prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Genom den avkommittén föreslagna förändringen skulle vi närma oss förhåUanden som är ganskanära totalt förbud för enskild undervisning. Kommittén har icke redovisat ombarn kommer till skada genom paragrafens nuvarande lydelse, ej heller gjortuppenbart att den nya lydelsen skulle förbättra några barns situaUon. Det ärett ytterst ringa antal barn som är berörda av ifrågavarande bestämmelser ochdel är en öppen fråga om en skärpning av bestämmelserna gör det bättre eller Prop.1985/86:10 sämre för dem. Den nuvarande lydelsen har tillkommk i samklangmed konvention angående skydd för de mänskliga rätUgheterna. BUaga 9 Om man näst inUll avlägsnar möjlighetema tillenskild undervisning upp- fyllerman icke den konvention som man biträtt. RHS anser därför att 35 8 i skollagenicke bör ändras i enlighet med förslaget. MRR:Enligt MRR:s mening finns inle anledning all företa någon ändring av nu gäUanderegler. Har familjer valt den livsformen att de har ett gemensamt hem, bör deockså kunna ge barnen enskild undervisning pä samma villkor som om varje familjbott i ett eget hem. Även om det skulle vara så att flera familjer skaffar siggemensamt hem för att ge sina bam en gemensam enskUd undervisning i den samladekretsen, finns inte anledning för samhället att ingripa i vidare mån än somföljer av kontroUsladgandei i paragrafens andra stycke. Det är viktigt attsamhället kontrollerar att barnen inhämtat åtminstone de kunskaper somden offentliga skolgången avser att ge, EnHgt MRR:s mening saknas anledningatt nu bryta ut denna specialfräga av mycket begränsad prakUsk betydelse Ullspeciell lagstiftning. Förevarande detalj spörsmål synes med fördel kunna anståUll dess kommittén angående skolor med enskild huvudman lägger fram sitthuvudbetänkande. Den enskilda undervisningen i hemmet bör ses i sitt störresammanhang. Riksföreningenför Waldorfpedagogik: Att starta enskild skola i kräver bl. a. god fysik, stabilt psyke, osedvanlig uthåkighet och accepte rande av låg ekonomisk status. Att bedriva enskild undervisning är ej lika krävande. Det är då förklarligt alt några medborgare utnyttjat den allmänt formulerade 35 S att anordna speciell undervisning för sina bam. Det är lika förklarligt att samhället vkl ingripa och reglera en situation som ten derar att bli okontrollerbar. Den av kommittén föreslagna åtgärden äratt definiera enskUd undervisning så snävt att endast avse undervisning av syskon från en enda familj. Vad blir konsekvensen? Jo, två familjer i samma hus, som råkar vilja ha samma typ av enskild undervisning för sina barn, skall alltså inte fä ordna detta pä ett naturligt sätt: genom att undervi sa de tvä syskonskarorna . I stäUet blir varje familj tvungen att ordna sin undervisning separat. förefaUer del troligt att ovan nämnda resultat av förslaget egentligen inte är kommitténs avsikt. Det är inte den typen av enskUd undervisning man vkl komma ät. Man vill komma åt den typ som bedriver enskild skola under täckmantel av enskild undervisning. De två familjerna får vi offra för det aUmänna bästa, anser kanske kommit tén. --- Frågan om enskild undervisning enligt 35 S skollagen kan och börej behandlas ensidigt. Hela frågan om föräldrarnas rätt ati välja undervisningför sina barn bör lösas i ett sammanhang. : Mot detta förslag måste invändas att här införs en ny lagstiftning som innebär en kraftig inskränk ning av föräldrarätten, religionsfriheten och ett brott mot Europarådskon ventionen och den kristna rättstraditionen. Vi viU genom hemundervis ningen betona hemmets och föräldrarnas centrala roll i undervisningen i motsats till skolundervisningen, där betoningen ligger på skolan. Lagför slaget innebär att vi tvingas in i en skolform som vi ej kan acceptera och 166 som vi på grand av vår rättstradition, rättsordningoch gällande konven- tionsskyddinle heller är skyldiga att godta. Genom hemundervisningen vill vi betona denideologiska skiUnaden mellan hemmet och skolan och dämpa