prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — Isin rapport har kommittén gjort en beskrivning av konsumentpolitikensutveckling och dess nuvarande inriktning på ca 30 sidor, därefter har"hushållens fömtsättningar" granskats på 15 sidor saml"konsekvenser på hushållsnivå av de ändrade fömtsättningarna"analyserats på 3 sidor, främsl i form av ell hypotetiskt exempel omlivsmedelskonsumtion. Sedan följer ca 90 sidor "Överväganden ochförslag" och ca 60 sidor reservationer och särskilda yttranden.Sidfördelningen i sig kan ses som eft tecken dels på hur kommittén velatförlägga arbetets tyngdpunkt, dels på de meningsskiljaktigheter som funnks. Engranskning av utredningen ger vid handen, aU kommktén icke lyc kats göra den utvärdering av den hittillsvarande konsumentpoUtiken som direktiven avsett eller lyckats göra den analys som krävs av ändringarna i de "yttre förutsättningarna" och deras länkbara betydelse för en ev. förändrad konsumentpolitik. Del försök tiU analys av de yttre fömtsätt ningarna som presenterats är ingen förändringsanalys utan består främst 94 aven ytlig beskrivning vid en eller två tidpunkter av vissa hushållskarak- Prop.1985/86: 121 terisliska (hushållssammansättning, sysselsättning ochtidsanvändning, hushållsekonomi, utbildning, konsumtionens fördelning påvamgmpper). Förändringarnas storlek och deras betydelse för konsumentemasbeteenden i olika avseenden resp. kopplingen lill konsumentpolitiken har ejanalyserats. Engranskning av utredningen ger vid handen, atl kommittén icke lyckats göra denutvärdering av den hittillsvarande konsumentpolitiken som direktiven avsetteller lyckats göra en analys som krävs av ändringarna i de "yttrefömtsättningarna" och deras länkbara betydelse för en ev. förändradkonsumentpolitik. Del försök till analys av de yttre fömtsättningarna sompresenterats är ingen förändringsanalys utan består främst av en ytiigbeskrivning vid en eUer tvä lidpunkter av vissa hushållskarakteristiska(hushållssammansätlning, sysselsättning och lidsanvändning, hushållsekonomi,UtbUdning, konsumtionens fördelning på varugmpper). Förändringamas storlek ochderas betydelse för konsumenternas beteenden i olika avseenden resp. kopplingentiU konsumentpoUtiken har ej analyserats. (s. 61) "I många avseenden har hushållens situation förändratssedan den nuvarande konsumentpolitiken utformades. Vår genomgång av olikaförändringar som påverkar hushållets situation understryker betydelsen av attöverväganden om den framtida konsumentpoUtikens inriktning måsle utgå från dethushåUsekonomiska synsättet i högre grad än vad som görs". För dennaslutsals - vilken i sig är svårförståelig finns ej någol belägg i analysen. Eftersomden gmndläggande utvärderingen av den hittillsvarande konsumentpolitikensaknas och analysen av de "ändrade förutsättningarna" är såbristfällig finns ej heUer tUlräckligl underlag för de överväganden och förslagsom presenteras. Detta framgår ju även av utredningens reservationer. Linjenämndenför barnavårds-, hushålls- och texlillärarlinjerna samt linjen får kost ochnäringsekonomi uppfattning är konsumentpolitiken ulomordentiigl viktig i ettland som med del slora utbud av varor och tjänster som förekommer;varor och tjänster med en komplicerad sammansättning som ofta är svår attöverblicka och kontrollera för den enskilde. Settur detla perspektiv är den nedskärning av resurser för konsumentupplysning och-vägledning som skett under början av 1980-lalet djupt olycklig. Nedgångeni ekonomin och krympande realinkomster för de enskilda hushållen under senareår borde rimligen leda liU en förstärkning av konsumentstödet inte enminskning. Umeåuniversitet, samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden Prop.1985/86:121 Idet aktuella betänkandet formuleras det övergripande konsumentpoliliska målelsom "alt utifrån konsumentsynpunkt stödja en effektiv och medvetenhushållning med resurser." Det hushållsekonomiska synsättet skaUfortfarande gälla Som utgångspunkt och målsättningen