prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — 3, möjligheternaatt ordna trafik, vattenförsörining och avlopp samt annan samhällsservice. 4, möjlighelernaatl förebygga vallen- och luftföroreningar saml buller-slörningar. Bebyggelse och anläggningar som försin funktion kräver tillförsel av energi skall lokaliseras pä ett sätt som ärlämpligt med hänsyn till energiförsörjningen och energihushållningen, 1 enlighet med vad jag har anfört iden allmänna motiveringen (avsnitt 6,3.1) har i 3 8 tagils in vissagrundläggande krav på mark som skall användas för bebyggelse. Med bebyggelseavses - som lagrådet påpekat (yttrandet s.33) - också l.ex, vägar, grönområdenetc, som hör till en samlad bebyggelse. Flertalet av kraven finns direktuttryckta redan nu i 9 5 byggnadsstadgan. Kraven i övrigt följer av de meraallmänt hållna lämplighetskraven i den paragrafen. Paragrafen har fått sin slutliga utformningi enlighet med lagrådets förslag (yttrandet s, 33). vilket innebär att bl, a,följande ändringar i första stycket har gjorts i förhällande till detremitterade förslaget, 1 ingressen har använts ordet "lokaliseras"för att ange all del här är fråga om vilka delar av kommunen som skallbebyggas, Utlryckel "lokalisera" skall jämföras med"placera" i 3 kap,, som används för alt ange en exakta platspä en fastighet. Orden "geotekniska förhållanden" har bytts ul mol"jord-, berg- och grundvattenförhållanden", bl.a. eftersom det kananses tveksamt om geoteknik enligt vedertagen nomenklatur ocksä omfattar grundvattenförhållanden.Härigenom får man också en tydligare koppling mellan nu förevarande bestämmelseoch sladgandel i 3 kap, 2 5 andra meningen om begränsning av skadlig inverkanpå grundvattnet. Orden "trafik, service, vattenförsörjning ochavlopp" har ersatts med "trafik, vatienför-söijning och avlopp samtannan samhällsservice" dels för att markera all det här inte är fråga omkommersiell service (jfr 2 kap. 4 5 andra siycket) och dels därför att isamhällsservicen ingår att ordna trafik, vattenförsörjning och avlopp. Markens lämplighet skall bedömasmed hänsyn till den bebyggelse som avses komma till stånd. De flesta av kraveni 3 5 kan naturiigtvis uppfyllas genom åtgärder av olika slag. Utgångspunktenför tillämpningen av paragrafen är att den mark som avses användas förbebyggelse skall ha naturliga förutsättningar för att de angivna kraven skallkunna uppfyllas. Extraordinära åtgärder skall inte behöva vidtas. Kraven inrymmer i stor utsträckningekonomiska överväganden. När man bedömer om ett område iir lämpat förbebyggelse med hänsyn möjligheterna att ordna t,ex, trafik samtvattenförsörjning och avlopp, handlar del i huvudsak om att beräknainvesterings- och driftskostnaderna 1985/86:1 473 för erforderliga anläggningar. Visar beräkningarna allkoslnaderna skulle 2 kap. 3 bli onormall höga, bör inte oriiiädéltinvändas för bebyggelse. Vid de ekonomiska bedömningarna mäste ensammanvägning göras av olika kostnadsposter. Merkostnader i ett avseende kanju vägas upp av låga koslnader i etl annal avseende. När det gäller alt bedömamöjligheterna att ordna olika former av samhällsservice, handlar det oftast omkommunalekonomiska överväganden. Kommunerna har enligt olika lagar ettbetydande serviceansvar gentemot sinti medborgare. Som jag har anfört i denallmänna moUveringen (avsnilt 6,3,1) måste kommunen vid planläggning taställning lill möjligheterna all bereda service i olika delar av kommunen.Kommunens bedömning i dessa avseenden, grundade på kommunalekonomiskaöverväganden, mäsle naturligtvis tillmätas slor betydelse när frågor om marksanvändning till bebyggelse skall avgöras. När del gällerjord-, berg- ochgrundvaltenförhällanden vill jag stryka under lämpligheten av alt kommunerna iunderlaget till sina översiktsplaner redovisar geolekniska och andraundersökningar som har ulförts och har belydelse för att bedöma markenslämplighet för bebyggelse. Av särskild vikl är det atl redovisa omräden som kanbedömas vara olämpliga på grund av t, ex, risk för jordskred, bergras, slorasättningar, onormal förändring av grundvattennivän och stora lerdjup. 