prop · G903151 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag anser mig därför ocksåkunna förutsätta att fondkommissionärer inte medverkar till handel med aktieoptionernär börsstopp råder för de underiiggande aktierna. Mot bakgrund av vad jaganfört anser jag inte att det nu finns något behov av att föreslåsärskilda regler om börsstopp avseende aktieoptioner. Frågan får övervägasnärmare i det fortsatta arbetet i fråga om aktieoptioner. Annodundaförhåller det sig när det gäller regler om insiderhandel med aktieoptioner. Dethar i den allmänna debatten från skilda håll påpekats att den som har kännedomom förtrolig, kurspåverkande information avseende ett bolag, som har aktier ivilka sker handel med standardiserade optioner, kan utnyttja sina kunskapertill att göra vinstgivande affärer med aktieoptioner. Eftersom aktieoptionerinte omfattas av de förbud mot insiderhandel med aktier och vissa andravärdepapper, som finns i värdepappersmarknadslagen, är detta för närvarandeinte olagligt. Inte heller omfattas aktieoptioner av värdepappersmarknadslagensbestämmelser om anmälan och registrering m. m. Möjligheterna att undersöka omoch i vad mån insidertransaktioner med aktieoptioner förekommer är därför små. Nuangivna förhållanden är enligt min mening otillfredsställande. En grundläggandeförutsättning för handeln med värdepapper är nämligen att alla aktörer påmarknaden skall ha lika möjligheter att få kännedom om kurspåverkandeinformation. Jag anser därför att den lucka som uppstått i värdepappersmarknadslagengenom att aktieoptioner introducerats på den svenska marknaden omgående börtäppas till. Prop.1985/86: 151 3.2 Förbud mot insiderhandel avseende aktieoptioner m. m. Mittförslag: I värdepappersmarknadslagen införs en bestämmelse som jämställer aktieoptionermed fondpapper. Detta innebär bl. a. att bestämmelserna mot förbud mot insiderhandelockså kommer att gälla aktieoptioner avseende aktier i aktiemarknadsbolag.Transaktioner avseende aktieoptioner skall alltid anmälas. Vidare föreslås enmindie teknisk justering av det nuvarande registreringsförfarandet. Bankinspektionensförslag: Inspektionen har föreslagit att aktieoptioner skall omfattas av värdepappersmarknadslagen. Remissinstanserna: Ingenremissinstans har haft någon erinran i sak mot att värdepappersmarknadslagenockså skulle gälla aktieoptioner. Endast två remissvar - samt industriförbunds ochStockholms handelskammares - innehåller synpunkter på hur ak- Prop.1985/86: 151 tieoptioner skall inlemmas i värdepappersmarknadslagen. har, med instämmande av Post- ochKreditbanken, , ifrågasatt om anmälningsskyldigheten enligt 10 § värdepappersmarknadslagenmåste fullgöras obetingat för att möjliggöra kontroll av att förbudet inteöverträds. Till skillnad från avsikten vid förvärv av teckningsrättsbevis ochliknande är optionsverksamheten inriktad mera på omsättning av utfärdade optionerframför att dessa utnyttjas för aktieförvärv. En anmälningsskyldighet synesdärför onödigt betungande och av begränsat värde från kontrollsynpunkt. och har i ettgemensamt yttrande ifrågasatt om optionerna bör omfattas av en skyldighet attanmäla innehav. En sådan anmälningsskyldighet kan bli administrativt mycketbetungande om optionerna blir föremål för livlig omsättning. Skälen för mitt förslag: Lagen (1985:571) omvärdepappersmarknaden trädde i kraft den . I 7 och 8 § finnsbestämmelser till skydd mot obehörigt utnyttjande av förtroligföretagsinformation. Bestämmelserna innebär i korthet följande (för enfullständig beskrivning hänvisas till prop. 1984/85:157, NU 29). I vissanärmare angivna fall gäller förbud för fysisk person som har anknytning tillett aktiemarknadsbolag - företag som har gett ut börsregistrerade eller OTC-noteradeaktier - att köpa eller sälja aktier i bolaget när han har tillgång tillsärskild, ännu ej offentliggjord information. Den som omfattas av förbuden fårinte heller köpa eller sälja aktier för annans räkning eller med råd eller påannat liknande sätt