samhällets ambiUoneratt ta över föräldrarnas roll. Vi vill genom hemundervisningen även knyta an tklen rättstradiUon, som föredrar hemundervisningen föreskolundervisningen. En ändring av 8 35 skollagen skuUe innebära att våramöjligheter att följa vår kristna övertygelse beskärs. Vi vill försvara vårrätt att leva och fostra våra barn med som grund. Vi vill ge våra barnen gudsbild och människosyn. Genom det nya lagförslaget anser vi attdenna rätt kraftigt undergrävts, vilket uppenbarligen också varit avsikten.Därför motsätter vi oss att lagförslaget genomförs. SkuUe det ändå genomföraskan undervisningen ändå inle upphöra. Våra praktiska möjligheter att genomföraden enskilda undervisningen i våra hem kommer bara att avsevärt försvåras,därigenom att det blir fritt fram för ingripanden och trakasserier frånmyndigheternas sida utan att tidigare rättsskydd kan erhållas. kommun: Befrielsefrån skolgång med tillämpning av 35 8 skolla gen föratsätter enskild undervisning som väsentligen motsvarar grundsko lans. Regeringen har detta år fattat beslut om mål och riktlinjer läroplan för . Enskilda föräldrar torde varken ha tid eller andra resurser all förverkliga vad som där anges om skolans mål för likvärdig utbildning, kunskaper, färdigheter och utveckUng. Enligt vår mening är 35 S skollagen av denna orsak inle längre tidsenlig. Befrielse från skolgång med stöd av 35 S skollagen används även av medlemmar i samfund som har helt andra målsättningar och värderingar än som gäUer för grandskolan och det svenska demokratiska samhället. En sädan enskild undervisning strider enligt vår mening mot den andra punkten i artikel 26 av FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rätUgheterna, kom mun anser därför att 35 8 skollagen bör upphävas. Naturligtvis måste de förpliktelser som gjort genom alt ratificera internationeUa konven tioner uppfyllas. Öm möjligheten till enskild undervisning av hänsyn tik föräldrarätten och av principieka skäl därför ändå bör finnas kvar för eventuella undantagsfall, föresläs att en sådan "säkerhetsventil"utformas som antyds i departementspromemorian (Ds U 1978:6) s. 130 första slycket. 4 Synpunkter i särskilda frågor 4.1 Ytterligareom gränsdragningen mellan enskild undervisning och enskild skola Såsom tidigare nämntsanser många remissinstanser att kommittén har funnit en både entydig ochsakligt lämplig definition av enskild undervisning såsom lösning på hiltUlsvarandegränsdragningsproblem. Viss kriUk har dock framförts. Under avsnittet AUmännasynpunkter av kritisk natur redovisas invändningar på denna punkt från vissaremissinstanser som har en negativ grandinställning UU kommitténs förslag. Ävennågra andra remissinstanser har emellertid haft vissa erinringar ellersärskilda synpunkter. 1985/86: .10 En sådanremissinstans är länsskolnämnden i län. nämnden anser altkommitténs förslag utgör en klar förbättring men anför: BUaga 9 kvarstår emeUertid enligt länsskolnämndensmening många svårigheter,där bedömningar från den enskilda skolstyrelsen kan bli både grannlaga ochkomplicerade. Bam kan flyttas från ett hem till ett annat och fä Ullfälliga vårdnadshavare,vilket således kan bli ett sätt att kringgå bestämmelserna. Även omundervisningen reellt sett bedrivs i storfamilj eller kollektiv kan denformellt sett rubriceras som att den äger rum i ett avskilt ram för varjeföräldrapar med egna barn. En förutsättning för att den nya lydelsen av 8 35 iskollagen skall fä önskad effekt är således att också S 34, som avser enskUdskola, förändras. Först om denna bestämmelse ger ökade möjligheter tillupprättande av enskkd skola, kan den snäva definitionen av 8 35 upprätthåkas. Länsskolnämndeni län anser således att förändringar i skollagens bestämmelser avseendeenskild skola och enskild undervisning bör göras . ÄvenKarlskrona kommun berör sambandet med 34 8 skoUagen. Kommunen anser det varaviktigt att även denna paragraf ses över och ges en helt klar och precisinnebörd. pekar på att med enskild undervisning i regel