1 likhet med utredningen anser jagatt paragrafen bör innehålla elt krav pä all vatten- och luftföroreningar samtbullerstörningar skall kunna förebyggas. Bestämmelsen om bullerstörningar fårbelydelse t, ex, när bebyggelse planeras i närheten av befintliga ellerplanerade väglrafikleder eller flygfält. Vilka bullernivåer som i olikasituationer kan accepleras går givetvis inte att precisera här. Det beror påvilken lyp av bebyggelse som planeras, vilka bullerdämpande åtgärder som kanvidlas osv. Jag vill dock erinra om de riktvärden i fråga om flygbuller som harkommit lill uttryck i prop. 1981/82:98 om vissa luftfartspolitiska frågor (TU1981/82:28, rskr 339), Molsvarande riktvärden har i fräga om vägtrafikbullerangetts i prop, 1980/81: 100 bil. 9 (/81:23, rskr 257), Bestämmelsen i andra stycketinnehåller - i enlighet med vad jag har föreslagil i den allmänna motiveringen(avsnill 6,3,2) - ell krav på att energiförsörjnings- ochenergihushållningaspekter skall beaktas vid lokalisering av bebyggelse ochanläggningar. Bestämmelsen har pä förslag av lagrådet flyttals från 4 8 i delremitterade förslaget. Kravet innebär bl, a. attkommunerna i sin planering för bebyggelse noga måste överväga hur bebyggelsenskall försörjas med energi. Självklart fär paragrafen i detla avseende sinfrämsta betydelse när det gäller slörre bebyggelsegruppper men den gäller i ochför sig även lokalisering av 1985/86:1 474 Hänsyn bör också tas till behovet avatt hushålla med 2 kap. 3-4 §§ den energi som krävs för transporter avolika slag, 1 fräga om hushållning med energihar som nämnts lokaliseringen av bebyggelsen stor betydelse. När det iparagrafen föreskrivs att bebyggelse och anläggningar skall placeras pä ettfrän energihushällningssynpunkt lämpligt sätl innebär detta att säväl denaturliga som de av bebyggelse orsakade klimatförutsäitningarna skall vägas ini prövningen. Valet av uppvärmningsform kan också medföra särskilda krav närdet gäller atl placera byggnader pä elt från hushållningssynpunkt lämpligtsätt, 4§ Inom områden med samlad bebyggelse skallbebyggelsemiljön utformas med hänsyn till behovet av 1, skydd moluppkomst och spridning av brand samt mot trafikolyckor och andraolyckshändelser, 2, skyddsåtgärderför civilförsvaret, 3, hushållning medenergi och vatten samt goda klimatiska och hygieniska förhållanden, 4, trafikförsörjningoch god trafikmiljö, 5, möjligheter förpersoner med nedsatt rörelse- eller orienieringsförmåga all använda området, 6, förändringaroch kompletteringar. Inom eller i nära anslulning tillområden med samlad bebyggelse skall det finnas lämpliga platser för lek, motionoch annan utevistelse samt möjligheter att anordna en rimlig samhällsserviceoch kommersiell service. Paragrafen, som har fått sinredaktionella utformning i i huvudsaklig överensstämmelse med lagrådetsförslag, tar upp vissa grundläggande krav som skall beakias vid utformningen avbebyggelsemiljön. Paragrafen kan sägas innehålla en ulveckling i vissaavseenden av det övergripande kravet i 1 8 på en från social synpunkt godbostads-, arbets-, trafik- och fritidsmiljö. Bestämmelserna skall ses som etluttryck för atl bebyggelsemiljöns uiformning bör tillmätas en central betydelsevid den allmänna lämplighetsprövningen av markanvändningsfrägorna. Ambitionenbör vara att ny bebyggelse och förändringar i befintliga bebyggelseomräden fären från allmän synpunkt lämplig utformning. Varje kommun anförtros huvudansvaretför att utformningen av bebyggelsemiljön målmedvetet styrs i denna riktning.Med denna utgångspunkt bör det inte utfärdas föreskrifter i förordning ellermyndighetsförfattning lill bestämmelserna i denna paragraf. Flertalet av bestämmelserna i 4 8har en direkt motsvarighet i de krav på enstaka byggnader, tomter och allmännaplalser som finns i 3 kap. Skillnaden är främst att bestämmelserna i 4 8gäller vid beslut som avser hela bebyggelseområden. Bestämmelserna skall - somjag