prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — På den här punkten ansluter jag migtill de remissinstanser som anser det vara en brist i ulredningsförslagel atlden kollekliva miljön lämnas i stort sett utan krav på utformning m, m. Jagföreslår alltså alt den fysiska utformningen av det offentliga rummet skallkunna regleras genom beslämmelser i detaljplan, varvid de berörda kravenskall läggas till grund för 1985/86:1 163 Däremot anser jag inte, som en delremissinslanser tycks 8 Delaljplan och förorda, atl efterlevnaden avbestämrhelserna behöver kontrolleras genom omrades-tillständsprövning. Oftastär del ju kommunen själv som är huvudman för allmänna plalser. Jag anser inteheller att denna typ av reglering skall bli något ordinarie inslag idetaljplanerna. Regleringsbehov lorde uppkomma främsi i centrala stadsomrädensom irafiksaneras och där det sker en omfatlande omvandling av marken förallmänna platser. Även i bevaran-deomräden kan det finnas behov att uppställavissa krav på allmänna platser. Jag föreslår alltså att bestämmelser skallkunna meddelas i detaljplan om uiformning, utförande och användningssäll ifiåga om galor, parker och andra allmänna platser. Parkering utgör regelmässigt ettvikiigi inslag i planarbetel. Biluppställningsplatser är ytkrävande och harbetydelse för tillgänglighet, säkerhet och miljön i bebyggelseområdena, 1stadsförnyelsearbelet ulgör parkeringsfrågorna ett viktigt inslag. För attdessa frågor skall kunna behandlas planmässigt kommer jag att föreslåbygglovsplikl för att ta i anspråk mark för parkeringsplatser (avsnilt 12,1,3)samt möjligheter atl ställa krav på fastighetsägarna när det gällerparkeringsmöjligheterna i den befintliga bebyggelsen. Detaljplanen bör behandlabebyggelsemiljön som helhet och på ett integrerat sätt. Därför anser jag attbestämmelser i detaljplan skall kunna behandla utformningen av den yttre miljönäven när det gäller parkeringsplatser. 1 likhet med utredningen anser jagockså atl det skall vara möjligt atl meddela beslämmelser om schaklning,fyllning, trädfällning och skogsplantering. Det bör dä ocksä vara möjligt attbl. a, utfärda beslämmelser som avser alt skydda viss värdefull vegetation. Tillfällig markanvändning kan tillåtas i plan Vid planläggning kan aktualitetenvariera för planens genomförande i olika delar. Myckel vanligt är alt ettområde utgör elt reservat för någon framtida trafikanläggning eller något annatallmänt ändamål. Sådana delar av samhällets struktur måste planläggas så långli förväg, att det kan ta både 10 och innan verkställigheten aktualiseras.Under mellantiden måste marken användas pä något meningsfullt säll. Det kan t,ex, vara lämpligt all anlägga en bollplan eller uppföra en mindre byggnad.Dagens provisoriska byggnadslov kan lämnas bara , varefter deförlängs mer eller mindre rutinmässigt. Utredningen har föreslagit atl idetaljplan skall kunna tas in bestämmelser om tillfällig markanvändning i dessafall. Jag ställer mig - i likhet med flera remissinstanser - bakom förslagetatt en sädan regleringsmöjlighel öppnas i PBL. Prop.1985/86:1 164 Skyddsområden och (>ingivning:Jiygieii 8 Detaljplan och De omgivningshygieniska frågorna har pä senare är trän iförgrunden omiaaes- , . , , , , r i_ , , _i , , bestämmelser också 1den prakliska planeringen. Uel hänger bi.ti. samman med okande o ? ) slörningar från olika verksamheter och en generellt settöktid belastning på miljön i olika avseenden. Den medicinska kunskapen om dessaförhållandens effekter på människan ökar ocksä. Det är givetvis angelägel altsamhällets styrmedel för atl hindra och motverka slörningar i miljön utvecklasför atl dessa problem skall kunna bemästras, LagsUftningen som reglerarmiljöskydd, produklkontroll, arbetarskydd och övriga driflsför-hällanden i vidmening har ocksii utvecklats . Den fysiska miljöns uiformning kanenligl min mening verksamt bidra lill atl förebygga att omgivningshygieniskaproblem uppslår. Genom bygglov binds markens användning för siycket lång tid.Lovet prövas med