drar i riktning molmedvetandehöjning hos enskUda konsumenter. Förutom alt de konsumenlpolitiskaåtgärderna skaU stödja hushåUen i deras strävan att köpa och bmka meraresursmedvetet, skall de förbättra konsumenternas möjligheter att uttrycka sinbehov. Dennaförskjutning har konsekvenser för synen på utbildning och forskning på detkonsumentpolitiska områdel. I den mån insatser inte haftåsyftad verkan, lorde del till slor del bero pä atl man underskattatbetydelsen av en medveten konsument i samhällsekonomin. Man har därför ocksåförsummat utbildningen. Beslular man nu om riktlinjer som betonar medventehetpå hushållsnivå, måsle information, utbildning och kunskapsutvecklingförstärkas. Viansluler oss tiU utredningens förslag tUl övergripande mål för framti dens konsumentpolitik. Vivill understryka att möjligheten atl nå delta mål är avhängigt en förstärkningav konsumentpolitisk utbildning och forskning. Detligger ett värde i att utredningen lar upp "Hushållens fömtsättningar"(kap 4), men i övrigt är resonemangen i väl hög grad konventionellt beskrivandeoch oanalytiska. Detskulle behövas en analys av producent-konsument-balansen i samhället med enundersökning av hur den förskjutils (stora producentföretag, ändradförsäljningsslruktur, ändrad disiribution med större arbete överias-tat påkonsumenten etc). Vidarebör man ta upp typproblem som konsumenten/brukaren upplever och som harsamband med denna ändrade struktur. Dessa problem har stora konsekvenser förbmkarskuationen. Exempel är följande: n Svåröverblickbarl utbud, samlat kringprodukttyper med begränsade variationersom fömtsätter en myckel väUnformerad konsument. n Arbetet med atl skaffa sigen någorlunda fullständig information kräver sädan tid och därmed koslnader alldet ofta är rationellt atl genomföra köpet på begränsad information. Hur kanfaktorernas avvägning påverkas på ett för konsumenten gynnsamt säll? D Bristeri design, speciellt när del gäller föga gloriösa vardagsprodukter där del skenbartstora utbudet inte varierar tillräckligt för atl reella alternativ ska kunnaerbjudas. Mängder av önskemål fångas aldrig upp. Saknas det från tillverkarnafrislående forskningsledet? Ta dammsugare som etl välkänt exempel. DProblem som skapas av ändringar i (officieU eUer producenlbeslämd) Prop.1985/86: 121 standard, där konsumenten viU komplettera lidigare ulmstning("årsmodeller" l.ex.). D "Inbyggt åldrande", dåligareparationsförulsättningar. D Brist på slandardbasvaror, svårigheter atl hittabra normalprodukler på modedominerade områden såsonri kläder och skor. Stortidsåtgång i sökandel efter tiUfredsställande produkter utan säker utsikt tillframgång. D Ofta uppträdande tiUverkningsfel, ofullsländigheter i förpackningetc. som, även när de täcks av garantier, föranleder återbesök som medcentralisering av försäljningsställena blir arbetskrävande och kostsamma. HartiUverkningskontroll helt eller delvis ersatts av garantiviU-kor och arbetedärmed flyttats över till konsumenten? D Allmänt förekommande undermåligförpackningsdesign som fömtsätter muskelstyrka, speciell teknik eller verktygvid öppnande. Svårt all klara för många muskel- eller synsvaga, kvinnor, äldre,handikappade etc. D Brister i information beträffande uppackning, montering ochanvändning monterings- och bmksanvisningar lorde ofta vara skrivna iefterhand av dåligt kvalificerad personal. Detta moment har ingen status iproduklionsledel. m Brister i garantiviUkor för produkter som ska bmkas underlång tid och är så komplexa att konsumenten inte rimligen kan granska demdirekt -t. ex. småhus. Påsamtliga dessa punkter upplever brukaren problem. Vissa av dem kan mötasmed bättre utbildning av tekniker och övriga i producentie-det engagerade - delgäller t. ex. frågorna om förpackningar och monteringsanvisningar. Dessafrågor behöver kunna ägnas utrymme i undervisningen. Andra problem, t. ex.garantiviUkor, har stor betydelse för teknikens sätl atl fungera i samhälletmen måsle angripas genom konsumentpolitiska ålgärder