har slagit fast i den allmänna motiveringen (avsnitt 6,4) - tillämpas vidplanläggning och beslut om bygglov och förhandsbesked och de skall gälla bädeför ny bebyggelse och vid ändring eller komplettering av befintligabebyggelsemiljöer, 1 Prop.1985/86:1 475 ärenden om lov skall beslämmelserna inte lillämpas vidprövning av kom- 2 kap. 4 § pletteringsåtgärder enligt 8 kap; 12 8 andrastycket och inte heller vid bedömning av lokaliseringen av en ny byggnad, sominte skall förläggas lill elt område med samlad bebyggelse. För att undvika onödigaupprepningar vill jag först generelll hänvisa till vad jag anför i anslutningtill resp. bestämmelse i 3 kap. Här inskränker jag mig huvudsakligen till attgöra de kommentarer som direkt tar sikte pä hela miljöns utformning. Enligt punkl I skallbebyggelsemiljön utformas så att risk för olyckor av olika slag förebyggs.Liknande bestämmelser finns bl, a, i 9 och 12 88 byggnadsstadgan. Ettskyddskrav för de enskilda byggnaderna finns i 3 kap, 65 första stycket, Brandskyddsaspekier som bör beaktasnär bebyggelsemiljön utformas är exempelvis möjligheterna att förebyggauppkomsten av bränder, trygga utrymningen samt förhindra spridning ochunderlätta släckning av bränder, 1 sådana områden där det ordinarie gatunätetinte räcker till för nödvändig räddningstjänst med brandförsvarets fordon måstet,ex, särskilda brandvägar planeras och anordnas. Krav bör kanske ställas påbrandgator, brandmurar, lämpliga husavstånd, utrymningsvägar och skyddsavstånd. När det gäller kravet påbetryggande säkerhet mot trafikolyckor bör särskilt beaktas hur bebyggelsenlokaliseras i förhållande till gator och vägar och hur utfarterna ordnas. Ävenutformningen av vägar för motorfordon samt behovel av särskilda gång-, cykel-och mopedvägar m, m, träder i förgrunden. Placeringen av l.ex,parkeringsplatser, lastkajer samt friytor för lek och utevistelse är givetvisockså betydelsefull, Punkl 2 fanns inte med i detremitterade lagförslaget. Motiven för denna punkt har jag angett i den allmännamotiveringen (avsnitt 6,4), Genom det nu föreslagna kravet i PBL skapas engrund för att bl, a, ställningstaganden vid skyddsrumsplaneringen kanintegreras i de fysiska planerna. När det gäller intresset altbebyggelse utformas så att risken för brandspridning minskas och altkonsekvenserna av byggnadsras begränsas, sammanfaller försvarets intressen medde grundläggande krav på säkerhet, som jag angav under punkt 1, Någonsärskild bestämmelse i PBL som direkt pekar ul sådana faktorer frånförsvarssynpunkt behövs därför inte, 1 punkl 3 föreskrivs attbebyggelsemiljön skall utformas så att det finns förutsättningar för en godhushållning med energi och vatten, goda klimatförhållanden och goda hygieniskaförhållanden i området. Motsvarande krav i 3 kap, finns i 3 och 5 55, Bestämmelsen om vattenhushållninginnebär en nyhet. Här avses inte bara vatten för konsumtion utan ävendagvatten. Beträffande dagvattenfrågan är ett av problemen alt en hårdgörningav markytan ofta motverkar Prop.1985/86:1 476 möjligheten alt behälla en god vattenbalans inom etlbebyggelseområde, 2 kap. 4 § finns det teknik som medger s,k, lokaltomhändertagande av dagvatten. Här vill jag peka pä atl kommunerna med stöd av 5kap, i detaljplan kan avsätta mark för anläggningar bl, a. förvattenförsörjning och avlopp. Vidare kan enligt 5 kap, planbeslämmelsermeddelas om tomter, Pä det sättet kan utrymme reserveras för sådanaanläggningar som behövs för lokalt omhändertagande av dagvattnet, 1 sädana fallkan genomförandebeskrivningen innehålla en redogörelse för systemets tekniskautförande. När det gäller hushållningen medenergi bör det i enlighet med vad jag (3 5) framhöll eftersträvas attgenom lämplig placering, gruppering och utförande av bebyggelsen göra behovelav energi sä litet som möjligt. Bebyggelsens energiförsörjningmäste ocksä beaktas. Del räcker ofta inte alt enbari beakta den enskildabyggnadens energiförsörjning. Hänsyn måste också tas lill hur områdets totalaenergiförsörjning sker. Det