prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Underrättelse härom skall inte gå till hyresgäster. Behovet avkommunikation med dem blir tillgodosett genom kungörelse i ortstidning omutställningen och genom underrättelse till organisation och förening avhyresgäster. För att ej onödigtvis tynga arbetet med förteckningen och dessajourhållning bör i förteckningen förutom ägare till fast egendom tas uppendast innehavare av annan särskild rätt än hyresrätt. Med särskild rätt avseshär liksom eljest i PBL inte panträtt. Närmare föreskrifter om vilka uppgiftersom skall tas med i fastighetsförteckningen och varifrån uppgifterna skallhämtas behövs för den praktiska tillämpningen. Lagrådet förutsätter alt sådanabestämmelser - vilka är att anse som föreskrifter om verkställighet av lag -kommer att beslutas av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Av första stycket i paragrafen, som i lagrådetsförslag betecknas 11 §, framgår atl en detaljplan får ändras eller upphävasföre genomförandetidens utgång endasi om det finns synnerliga skäl eller omberörda fastighetsägare har samtyckt till del. Departementschefen har i denallmänna motiveringen (s, 125) berört vad som skall anses vara innefattat ibegreppet synnerliga skäl. Det skall, framhåller han. ha uppstått nyaförhållanden av stor allmän betydelse som inte kunde förutses vidplanläggningen och som inte med rimliga insatser frän det allmännas sida kanbemästras på annat sätt än genom ändring eller upphävande av planen. 1985/86:1 266 börvad departementschefen sålunda utvecklat komma till direkt uttryck i lagrummetför att det på ett klarare sätt än genom hänvisning lill uttrycket"synnerliga skäl" skall framgå när det skall vara möjligt att motfastighetsägarnas bestridande ändra eller upphäva planen, 1 lagrådets förslaghar första stycket utformats i enlighet rned vad som har sagts, I andra siycket i paragrafen föreskrivs attdetaljplanen efter genomförandetidens utgång får ändras eller upphävas, om detär påkallat från allmän synpunkt. Vid den bedömning som då skall ske behöverenligt ett uttalande i specialmotiveringen några enskilda intressen inte vägasin. framhåller departementschefen, vara tillräckligt att kommunenanser att planen är lämplig som grund för bygglovprövningen. Enligt 1 kap, 4 § skall ju alltid - i den mån inteannat föreskrivs - både allmänna och enskilda intressen beaktas vid prövning avfrågor enligt PBL, Avsikten med det i specialmoliveringen gjorda uttalandettorde därför vara att markera att den som har en rättighet enligt planen inteskall kunna åberopa denna vid den avvägning som skall göras när fråga uppkommerom att låta planen upphöra att gälla eller att ge den ett annat innehåll. Närdet gäller att ta ställning lill det nya innehåll som planen vid en ändringskall ges, skall självfallet också enskilda intressen enligt huvudregeln i Ikap, 4 § vägas in, lät vara att inte heller vid denna avvägning rättigheterenligt den tidigare planen behöver beaktas. Vad som har sagts bör komma tilluttryck i lagtexten. 1 detaljplan skall anges den tid inom vilken lovskall sökas för att planen skall få genomföras, GenomförandeUden ingår som ensärskild bestämmelse i detaljplanen. Enligt 15 § kan förlängas ellerförnyas. Ett beslul härom innebär alltså en ändring av delaljplanen. Emellertidär del ej avsett alt för beslul om ändring av genomförandetid skall gälla de i12 § angivna förutsättningarna för ändringsbeslut i allmänhet. Detta skulle nämligenbl. a. innebära att beslut om förnyelse, som ju fattas efter genomförandelidensutgång, vore underkastat mindre stränga villkor än en under genomförandelidenbeslutad förlängning, I etl sista stycke i paragrafen, i lagrådets förslagbetecknad 11 §, bör därför anges att förlängning och förnyelse avgenomförandetid regleras i - enligt lagrådets förslag - 14 §, Däremot gäller omgenomförandetiden skall förkortas samma krav som för andra beslut om ändring avdelaljplan. Del anförda gäller i tillämpliga delar också i fråga om tid undervilken Ullfällig markanvändning fått pågå. Lagrådet föreslår atl i första stycket iparagrafen, i lagrådets förslag 13 §, efter ordet "ändras" inskjutes"eller helt eller delvis upphävs". Härigenom uppnås överensstämmelsemed lydelsen i 6 kap. 12 § andra meningen såsom denna utformats i 6 kap. 11 §lagrådets förslag. 