såsom lagsliftning. Institutionernaför huslig utbildning vid universiteten i , och Viansluler oss till den vidgade målsättning man föreslår för den framtidakonsumentpolitiken. Konsumentpoliliska ålgärder blir aUlmer angelägna i liderdå konsumenternas kunskaper i frågor som gäller kost, hälsa och ekonomi av alllalt döma minskar, som marknadens utbud av varor och tjänster ökar ochblir aUtmera komplicerat och svåröverskådligt. De senasie årens krympandereaUnkomsler medför också en påfrestning för hushållen, elt förhåUande somborde leda tUl en förstärkning och inte en försvagning av konsumentstödel. (s 110) framhåller finns det kopplingar mellankonsumentpolitik och kulturpolitik. Mest konkret tar de sig uttryck 97 iatt koncentrationen av detaljhandeln leder tiU att tUlgängligheten för Prop.1985/86:121 konsumenter utanför storstadsområdena tiU l.ex. böcker, fonogramoch noter försämras och alt urvalet här tenderar att begränsas till det kommersielltmest gångbara delarna av utgivningen. Det finns också koncentra-lionstendenserinom produklionsledel vilket gör att del samlade utbudet blir beroende av ettfåtal utgivare, vilket kan leda lUl alt utbudet snävas in och blir ensidigt. Ivissa fall är det också svårt för konsumenterna att informera sig om delfaktiskt tUlgängliga utbudet och därmed välja i detta. Rådet följer fortlöpandeutvecklingen inom litteraturområdet bl. a. vad gäller nyssnämnda aspekter. Påfonogramområdei har rådet tillsammans med statens pris- och kartellnämnd gjorten ingående analys av fonogram-branschen (se Fonogrammen i kulturpolitiken,rapport från 1979:1). I anslutning tUl anslagsframställningen /87 har rådet i en promemoria, Nolområdel, bl. a. beskrivitutgivningen och tillgängligheten av noter i landet. I nämnda sammanhang harockså informationen till konsumenterna tagks upp. ViviU inledningsvis konstalera alt utredningen bygger på ell hushåUsekonomisklsynsätt. Detla gmndläggande synsätt vill ansluta sig tiU.Trots denna gmndsyn har vi på några områden funnit brister som vi här närmarevill kommentera. Iinledningen till betänkandet konstateras att utredningen har genomförts påkort lid. Utredningen av utvecklingen och inriktningen av detkonsumentpolitiska arbeiei har därför i huvudsak byggts på redan befintligtmaterial. I ett särskilt yttrande liU utredningen anför ledamölerna Gustavssonoch Orring atl utredningens eget material inte kunnat redovisas på elltilU"redsställande sätt genom att utredningen inte hunnit bearbetamaterialet. Statensungdomsråd ser del som beklagansvärt atl utredningen inte fått den lid och deresurser som krävs för atl på elt mer fullständigt sätl kunna belysa inriktningoch utveckling på del konsumenlpolitiska området. Särskik när del gäUeravsnittet hushållens fömtsättningar, menar vi atl det hade varit värdefullt meden bredare belysning. Sedanflera år tiUbaka har hushållen drabbats av reallöneminskningar. Som enkonsekvens av delta har konsumtionen minskat, enligt belänkandet, med igenomsnitt 0,. Självklart har detta lett lUlalt fler hushåll har fått en bekymmersam ekonomi. Ett allvarligt tecken pådetta är den kraftiga ökningen av antalet mottagare av socialbidrag. framgår alt hushållens gmndläggande konsumtion har ensärskild betydelse med tanke på den svära privatekonomiska skuation mångahushåU befinner sig i . Därför borde del ha varit en angelägen uppgift förutredningen all på ell mer ingående säll analysera förändringarna ikonsumtionen av framför aUl bostäder och livsmedel. Bostadskostnadenutgör den största andelen av hushållens konsumtion. Dessutom är det ell område som tar en ständigt större del av hushållens 98 konsumtion.Man kan ifrågasätta om detta är ett medvetet val av konsu- Prop. 1985/86:121menterna. Myckel talar isläUel för all bostadskostnaden är svår att påverkaför den enskUde konsumenten. Mot denna bakgmnd borde frågan ställas om hur enfortsalt ökning av bostadskostnaderna, påverkar hushållens ekonomi. Detta ärexempel på problem som vi anser