kan t, ex, vara nödvändigt all reglera bebyggelsenpå ett sådant sätl att befintliga eller planeradeenergiförsörjningsanordningar kan utnyttjas på ett från energisynpunktändamålsenligt sätt. Bestämmelsen om godaklimatförhållanden innebär krav på hänsyn till det lokala klimatet i fråga omtemperatur, sol, vind och nederbörd vid bebyggelsemiljöns utformning. En aspektpå detta är att områden för lek och rekreativ utevistelse bör orienteras sä attde blir solbelysta i tillräcklig omfattning, 1 punkl 3 har dessulom tagits in enföreskrift om alt bebyggelsemiljön skall utformas sä att det finnsförutsätlningar för goda hygieniska förhållanden i området, Elt riktmärke bör därvid vara attmiljön inte utformas sä att det på goda grunder kan befaras att förhållandenapä platsen kommer alt orsaka obehag för befolkningen i allmänhet i form avfysiska eller psykiska besvär. Ljud-, ljus- och luftförhällandena bör med andraord inte tillåtas ge upphov till dåliga hygieniska förhållanden i närmiljön. Det kan ocksä vara nödvändigt attmed hänsyn till kravet pä goda hygieniska förhållanden ta särskild hänsyn tillplaceringen av enskilda byggnader m,m, i vissa fall. Det är l.ex. olämpligt attplacera skolor, barnstugor, bostadshotell för äldre eller rekreationsområden ialltför nära anslutning till intensivt utnyttjade trafikleder. 1 punkl 4 föreskrivs atlbebyggelsemiljön skall utformas så atl det finns förutsättningar för entillfredsställande trafikförsörjning och för en i övrigi god trafikmiljö. 1 gällande lagstiftning finnsregler om hänsyn till den allmänna samfärdselns behov (9 5 första stycket BS)och om tillbörligt beaktande av samfärdselns krav (128 1 mom, BS). Bestämmelserom parkeringsutrymmen pä tomtmark finns i 53 5 3 mom, byggnadsstadgan. Punkt 4 innefattar bäde en rätt och en skyldighet förkommunerna all 1985/86:1 477 läla trafikpolitiska beslut ta sig uttryck i den fysiskaplanläggningen, I den 2 kap. 4 S allmänna motiveringen (avsnilt 6,4) uppehölljag mig ingäéride vid kollektivtrafikens belydelse och framhöll därvid bl. a,all bebyggelsen bör utformas pä ett sådant sätt alt den effektivt kanförsörjas med kollektivtrafik, Punkl 4 ställer emellertid krav på alt helatrafiknäiet i samlad bebyggelse ges en ändamålsenlig utformning. Inte barabiltrafikens utan även gäng-och cykeltrafikens behov skall därvid tillgodoses.Givelvis bör även behovet av väl utformade och lokaliserade parkeringsutrymmenbeaktas, 1 punkl 5 har tagits in enbestämmelse om bebyggelsemiljöns tillgänglighet för personer med nedsattrörelse-eller orienieringsförmåga, Besläm-melsen saknar en direkl motsvarigheti gällande byggnadslagstiftning. Visserligen finns i 42a8 byggnadsstadgan kravpä tillgänglighet, men dessa krav avser i första hand inte miljön som sådanulan tillgängligheten till vissa bostäder och de utrymmen i byggnader lillvilka allmänheten äger tillträde eller som utgör arbetslokaler, Kravel i punkl5skall ses som en sammanfattning av de krav som i detta avseende slälls i 3 kap,pä byggnader (78) och tomter (15 S) saml pä allmänna plalser (18 5). Jaghänvisar här till vad jag har anfört i fräga om tillgänglighet i den allmännamotiveringen (avsnitt 11,1,2) och i specialmotiveringen till 3 kap. 7 5, I punkt 6 föreskrivs att behovel avframlida förändringar och kompletteringar skall beakias när bebyggelsemiljönutformas, 1 nuvarande byggnadslagstiftning finns inget klart uttalat krav påatl bebyggelsen skall utformas så all senare ändringar och kompletteringarunderlättas, Syftei med punkt 6 är att främja en planering som pä sikt kanmedföra ekonomiska eller andra väsentliga fördelar. Kravet bör naturligtvisinte tolkas sä rigoröst alt t, ex, reservområden alltid mäste finnas inom allabebyggelseomräden. Den praktiska tillämpningen av bestämmelsen mäste givetvisanpassas till förutsättningarna i varje enskill fall. Alltför storamarkreservai inom t, ex, bosttids- eller industriområden kan leda tiljekonomiska, miljömässiga och andra påtagliga problem säväl för kommunen somför enskilda. 