föranleda annan till sådan handel. Enligt 4 § andra stycket skall vad som föreskrivs om aktiei aktiemarknadsbolag också tillämpas på emissionsbevis, interimsbevis,optionsbevis, konvertibelt skuldebrev, skuldebrev förenat med optionsrätt tillnyteckning och vinstandelsbevis som getts ut av aktiemarknadsbolag eller avnågon annan i vars ställe aktiemarknadsbolaget trätt. Enligt 7 § förbjuds handel inför offentligt erbjudande omaktieförvärv. Förbudet gäller för alla dem som i egenskap av arbets- elleruppdragstagare hos ett aktiemarknadsbolag fått kännedom om att bolaget lämnateller fått ett offentligt erbjudande. Förbudet gäller också vissa störreaktieägare i bolagen. Av 8 § framgår att förbud mot handel också gäller för densom har insynsställning i ett aktiemarknadsbolag när han känner till vissanärmare angivna omständigheter som på visst sätt är ägnade att väsentligtpåverka kursen på bolagets aktier när de blir allmänt kända. Vilka fysiskapersoner som har insynsställning i ett aktiemarknadsbolag och således omfattasav förbudet i 8 § framgår av 6 §. Hit hör bl. a. styrelseledamöter, verkställandedirektör, vissa ledande befattningshavare och kvalificerade uppdragstagaresamt större aktieägare. I 9 § finns vissa undantag från förbuden i 7 och 8 §§. Den som bryter mot förbuden i 7 eller 8 § kan enligt 28 § dömas till böter eller fängelse. Vid uppsåtligt, grovt brott är maximistraffet fängel se. Enligt 31 § kan av brott enligt 28 § förklaras förverkad, om det inte är oskäligt. Av 10 § framgår att den som har insynsställning i ett aktiemarknadsbolag 12 skall anmälainnehav av aktier i bolaget och ändring i innehavet till Värde- Prop.1985/86: 151 papperscentralen . I vissa fall gäller dock undantagfrån anmälningsskyldigheten. Överträdelse av bl. a. bestämmelserna om anmälankan föranleda ansvar enligt 29 §. 17 § föreskriver att avräkningsnota skall upprättas vidköp eller byte av fondpapper. Av 19 § framgår vad en avräkningsnota skallinnehålla. Den som bryter mot bestämmelserna om avräkningsnotor m. m. kan ivissa fall fällas till ansvar enligt 30 §. I 22 och 23 §§ finns bestämmelser om viss förvaltning avfondpapper. Bestämmelserna tar sikte på sådan verksamhet som bedrivs avfristående fondpappersförvaltare, dvs. förvaltare som ej står underbankinspektionens tillsyn. Som jag nämnt i avsnitt 3.1 anser jag att även aktieoptionerskall omfattas av förbuden mot insiderhandel enligt 7 och 8 §§. Innan jag gårnärmare in på hur detta tekniskt skall ske vill jag ge ett par exempel på hurden som har kännedom om förtrolig företagsinformation kan tänkas använda sig avaktieoptioner. Ett sätt är att en insider som har kännedom om en ejoffentliggjord, kurshöjande omständighet köper köpoptioner på aktier i detbolag han är insider. När händelsen sedan blir känd kan han, om kursen som väntatgått upp, endera lösa aktierna till ett lägre pris än de betingar på marknadeneller också sälja köpoptionen, som då ökat i pris. Om å andra sidan en insider känner till en omständighetsom medför att aktiernas kurs kommer att gå ned när den blir känd kan hangardera sig mot kursfödust genom att utfärda en köpoption. Om kursen går nedunder det i optionen fastställda lösenpriset blir aktierna inte inlösta.Optionsköparen kan ju då förvärva aktierna billigare på marknaden. Utställarenfår i detta fall både behålla aktierna samt den ersättning (premium) han fåttför att han utfärdat köpoptionen. Går aktiekursen däremot inte ned under lösenprisetriskerar utfärdaren att optionsinnehavaren löser aktierna. Eftersom kursernapå aktieoptioner i regel växlar kraftigt har emellertid utfärdaren vissamöjligheter att för egen del köpa optioner billigt. Därigenom kan han kvittabort den köpoption han själv utfärdat. I sådant fall får utfärdaren delsbehålla aktierna, dels behålla en del av den premie han erhållit vidutfärdandet. Av vad jag sagt framgår att aktieoptioner inte ärfondpapper. Begreppet fondpapper finns, förutom i värdepappersmarknadslagen, bl. a. i lagen om och