utredningen inte behandlar på etttillfredsställande sätt. Enannan fråga som vi menar inte behandlats tillräckligt utförligt är de storaskillnader som finns i förutsättningama för hushållens konsumtion. Vi menar altdet skulle vara intressant att t. ex. speciellt se på den gmpp ungdomar somnyligen flyttat hemifrån. Avuiredningen framgår bl. a. atl ungdomar i regel har ringa erfarenhet avhushållsarbete och att skolan har brister i sin konsumenlulbildning. När detgäller ungdomars roll som konsumenter så är detla intressanta områden, men delfinns fler som borde belysas. Som exempel kan anges bostadskostnaderna. Förmånga ungdomar är det svårt att bära de höga bostadskostnaderna. Detta gällerofta både studerande och arbetande ungdom. Ungdomars sociala problem ärspeciella på detta område eftersom det ofta innebär slora kostnader altetablera sig på bostadsmarknaden. Det handlar om en kombination av i regel lågainkomster och höga kostnader för bosättning samt hyror och kanskekapitalkostnader. Detta och många liknande områden skulle behöva utredasbetydligt noggrannare. Länsslyrelseninstämmer med uiredningen att konsumentpoUtiken skall inriktas på alt ökakonsumenternas medvetenhet och kunskaper, verka för atl konsumenlinflylandelstärks i samhället och all öka kunskapsutvecklingen om hushållens situationoch de olika förhållanden som påverkar deras resursutnyttjande och välfärd. Länsstyrelsenkonstaterar inledningsvis att flera av förslagen i betänkandet är så aUmänthåUna att det är oklart vad som åsyflas. Del hade varit önskvärt med en störretydUghet och konkreta ålgärdsförslag, i synnerhet som kommittén säger sig viljaarbeta med breda lösningar och engagera såväl enskilda som organisationer i denframtida konsumentpoUtiken. Länsstyrelsendelar kommitténs uppfattning, att målel för den framtida konsumentpolitikenmåste vara atl utifrån konsumentsynpunkt stödja en effektiv och medvetenhushållning med resurser. Även målet all öka medvetenheten och kunskaperna hoskonsumenterna måsle ges en framträdande roll i den framtidakonsumentpolitiken. Kommitténkommer inte med några omvälvande förslag på del konsument poliliska området. Den betonar ell hushållsekonomiskl synsätt och lägger också slor vikt vid atl den lokala konsumentverksamheten breddas till alt 99 avse aUa de områden sompåverkar konsumentens livssituation ex. vam- Prop. 1985/86:121 ochservicefrågor, butiksstmktur och god samhällsplanering. Denna verksamhetfordrar utöver den kommunala konsumentverksamheten att kommunalpolitiker,näringsUvsorganisationer, skolan, frivilliga organisationer medkonsumenlpolitiska ambitioner engagerar sig i konsumentfrågorna. För denframlida konsumentpolitiken är inte huvudmålen alt förstärka det skyddsnät somskapats under 1970- och hittiUs . Självsanering och egnaåtgärder inom näringslivet bUr elt alternativ tlU lagstiftning. Näringslivetbör också ha huvudansvaret för konsumentinformation. Målet är attskapa medvetna och kunniga konsumenter som är väl förtrogna med marknadsföringoch med de spelregler som gäller på marknaden. instämmer medkommittén i dessa ulgångspunkler för den framtida konsumentpolitiken. Länsstyrelseninstämmer i utgångspunkter för den framtida konsumentpolitiken, vilkaredovisas i belänkandet. Välfärdeni etl samhäUe bestäms av många olika faktorer. Hushållens välfärd beror främstav tillgången på resurser och på hur effektivt hushållen kan utnyttja dessa.Olika förhållanden som råder i samhället, den miljö som omger hushåUen,politiska beslut m. m. påverkar hushållens möjligheter att utnyttja sinatillgängliga resurser. Hur samhällets lolala resurser utnyttjas kan bedömasfrån hushållsekonomisk synpunkl och därmed ge en viktig aspekt på välfärdensutveckling. Dettakan också mera specifikt uttryckas som att hushållens köpkraft inte barabestäms av deras inkomster och den skatt de betalar. Köpkraften påverkas ocksåav om priserna på varor och tjänster är rimliga, om kvalitén är god, omvarorna har lång ekonomisk livslängd och om de