avses undervisningenskilt, i motsats till undervisning i klass eller grupp. anserdärför att del i lagtexten bör anges alt definitionen av enskild undervisningär avsedd endast för tillämpningen av den berörda paragrafen. Länsskolnämndeni tar upp föräldrabegreppet och anför: Enligt den föreslagnalydelsen av 35 8 andra stycket skollagen skall med enskild undervisning avses sädansom anordnas av föräldrar för egna barn. Med "föräldrar" förstås ilagstiftning normalt biologisk förälder och med "egna barn"biologiska barn. Det får förutsättas all den föreslagna lydelsen även omfattaradoptivföräldrar och adoptivbarn. Enligt nämndens mening bör emellertidbestämmelsen även omfatta fosterföräldrar och fosterbarn. Den föreslagnalydelsen kan även i övrigt medföra tolknings-svårigheter t. ex. beträffandeläget i "ofullständiga" familjer. Vidare framgår inte om vårdnadshavareneller båda biologiska föräldrarna skaU göra anmälan. 4.2Anmälningsskyldighet och prövning av förutsättningarna för befrielse frånskolgång Remissinstansernainstämmer allmänt i kommitténs uppfattning att det alltjämt bör varaskolstyrelsen som fattar beslut om befrielse från skolgång för barn som beredsenskild undervisning. kommun anser att detta bör skrivas in i denparagraf i skollagen som handlar om enskild undervisning. Praktiskttaget samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan har släkt sig posiUvatill att anmälningsskyldighet för föräldrarna fastslås i lagtexten. SÖ anseratt anmälan skall vara skriftlig. a. länsskolnämnden i lånframhåller att anmälan bör göras innan den enskilda undervis-168 Solnakommun uttalar att föräldrarna liU sin anmälan bör Prop. 1985/86: 10 foga enplan över den Ulltänkta enskUda undervisningen. Vissaremissinstanser, l.ex. länsskolnämnden i , anser Bilaga 9 attkommitténs lagförslag inte ger klart uttryck ät att anmälan måste följas av enprövning från skolstyrelsens sida av att förutsättningarna för befrielseverkligen föreligger. Fleraremissinstanser, bl. a. länsskolnämnderna i och samlSolna och kommuner, betonar vikten av att ett beslut om befrielsefrån skolgång föregås av en utredning. kommun tillfogar isammanhanget att det i fall där skolstyrelsen avslår en framstäUning om enskUdundervisning är väsenUigt att utredningsmaterial finns alt Ullgä, särskik ombeslutet överklagas. remissinstanser påtalar svårigheterna att bedöma om den enskk-daundervisningen väsentligen motsvarar , vilket såväl enligt gäUanderätt som enligt kommitténs förslag är en förutsättning för befrielse frånskolgång. En sådan remissinstans är kommun, som anmärker pä attförfattningstexten inte ger svar på så viktiga frågor som t. ex. vilka krav somskaU uppfyllas för att undervisningen skaU anses väsentligen motsvaragrandskolans, vilka ämnen som skall ingå och vilka krav som skaU ställas påkompetensen hos den som undervisar. kommun framhåller i sammanhanget attbarnet måste garanteras fullgod undervisning. Kommunen anser att en bättreöverensstämmelse med kraven för godkännande av enskild skola bör eftersträvas.Kommunen anför också alt landels skolstyrelser måste ges föratsättningar attåstadkomma en likartad bedömning. Länsskolnämndeni berör i sitt yttrande sambandet mellan skolstyrelsens prövningav om föratsättningarna för befrielse frän skolgång föreligger ochskolstyrelsens efterföljande kontroll. I det förra fallet talas, i lagtextenenbart om undervisning, medan den av kommittén föreslagna lagtexten i detsenare fallet talar även om barnets situaUon i övrigt. Om den efterföljandekontrollen skall avse även barnets situaUon i övrigt vilket länsskolnämndeninte har något emol bör en prövning i sådant hänseende ingå redan närställning tas till om barnet skall befrias från skolgång, anser länsskolnämnden. Remissinstansernaansluter sig i allmänhet till kommitténs förslag att det skall bliobligatoriskt med kontroll från skolstyrelsens sida av hur enskUd undervisningav barn som befriats från skolgång utfaller. Flertalet remissinstansersom uttalat sig i saken instämmer