fondkommissionslagen. Uppräkning en av vad som avses med fondpapper är likalydande i de angivna lagarna. Det är därför inte lämpligt att hänföra aktieoption till fondpapper endast i värdepappersmarknadslagen. I stället bör i 4 § värdepappersmarknadsla gen införas ett nytt tredje stycke vari föreskrivs att aktieoptioner i lagen jämställs med fondpapper. Därigenom kommer aktieoptioner t. ex. att omfattas av de inledande paragraferna i värdepappersmarknadslagen, dvs. bestämmelserna om lagens tillämpningsområde (I §), de allmänna grunder na för handel med och förvaltning av fondpapper (2 §) och övervakningen av lagens bestämmelser (3 §). Andra stadganden i lagen som kommer att gälla även beträffande aktieoptioner är bestämmelserna om avräkningsno- 13 tor i 17-21 §§ ochbestämmelserna om viss förvaltning av fondpapper i 22 Prop. 1985/86: 151 och23 §§. Genomden föreslagna lagändringen kommer, förutom standardiserade aktieoptioner, ävensådana aktieoptioner som utfärdas av privatpersoner och vissa juridiskapersoner och som inte nödvändigtvis är avsedda för omsättning påkapitalmarknaden att omfattas av bestämmelserna i värdepappersmarknadslagen(jfr prop. 1985/86:140 s. I4ff). Föratt göra också bestämmelserna om förbud mot insiderhandel enligt 7 och 8 §§samt, i hithörande delar, anmälnings- och registreringsbestämmelserna m.m. i10-16 §§ tillämpliga beträffande aktieoptioner bör vidare, i det av migföreslagna nya 4 § tredje stycket, föreskrivas att de bestämmelser i värdepappersmarknadslagensom gäller aktier i aktiemarknadsbolag också skall gälla aktieoption avseendeaktie i sådant bolag. De nuvarande bestämmelserna tar emellertid endast siktepå köp och försäljning av aktier i aktiemarknadsbolag. Utfärdande avaktieoption täcks således inte. I 4 § tredje stycket bör därför slutligenföreskrivas att utfärdande av köpoption skall likställas med försäljning av deaktier optionen avser medan utfärdande av säljoption skall likställas med köpav aktierna. Jaghar inledningsvis nämnt att det i 9 § finns vissa undantag från förbuden i 7och 8 §§. Undantaget i 9 § första stycket avser befattningshavare hos fondkommissionärsom är märket maker för ett OTC-bolag. En sådan befattningshavare får även närförbud enligt 7 eller 8 § gäller för hans del köpa och sälja aktier för fondkommissionärensräkning i ett bolag för vilket fondkommissionären är märket maker. Ettmärket makersystem förekommer även inom den handel med standardiserade aktieoptionersom bedrivs av Optionsmäklarna. Det har över-enskommits mellan Optionsmäklarna,samt ett tiotal fondkommissionärer och andra bolag att dessa på begäran skallange kurser på aktieoptioner och till dessa kurser utfärda, köpa eller sälja optioner.Sådan överenskommelse har också ingåtts med en privatperson. Ett undantag förbefattningshavare hos fondkommissionär, som är märket maker för aktieoptioner,liknande det som gäller för aktier i , är enligt min mening erforderligt.Jag föreslår därför att i 9 § första stycket förs in en ny punkt 2 av nyssangiven innebörd. Såvittgäller befattningshavare hos märket maker för aktieoptioner som inte är fondkommissionäreranser jag inte att något undantag bör införas. Skälet härtill är främst attsådan märket maker, till skillnad från fondkommissionär, inte står underbankinspektionens tillsyn. 19§ andra stycket 1 3 finns undantagsbestämmelser som i andra fall än som avsesi första stycket gör att förbuden i 7 och 8 §§ inte utgör hinder för en insideratt handla med aktier trots att han har kännedom om sådana uppgifter somnormalt medför att förbuden gäller. Enligt punkt 1 utgör sålunda bestämmelsernai 7 och 8 §§ inte hinder för befattningshavare hos en fondkommissionär att i fondkommissionsrörelsenutföra köp- eller säljorder. Jag har tidigare föreslagit att utfärdande avköpoption skall likställas med försäljning och utfärdande av säljoption medköp. Undantaget i punkt I kommer därigenom utan vidare åtgärd att gälla ocksåför aktieoptioner. Av9 § andra stycket 2 följer, att