marknadsförs på elt sunt sätt. Utifråndetta synsätt har utredningen lagt sina förslag om bl. a. att stärkakonsumentens stäUning på marknaden. Länsstyrelsenanser att i den redovisning som beskriver situationen för olika hushåU bordeäven en regional aspekt ha anlagts. atl ha några speciella statistiskadala på detla anser alt befolkningen i glesbygden i Norrlandsinland i jämförelse med den exempelvis i storstäderna har helt andrafömtsättnigar - i grunden betydligt sämre sådana bl. a. genom långa avstånd ochbetydligt sämre utbud av varor och tjänster. Resultatetav en sådan analys borde enligt mening ha lett tUl en avvägningav åtgärder/insatser där den regionala/regionalpolitiska aspekten varitframträdande. Etlexempel: I saknar sex kommuner av femton någon form av konsumentverksamhet. Flertalet av dessa är små glesbygdskom muner med sviktande ekonomiska resurser. Här borde en stimulans ha föreslagits för alt utveckla sådan verksamhet i dessa kommuner. Närradiokommilténkonstaterar med tillfredsställelse atl konsumentpolitiska kommittén angernärradio som en möjlig väg all sprida konsumentupplysning och annankonsumentinformation, (s 39 och 91) Kommitténvill dämtöver peka på atl genom ändring i närradiolagen (SFS 1982:459) har depå varje ort gemensamma närradioföreningarna fäll möjlighet att, i begränsadomfattning, sända information om verksamhet. Det kan på säll som l.ex.sedan länge skett i Karistad, användas för atl regelbundet sändakonsumentprogram med den kommunala konsumentsekreteraren som programledare.Dessa program innehåller konsumentupplysning om t. ex. möbelvård, inköp av malm. Kommitténhar i silt betänkande lagil upp allmänna konsumentpolitiska frågor. Delivsmedelspolitiska frågorna, som utgör en viktig del av de enskilda hushållensintressesfar, har legat utanför kommitténs uppdrag. finnerinte anledning atl i remissyttrandet gå igenom kommittébetänkandet i detalj,särskilt som verket delar den syn på konsumentpolitiken som legal lill gmndför kommitléns arbete och som präglar förslagen. framhåller bör den framlida politiken på konsumenlområdel inriktaspå all stärka hushållens möjligheter atl effektivt använda sina resurser ochatl la upp frågor av betydelse i första hand för grupper i samhäUel med knapparesurser. har inget all erinra mot kommitténs förslag, vUkabör verka i denna riktning. framhåller är de enskUda hushållen små och kunskaps-mässigl oftaunderlägsna produktions/försäljarsidan. Företagen är måna om all följamarknadsutvecklingen och har en omfattande kunskap om hushållens förhållanden.HushåUen har å sin sida däremot för det mesla mycket begränsade kunskaper påproduktområdet. Företagen är i många branscher välorganiserade. Konsumenternadäremot saknar stöd av starka organisationer. Till konsumenlemas hjälp måsle dåfinnas offentliga myndigheter, dit den enskilde kan vända sig och där han kanförvänta sig alt få sina iniressen bevakade. De centrala och lokalamyndigheterna på konsumenlområdel har därför en ulomordentiigl viktig uppgifti detta avseende. Konsumeniverkei har under några lidigare år fält vidkännasextraordinära nedskärningar. En förstärkning av verket är nödvändig om devidgade konsumentpoliliska uppgifterna skall kunna genomföras på eltmenings-fuUl sätt. Samhälletsnormala sätt all fungera ger upphov lill miljöproblem. Nästan aUl vi gör påverkar direkl eUer indirekt mUjön. Del uppstår ofta men ingalunda alltid en rad målkonflikter meUan hänsyn till miljön å ena sidan 101 ochsysselsättning, lönsamhet, exportmöjligheter och bekvämlighet å den Prop.1985/86:121 andra, målkonflikter som innebär en rad besvärliga avvägningar. Marknadenlöser inte miljöproblemen av sig själv. Miljöproblemen är negativa externaeffekter, ur förelagarens, förorenarens, ibland också ur köparens synpunkl ärde någon annans huvudvärk. Miljövård handlar till stor del om konsten alt förmåandra alt uppföra sig väl. Enväl fungerande marknadsekonomi fömtsätter informerade konsumenter. Allmänhetenhar ett stort och