prop · G903131 · 1985-12-31 00:00:00 — En förutsättning för att ullandselableringskall ske är i många fall alt underskott i den utländska verksamheten kankvittas mot överskott i den svenska rörelsen. Problemet har visserligensärskilt accentuerats inom sådana mycket riskfyllda och kostnadskrävandeverksamheter som oljeprospeklering saml byggnads- och anläggningsinduslri, menhar givelvis betydelse även inom andra områden. Därvid torde i synnerhet demindre förelagen vara känsliga för nyelableringskostnader. Delegationenhar mot den här bakgrunden tidigare tillstyrkt ett förslag från dåvarandebudgetdepartementet som innebar att reglerna för beskattning gjordes neutralai förhållande lill om verksamheten bedrevs i eller utomlands. Förslagelinnebar också atl man i princip inte gjorde någon skillnad mellan filial ochsjälvständigt bedriven verksamhet i utlandet. Vid den statliga taxeringen gavsenligt förslaget följaktligen full kvittningsrält oavsett om det var fråga omfilial eller självständigt bedriven verksamhet i ufiandet. Det tidigareförslaget har vunnit ytterligare i styrka sedan den kommunala taxeringen avjuridiska personer slopats från ingången av . Delegationenanser därför atl man i första hand bör överväga en mer generell lösning. Skattedelegationendelar i och för sig de sakkunnigas bedömning alt gällande rätt är så attförstå att förvärvskällereglerna skall vara avgörande för gränsdragningenmellan filial och självständigt bedriven verksamhet. En utvidgning av områdetför vad som skall anses utgöra filialverksamhel, på sätt som föreslås ibetänkandet, är i och för sig ändamålsenlig för all uppnå det enligtdelegationens mening alltför begränsade syftet att undériäUa för svenskaföretag ett deltaga i sk joint venlureverksamhet. Delär ur samhällsekonomisk synpunkt angeläget att svenska företags verksamhet iutlandet inte försvåras av svenska skatlebeslämmelser. En möjlighet att kunnakvitta underskott i utlandsverksamhet mot överskott i torde vara enförutsättning för att nyetablering skall vara möjlig på utlandsmarknaden.Framför allt för de mindre företagen är kostnaderna för etablering i utlandetett allvariigt hinder mot sådan verksamhet. Mot denna bakgrund är det angelägetmed en ordning där skattereglerna i princip är neutrala i förhållande till omverksamhet bedrivs i eller i utlandet. Delta skulle kunna åstadkommasgenom atl del överhuvud laget inle görs någon skillnad mellan verksamhet iSverige och verksamhet i utlandet när del gäller kvittning mellanförvärvskällor. De oklarheter som finns i fråga om enverksamhet skall bedömas som filial eller självständigt bedriven rörelseskulle då bortfalla. SHIO-Familjeföretagen föreslår därför en meragenomgripande lösning av problemet med beskattning av rörelse i utlandet. SHIO-Familjeföretagenhar, mot bakgrund av vad som tidigare anförts, i och för sig inget atl invändamot den lösning som de sakkunniga föreslår i syfte atl underlätta för deföretag som deltar i joint venture-verksamhet. Ivårt remissyttrande över skatteavräkningssakkunnigas tidigare betänkande"Beskattning av verksamhet i utlandet m. har vi utförligtredovisat vår inställning till beskattningen av rörelsegrenar i utlandet. Viframhöll där att gränsdragningen mellan filial och självständig rörelse bordelösas i enlighet med bestämmelserna i 18 § KL om respektive gemensam och särskildförvärvskälla. I det nu framlagda betänkandet har skatteavräkningssakkunnigaintagit samma ståndpunkt. Ifråga om olika behandling i resultatutjämningshänseende mellan den utländskaoch svenska verksamheten beroende på om verksamheten i utlandet är särskildförvärvskälla eller ej har i de nu föreliggande betänkandet inte redovisatsnågot nytt förslag. I stället har föreslagits en särreglering som begränsarden skatteräUsliga betydelsen av gemensam ledning vid joint venture. Förslageti denna del måste ses som en reträtt jämfört med vad som tidigare föreslogsnämligen atl en rörelse i utlandet skulle behandlas på i princip samma sätt somrörelse i . Det