1 andra stycket har tagits in bl,a. bestämmelser om bebyggelsens service. Andra stycket har ingen direklmotsvarighet i gällande rätt. Det anknyter dock till de allmänt hållnagällande föreskrifterna atl planläggning skall främja en från allmän synpunktlämplig ulveckling (9 5 första styckel BS) saml de anspråk på en väl ordnadbebyggelse som skall tillgodoses när stadsplan upprättas (12 5 1 mom, BS), Att variationer beträffandeservicens standard måste accepteras med hänsyn till bebyggelsens omfattning ochkaraktär får anses vara så självklart att det inte behöver direkt anges ilagtexten på det sätl som föreslogs i lagrädsremissen. 1985/86:1 478 1 andra stycket föreskrivs dessutomall behovet av friytor för olika 2 kap. 4 § verksamheter, såsom lek och motion,skall beakias. Andra stycket bör säledes ses säsom ett uttryck för atl delskall finnas möjligheter för dem som bor och verkar inom eller i nära anslutningtill bebyggdseomrädel alt få tillfredsställande tillgång lill sädanaserviceinrättningar och fritidsanläggningar som människor i allmänhet ansernödvändiga för etl fullvärdigt samhällsliv. 1985/86:1 479 Krav på byggnader m. m. I kapitlet finns bestämmelser om dekrav som ställs på bl, a, nya byggnader (1-985), befintliga byggnader (10-1355), andra anläggningar än byggnader (14 5) samt pä tomter och allmännaplatser m, m, (15-18 55). Kapitlet motsvarar 5 kap. och vissa delar av 6 kap.i utredningens lagförslag samt 3 kap. i det remitterade lagförslaget. i utredningsförslaget, som innehåller särskilda krav beträffande vissabefintliga byggnader, underhåll m.m., har tagits bestämmelser om underhåll avbyggnader m.m. och särskilda krav på bebyggda tomter. De bestämmelser ibyggnadsstadgan som rör förbättring av vissa byggnader och som enligt 6kap. iutredningsförslaget skall gälla även i fortsättningen har, som jag harredovisat i den allmänna motiveringen (avsnitt 11.2.4), tagits in blandövergångsbestämmelserna i 17kap. Bestämmelser om rivning av byggnader m.m, i6kap, utredningsförslaget har tagits in i 10kap, om påföljder och ingripandenvid överträdelser m, m. De krav som i kapitlet ställs päbyggnader och andra anläggningar är generellt utformade. Som jag har redovisati den allmänna motiveringen (avsnitt 5,3,3) behöver därför materiellaföreskrifter utarbetas till bestämmelserna, I 16kap, 15 bemyndigas regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer atl meddela sådana föreskriftertill 3 kap, om bl, a, skydd för liv och personlig säkerhet. I 8 Byggnader skall placeras och utformas pä etl sätl somär lämpligl med hänsyn till stads- eller landskapsbilden och lill natur- ochkulturvärdena pä platsen. Byggnader skall ha en yttre form och färg, som ärlämplig för byggnaderna som sädana och ger en god helhetsverkan, I paragrafen finns beslämmelser ombyggnaders placering och utformning med hänsyn till omgivningen samt tillnatur- och kulturvärden på platsen. Paragrafen motsvarar 38 5 förstastycket och 39 5 första stycket byggnadsstadgan samt 5kap, 1 5 iutredningsförslaget. På förslag av lagrådet har en smärre språklig justeringgjorts i paragrafen. Av förarbetena till 38 5 förstasiycket byggnadsstadgan (prop, 1959: 168 s, 251) framgår bl. a, attbestämmanderätten över byggnaders uiformning i första hand tillkommer denbyggande och att ingripanden bör begränsas till sådana falldär förverkligandet av den byggandes intentioner skulle innebära ett inslag istads- eller landskapsbilden av sä störande art, att det från allmän synpunktinte kan tolereras. Utredningen framhåller atl en avbyggnadsnämndens viktigaste uppgifter är att vaka över alt bebyggelsen får enUlltalande utformning när en 3 kap. I § 1985/86:1 480 ny miljö skall skapas och när nya byggnader skall anpassastill en befintlig 3 kap. f § miljö. Det bör därför finnas ett stöd för merkonstruktiva ambitioner än all enbart ha en möjlighet all i efterhand kunna ingripamol uppseendeväckande esteliska missgrepp. som innebäratt byggnadsnämnderna fär en mer aktiv roll vad gäller