hänsyn lill de omständigheter som vid tillfället rader och kanförutses på den aktuella platsen. Det är rimligt att elt meddelat lov kanresullera i en miljö som har viss varaktighet. Bestämmelserna i om allmannaintressen bör med andra ord lillämpas med beaktande av etlforivarighelslillslånd. Vid valet av placering för vissti slörningskänsligaverksamheler bör del därför vara möjligl att säkerställa viktigamiljöegenskaper i området för framUden, Enligt min mening bör PBL geutrymme för att i detaljplan meddela bestämmelser i detta syfte. När det gälleratl tillgodose kraven pä brandskydd eller säkerhet i grannskapet lillförsvars- och alomenergianläggning-ar samt trafikanläggningar innehållerbyggnadslagen bestämmelser som bör överföras till PBL. Dessa är lill för attskapa skydd och säkerhet bl. a, vid verksamheler som kan vara störande föromgivningen. Vid planläggningen tar detta sigullryck dels i skydds- och säkerhetsom-riiden runt anläggningarna, dels i formav skyddsanordningar eller planteringar. Skydds- och säkerhetsområdena fyllersin uppgift främst genom att i beslämmelser för områdena kan reglerastillällighet och teknisk utformning av bebyggelse och andra anläggningar. Ensädan reglering anser jag skall vara möjlig att åstadkomma genom detaljplan.Likaså bör det vara möjligt att reservera mark för ertorderligaskyddsanordningar och atl reglera utformningen av dessa, 1 de nu berördaavseendena bör alltså de möjligheter till reglering som finns förasvidare i PBL, Jag anser del emellertid befogatatt nu vidga dessa regleringsmöjligheter till atl omfatta störningar även frånandra typer av verksamheter som kan komma att rikta sig mot ett visst område.En detaljplan skall med andra ord kunna trygga en lämplig miljö förden markanvändning som planen tillåter. Det bör således vara möjligl all genombestämmelse i delaljplan förena viss angiven markanvändning med beslämmelse omhögsia tillåtna värden för sädana störningar genom luftförorening, buller,skakning, ljus eller annal som prövas enligl miljöskyddslagen (1960:387). 1planer bör dä ocksä övervägas behovel av bestämmelser för att reglera erforderligt skyddsområde, byggnadslekniskl utförandeeller skyddsanordningar. Effekten av en sådan bestämmelse bör vara dels allbyggnadsnämnden har att beakia den vid sin prövning av lov i grannskapet, delsatl koncession m. m. inte fär meddelas i strid mot bestämmelsen. Som förutsättning för alt bestämmelser av detta slag skallfå tas in i en delaljplan anser jag all det skall finnas särskilda skäl tillregleringen. Sädana skäl kan vara all delaljplanen avser särskillslörningskänslig verk-samhel eller all delaljplaneområdels lokalisering lalarför all man på detta sätt bör ange en gränsnivä för den framlidamiljöbelastning som i elt visst avseende kan tillåtas för planområdet. Det böremellertid inte komma i fr;°iga att för bostadsbebyggelse eller för vård- ochundervisningslokaler genom detaljplan meddela längre gående krav vad gällervägtrafikbuller och flygtrafikbuller än de riktlinjer som godkänt(prop, 1980/81: 100 bil, 9, , rskr 257 och prop, 1981/82:98, , rskr3.39), Jag förutsätter ocksä all kommunen genom riktlinjer i översiklsplanenbeaktar behovet av utvecklingsmöjligheter för trafikanläggningar, såsom vägar,flygplalser och järnvägsområden. Det ligger i sakens natur att sådanasamhällsinvesteringar bör nyttjas på ett långsiktigt sätt. 8 Detaljplan och områdesbestämmelser 8.3.2-8.3.3 Beslämmelser om vissa villkor för bygglov Enligt gällande beslämmelser kansom villkor för byggnadslov under vissa förutsättningar föreskrivas att en vissbyggnad skall rivas, byggas om eller ändras (58 5 2 mom. BS), Dessa möjligheteralt villkora elt lov bör i PBL utökas till alt omfatta även möjligheten atl idetaljplan kräva all en viss byggnad skall ges en ändrad användning, Beslämmelserna i 1105 byggnadslagenom byggnadsförbud i avvaktan på alt vägar, och avlopp har ordnats i etlplanområde har också karaklär av villkor för alt lov skall få lämnas.Utredningen har föreslagit att bestämmelser med sådana villkor för lov skallkunna meddelas i delaljplan. Jag ansluter mig till utredningens förslag ochanser således att PBL bör erbjuda denna möjlighet. Med tanke på att gemensammaanläggningar av olika slag sannolikt kommer atl bli en viktig del av denkollekliva försörjningen i bebyggelsemiljöerna, bör del i delaljplan ocksåkunna bestämmas att etl villkor för lov skall vara atl sådana anläggningar harkommit lill stånd. Även vissa andra villkor bör kunna föreskrivas. Jagålerkommer till delta i del följande (specialmotiveringen till 5 kap, 8 5). 