tidigare förslagel innebar nämligen att vid den statligalaxeringen fullständig resultatuljämning skulle få ske mellan den skaltskyldigessamtliga förvärvskällor. Vid den kommunala taxeringen skulleutjämningsmöjligheterna begränsas eftersom någon fullständig resultatutjämninginle var medgiven mellan särskilda förvärvskällor som bedrevs inom olikasvenska kommuner. Därmed ansåg man sig ha åstadkommil en likabehandling avverksamheter inom och utom riket. Det nu förevarande förslaget innebär däremotatl särskilda förvärvskällor i ufiandet kommer all hänföras till inkomstslagetkapital. tillstyrkte de sakkunnigas tidigare förslag men ansåg atl del var motiverat att också medge resultatuljämning vid den kommunala taxeringen. Genom atl den kommunala taxeringen fr.o.m. den slopats för flertalet juridiska personer bl. a. för aktiebo lagen saknar de sakkunnigas tidigare förslag all begränsa resultalutjäm- ningen lill den statliga laxeringen bärighet. De skäl som tidigare kunde ha funnits all begränsa resultatutjämningen vid den kommunala taxeringen . 4 1985/86. föreliggerdärför inle längre såvitt avser berörda juridiska personer bl. a. Prop.1985/86: 131 alla aktiebolag. Som vi anfört i vårt yttrande över det tidigarebetänkandet var den ursprungliga underskotlsavdragsbegränsningen en följd avall det tidigare förelegat en rätt till avdrag för invesleringsulgifter.1 konsekvens med alt denna rätt upphävdes borde också förbudet mot underskollsavdragslopas. Med hänsyn lill alt det fr. o. m. 1985 inle finns några underskoltsavdragsbegränsningarför svenska juridiska personer med särskilda förvärvskällor i olika kommunerinom riket bör samma regler gälla för svenska förelag som bedriver verksamhetsåväl i som i utlandet. De tolkningsproblem som uppstår när man skallbedöma om verksamheter utgör särskild eller gemensam förvärvskälla skulledärigenom försvinna. Genom alt slopa skillnaden mellan självständig rörelse ochfilial skulle också våra krav på en konkurrensneulral beskattning för exportföretagensdel tillgodoses såväl gentemot svenska förelag med verksamhet enbart i Sverigesom gentemot utländska förelag i de länder ullandsetableringen sker. Som vi inledningsvis uttalat skulle en sådankonkurrensneutralitet verksamt bidra till att förbättra bytesbalansen,sysselsättningen och energiförsörjningen. Allt risklagande som är förknippatmed nyetableringar skulle nämligen kunna ske med full avdragsräll. Ett genomförande av vårt förslag skulle dessutom innebära atlden av de sakkunniga föreslagna särregleringen för joint venlure blirobehövlig. Därest vårt förslag inte skulle bli föremål förlagstiftning tillstyrker vi förslaget i betänkandet såvitt avser all slopakravet på gemensam ledning vid joint venture. OK har tidigare i skrivelsen lill regeringenhemställt om lagstiftningsåtgärder, som klarlägger att kostnader för ettsvenskt företags deltagande i konsortium för oljeprospeklering utomlands utgöravdragsgill omkostnad för det svenska företagel. OK hälsar därför medtillfredsställelse utredningsförslaget till den del det kan anses tillgodosedessa våra tidigare framförda synpunkter. Emellertid innebär förslagel lillkomplettering av punkt 4 anvisningarna till 38 § KL endast att vissa tidigareosäkerhetsmoment undanröjs. Själva den grundläggande frågan var en oljeprospekteringsrörelseskall anses bedriven diskuteras överhuvudtaget inte i betänkandet. Denna frågaborde besvarats innan den skattemässiga behandlingen av prospekterings-projekti joint venture-form regleras. De sakkunniga synes i betänkandet utgå från att ettdellagande i oljeprospekteringsverksamhet i utlandet alltid utgör en utomlandsbedriven rörelse och diskuterar utifrån detta förhållande om verksamhetenskall anses utgöra en självständigt bedriven rörelse eller en filial till densvenska rörelsen. Hur man har kommit fram lill den förstnämnda slutsatsen framgårinte, men tydligen utgår de sakkunniga från att prospeklering av olja i sigkonstituerar fast driftställe på samma sätt som gruvfyndighet