arbetsgmppen torde sannoliktflertalet av de fall därgrundbeslutet f. n. ändras av pensionsdelegationer ochförsäkringsnämnder efler begäran om omprövning vara ärenden där ändring kunnatske enligt 20 kap. 10 a § AFL. Deomprövningsregler som infördes ledde till alt del inte längre blevobligatoriskt för atl avge yttrande till försäkringsrätten.Liksom utredningen anser jag atl det inte heller generellt skallkrävas all avger särskilt yttrande till försäkringsrätten ibesvärsärenden. Yttrande bör avges efter begäran av försäkringsrätten ellernär kassan av annan anledning finner skäl till del. Jag anser vidare all detinte skall krävas alt varje besvär över etl nämndbeslut skall föredras enligt 20 kap. 10 a § AFL. Denna paragraf innebärenligt min mening bara en skyldighet att ändra ett beslul när del finnsspeciellt angivna och i regel lätt konslaterbara skäl till del, inte en skyldighetatl pröva hela ärendet för all se om del finns skäl all ändra. Om nämnden självskall la ställning i samtliga fall när ett beslul överklagas åstadkommer maninte någon minskning av handläggningstiden eller arbetsinsatsen inomförsäkringskassan. Det bör enligt min mening ankomma pä ansvarigchefstjänsteman (f. n. avdelningschef vid kassans centralkontor) alt bedöma om etlbesvär över ett nämndbeslut bör föranleda en ny prövning i nämnden enligt 20kap. 10 a § AFL. En handläggningsordning enligt mitt förslag innebär en vissminskning av arbetsbelastningen hos försäkringskassorna. Förförsäkringsrätterna innebär förslaget en viss ökning av målen från kassorna. Jagåterkommer i specialmotiveringen något till tillämpningen av 20 kap. 10 och 10a §§ AFL. Förvaltningslagen(1971:290) innehåller gmndläggande regler för handläggningen av ärenden hosförvaltningsmyndigheter. Denna lag innehåller emellertid inte några regler omomprövning av myndighels beslul. Regeringen har beslutat omen lagrådsremiss med förslag till en ny förvaltningslag. Delta förslaginnehåller bl. a. en gmndregel om ett omprövningsförfarande påförvaltningsområdet. Den föreslagna lagen upptar i likhet med den gällandeförvaltningslagen en föreskrift om alt bestämmelse i annan lag ellerförordning som avviker från förvaltningslagen skall gälla. Den nya lagen avsesträda i kraft . Omprövningsförfarandet iförsäkringskassorna regleras f. n. uteslutande genom de särskilda föreskrifterna i socialförsäkringslagstiflningen. Enligt min mening bör sä vara fallet även sedan en ny förvaltningslag med en grundläggande omprövningsregel har trätt i kraft. Min bedömning bygger på att omprövnings- och ändringsförfarandet enligt 20 kap. 10 och 10 a §§ AFL är avpassat för just socialförsäkringsärenden och mer utförligt regle- 32 rat än det som föreslås iförvaltningslagen. Tillkomsten av en ny förvaltningslag får naturligtvis inteleda lill oklarhet om vilka omprövningsregler som skall lillämpas avförsäkringskassorna. Frågan om del behövs några särskilda bestämmelser somklargör alt omprövningsförfarandel enligt den föreslagna nya förvaltningslageninte skall gälla för socialförsäkringsområdet får las upp i samband med den följdlagstiflningsom del förslaget aktualiserar. 2.7 Förtroendemannamedverkan vid omprövningsbeslut Mittförslag: skall på enskilds begäran ompröva tjänslemannabeslulsom gäller o rätt lillersättning i form av sjukpenning och havandeskapspenning o fråga om indragningeller nedsättning av förmån o fråga om skyldighet att återbetala ersättning somuppburils obehörigen eller med för högt belopp o inkomstprövadefolkpensionsförmåner i vissa fall Utredningensförslag: Utredningen föreslår alt socialförsäkringsnämnden skall ompröva iprincip alla lyper av ärenden inom socialförsäkringsområdet där tjänsteman haratt avgöra ärendet och en försäkrad begär omprövning av beslutet. Ärenden därvärdet av den förmän som är föremål för prövning understiger . Remissinstanserna: Deflesta av de remissinstanser som berört frågan instämmer i utredningensförslag. anser all den föreslagna ordningen föromprövning är av avgörande betydelse för atl utredningens förslag skall ses somett förslag om vidgat förtroendemannainflytande. Försäkringsöverdomslolenanser däremot all utredningen genom omprövningsförslaget tar avstånd från sinaegna utgångspunkter beträffande förtroendemannamedverkan och att man genom denföreslagna ordningen i sak inför en ny besvärsinstans. Riksrevisionsverketanser alt de förtroendevaldas omprövning bör begränsas till ärenden där del huvudsakligenär fråga om att göra en skälighetsbedömning. Om nämnden skall fatta beslul iärenden som inte enbart gäller skälighetsbedömningar ulan även rena regdlolkningarbör enligt riksrevisionsverkel kravet pä juridisk sakkunskap beaktas. Skälenför mitt förslag: gällande omprövningsförfarande har inneburit storafördelar för såväl allmänheten som för försäkringskassorna och försäkringsrätterna.Dessa fördelar har emellertid som framgått av vad jag har anfört tidigare(avsnitt 2.6) framför alll gällt ärenden som har avgjorts genom beslut avtjänstemän hos försäkringskassorna. Det är angelägel atl i samband med all förtroendemannaorganisalionenhos kassorna reformeras la lill vara de möjligheter som omprövningsinstitutetger till en snabb och handläggningsmässigt enkel prövning när försäkrade ärmissnöjda med beslut som fattas av tjänstemän. Pä sä sätt undviks alt ett stortantal ärenden förs besvärsvägen till försäkringsrätterna. Utredningensförslag beträffande omprövningsförfarandet innebär atl inteenbart ärenden som innehåller skälighetsbedömningar ulan även aren- Prop.1985/86: 73 den som kan avgöras genom rena regelfillämpningar och regdlolkningarav juridisk art skulle omprövas av socialförsäkringsnämnd.