bestämmelserna i 7 och 8 §§ inte 14 hindrar köp dåomständigheten är ägnad att sänka kursen och försäljning Prop. 1985/86:151 då den är ägnad att höja kursen. Som jag framhållit tidigare i dettaavsnitt kan ett skäl för att utfärda en köpoption vara att insidern känner omständighetsom är ägnad att sänka kursen. På motsvarande sätt kan han ha anledning attutfärda en säljoption när han känner till något som är ägnat att höja kursen.Det kan också i angivna situationer finnas anledning för en insider som inneharköpoptioner och känner till en kurssänkande omständighet att förvärva säljoptionerför att på så sätt neutralisera sina förluster. Eftersom undantaget i punkt 2,när det gäller aktieoptioner, i sin nuvarande lydelse sålunda möjliggör justsådana insidertransaktioner som skall förhindras bör bestämmelsen inte gälla aktieoptioner.Jag föreslår därför att undantagsbestämmelsen utformas så att den kommer attavse annat än köp och försäljning av aktieoption. Bestämmelseni 9 § andra stycket 3, som avser försäljning av aktier som tillhör ettkonkursbo, behöver inte ändras. Däremot bör enligt min mening ytteriigare tvåundantag avseende aktieoptioner fogas till uppräkningen i andra stycket. Närlöptiden för en aktieoption går ut måste innehavaren endera försälja optioneneller lösa aktierna, annars förfaller optionen. Den blir då värdelös. För attundvika detta måste en insider, även om han har kännedom om omständigheter, somsätter 7 eller 8 § i kraft, ha möjlighet att på optionens slutdag lösa aktiernaeller sälja optionen. I annat fall skulle han drabbas av en ekonomisk förlust.Jag föreslår därför att i 9 § andra stycket 4 införs bestämmelser av nyssangiven innebörd. Enutfärdare av en aktieoption måste också ges rätt att sälja eller köpa de aktiersom avses med optionen om hans aktier tas ut för försäljning eller köp på grundav att en innehavare begärt lösen. Vem som skall sälja eller köpa aktiernabestäms enligt gällande allmänna villkor genom lottning. Utfärdaren avgörsåledes inte själv om han skall göra transaktionen. På grund härav och dåsystemet med aktieoptioner i annat fall skulle bli svårt att hantera föreslårjag att ett undantag av nu nämnd innebörd förs in i 9 § andra stycket 5. Somtidigare framgått skall den som har insynsställning i ett aktiemark nadsbolag enligt 10 § första stycket anmäla innehav av aktier i bolaget och ändring i innehavet till värdepapperscentralen. De nu föreslagna bestäm melserna i 4 § tredje stycket medför att detta även kommer att gälla aktieoptioner. Från bestämmelsen om anmälningsskyldighet finns vissa undantag, som räknas upp i 10 § andra stycket 1-5. I punkt 2 och 3 finns undantag från anmälningsskyldigheten om innehavet eller ändringen i inne havet inte uppgår till 50 aktier eller, om fråga är om värdepapper som i lagen likställs med aktier, understiger ett marknadsvärde motsvarande . samt och han delskammare har i sina remissyttranden ifrågasatt om optioner bör omfat tas av anmälningsskyldighet. Att helt undanta aktieoptioner från anmäl ningsskyldighet kan enligt min mening inte komma i fråga. Anmälnings skyldigheten har nämligen inte blott en avgörande betydelse för kontrollen av förbuden utan även en återhållande funktion. Vad som kan diskuteras är möjligen om någon särskild frigräns skall gälla för aktieoptioner. Om en sådan gräns knyter an till vad som gäller för andra värdepapper än aktier - 15 - skulle i vissa fall optioner beträffande ettmycket stort antal Prop. 1985/86: 151 aktierkunna utfärdas eller förvärvas utan att någon anmälan behövde Dettaskulle naturligtvis inte vara tillfredsställande. särskildfrigräns för aktieoptioner skulle också vara vanskligt eftersom olika optionerkan variera kraftigt i pris. Jag kommer därför till den slutsatsen att något särskilt antals- eller värderelateratundantag inte bör göras för aktieoptioner.Detta innebär att den som har insynsställning alltid skall anmäla innehav och ändring i innehavet såvitt avser aktieoptioner. För att