etc. Deltasynsätt torde emellertid vara felaktigt. I 61 § KL räknas upp vad som anses utgöra fastdriftställe. Där anges bl.a. fyndigheter, som varil föremål för bearbetning. En oljekälla kan möjligen i och för sig ingå i begreppet fyndighet, men prospekleringen av olja kan ingalunda jämställas med bearbetning, varför oljeprospeklering q inlekan anses utgöra fast driftställe. Om fast driftställe saknas för verk- Prop.1985/86: 131 samhet utomlands kan denna i vart fall inte anses självständig iförhållande lill här bedriven verksamhet. Fråganär då om oljeprospeklering utomlands, utan att utgöra fast driftställe, likvälkonstituerar rörelse utomlands. Svaret på denna fråga är förstås var någonstansen prospekteringsrörelse skall anses bedriven. Om den skall anses bedriven därprospekteringen fysiskt pågår är del givet atl del är rörelse utomlands. Stödhärför skulle vara förekomsten av l.ex. särskild anläggning eller liknandeanordning som enligt 61 § KL utgör fast driftställe. Man kan också tänka sigatt verksamheten bedrivs där de övergripande besluten fallas. Dessa beslutfattas av varje joint venlure-dellagare suveränt var för sig, dvs. i regel därrespektive parts centrala ledning är belägen. För OKs vidkommande fattas deövergripande besluten rörande oljeprospekteringsverksamheien helt klart avförbundsledningen i . Mycket talar därför för all hela dennaverksamhet skall anses vara förlagd till , trots atl en del avverksamheten sker genom dellagande i joint venture-projekl utomlands. Ytteriigarealternativ till svar på frågan var en prospekteringsrörelse skall ansesbedriven är platsen för den dagliga ledningen. Projekt bedrivna i samverkandrivs ofta av en av parterna gemensamt utsedd operatör. Denne kan i vissa fallbedriva rörelse där prospekteringen fysiskt äger rum, men kan i andra fallsköta den dagliga ledningen från annan ort och/eller land. Det måste också underslykasalt den lokala ledningen av en joint venture bedriven oljeprospeklering är heltosjälvständig i förhållande till de i projektet ingående samarbetspartnerna.Den lokala ledningen styrsju helt och hållet på dessas uppdrag. Olikasynpunkter kan således läggas på frågan var en oljeprospekteringsrörelse skallanses bedriven. Enligt OKs mening bör en sådan verksamhet, som sker i samverkanmed andra intressenter, anses bedriven där respektive intressent har sin cenlralaledning. Detta torde också överensstämma med internationell rättsuppfattning. OKvill i detta sammanhang också passa på atl ta upp en här näraliggande fråga.På sid. 57 i betänkandet sägs som en självklarhet att om rörelse bedrivs endasti ullandel så utgör utlandsverksamheten en självständigt bedriven rörelse. Om oljeprospekleringutomlands genom dellagande i joint venture-projekt anses utgöra utomlandsbedriven rörelse -vilket OK enligt vad som framgår ovan bestrider kan denna"självklarhet" leda till allvarliga problem för OK. Förslaget tillkomplettering av punkt 4 av anvisningarna lill 38 § hjälper i sådant fall inteheller lill all lösa detta problem. OKbedriver nämligen sin oljeprospeklering genom det helägda dotterbolaget . Någon oljeprospeklering inom gränser bedrivs av kända skäl inleannat än genom delägarskap i OPAB. Verksamheten i dotterbolaget finansierasgenom dels statsbidrag, dels koncernbidrag från moderföretaget, som ju bedrivermed oljeprospeklering integrerad verksamhet. Om deltagande i joint venture-projeklutomlands skall anses utgöra utomlands bedriven rörelse och någon prospekleringfysiskt sett inle sker i skulle därvid prospekteringsverksamhetutgöra utomlands självständigt bedriven rörelse. Kostnaderna för atl delta i prospekteringsverksamhetenskulle därmed inle kunna kvittas mot moUagna koncernbidrag, vilket i sin turskulle omintetgöra hela verksamhetens fortlevnad. SåvittOK kunnat finna är del vanligt all prospekteringsverksamheten, bl.a. med hänsyn till de stora riskerna, bedrivs i särskilda rättssubjekt, i synnerhet i aktiebolagsform. Om de i föregående stycke redovisade effek- 51 