8.3.3 Utformning av planhandlingarna Mitt förslag: Planhandlingarna skall utformas så tydligtall alla under samrådet och utställningen får en klar uppfattning om vilkenreglering av bebyggelsemiljön som planen medför. Kravet pä tydlighet skall intehindra atl flexibel detaljplan i vissa fall kan användas. Medborgarinflylandeställer krav på tydlighet Allmänhetens intresse för ochmöjligheter lill delaktighet i planärendena är i stor utsträckning beroende avhandlingarnas utförande och informationens innehåll. Ju högre preciseringsgradplanerna får, ju mer begripliga blir konsekvenserna och desto närntiare denenskilde kommer de, 1 samma grad ökar benägenheten att delta iplaneringsdebatten. För den enskilde är planläggningen närmast före byggandetdet skede där intresset att medverka vanligen är starkast. Detaljplanen måstedärför utformas på ell sädanl sätl att medborgarinflytandet verkligen kan få enreell innebörd, dvs. kan göra sig gällande innan förutsättningarna förbebyggelseutformningen i praktiken är låsta, Beslämmelser som pä detta sätllägger grunden för medborgarinflytandet bör alltså som utredningen föreslårlas in i PBL, Bestämmelserna har ett pedagogiskt värde och bör syfta till attde handlingar som skall ligga till grund för den offentliga behandlingen,nämligen samrådet och utställningen, blir lättillgängliga och begripliga förmottagaren. En del remissinstanser anser att sådana bestämmelser kan skapaförvirring, är subjektiva och i vissa fall orealistiska eller t, o, m,olämpliga för exempelvis militära anläggningar. Man befarar ocksä alt beslämmelsernakan medföra många överklaganden. Remisskritiken anser jag varaöverdriven. Trots att gällande bestämmelser inte innehåller nägra krav i detlaavseende uppfylls i betydande utsträckning de krav som jag nuföreslär. Det är emellertid angeläget atl genom uttryckliga beslämmelsermarkera viklen av atl ambitionsnivån i detta avseende inte sjunker.Bestämmelserna bör innehålla ett krav på atl planhandlingarna, dvs, plankartanoch planbestämmelserna, utformas sä att del lydligt framgår hur planen reglerarmiljön. Ytterligare bestämmelser som verkar i samma riktning bör ta upp krav påplanbeskrivning och illustrationsmaterial. 8 Detaljplan och områdesbestämmelser 8.3.3 Flexibel detaljplan får användas restriktivt Utredningen har föreslagit atl dekrav på tydlighet, fattbarhel och åskådlighet som bör ställas på planernamedför atl miljöns utformning skall anges relativt entydigt och klart idetaljplanen. Jag ansluter mig i princip till utredningens förslag. Ett flertalremissinstanser har dock påtalat behovet av att man vid större nyexploateringarkan behålla systemet med en mer schematisk (flexibel) plan som följs av enentreprenadtävling där den närmare miljöutformningen ingår som etl viktigttävlingsmoment. Jag har förståelse för dessa synpunkler. Tävlingar av dettaslag gynnar kreativilel, produktutveckling och priskonkurrens. Jag anser därföratt möjligheten till flexibel plan i vissa avseenden bör finnas kvar. En flexibel detaljplan angerområdesgränser och användningen för varje område samt en maximalexploateringsrätt, som emellertid skall vara identifierbar för varje enskildfaslighet inom området. högsia tillåtna väningsantal och om det skall varasammanbyggda eller fristående hus. En flexibel delaljplan som på detla sällanger ramar för byggrälien behöver enligl min mening inte vara delaljerad ifräga om ulformningen av bebyggelsen för alt