kravet på byggnadersutseende, tillstyrks av i slorl sett samtliga remissinslanser som yliral sig ifiågtm. Den nu föreslagna I 8 är avseddtttl ge uttryck för samma ambitioner som utredningsförslaget. möjlighet atl ställa krav pä en sädan placering, utformning ochfärgsättning av byggnader atl den yttre miljön får en god estetisk kvalitet. Medden yttre miljön avser jag i delta sammanhang det rum som formas av de enskildabyggnaderna och av galor, torg och parker men också den miljö som skapas närbyggnader placeras fritt i landskapet. Nya byggnader skall enligt I 8prövas ur främst två aspekter. Den ena avser byggnadens anpassning tillförutsättningarna pä platsen och den andra avser byggnadens egenvärde. En anpassning till omgivningenskall givetvis ske inte bara när befinlliga miljöer skall kompletteras med nybebyggelse utan ocksä när enstaka byggnader eller en grupp av byggnader skallförläggas i tidigare obebyggda omräden. Anpassningskravet får av naturiiga skälen speciell innebörd när del är frågan om kompletterings- ochförtälningsbebyggelse inom omräden som har en uttalad egenart, l.ex. omrädensom utgör en sådan värdefull miljö som omfattas av 38 8 första stycketandra meningen byggnadsstadgan. Även om uttrycket värdefulla miljöer inteförekommer i den nu föreslagna 1 8. är avsikten att krav på särskild hänsyntill omräden av detta slag skall kunna ställas med stöd av paragrafeti. 1 dennafråga vill jag hänvisa till vad jag anförde i den allmänna motiveringen(avsnitt ll.l.l). För atl belysa vilka miljöer det här kan vara fräga om villjag erinra om vad föredragande statsrådet anförde i motiven till den nyssnämnda bestämmelsen i 38 8 byggnadsstadgan (prop. 1979/80:149 s.9). a. följande: Byggnaderna inom ett avgränsatområde kan genom sin utformning och placering i förhållande lill varandra geden yttre miljön ell särpräglal uttryck. Det kan t. ex. gälla torg och gaturumliksom vissa byar, brukssamhällen, fäbodar och fiskelägen. Som exempel påskyddsvärda miljöer vill jag också nämna stadsdelar med väl sammanhållen ochtilltalande bebyggelse eller med andra påtagliga trevnadsvarden i den yttremiljön. Sådana värden kan naturiigtvis också återfinnas hos grupp- ellerseriebyggda småhusområden. Detta skall dock inte tolkas så att jag skulle ansedet miljömässiga värdet ligga enbari i atl byggnaderna är likadana ellerliknar varandra. Byggnaderna behöver inte heller var för sig vara av störreestetiskt värde. Det bör emellertid finnas ett uttryck i bebyggelsemiljön somkan bedömas vara allmänt uppskattat av kommunens innevånare. Jag vill särskilt framhålla atlmiljövärdet inte skapas enbart av byggnaderna. Även vägar, broar,parkanläggningar och omgivande naturlandskap Prop.1985/86:1 481 har belydelse för etl bebyggelsetjnirådes miljövärde.Byggnader bör utfor- 3 kap. t § mas sä atl de miljömässigl samverkar meddessa anläggningar eller naturomgivningar. Speciellt stora krav bör givelviskunna ställas på byggnader som uppförs inom eller i närheten av elt område medsädan samlad bebyggelse som avses i 12 8. dvs. bebyggelse som är särskillvärdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärligsynpunkt, eller intill en sädan enstaka särskilt värdefull byggnad. Den nyabyggnaden skall i ett sådant fall placeras och utformas sä atl den anptissasUll de särskilda värden som bebyggelsemiljön eller den enskilda byggnaden har. Hänsynen till kulturvärden innebärförutom ett krav pä anpassning till särskill värdefull bebyggelse också etlkrav på att nya byggnader skall utformas med hänsyn till lokal tradition ifråga om byggnadens form i stort, t, ex. planmåll, höjd och takform, eller idetalj, t, ex, materialval, färgsättning och fönsteriormer. Lokala traditioneri dessa avseenden skall beaktas och kunna föras vidare. Hänsynen till naturvärdena päplatsen kan t. ex, avse en värdefull naturmiljö och kulturlandskapet päplalsen. När byggnader placeras fritt ilandskapet ulan anknylning lill andra byggnader har även områdets topografi ochlandskapstypen betydelse.