1985/86:1 267 I första stycket av paragrafen, som i lagrådetsförslag betecknas 14 §, regleras kommunens möjligheter att föriänga ellerförnya genomförandetiden. Med förlängning av genomförandeliden avses enligtspecialmoliveringen att planbestämmelsen angående ändras undergenomförandetiden sä att den kommer att omfatta . Förnyelseav genomförandetiden avser det fall atl tiden har löpt ut och att ettgenomförande aktualiseras först . De nu redovisade begreppsbestämningarnaframgår emellertid inte av lagtexten. Såsom framgår av 6 § i del remitterade förslagetkan olika genomförandelider bestämmas för skilda delar av en detaljplan.Avsikten är självfallet att varje sådan genomförandetid skall kunna förlängaseller förnyas. Vidare torde avsikten vara atl en förlängd genomförandetid somhar löpt ut skall kunna förnyas och att en "förnyad" genomförandeUd isin tur skall kunna förlängas eller, om ocksä den löper ut, på nytt kunnaförnyas för att därefter kunna förlängas. Beslut om föriängningar ochförnyelser skall -såsom förslaget torde böra uppfattas - kunna ske ettobegränsat antal gånger, dock endast för högst varje gång. Under 6 § harlagrådet ifrågasatt lämpligheten av atl kunna utan gräns förlänga och förnyagenomförandetiden. För att lagtexten pä ett bättre sätt skall klargöradels innebörden i orden "föriängas" och "förnyas", dels deolika situationer när beslut om förlängning och förnyelse kan fattas föreslårlagrådet att första stycket ges den lydelse som framgår av lagrådets förslag. Lagrådet vill i detta sammanhang peka på atlkommunens beslut om förlängning enligt första stycket mäsle fallas medangenomförandetiden pågår. Har genomförandetiden hunnit gå ut innan beslut fattasblir det enligt definitionerna fräga om förnyelse av genomförandetiden. I andra siycket har upptagits en bestämmelse om närkommunen skall vara skyldig att förlänga genomförandetiden beträffande enfastighet. Trots att bestämmelsen har ett materiellt innehåll har den utformatssom en bevisregel. Delta är en ovanlig lagstiftningsteknik, Lagrådel förordaratl bestämmelsen i stället ges en utformning som klariägger dess reella innebörd.Alt det åvilar den som begär förlängning av genomförandetiden atl visa atl deomständigheter som anges i bestämmelsen föreligger behöver inte särskiltutsägas. Med anledning av att bevisskyldigheten i det remitteradeförslaget lagts på ägaren av den fastighet varom är fråga, vill lagrådetframhålla all det inte med nödvändighet behöver vara denne som genomför planen.Genomförandel kan också ankomma på en nyttjanderätlshavare, Lagrådel föreslår vidare att till andra stycketfogas en beslämmelse om att ansökan om förlängning skall göras föregenomförandetidens utgång. Det må framhållas all i den situation som regleras iandra stycket behöver. 1985/86:1 268 imotsats till vad som gäller enligt första stycket, något beslut om förlängninginte fallas före genomförandetidens utgång. En motsatt ordning skulle varaorimlig för fastighetsägaren. Tredje stycket innehåller bestämmelser om förlängningav den lid under vilken tillfällig markanvändning får pågå, Siycket bör avsystemaUska skäl brytas ut och bilda en egen paragraf, som placeras närmastefter förevarande paragraf, I lagrådels förslag betecknas den nya paragrafen15 §, Paragrafen upptar bestämmelser om samråd.Beslämmelserna har sin motsvarighet i kapitlet om översiktsplan. I lagrådetsförslag har bestämmelserna, uppdelade på 20 och 21 §§, utformats med 4 kap, 3och 4 §§ i lagrådels förslag som förebilder. Bland dem som skall beredas tillfälle till samrådingår självfallet sakägarna. Enligt vad lagrådel anfört i anslutning lill 1kap, 8 § bör inte i PBL tas upp någon legal