i kommkténs förslag att kontrok skall ske minst en gång . En del remissinstanser anser emeUertid att detta är otUlräckligt. Vissa remissinstanser med sådan inställning förordar att kontroll skall ske minst en gång per termin. Till dessa hör och kommuner. i och anser att det i lagtexten bör föreskrivas kontinuerlig kontroll. Utredningen om barnens rätt uttalar rent allmänt att del självfallet är bäst om skolmyndigheten kan nå sådan 169 Prop.1985/86: 10 kontakt med föräldrarna och barnet att den kontinueriigt kanfölja under visningen. Även elevvårdskommittén betonar vikten av att kontakten med Bilaga 9 barn som bereds enskild undervisning och deras hemblir mera regelbun- denoch inte inskränker sig till ett tUlfälle per är. förslag skall kontrollen avse såväl att barnet får godtagbarundervisning som - vilket innebär en nyhet - att barnets situation i övrigt ärtillfredsställande. Deflesta remissinstanser som yttrat sig i frågan instämmer i att kontrollen intebör begränsas vad som närmast är en kunskapsprövning. iSödermanlands tån, och SoUefteå kommuner samt elevvårdskommitténbetonar vikten av all barnets allsidiga utveckling och helhelssituaUon omfattasav kontrollen. kommun menar att detta är viktigt, eftersom enskildundervisning kan medföra viss isolering och avskärmning. Länsskolnämndeni lån efterlyser en närmare förklaring till vad som avses medbarnets situation i övrigt och påpekar att ett förtydligande pä denna punkt ärviktigt, eftersom brister i förhållanden som omfattas av skolstyrelsens kontroUkan leda ett beslut om åläggande av skolgång. anser också,att om kontrollen skaU avse inle bara undervisningen utan även barnetssituation i övrigt - något som länsskolnämnden inte har något emot - enprövning i sådant hänseende bör ingå redan när ställning tas till om barnetskall befrias frän skolgång. Länsskolnämndeni anser alt en obligatorisk kontroU av både kunskaper och barnetssituation i övrigt skapar bättre föratsättningar att följa barnets utveckling. Länsskolnämndenhar emellertid den bestämda uppfattningen att kontrollen endast skall avsesådana förhållanden, varom bestämmelser finns i skoUagen. remissinstanser anser att det måste klariäggas hur, var och av vemkontrollen skall utövas. Synpunkter av detta slag anförs av bl. a. Solnakommun, som menar att vägledning i form av l.ex. särskilda anvisningar krävs,inte minst för alt skolstyrelserna skak kunna göra likartade bedömningar. Länsskolnämndeni menar att samarbete med de barnavårdande myndigheterna är avvikt, eftersom kontrollen kan uppfattas som en inspektion av hemmen. Sollefteåkommun anser att det för en kontroll krävs att föräldrarna såsom underlagredovisar en plan över verksamheten. Enligt kommunen bör kontrollen vara väldokumenterad. Skolstyrelsen bör eftersträva en samverkan mellan verksamheten igrandskolan och verksamheten med enskild undervisning. motsätter sig de ändringar som kommittén föreslår i fråga om efterföljande kontroU. Föreningen anför beträffande lagförslaget i denna del: Här vänder vi oss emot uttrycket "minst", som inte innebär några som helst beskärningar. Stömingar i undervisningen skulle därigenom kunna ske , en gång eller när som helst. I förslaget måste framgå att kontrollen endast fär ske i samråd med föräldrama och på ett sådant sätt att inte undervisningen 170 menligt störs. Vi vänder oss också emot att kontroUenav undervisningen skallinriktas på att utröna om barnels "situation i övrigt är tillfredssläUan- Prop.1985/86: 10 de". Lagförslaget ger skolmyndigheterna möjligheter attgodtyckligt ingripa mot föräldrarna utan att behöva motivera ingripandet mednågra rätts- Bilaga 9 liga aspekter. Vi anser att den nuvarande lagtextenslydelse redan ger samhället tillräckliga möjligheter att kontroUera om barnenskunskap är tillfredsställande. Därför anser vi här att en ändring är överambitiös,skadlig, orättfärdig och stridande mot rättsbegreppet. Deremissinstanser som yttrat sig på denna punkt har i allmänhet ansluUt sig tUl kommkténsinstäkning