ternaanses avspegla gällande rätt hemställer därför OK om ett uttalande Prop.1985/86:131 från departementshåll innebärande all kravet på integration mellanrörelse i och i utlandet skall anses uppfyllt om sådant inre sambandfinns mellan ett svenskt företags ufiändska verksamhet och verksamhet bedriveni av företaget eller annat inom samma koncern ingående företag. Kommitténhar kommit fram till all "förvärvskällereglerna i 18 § KL är avgörande förhur gränsen dras mellan rörelsegrenar (filialer) och självständigt bedrivnarörelser utomlands" (sid. 58). Videlar inte oreserverat kommitténs tolkning av nuvarande rättsläge, men avstårfrån alt i detta sammanhang utveckla vår uppfattning. Föreliggande yttrandelämnas därför med det antagandet att kommitténs tolkning är korrekt. Vivill först åberopa bakgrunden till direktiven fill utredningen. I grundenligger bl. a. den skrivelse som tillställts regeringen från AB m. fi. 1980-06-09.Av skrivelsen framgår atl statsmakternas stöd lill oljeprospekteringsverksamhetriskerar att motverkas av vissa beskattningsregler. Oljeprospekteringsverksamhetär, setl ur svenskt perspektiv, unik såtillvida all investeringskostnaderna ärstörre än i någon annan bransch. Vidare förflyter regelmässigt avsevärd lidmellan invesleringstidpunkt och tidpunkt då verksamheten ger ett ekonomisktresultat. I praktiken torde inte någon annan samverkansform än den hittillsanvända - dvs. joint venture - vara möjlig. En sådan samverkansform måstegivetvis omfatta såväl det ekonomiska risktagandet som ansvaret för denpraktiska skötseln och den administrativa beslutsprocessen. Detrådande skattemässiga synsättet - att joint venlure i utlandet utgör självständigrörelse torde effektivt stoppa så gott som all oljeprospekteringsverksamhetbedriven utomlands av svenska förelag. a. mot denna bakgrund som utredningen gjorts. I tilläggsdirektiven (Dir1982:16) har chefen för budgetdepartementel konstaterat att den nuvarande gränsdragningenmellan filial och självständig rörelse är oklar. Han har härvid ifrågasatt omgränsdragningen är ändamålsenlig. Departementschefen fastslår vidare atlkommittén särskilt måste överväga om nuvarande förvärvskälleregler i 18 § KLbör göras direkt tillämpliga på utlandsfallen eller om särskilda begränsningareller preciseringar behövs. Härmedhar departementschefen uttalat all nuvarande förvärvskälleregler i 18 § KLinte är direkt tillämpliga på tolkningen av "utomlandssjälvständigt bedriven rörelse" i 38 § 2 mom. KL. Trotsutredningsdirektiven har kommittén valt att inte föreslå ändringar ellerpreciseringar ifråga om gränsdragningen mellan filial och självständig rörelse.1 stället har man valt atl genom ett tillägg i anvisningarna till 38 § KLföreslå att man skall bortse från eventuell gemensam ledning i ufiands-projektel.Härigenom har kommittén valt all behandla alla branscher lika ulan alt särskiltbeakta det som är unikt för oljeprospekteringsbranschen. Vihar i och för sig inget alt erinra mot den generella räckvidd som förslaget givits, men tvingas konstalera all de skattemässiga problem som uppkommer i samband med oljeprospekteringsverksamhet utomlands i stor utsträckning kvarstår. Genom att kommittén vall alt fastslå att förvärvskällebegreppet i 18 § KL gäller vid tolkningen av "ut omlands självständigt bedriven rörelse" i 38 § 2 mom. KL kan oljepro spekteringsverksamhet utomlands anses utgöra en gren av den svenska 2 verksamheten endast om oljeprospekteringsverksamheieningår i samma Prop. 1985/86: 131 förvärvskälla som den svenska verksamheten.Ett skattesystem med sådan regel kan knappast sägas vara konkurrensneutralt. Vimenar atl utredningen borde utmynnat i eu förslag som löste samtliga skattemässigaproblem i samband med utlandsverksamhet. Den lämpligaste lösningen torde vara atlhänföra all rörelse - i och utomlands -lill inkomstslaget rörelse. Detsaknas vägande skäl all bibehålla den nuvarande regeln att "utomlandssjälvständigt bedriven rörelse" skall hänföras lill inkomst av kapital. Isammanhanget