definition pä sakägare. Medsakägare fär i nu förevarande sammanhang förstås i första hand ägare till fastegendom och innehavare av annan särskild rätt i denna än hyresrätt. Den som ärbosalt pä en fastighet omfattas därför, även om han har självständig hyresrätt,ej av sakägarbegreppet. Att samråd skall ske med denna kategori och medlokalhyresgäster behöver alltså särskill anges. En annan kategori som här och i23 § (30 § lagrådets förslag) samt i 8 kap, 22 § ocksä måste uppmärksammas ärbostadsrättshavare. Ej heller i I kap. 8 § andra stycket i det remitteradeförslaget angiven organisation eller förening av hyresgäster ingår isakägarkretsen. De kommer emellertid att omfattas av samrådet redan sombestämmelsen är utformad i remitterade förslaget. En sådan organisation ellerförening är nämligen en sammanslutning som har ett väsentligt intresse avförslaget lill detaljplan. I lagrådets förslag har bestämmelserna upptagits i22 § som redaktionellt har 4 kap. 5 § i lagrådets förslag som förebild. Bestämmelsen återfinns i lagrådets förslag som 23§, Till paragrafen bör av systematiska skäl föras stadgandet i 22 § förstastycket remitterade förslaget om hur och när synpunkter på planförslaget skallframföras med den jämkning som framgår av vad la.grådel anfört under 22 §. 1985/86:1 269 Paragrafen, som i lagrådets förslag motsvaras av 24och 25 §§, behandlar kommunens skyldighet alt kungöra-planförslagetsutställande, att överlämna förslaget lill och till vissakommuner saml att underrätta sakägare m.fl. om utställandet. På skäl som angesi det följande bör bestämmelsema om vad kungörelsen skall innehålla byggas ut iförhållande till det remitterade förslaget. Även i andra hänseenden börparagrafen kompletteras. För att den inte skall bli otympligt lång och svåriäslbör den delas upp pä Ivå paragrafer av vilka den ena behandlar kungörandet ochöverlämnandet och den andra reglerar undertättelse sakägare m, fl. Enligt det remitterade förslaget skallutställningen av planförslaget offentliggöras genom kungörande i ortstidningoch undertättelser som sänds till sakägare m, fl. Lagrådet anser attoffentliggörande bör ske även genom anslag pä kommunens anslagstavla. Såsom lagrådet anfört under 2 § är det frånrättssäkerhetssynpunkt VäsenUigt att fastighetsägare uppmärksammas på att detill följd av en delaljplan kan tvingas att avslå mark. Även innehavare avsärskild rätt till mark, exempelvis en artendator, kan bli tvungen att tålainskränkningar i sin rätt. Bestämmelser om vad markägare och andra kan behövatåla äterfinns i 6 kap, 17, 19 och 20 §§, För atl de som kan komma att lidaintrång i sina rättigheter skall bli i tillfälle att bevaka sina iniressenunder utställningen bör del av kungörelsen framgå vilken mark eller särskildrätt till mark som kan komma att tas i anspråk enligt de nyssnämnda bestämmelserna.Av kungörelsen bör vidare framgå all den som inte senast underutställningstiden framfört synpunkter på förslaget kan förlora rätten attöverklaga beslut att anla planen. Såsom lagrådet anmärkt under 4 kap, 8 § bör bestämmelsenom kungörande kompletteras med en regel som hänvisar till lagen (1977:654) omkungörande i mål och ärenden hos myndighet m, m. Det bör övervägas om inte bestämmelsen omöversändande av planförslaget till och till vissa kommuner kanulgä och ersättas av föreskrifter i en förordning. Även i denna del fårlagrådet hänvisa till sitt yttrande under 4 kap, 8 §, Enligt det remitterade förslaget skallundertättelse om innehållet i kungörelsen sändas till sakägare m.fl, "somrekommenderat brev eller på annat sätt som kan styrkas". Dettaöverensstämmer med vad som gäller enligt 17 § 4 mom, byggnadsstadgan ifråga om underrättelse till markägare och innehavare av servituts- ellerarrenderätt som inte skriftligen godkänt ell planförslag. Underrättelse enligtdet nu föreliggande förslaget skall sändas till betydligt flera adressater änvad byggnadsstadgan föreskriver. Bl, a, skall enligt punkt 4 även andra änsakägare underrättas, om de har ett