uppnå detta behövs inte någon lagändring. Det kan i sammanhanget påpekas att anmälningsskyldighetföreligger redan enligt gällande regler om en person i insynsställning, somutfärdat eller innehar en aktieoption avseende bolagets aktier, genom attoptionen löses förvärvar eller försäljer aktierna. Detta skall naturligtvisalltjämt gälla. Jag vill här slutligen ta upp en annan, rent teknisk,fråga som inte har samband med aktieoptioner. Enligt 16 § skall ettaktiemarknadsbolags moderföretag utan dröjsmål upprätta och fortlöpande föra enförteckning över dem som har sådan ställning eller sådant uppdrag förmoderföretaget som avses i 6 § första stycket 1-6. Såvitt angår 6 § förstastycket 3 avses därmed verkställande direktör eller annan ledandebefattningshavare i ett dotterföretag, om han normalt kan anses få tillgångtill förtrolig information om sådant förhållande som kan påverka kursen påaktierna i bolaget. Enligt 15 § första stycket skall emellertid dessa uppgifterfullgöras också av aktiemarknadsbolaget. Hänvisningen i 16 § till 6 § första stycket3 är därför onödig. Jag föreslår därför att den får utgå. De nya bestämmelserna bör träda i kraft så snart sommöjligt. Jag föreslår därför att så sker den . I likhet med vad somvar fallet när värdepappersmarknadslagen trädde i kraft bör en särskildövergångsbestämmelse om skyldigheten att anmäla innehav av aktieoptionerinföras. För att ge tillräckligt tidsutrymme åt den som vid de nyabestämmelsernas ikraftträdande är skyldig att anmäla innehav av aktieoptionerenligt 10 § föreslår jag att detta skall ske senast den . De föreslagna lagändringarna får anses vara av enkelbeskaffenhet, eftersom de i huvudsak inte innebär annat än att aktieoptionerförs in i det enligt värdepappersmarknadslagen redan gällande systemet. Jaganser därför inte lagrådets hörande påkallat. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att anta ett inom upprättat förslagtill lag om ändring i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden. ' 6 Beslut Prop. 1985/86: 151 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag föredraganden lagt fram. 1985/86: 151 Framställningom lagstiftning betr. aktieoptioner Underde har handel med en ny form av placeringsinstrument, s. k. aktieoptioner,utvecklats kraftigt i flera länder, främst i . Optioner har också börjatförekomma i . Den första optionen, den s.k. Patricia-optionen, gavs utunder . Det finns långt framskridna planer på att introducerastandardiserade aktiooptioner i . Ett konsortium planerar attinrätta en marknad i optioner för större börsnoterade företags aktier. I varjeoptionskontrakt avses konsortiet (mäklaren) vara en av parterna, antingen optionsutfärdareeller optionshavare. Den andra parten är en kund som anslutit sig till deallmänna villkoren för optionshandeln och hos mäklaren öppnat en depå, övervilken förekommande transaktioner skall utföras. Aktieoptionenär en rättshandling genom vilken utfärdaren åtager sig att sälja eller köpa enaktiepost till i optionen angivet pris under förutsättning att den somåtagandet riktar sig till önskar utnyttja optionen och meddelar detta tillutfärdaren inom den tid som angivits i optionen. Optionen är således antingenen köp- eller säljoption. Den kan dokumenteras t. ex. genom ett kontrakt elleren avräkningsnota. För den valmöjlighet utfärdarens motpart erhåller, betalarhan vid förvärvet av optionen en ersättning, s. k. premium, till utfärdaren.Aktieoptionen avser ett bestämt antal aktier i visst bolag, som anges ioptionen. Detta bolag är dock aldrig part i optionsavtalet. Man bör sålundasärskilja aktieoptionerna från de optionsrätter som utfärdas av bolaget självtenligt 5 kap. aktiebolagslagen och som utgör en möjlighet att teckna nya aktieri bolaget. Utnyttjandet av en sådan optionsrätt innebär att bolagetsaktiekapital ökas genom att nya aktier utges. När en aktieoption utnyttjas,lämnas däremot aktiekapitalet opåverkat och bolaget ifråga berörs endast pådet sättet att redan utgivna aktier