etl meningsfullt dellagande fränall-mänheien ändå skall kunna ske, I etl flertal fall bör del därior varamöjligt alt, utan alt kravet på tydlighet åsidosätts, använda flexibel planäven . En fömlsätlning bör därvid vara all bebyggelsens avseddakaraklär framgår av planen, 1 specialmoliveringen (5 kap, 9 5) skall jag någotutveckla detta. Behovet av inflyiande för sakägareoch andra intressenler är delvis beroende av hur det aktuella området ligger iförhållande till befintlig bebyggelse. Flexibel delaljplan för ett område somgränsar lill redan bebyggda områden måste i gränszonen redovisas med sådantydlighet ati grannarna kan bedöma planens konsekvenser. Graden av omgivningspåverkanavgör hur bred en sådan gränszon bör vara i de enskilda fallen. För tyngreexploatering bör zonen vara nägot för att garantera atl grannarfår en rimlig insyn i utformningen. Del gäller också för störande idrotts- ochfritidsanläggningar m, m. En flexibel delaljplan med erforderiig lydlighet igränszonen mot berörda grannar bör ge god trygghet för byggherrensprojektering. Med det sagda har jag gjort klartatt en flexibel detaljplan inte bör användas i det enda syftet atl säkerställaen god planberedskap för markanvändning som saknar aktualitet. Det är enligtmin uppfattning också olämpligl alt använda flexibel detaljplan i samband medstadsförnyelse. Miljöförändringar berör här så många intressenter attdetaljplanen så lydligt som möjligl bör återspegla och illustrera de aktuellaförtätningsprojekten. Även för något större, samlade projekt pä områden som ärhelt kringgärdade av äldre bebyggelse torde flexibel detaljplan sällan varalämplig. Möjligheten att i vissa fall redovisa byggrätten i delaljplan schemalisklbör alltså användas restriktivt och endast dä förhållandena i det enskildafallet medger atl så sker med hänsyn till sakägarnas och övriga iniresseniersiniressen. 8 Detaljplan och områdesbestämmelser 8.3.3-8.4.1 8.4 Avvägningen mellan allmänna och enskilda intressen Min förslag: Vid planläggning skall skälig hänsyn tas tillbefintliga förhållanden inom och i anslutning till planområdel. Hänsynen skallavse såväl befintlig bebyggelse som rådande äganderätts- ochfastig-hetsförhällanden. Vid sin tillsyn av den kommunalaplanläggningen har staten kontrollerat att säväl allmänna som enskildaintressen tillbörligen beaktats. Prop.1985/86:1 168 Statens konlroll sker under samrådet och slutligenvid faslsiällelse- 8 Delaljplan och prövningen. Ett inslag i denna äralltså bevakningen av att planernas omrades-bestämmelser inte på enoacceptabelt sätt inkräktar på enskilda intressen. Genom den statligafastställelsen får alltså ytterligare en instans möjlighet att göra avvägningarmellan det allmännas behov och den enskildes önskemål, när dessa går i olikariktning. Det utökade krav som PBL ställer påkommunerna all självständigt ansvara för planläggningen innefailar givelvisocksä ell mer slulligt ansvar för avvägningen mellan allmänna och enskildaintressen. Del aktualiserar frågan om rältssäkerhetsaspekten vid planläggning, 8.4.2 Bevakningen av enskilda iniressensker genom besvär Mitt förslag innebär som jag tidigare nämnt (avsnitt 3,4,3)att den obligatoriska fastställelseprövningen slopas. Den prövning somlänsstyrelsen i vissa fall självmant skall företa och som i nägon män ersätterfastställelsen skall i huvudsak avse enbari frågan om en viss plan frän statenssynpunkt kan godtas eller inte. Prövningen ger inte något utrymme förlänsstyrelsen all beakia de enskilda intressena annat än när del gällerväsentliga hälso-och säkerhetsaspekter. Detta innebär atl de enskilda självamåste bevaka de avvägningar mellan olika iniressen som kommunen beslutar om iplanerna och att de vid missnöje har titt överklaga besluten. Huruvida dettaär en godtagbar lösning bör bedömas bl, a, mol bakgrund av de verkningar förenskilda som delaljplanen avses fä, 8.4.3 Detaljplanens rättsverkningar bliri ston sett desamma som stadsplanens I stor utsträckning avsesdetaljplanen få samma rättsverkningar som