väsentligt intresse av planförslagel, I specialmotiveringennämns enskilda personer, sammanslutningar och företag som på ett päiag- 1985/86:1 270 ligtsätt berörs av förslaget och som har yttrat sig skriftligen och därvidanmält sin önskan att fä del av underrättelsen. Det kan alltså komma att rörasig om ett betydande antal underrättelser. I den allmänna motiveringen (s. 28) understrykerdepartementschefen önskemålet atl handläggningen av planärenden inte bliravsevärt mera komplicerad än och att alla möjligheter all minska denbyråkratiska hanteringen las lill vara. En sådan möjlighel är att slopa kravetatl underrättelse om utställningen skall sändas i rekommenderat brev. Genomsamrådet är del sörjt för information till och kommunikation med alla som kanantas ha ett verkligt iniresse av planförslaget. Det torde kunna anlas att desom deltagit i samrådet själva är angelägna att hålla sig ajour med ärendetsvidare handläggning. Mottagandet av underrättelsen medför inte något åliggandeatl prestera eller tåla något. Behovet att kunna styrka distributionen avunderrättelserna kan tillgodoses genom tjänsteanteckning alt försändelsensänts i vanligt brev. Enligt lagrådets mening bör det kunna godtas atlunderrättelserna sänds i sådant brev, jfr t. ex, 1 § första stycketförordningen (1978:373) om skyldighet för domstol att underrätta part om dom ibrottmål m,m. Lagrådet utgår härvid från att kungörelsen får det innehåll somlagrådet har föreslagit. 1 konsekvens med vad lagrådet anfört om sakägarebegreppetunder 1 kap. 8 § bör den i andra stycket punkterna 1-3 angivna kretsen av adressaterges en annan bestämning, 1 paragrafens tredje stycke ges föreskrifter omtill vem undertättelse får sändas när planförslaget berör "ett markområdesom är samfällt för flera fastigheter med skilda ägare". Del förenkladeförfaringssätt som då får användas lorde vara avsett att tillämpas inte endastnär en marksamfällighel berörs ulan också när förslaget angår en sådangemensamhetsanläggning som avses i anläggningslagen (1973: 1149), Den avseddainnebörden lorde framgå om säsom villkor för det förenklade förfaringssättetanges alt förslaget berör "en samfällighet för vilken finns styrelse ellerannan utsedd atl förvalta samfällighelens angelägenheter". Till en sådansamfällighet är även häradsallmänningar enligt lagen (1952: 166) om häradsallmänningaroch allmänningsskogar enligt lagen (1952; 167) om allmänningsskogar i Norrlandoch att hänföra. Sista stycket av paragrafen innehåller bestämmelserom s.k, kungörelsedelgivning enligt delgivningslagen (1970; 428) när ett stortantal sakägare skall undertätlas och kostnad och besvär med att undertättaenvar av dem är störte än som är förenligt med hänsyn till ändamålet medunderrättelsen. Enligt 17 § delgivningslagen s.kall från beslutom kungörelsedelgivning ett meddelande om att handlingen hälls tillgänglig hosmyndigheten och om handlingens huvudsakliga innehåll införas i och ortstidning eller i endera av dessa. Det blir alltså fråga om etttidningskungörande utöver det kungörande i ortsUdning som enligt första stycketalltid skall ske. 1985/86:1 271 teni ett sådant förfarande, I den situation som avses med bestämmelserna torde detfå godtas alt särskild undertättelse ej sänds, Undertättelse bör dock alltidsändas till markägare och andra som enligt 6 kap, 17, 19 och 20 §§ kan lidaintrång i sina rättigheter. Enligl första stycket första meningen i paragrafenskall den som vill lämna synpunkter på förslaget göra detla skriftligen underutställningstiden och med uppgift om sin adress. Vad beträffar det sista ledeti meningen anför departementschefen i specialmotiveringen att han anser detlämpligt atl den som framför en synpunkt anger sin adress, något som, menarhan, ligger i dennes eget intresse för alt han pä ett korrekt och snabbt sättskall fä del av bl, a. kommunens beslul enligt 23 §, Lagrådet vill för sin deltfrågasälla om föreskriften har sin plats i lagen. Underlåtenhet av den somlämnar synpunkler på planförslagel