vill vi också framhålla all den av kommittén gjorda kopplingen tillförvärvskällereglerna i 18 § KL rimmar illa med de nya bestämmelserna om slopadkommunal taxering av juridiska personer. Del finns numera ingen anledning - förjuridiska personer - alt fördela inkomst av rörelse mellan olikaförvärvskällor. Del kan inte vara rimligt atl en omotiverad bestämmelse i 38 §2 mom. KL skall framtvinga en sådan fördelning, som kan varaytterst komplicerad. Avdet ovan anförda framgår, att den nuvarande distinktionen mellan filial ochsjälvständig rörelse bör slopas. Destater i vilka prospeklering efter och utvinning av bedrivs anser sigha en självklar rätt atl beskatta nettointäkten av verksamheten. Formen för detlokala skattesubjekt som krävs enligl reglerna i de enskilda staterna varierar.I vissa länder är del fillfyllest med en på visst sätt registrerad adress, iandra länder krävs en lokal filial av det utländska bolaget. 1 åter andrabehövs etl lokall registrerat dotterbolag till del utländska bolaget. promemoria synes man skilja mellan "direklbedriven" utländsk prospeklering(där kostnaderna inte är avdragsgilla i ) och sådan som bedrivs genom enutländsk filial (där kostnaderna är avdragsgilla i ). I vår erfarenhetkrävs i de fiesta fall en lokal filial där inte ett lokalt dotterbolagerfordras (del senare alternativet kan ju motiveras även från icke-fiskalautgångspunkter). Del faktum alt en lokal filial ofta krävs hindrar dock inte atlprospekleringen i de flesta fall bedrivs inom ramen för konsortier på sätt som beskrivsi promemorian och i den mån därav följer all (trots den lokala filialen)nedlagda prospekteringskoslnader inle nu är avdragsgilla mot övriga rörelseinläkleri är de föreslagna lagändringarna välkomna och viktiga. Vad dessa emellertid intebeaktar är de vanliga fall då den aktuella staten för sin licensgivning kräver atl prospekteringen bedrivs i ett lokall registre rat dotterbolag. F. n. finns såvitt bekant inga möjligheter atl i få avdrag för medel som härifrån direkt tillskjutits etl sådant bolag för finansi ering av dess prospekteringskoslnader. har i sådana fall problemet lösts genom en filialbildning och (med lokala myndigheters tillstånd) över låtelse av det "ekonomiska intresset" av licensen till filialen underdel alt dotterbolaget fortsatt all vara formell licenshavare. I vissa länder (där del alls tillåts) ställs dock särskilda villkor i samband med sådan överiålelse och del faktum att prospekleringen ur skallesynpunkt anses bedriven i filialens intresse snarare än i dotterbolagets medför vissa negativa konse kvenser i en skaltemässig miljö som i övrigt inle är anpassad därtill. Vi får därför hemställa att departementet överväger möjligheterna atl komplette ra de föreslagna ändringarna i 74 § och i anvisningarna lill 38 § med regler enligl vilka lillskoH till utländskt hel- eller delägl bolag för finansieringav ,, därbedriven prospeklering blir avdragsgilla i mot rörelseinläkler Prop.1985/86: 131 här. 1 delta sammanhang vill vi fästa uppmärksamheten på 43 §mom. 2 st. KL där det anges aU bidrag från eU svenskt företag fill annatsvenskt (vår understrykning) företag kan bli avdragsgill efter regeringenstillstånd även om förutsättningarna för koncernbidrag eljest inte föreligger. mån denna bestämmelse används för att åstadkomma avdragsrätt för kostnaderför finansiering av utomlands bedriven oljeprospeklering (vilket skedde försådan som bedrevs av under 1970-talel) riskerar den atlförfela sitt syfte i de fall de svenska förelag som är mottagare av koslnadsbidrageni sin tur inte kan få avdrag för sina utländska prospekteringskoslnader av deskäl som redovisats ovan. Det vore därför önskvärt och ändamålsenligt om detaktuella stycket kunde ändras så att kravet på atl del bidragsmottagandeförelaget är svenskt, slopas. Eventuellt kan samma effekt uppnås genom ettsärskilt uttalande all de därpå följande två sista styckena i 43 § 3 mom. KLkan utnyttjas även för här angivna ändamål och inle endast för utländskbedriven