stadsplanen har i dtigens system, F.ndel av de föreslagna bestämmelserna i kan dock sägas ge utökaderättsverkningar. Till en början kan konstateras att PBL:s tillämpningsområdeutvidgar den fysiska planeringens uppgifter en del, Detla medför emellertidinga principiellt annorlunda rättsverkningar än vad stadsplanen redan har.Däremot kan flera älgärder än f, n. träffas av planbestämmelser, l,ex, idrotts-och fritidsanläggningar, undermarksbyggande och utformningen av mark för allmänplats. Vidare kan delaljplan med beslämmelser om bevarande och underhåll avvärdefulla byggnader medföra skyldighel för ägarna att vid underhåll tillämpaen kostnadskrävande teknik eller använda dyra material. För sädana och liknandefall finns dock kompensationsregler. Frän rättssäkerhetssynpunkt är delemellertid detaljplanens föreslagna expropriaiiva effekter som kräver särskilduppmärksamhet. De fall där en detaljplan åberopas som grund för expropriationenligt expropriationslagen (1972:719) behöver inte närmare kommenteras här,eftersom jag inte avser att föreslå någon ändring av expropriationsgrunderna.Däremot skall detaljplaner - som jag redogör för (avsnilt 10,5.1) -medföra dels rätt Prop.1985/86:1 169 att lösa mark för gator och andra allmänna platser, delsräll att efter 8 Delaljplan och genomförandetiden lösa mark som inte harbebyggts i huvudsaklig över- områdes-ensslämmdse med detaljplanen,. Densist nämnda lösningsrätten saknar en direkt motsvarighet i dagens lagstiftning, Elt annal nytt inslag som börbeakias i detta sammanhang är de effekter som följer av det förslag till lag omexploateringssamverkan, som jag återkommer lill. Detaljplaner som skallgenomföras i exploateringssamverkan får nämligen expropriaiiva effekter förfastighetsägare som inte skall delta i samverkansföretaget. Deltagande isamverkan är visserligen frivilligt, men de fastighetsägare inom planområdelsom avböjer dellagande kan bli utsatta för inlösen från de deltagandefastighetsägarnas sida. Inlösen kan t, ex, avse mark som enligt planen färanvändas för enskilt bebyggande, men när löseskillingen för marken bestämsskall hänsyn inte tas till den inverkan som planen kan ha haft på markensvärde. Dessa förhållanden ställernaturligtvis krav pä att kommunen utformar detaljplanen så atl minsta möjligaolägenheter uppkommer för fastighetsägare som inte skall delta i samverkan.Del släller också krav på alt dessa fastighetsägare blir uppmärksammade på dekonsekvenser planen kan ha för dem. Jag återkommer till detta ispecialmotiveringen (6 kap, 1 5). Avvägningar av detta slag är emellertid intenägot principiellt nylt för kommunerna, eftersom dagens detaljplaner också harvissa expropriaiiva effekter. Till bilden hör också att PBL skallinnehålla ett flertal bestämmelser som har till syfte att fördjupa kontakternaunder planarbetet och medverka till atl eventuella olägenheter av planen blirså små som möjligt och till att planförslagets avsedda reglering och effekter iolika avseenden blir tydliga. Jag tänker främst på bestämmelserna om samråd,planhandlingarnas tydlighet och att det skall finnas en särskildgenomförandebeskrivning som bl, a, bör belysa frågor om marklösen. Som lagrådethar föreslagit (yttrandet s, 520 bör det dessutom i lagen föreskrivas attplanen i de delar som den medför inlöseneffekter skall utformas så att defördelar som kan vinnas med planen överväger de olägenheter som den åsamkarenskilda. Redan i första instans, dvs, i denkommunala handläggningen, skall det således precis som ske en nyanseradavvägning mellan allmänna och enskilda intressen. Man kommer naturligtvisaldrig ifrån att kommunen har den besvärliga dubbla rollen av beslutsfattareoch intressent. Min uppfattning är ändå atl kommunerna numera är kompetentaatt pröva frågor av detta slag så att den enskilde kan få sin sak omsorgsfulltbehandlad redan från början. Frågan bör också ses ibelysning av att rättstillämpningen har utvecklats på det sättet attlänsstyrelserna enligt dagens system praktiskt tagel aldrig självmant går in päsådana avvägningsproblem som det här gäller. Med andra ord krävs detregelmässigt att den sakägare som anser sina intressen kränkta anmärker motplanförslaget. Yrkanden av det slaget kan väckas både under den kommunalabehandlingen och i anslulning till Jag vill med deila framhålla alldel i verklighelen redan nu beror på den enskildes akUvitet, om hans sak skallpiövas av högre instans, även om del naturliglvis formellt är fräga om en s,k.officialprövning, F.