att uppge sin adress kan sålunda inte fånågra rättsverkningar, t, ex. i form av förlorad besvärsrätt. Om föreskriftenanses behövlig av ordningsskäl eller av liknande anledning synes den böra lasin i den förordning med tillämpningsföreskrifter som torde komma att utfärdas. Bestämmelsen i första ledet i meningen har såsomanmärkts under 19 § upptagits i 23 § i lagrådels förslag. Bestämmelserna iövrigt har sin motsvarighet i 27 § lagrådets förslag. Tredje styckel första meningen bör ges sammalydelse som 4 kap, 10 § andra stycket lagrådets förslag. Vad som utsägs i andrameningen följer redan av 25 § remitterade förslaget (28 § lagrådets förslag). Paragrafen motsvarar 30 § i lagrådets förslag.Första stycket första meningen har pä skäl som angetts under 4 kap, 12 § ingenmotsvarighet i lagrådets förslag, 1 första stycket andra meningen punkl 2 avdel remitterade förslaget föreskrivs atl underrättelse om beslut alt anta endelaljplan skall sändas till statliga myndigheter vilkas synpunkter inte harblivit tillgodosedda, Syftei med denna föreskrift är enligt specialmotiveringenatt dessa myndigheter skall ges möjlighet att överväga om planbeslutet börprövas av enligt 12 kap. Emellertid är det somensam avgör om en sådan prövning skall företas. Liksom undersamrådet har all samordna de statliga myndigheternas synpunkter bordet ankomma pålänsstyrelsen att se till att de statliga myndigheter som berörs avplanbeslulel får kännedom om detta så all de kan lill framförasina synpunkter på frågan om planbeslulel bör överprövas. Några föreskrifter ilag om vad har atl iaktta för att bevaka statens intressen ärinte påkallade. Lagrådets förslag upptar därför ingen motsvarighet till punkt2, 1985/86:1 272 Enligt första stycket andra meningen punkt 4 (punkt2 i lagrådets förslag) skall sakägare som "senast underutställningstiden" skriftligen lämnat synpunkter som inte har blivittillgodosedda underrättas om beslut att anta en delaljplan. Underrättelse börsändas även till den som vid s,k, enkelt planförfarande har inkommit medsynpunkter inom den i 25 § andra stycket (28 § andra stycket i lagrådetsförslag) angivna tidsfristen och vars synpunkter inte har tillgodosetts. Underrättelse till sakägare om planbeslut börliksom underrättelse enligt 20 § om utställning av plan kunna sändas i vanligtbrev, Lagrådel hänvisar lill sitt yttrande under 20 §, Bestämmelsen i paragrafens andra stycke omkungörelsedelgivning enligt 17 § delgivingslagen (1970; 428) bör omarbetas.Förutsättningen för att inte behöva underrätta vaije sakägare personligen tordefå antas vara, förutom alt det är fråga om ett stort anlal sakägare, att detskulle innebära störte kostnad och besvär att sända undertättelse till var ochen än som är försvariigt med hänsyn till ändamålet med underrättelsen. Dennafömtsättning bör komma till klart uttryck i lagtexten. Lagrådet föreslår att idetta fall underrättelse lill varje sakägare skall kunna ersättas medkungörelse i ortstidning. Undantag härifrån bör dock gälla för ägare av sådanmark och innehavare av sådan särskild rätt som kan komma atl tas i anspråkenligt 6 kap, 17, 19 eller 20 §, Till dessa ägare och räuighetsinnehavare börunderrättelse enligt första stycket alltid sändas. Kungörelsen bör föras in iortstidningen som beslutet alt anta planen tillkännages pä kommunensanslagstavla och av kungörelsen bör framgå vad beslutet avser, tidpunkten förtillkännagivandet och vad den som vill överklaga beslutet har att iaktta. Paragrafen, 28 § i lagrådets förslag, avhandlars,k, enkelt planförfarande. Avvikelserna från vad som gäller i normalfalletinnebär dels aft samrädsskyldigheten begränsas dels att utställningen ersättsav direkta kontakter med sakägarna. För att enkelt planförfarande skall fätillämpas måste vissa angivna krav vara uppfyllda. Förfarandet torde komma attanvändas i inte obetydlig omfattning. Lagrådet har ingen erinran mol denallmänna uppläggningen av det enkla planförfarandet. Lagrådet vill emellertidaktualisera vissa mindre avvikelser