dokumenterat intresse för miljöfrågor. SNV är övertygat omatt allmänheten är beredd att ta ett ökat ansvar för miljön. Men ansvarfömtsätter kunskap. Mänga konsumenter skulle med andra ord välja miljövänligavaror, om de bara hade kunskaper/fick information om vilka varor, som är mermiljövänliga än andra. Köparen skulle därigenom kunna påverka utbudet ochutformningen av olika varor. Rådgivning fungerar bra, om den som får rådetåtminstone inte förlorar på alt följa del. Uppgifternaom olika varors funktionella egenskaper bör enligt SNV för vissa varor på någolsätt kompletteras med uppgifter om miljöpåverkan och med skrolningsanvisningar.Detta kan ske successivt. Sådan information kan bidra till att ökamedvetenheten om miljöaspekterna i samband med tillverkning, användning ochskrotning av vissa varor. Detta är elt sätt att förhindra miljöförstöring, attbedriva miljövård. Olikamöjligheter att åstadkomma denna miljöinformation måsle undersökas. Devästtyska erfarenheterna av den särskilda märkning som informerar konsumentenom att varan är särskUl "miljövänlig" bör utnyttjas. SNV anser attutgångspunkten vid bedömningen av olika varors "miljövänlighet" iförsta hand bör vara jämförande. Bmkaren - i de fall denne inte är densamme som köparen, t.ex. inom myndigheter och oUka organisationer och den som har det slutiigaansvaret för skrotningen kan mycket väl lägga betydligt större vikt vid varorsmiljöegenskaper än köparen. Ansvaret för informationen om varor bör i förstahand Ugga på tillverkaren. Detär således väsentligt all miljöaspekterna kommer in som en naturlig del ikonsumentpolitiken på samma sätl som aspekterna om kvalitet, pris, bekvämlighetetc. Inom ramen för sektoransvar bör ligga att på olika sällsöka få in miljöaspekterna i det konkreta konsumentpoliliska arbetet. Ungefär20% av vår privata ekonomi går åt tiU inköp av mat. Prisbildning en på livsmedel är därför en viktig del av vår privatekonomi. livsmedelskommilié tog därför även upp konsumentfrågorna, inte bara ur ekonomisk synpunkl utan även ur näringssynpunkt. Kommktén behand lade även frågor om konsumentens insyn och utbildning i livsmedelsfrågor. En viktig del i dessa frågor ansåg kommittén vara sambanden mellan pris, kvalitet och sammansättning. Kommittén fömlsatte att dessa frågor skulle tas upp av den konsumentpoUtiska kommittén. förslag gäller framför allt utbildning och infor- 102 mation.JN delar utredningens uppfattning att del är på dessa områden Prop.1985/86:121 insatser måste göras för att åstadkomma förbättrad medvetenhet pålivsmedelsområdet. Enligt JN: s mening har emellertid inte konsumentkommitténlagl särskilt stor vikt vid det vikliga livsmedelsområdet. Styrelseninstämmer i de mål för en framlida konsumentpolitik som kommittén anger,nämligen att stödja en effektiv och medveten hushåUning med resurser. Detlainnebär all man inom konsumentpolitiken skall verka för att förbättrakonsumenlemas möjligheter att uttrycka sina behov och påverka sin situation.Man bör också stödja hushållens strävan alt bättre utnyttja sina resurser och iövrigt stärka konsumenternas ställning på marknaden. Den konsumentpoUtiskaverksamhelen måsle därför även i fortsättningen parallellt inriktas på bådekonsument- och förelagsinriktade åtgärder. Detär väsentligt alt konsumentpolitiken inriktas på insatser som främjarhushållens ekonomi och koncentreras på frågor av större ekonomisk betydelse Kommuneninstämmer i huvudsak i kommitténs förslag. Kommunen väljer därför alt i detlayttrande beröra de områden där kommunen har särskilda synpunkter vilka lordebeaktas. Trollhättanskommun har som ett klart uttalat mål att ge kommuninvå-nama den service somefterfrågas. Detla gäller också inom konsumentpolitikens område. Idagens samhälle, med elt ständigt utökat utbud av varor och tjänster och medbegrepp som märkesmystik, suggestiv reklam och Uvsslilsreklam blir del förkonsumenterna alll svårare att överblicka marknaden och göra rationeUa inköpbaserade på egna behov och preferenser.