att det inflytande barnet bör ha tillgodoses genom sädana ändringari gällande lagstiftning på föräldrarättens område som utredningen om barnensrätt har föreslagit i sitt betänkande (SOU 1979:63) Bamets rätt 2. En och annan remissinstans vill emellertid att lagstadgadskyldighet att samräda med barnet i frågor rörande enskild undervisning införsi avvaktan på lagstiftning pä grundval av förslaget från utredningen om barnensrätt. Utredningenom barnens rätt: har ansett att om de av oss föreslagnaändringarna i 6 kap. blir lag skulle någon särskild bestämmelsehärom inte erfordras i skoUagen. Vi är härvid av den uppfattningen att man böröverväga att inta en föreskrift om samråd i 35 § skollagen om den nu föreslagnaändringen av paragrafen träder i kraft innan de av oss lämnade förslagen ombestämmelser om med- och självbestämmanderätt för barnet föranlederlagstiftning. Vi vill i detta sammanhang framhålla vikten av att ävenskolmyndigheten samråder med barnet. bör söka utröna bamets instäUningnär det är fråga om att bamet skall befrias från skolgång. Även efter det attsådant beslut fattats bör skolmyndigheten samråda inte bara med föräldrarnautan också med barnet. Det är enligt vår mening angeläget att barnet gesmöjlighet att påverka sin situation och detta gäller även i skolan. Det kanfinnas anledning att närmare undersöka barnets ställning inom skolan. Vi ämnardärför återkomma till denna fråga i ett senare skede av värt eget arbete. Elevvårdskommitténmenar att det är angeläget, att skolstyrelsen, i samband med den utredning somskall föregå beslut om skolbefrielse för enskild undervisning, söker utrönabarnets inställning UU en sådan form av undervisning och i vilken utsträckningsamråd skett mellan föräldrar och barn. Detta kan vara viktigt med hänsyn tillskolstyrelsens beslut i frågan och den utveckling en ev. enskild undervisningkan få. Enligt elevvårdskommitténs mening bör det framgå av bestämmelserna i35 8, att föräldrar skak samräda med sina barn före beslul om enskUdundervisning. ' Betänkandet SOU 1979:63 har lagts till grund för prop.1981/82: 168. har fattat beslut med anledning av prop. (LU 1982/83: 17, rskr 1982/83: 131, SFS 1983:47). 1985/86: 10 Bilaga 10 Bilaga 10 Riksrevisionsverkctsrapport rörande regler om () har avgett revisionsrapporten avskolöverstyrelsens anvisningar - Skolhälsovård (RRV dnr 1979:1325). Irapporten föreslås sammanfattningsvis att alla föreskrifter och anvisningarsom har utfärdat inom skolhälsovårdsområdet upphävs eUeromarbetas allmänna råd utom föreskriften om behörig-hetsvUlkor förskolsköterskor. I rapporten framhålls även att bestämmelserna om skolhälsovårdi skollagen (SL) och skolförordningen (SO bör kunna göras mindre detaljerade. Beträffandehälsokontroller anförs bl. a. följande, (s. 28 ff). Skollagensdetaljerade regler om läkarandersökningar har lett till alt skoUäkarna i mångakommuner nästan enbart hinner med all utföra de föreskrivna klassundersökningarna,RRV delar den uppfattning som framförts från ett stort antal forskare och skolläkareatt hälsokontrollerna tar en alltför stor del av skolläkarnas arbetstid och attvärdet av kontrollerna inte står i rimlig proportion kostnaderna.Vissa kommuner följer inte heller skollagens bestämmelser, utan har lagtklassundersökningarna på skolsköterskan. Forskningsresultat indikeraratthälsokontroller utförda av en välutbkdad skolsköterska inte innebär en sämre skolhälsovård.RRV anser därför att det inte längre finns skäl att bibehålla bestämmelsen omatt klassundersökningarna skall utföras av skolläkare. Vadsedan gäller frågan om i vUka årskurser skolbarnen skall undersökas och vilkamoment som skall ingå i hälsokontrollerna är bUden inte lika entydig. Nuvarandeminimikrav i SL om tre undersökningar i grandskolan och en i gymnasietförefaller dock inte att vara ändamålsenliga. Vissa undersökningar t. ex.kontroll av syn och scolios behöver göras oftare, medan ändra undersökningarkan tonas ned, RRVanser att man bör ha samma synsätt på skolhälsovården