frän remissförslaget. Enligt detta skallsamrådet begränsas till dem som enligt normalfallet skall underrättas omutställning av planförslag. Enligt lagrådet bör också länsslyrelsen samtidigtberedas tillfälle till samråd. Detta svarar mot vad som gäller vid det normalaförfarandet och är naturligt med hänsyn till ställning somkommunernas ordinarie sarnrådspartner. En sådan ordning synes också bäst stämmaöverens med specialmotiveringen. Däremol behöver något samråd med övrigamyndigheter knappast ske. Det får ankomma på 1985/86:1 273 länsstyrelsenatt la kontakt med berörda myndigheter och att samordna deras synpunkter. Medhänsyn till arten av de detaljplanefrågor som kan avgöras efler enkeltplanförfarande torde ofta sakägarna och vid ett gemensamtsammanträffande godkänna planförslaget. Något krav pä alt godkännandet skallvara skriftligt behöver ej uppställas. Muntliga godkännanden kan av kommunendokumenteras pä lämpligt sätt. Om sakägare ej godkänner planförslaget ulan villlämna synpunkter bör emellertid endasi skriftliga framställningar beakias.Detta hänger samman med utformningen av bestämmelserna om underrättelseangående beslut lill den vars synpunkter ej blivit tillgodosedda (30 § ilagrådets förslag) och om rätlen aft överklaga (13 kap. 9 §), Den som villlämna synpunkter har pä sig. Enligt det remitterade förslaget kanliden förkortas om kommunen särskill avtalar härom med berörda sakägare. Dennasistnämnda möjlighet kan undvaras. Den synes knappast fylla något praktisktbehov och besväret atl träffa överenskommelse moisvaras inte av någonbeakiansvärd nytta. Ett spörsmål som inte berörts i lagrådsremissen ärhuruvida man kan övergå från enkelt planförfarande till det normala förfarandeteller vice versa. Lagtextens utformning ger närmast vid handen att så inteskall kunna ske. Paragrafen motsvaras i lagrådets förslag av 34 §,Ändringarna i förhållande till det remitterade förslaget är av samma innebördsom de av lagrådet förordade ändringarna i 4 kap, 17 § första siycket angåendeområdesbestämmelsers giltighet, Lagrådel hänvisar till sitt yttrande beträffandesistnämnda paragraf. Beträffande andra stycket hänvisar lagrådet tillsitt yttrande under 4 kap. 18 §. Det är endasi vid upprättande av detaljplan som delär obligatoriskt att i en särskild handling (genomförandebeskrivning) redovisade organisatoriska, lekniska, ekonomiska och faslighetsrättsliga åtgärder sombehövs för all genomföra planen, I den allmänna motiveringen (s. 146)diskuteras relativt ingående om inte genomförandebeskrivning bör varaobligatorisk även vid upprättande av översiktsplan. Departementschefen avvisartan-18 1985/86. 1985/86:1 274 kenoch motiverar delta med att översiktsplanerna inte är avsedda att genomföras päsamma sätt som delaljplanerna. Beskrivningen av genomförandet av enöversiktsplan skulle, framhåller departementschefen, bli etlrelativt innehållslöst dokument som enbart skulle tynga planarbetel. Lagrådethar inget atl invända mol del anförda. Däremot vill lagrådet - utan att läggafram något eget förslag - väcka frågan om inte genomförandebeskrivning bör varaobligatorisk vid upprättandet av områdesbestämmelser. Denna fråga är inteberörd i remissen. När områdesbestämmelser antas, exempelvis för att saneraoch förnya en gammal bebyggelsemiljö, kan behovet alt belysagenomförandeförutsättningarna vara lika starkt som vid en reglering genomdelaljplan. På skäl som anges under 5 kap, 6 § bör i andrastyckel hänvisas lill 13 kap, 8 § andra siycket lagrådets förslag. Till paragrafens första stycke bör fogas stadgandeti 7 § första stycket i det remitterade förslaget. Detta stadgande anger vad somkan regleras i en fastighetsplan och ligger säledes till gmnd för vad somföreskrivs i andra styckel av förevarande paragraf 1 andra siycket punkt 3 bör orden "underdetaljplanens genomförandetid" utgå. En fastighetsägare kan självfalletalltid hos ansöka att en fastighetsplan upprättas. Nämndensbeslul kan överklagas, se 13 kap, 1 och 2 §§ lagrådets förslag.