ö, är del sä att eller regeringen ganskasällan finner anledning all ändra kommunala beslul om planer på den härgrunden. Detta tyder på att kommunerna i regel visar stor förståelse försynpunkler frän sakägarna, Mol denna bakgrund kan det knappast uppfattas som någonförsämring från rättssäkerhetssynpunkt atl nu ta stegel fullt ut och ävenformellt anpassa systemet efter principen om alt den enskildes iniressen skallbevakas på talan av den som anser sig negativt berörd av beslutet. Snarare villjag se det sä att den enskildes anspråk blir bättre fokuserade, om de på dettasätt förs fram besvärsvägen. Detta blir en tydligare modell än den nuvarandedär prövningen av sakägarnas anmärkningar ligger mer eller mindre dold ifastställelseförfarandel. är det f.ö, inte alltid så alt länsstyrelsensbeslut uttryckligen anger vilken vikt som länsslyrelsen i sitt avgörande harlagl vid framslällningar frän sakägarhäll. 8 Delaljplan och områdes-besiämmelser 8.4.3-8.5.1 8.5 Kommunens antagande av detaljplan Mitt förslag: Detaljplan skall antas av kommunfullmäktigesom dock fär uppdra åt kommunstyrelsen eller att anta planersom inte är av principiell beskaffenhet eller i övrigt av större vikl. 8.5.1 Utredningens för.slag och remisskritiken Ulredningen har föreslagit altgällande rätt i stort sett skall behållas när del gäller kompetensfördelningeninom kommunen. Den innebär att det är kommunfullmäklige som beslutar omantagande av detaljplaner men atl fullmäktige kan uppdra ål attanta detaljplaner av visst slag eller inom vissl område. Därtill harutredningen föreslagil an kommunstyrelsen får vissa befogenheter som är knutnatill det ekonomiska och samordnande ansvar som slyrelsen har. Remissinstanserna konstaterar nästangenomgående att utredningens förslag väl kodifierar den praxis som harutvecklats. Det finns emellertid också kritiska remissvar, däribland frånkommunförbundet samt från Falu. och kommuner.Dessa instanser avstyrker förslaget och föreslär att kommunen skall ha störrefrihet an lägga upp den poliliska och administrativa organisationen. Frågangäller om planläggning till sitt huvudsakliga innehåll skall betraktas sompolitik eller myndighetsutövning. 1985/86:1 171 8.5.2 Anlagande av delaljplan bör kunna delegeras enbarttill byggnads- g Delaljplan och nämnden eller kommunstyrelsen områdes- De skilda åsikterna hosremissinstanserna lorde ha sin utgångspunkt i att man värderar och bedömer viklenav skilda inslag i planltiggningsproces-sen på olika sätt. Det ena synsällelbygger pä atl del övergripande poliliska och ekonomiska ansvarei skall läggashos kommunstyrelsen, medan det samlade ansvaret för verkslällighelsbeslul somrör den fysiska miljön och myndighetsutövningen i anslulning till detla skallanförtros en specialreglerad nämnd, nämligen . Det andrasynsättet jämställer detaljplaneringen med annan kommunalpolilisk program- ochutredningsverksamhet och hänför pä sin höjd prövningen av lov och tillsynentill myndighetsverksamhet. Man betonar då de ekonomiska och funktionellafördelar som finns i möjligheterna till en fritt organiserad verksamhet. Jag har redovisat de effekterdetaljplanen får mol enskilda. Utan tvivel är verkningarna av sådan art attantagandet av detaljplan har starka inslag av myndighetsutövning. Samtligakommunala nämnder utom samt miljö- och hälsoskyddsnämnden kani någon form sägas ha ett partsintresse eller företräda kommunens sakägar- ochekonomiska intressen. Om man medger en valfri delegation till sädana organ kantilltron till del beslutande organets opartiskhet lätt sättas i fråga.