som på barnhälsovårdenoch all reglerna om hälsokontroller inom båda dessa områden bör ges i form avallmänna råd. Nuvarande föreskrifter i SL om minst tre hälsokontroller igrundskolan bör därför enligt RRV:s mening upphävas. Enanledning alt RRV anser att man inle bör ha bindande regler omhälsokontroller är att nyttan av vissa undersökningar, l.ex. urinundersökningar,inle är klart belagd och alt nya forskningsresultat snabbi kan komma fram sommotiverar en ändring av hälsokontrollemas omfattning och inriktning. Bindanderegler ändras ofta inle i takt med ulveckUngen och de kan då hindra lokalasträvanden att effekUvisera skolhälsovården. Hälsoproblemen och skolhälsovårdensresurser varierar också mellan olika kommuner. Att centralt föreskriva vkkenomfattning och innehåll hälso-kontrokerna skall ha är därför olämpligt, HälsokontroUernainom skolhälsovården är UU skillnad frän hälsokon-trollema inom barnhälsovårdenobligatoriska för alla elever. Bestämmelser härom finns i 25 a 8 5 st SL och 178 4 kap, Sf har endast föreslagit vissaredaktionella ändringar av dessa paragra- fersamt att bestämmelsen om att gymnasieelever skall låta läkarandersöka Prop.1985/86: 10 sig bör överflyttas frän Sf till SL, Bestämmelsernai SL och Sf om skyldighet för elevema att genomgå Bilasa 10 hälsokontroller hari dag ingen prakUsk betydelse. Erfarenheterna från barnhälsovården visar kan nå hög anslutning tUl hälsokontrollerna utan tvingande regler. Dehälsokontroller som skolsköterskorna utför i årskurs 2 och 6 är enligtnuvarande lagstiftning helt frivilliga men omfattar trots delta praktiskt tagetalla barn. Med hänsyn härtill och med hänsyn till att enstaka bortfall inte pänågot avgörande sätt påverkar hälsosituationen vid skolorna anser RRV atthälsokontrollerna inom skolhälsovården inte bör vara tvingande utan betraktassom en del av den sociala service som erbjuds medborgarna. om huvudmannaskap och mål för skolhälsovården är enligt RRVviktiga bestämmelser som bör vara kvar och eventuellt förtydligas, medan lagensövriga föreskrifter om skolhälsovården bör kunna utformas mindre detaljerat (s.62). 1985/86: 10 Skolhuvudmännenskostnadsansvar i förhållande till eleverna i och gymnasieskolan 1 Nuvarande regelsystem i huvuddrag Enligt28 8 skoUagen får avgift inte tas ut för undervisningen i . Genomhänvisning i 29 8 28 8 gäller motsvarande för gymnasieskolan. Avförarbetena tik skollagen framgår att bestämmelsen i 28 8 skollagen omavgiftsfrihet tar sikte pä inskrivnings- och terminsavgifter och attbestämmelsen inte är avsedd att omfatta t. ex. kostnader för undervisningsmateriel(SOU 1961:30 s. 811, prop. 1962:136 s, 76-77). I1957 års skolberednings lagförslag fanns en bestämmelse om att kommun i skäligomfattning skall tillhandahålla elev vid grandskolan materiel, som fordras fören tidsenlig undervisning (SOU 1961:30 s. 800, 811 och 820). I propositionenanfördes emellertid att en bestämmelse om tillhandahållande av materiel m. m.åt eleverna kunde inflyta i skolstadgan (prop. 1962:136 s. 86). finns i2 kap. 27 S första stycket skolförordningen en föreskrift om all elev igrundskolan i skälig omfattning skall ha tillgång till läromedel och annanmateriel som fordras för en tidsenlig undervisning. Att skolhuvudmännentUlhandahäller läromedel m. m. behöver inte betyda att elevema fär behälla demsom sina. I läroplanen för grandskolan (Lgr 80) och i skolförordningen finnsemellertid föreskrifter om s. k. gävoläromedel. Enligt 2 kap. 27 8 andrastycket skolförordningen skall eleverna i grandskolan som gåva få behälla vissatryckta basläromedel (materiel som täcker väsenUiga delar av ämne, ämnesgrappeller kursmoment enligt gällande läroplan och är ägnat att ge fasthet ochsammanhang i studierna) eller väsentliga hjälpmedel såsom lexikon ochkartböcker. Avintresse för bedömningen av skolhuvudmännens kostnadsansvar är även skollagensbestämmelser om skolplikt och en motsvarande rätt för de skolpliktiga tillskolgång i samt kommunemas skyldighet att anordna grundskola.