byter ägare genom en aktieöverlåtelse. Enpromemoria om aktieoptioner samt en promemoria med historik angående optioner,båda ingivna i ett ärende hos bankinspektionen, bifogas.' Det bör noteras atten optionsmarknad kan organiseras på olika sätt, bl. a. i fråga om clearingfunktioner,som utomlands ofta handhas av en organisation med anknytning till fondbörsen. För en optionsmarknad fordras olika praktiska engagemang,bl. a. för Prop. 1985/86: 151 notering av köp- och säljkurser. Andra frågor somär viktiga gäller säkerheter/garantier i samband med utfärdandet av optioner,t. ex. att utfärdaren av en köpoption äger och deponerar de aktier optionenavser. Aktieoptioner bör begränsas till aktier i stora börsföretag med ettstort antal aktier med stor spridning och god omsättning. Om aktieoptioner finns det ej några regler iaktiebolagslagen (1975: 1385). Därav följer att allmänna civilrättsligaprinciper gäller för dessa optioner vilket ger parterna stor frihet att utformaavtalet enligt sina önskemål. De aktieoptioner som avses bli marknadsfördaunder är emellertid standardiserade enligt allmänna villkor,som samtliga iransaktioner kommer att hänvisa till och vara reglerade av. Fråga har väckts huruvida den planeradeoptionsverksamheten skulle innebära fondbörsverksamhet. Enligt I § lagen (1979:749) om förstås med fondbörsverksamhet "att köp- och säljanbudbeträffande fondpapper regelbundet vid offentligt upprop eller på liknandesätt sammanförs för handel och notering av kurs". Med fondpapper förstås enligt I § andra stycket samma lag"aktie, annat bevis om delaktighet i bolag, obligation, förlagsbevis ochliknande skuldebrev avsett för allmän omsättning samt andel i aktiefond. "Departementschefen kommenterar definitionen i prop. 1978/79:9, s. 194-195. Optioneratt köpa eller sälja aktier finns inte angivna i definitionen eller i departementschefenskommentar. De kan ej heller jämställas med "annat bevis om delaktighet ibolag" eftersom optioner inte ger en rätt till delaktighet i bolag. Pågrund härav skulle den planerade optionsverksamheten ej vara att hänföra tillfondbörs verksamhet. I de definitioner på fondpapper som finns i fondkommissionslagen(1979:748) och i lagen (1908:129 s. 1) med vissa bestämmelserom handel medfondpapper inryms ej heller aktieoptioner. Däremot kan aktieoptioner inrymmes ibegreppet värdepapper i I § p. I fondkommissionslagen som innehåller endefinition av begreppet fondkommissionsrörelse. Ej heller synes aktieoptionerna omfattas av den uppräkningav aktier och därmed jämställda värdehandlingar som görs i 1 § andra stycketlagen (1971: 827) om registrering av aktieinnehav ("insidedagen"). I aktiefondslagen (1974:931) lämnas i 19 § en redogörelseför de värdepapper som ett fondbolag äger rätt att förvärva till en aktiefond.Uppräkningen inbegriper ej optioner. I den lagrådsremiss med förslag till lag omvärdepappersmarknaden, som f.n. utarbetas inom , kommer aktieoptionerna,enligt vad bankinspektionen erfarit, ej att medtas i den uppräkning avvärdepapper som föreslås skola omfattas av förbudet mot insiderhandel. Mot bakgrund av den utveckling som skett utomlands,särskilt i och , när det gäller handel med aktieoptioner kandet finnas anledning antaga att en optionshandel kommer att utvecklas även ivårt land. Det är givetvis svårt att nu bedöma vilken omfattning en sådanhandel kan komma att få. Det är emellertid ett allmänt intresse att aktieop-tionernasrättsliga behandling klarläggs och innan en mer omfattandehandel har hunnit uppstå. Handeln i optionsrätter har i under detsenaste året visat en kraftig ökning. Detta visar på det stora intresse somfinns för placeringar av liknande slag. De praktiska formerna för enoptionshandel bör få utvecklas efter hand av fondkommis-sionärerna i samråd medbl. a. bankinspektionen och fondbörsen. Av den redogörelse för lagstiftningen som lämnats ovanframgår att optionerna inte är att anse som fondpapper i den mening som anges ifondbörslagen och fondkommissionslagen.