forskning och utveckling vilket nu synes framgå av förarbetena. I detta sammanhang vill vi också erinra om den diskussionsom på initiativ av Industridepartementet förs mellan och vissastora svenska företag om dessa företags förvärv direkt eller indirekt avandelar i Svenska /S. Den exakta formen för sådanaförvärv har ännu inte fastlagts men det torde vara ytterst väsentligt för detilltänkta intressenterna aU de kapitaltillskott som dessa förelag förväntasprestera för att finansiera såväl norsk prospektering/ulvinning som norskforskning och utveckling leder till skattemässiga kostnadsavdrag motförelagens övriga svenska rörelseinläkler. saml förordar, i stället för det framlagdaförslaget, alt en möjlighet till dispens införs. Osäkerheten om gällande räftoch kontrollproblemen framhålls särskilt som skäl för ett dispensförfarande. Bakgrunden till de förslag som framlagts i promemorian är atlnågra större svenska förelag, som deltar eller ämnar deltaga i oljeprospekteringsverksamheti utlandet genom s. k. joint veniures, hemställt om ändrade beskattningsreglerför att inte sådant deltagande skall allvariigt försvåras eller omintetgöras.Bolagen har framhållit alt den nuvarande osäkerheten om rättsläget påifrågavarande område leder till stora svårigheter atl överblicka de ekonomiskakonsekvenserna av företagna och planerade satsningar. Vidare har framhållitsden belastning ur konkurrenssynpunkt som de svenska reglerna medför iförhållande lill utländska förelag vid uppbyggnad av en utlandsverksamhet. Iremissvar på fidigare utredning i frågan, förordar etl bolag i första hand och etlannat i andra hand all ett dispensförfarande införs för sådanutlandsverksamhet som kan anses önskvärd från samhällets synpunkt. RSV delar uppfattningen att ullandselablering inte börförsvåras eller hindras av skatteregler. En allmän utgångspunkt vid lagstiftning bör dock vara all de värden som lagstiftningen är avsedd all främja klart överstiger de olägenheter eller kontrollproblem som den ger eller kan tänkas ge 54 De problemsom nuvarande lagstiftning och oklara rättsläge Prop. 1985/86: 131 ger upphov tillsynes begränsade lill ett mindre antal relativt speciella situationer. Dettaförhällande talar i och för sig för atl en lösning av del aktuella problemetskulle kunna åstadkommas genom ett dispensförfarande. Ett dispensförfarandeförutsätter dock all gällande rätt är klar. Utredningen har i sina förslagutgått ifrån atl gällande rätt har ett visst innehåll trots att detta, vilketutredningen själv redogör för, är långt ifrån klart. RSV anser all dispensinsliluletskall användas endast i undanlagsfall. Mot bakgrund av vad nedan sägs angående konlrollaspektervill dock RSV ändå i detta fall förorda aU etl dispensinslitul övervägs framförlagstiftning av generell natur. Etl sådant dispensinstitut skulle kunna ta ibeaktande både den inlerna rätten och effekterna av dubbelbeskattningsavtalenför atl avgöra från fall lill fall när utlandsrörelse i beskattningshänseendeskall jämställas med rörelse som bedrivits i . Vilka kriterier som skallanvändas för att dispens skall ges är närmast etl politiskt ställningslagande.RSV vill dock peka på all kontrollproblemen skulle begränsas och erfarenheterkunna las tillvara för en eventuell framtida generell lagstiftning på området.Härvid skulle även den faktiska tillämpningen av infor-maiionsklausulen idubbelbeskattningsavtal kunna beaktas. RSVanser all utredningens ställningslagande och förslag jämfört med direktiventill utredningen ger vid handen all problemställningarna inte har tillräckligtpenetrerats för atl en lagstiftning skall kunna genomföras. 2.Beskattning enligt interna regler Nuvaranderegler skiljer mellan de fall en rörelse i utlandet är en gren (filial) lill enrörelse i och det fall då den utländska rörelsen bedrivs självständigt.I filialfallet får underskoll i den utländska verksamheten dras av från inkomstav rörelsen i . Vidare får etl underskott i hela förvärvskällan dras avmot ett överskott i annan förvärvskälla.