prop · G90390 · 1985-12-31 00:00:00 — Lagrådet har påpekat (yttrandet bilaga 8, s, 367) attdel med den föreslagna övergångsbesläm-melsen synes ovisst om högre instans kanförelägga vite efter det att 21 § har upphävts. Lagrådet har därför föreslagitatt bestämmelsen ges en annan lydelse. Jag delar lagrådets uppfattning.Bestämmelsen har därför utformats i enlighet med lagrådets förslag. Som lagrådetframhåUit torde ell enligt äldre lag förelagt vite kunna utdömas och drivas inäven efler den Ijanuari 1987, i vart fall om fullgöran-delidpunklen utgåtttidigare. 4.12 Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:244) omallmänna vatten- och avloppsanläggningar Vattenförsörjningoch tillgång tiU avlopp för spiUvatten är en viktig del av samhällsbyggandet.Bestämmelser härom återfinns i ett flertal författningar. De centralabestämmelsema om sådana anläggningar för vattenförsörjning och avlopp(va-anläggningar) som är avsedda alt betjäna befintlig och blivande bebyggelsei ell störte sammanhang ges i lagen (1970:244, ändrad senast 1983:302) omallmänna vatten- och avloppsanläggningar (va-lagen), I lagen definieras vad sommenas med allmän va-anläggning (1 §) och uppställs krav på när en sådan skallkomma till stånd (2 §). Föreskrifter ges om hur verksamhetsområdet skallbestämmas (4 §), vem som skall vara anläggningens huvudman (5 §) och om förhåUandenamellan en anläggnings huvudman och dess bmkare (8-11 §§). En samordning mellankommunernas allmänna bebyggelseplanering och genomförandel av bebyggelseplanerå ena sidan och utformningen av del allmänna va-nätet å andra sidan ärangelägen för atl ge samhäUsbyggandet en god hygienisk standard. Samordningenunderlättas av att del i regel är kommunerna som står som huvudmän förallmänna va-anläggningar. Även annan kan dock på ansökan hos fåen va-anläggning som han vill driva förklarad för allmän, om vissa krav äruppfyUda (31 §). SpecialmotiveringLagen om allmänna vatten- och avloppsanläggningar I gällande rätt harsamordningen mellan va-lagen och byggnadslagstiftningen fåll den formen att iva-lagen uppställs krav på att inrättandet av allmänna va-anläggningar skallske så all vissa allmänna standardkrav uppfylls vad gäller hälsoskydd,ändamålsenlighet och säkerhet (12 § första stycket) och vidare så atländamålsenlig bebyggelse och lämplig planläggning inte försvåras. Fastställdpla»' sch bestämmelser för markens användning skall följas (12 § andrastycki),-Tillkomsten av PBL medför alt bl, a, dessa hänsynskrav måste anpassastiU PBL:s plansystem och terminologi. Om va-frågorna inom ellområde behöver ordnas i ett större sammanhang, skall kommunen enligt 2 §va-lagen sörja för eller se till alt en allmän va-anläggning kommer liU stånd.Eftersom kommunema normak är huvudmän har de därvid goda möjligheter atlbeakta allmänna planeringssynpunkler när det gäller all bestämma var enanläggning skall ligga och vilket verksamhetsområde den skall ha.PBL-utredningen fann för sin del (betänkandet s. 664) att del inte fannsanledning atl på grund av tillkomsten av PBL ändra bestämmelserna i va-lagen omverksamhetsområde. Jag delar denna uppfattning. SpecialmotiveringLagen om allmänna vatten- och avloppsanläggningar Ägareav fastighet inom en allmän va-anläggnings verksamhetsområde skaU betalaavgifter lill huvudmannen, om fasligheten behöver anordningar förvattenförsörjning och avlopp samt behovet inte kan med större fördeltillgodoses på annat sätt än genom anläggningen. För obebyggd fastighet, somenligt en detaljplan är avsedd för bebyggande, skall, om inte särskilda skälföranleder annat, behovet av anordningar för vattenförsörjning och avloppbedömas som om fastigheten var bebyggd enligt planen. Avgiftsskyldighelinträder, när huvudmannen upprättat förbindelse-punkt som anges i 13 § ochunderrättat fastighetsägaren därom. Iförsta styckel har i enlighet med PBL:s plansyslem "sladsplan eUerbyggnadsplan" bytts ut mol "detaljplan". Vissa språkligaändringar har också gjorts. Del sakliga innehållet i första stycket äroförändrat. Utövervad som följer av 9 § har huvudmannen för en allmän va-anläggning rätl alt avägare lill sådan faslighel inom en detaljplan som är avsedd för bebyggande taut avgift för all vatten från allmänna platser inom planområdet avleds genomanläggningen. Avgiftfår inte tas ul innan ålgärder för avledandet blivit utförda. Iförsta stycket har "sladsplan eller byggnadsplan" ersatts med"detaljplan" . Vidare har i enlighet med terminologin i PBL' 'gala,väg eller annan allmän plals" bytts ut mol "allmänna platser".Vissa språkliga justeringar har även vidtagits. Paragrafens sakliga innehåll äroförändrat. Iförhållande lill del remitterade förslagel har redaktionella ändringar gjorts. Allmänva-aniäggning skall utföras så att hälsoskyddets intresse lUIgo-doses. Denskall vara försedd med de anordningar som kräves för alt den skall fylla silländamål och tillgodose skäliga anspråk på säkerhet. Behövs för viss bebyggelseanordningar endast för vattenförsörjning eller endast för avlopp, skallanläggningen avpassas efter detta. En allmän va-anläggningfår inte inrättas i strid mol detaljplan, områdesbestämmelser eller andrabestämmelser för markens bebyggande eller så atl ändamålsenlig bebyggelse ellerlämplig planläggning försvåras. Om syftet med planen eller bestämmelserna intemotverkas, får dock mindre avvikelser göras. Så länge allmänva-anläggning behövs skall huvudmannen underhålla anläggningen och i övrigtsöija för alt den på lillfredsslällande sätt fyller sitt ändamål. SpecialmotiveringLagen om allmänna vatten- och avloppsanläggning- I 12 §andra slyckel ställs f n. endast etl allmänt krav på hänsyn till fastställdplan och bestämmelser för markens bebyggande utan att det närmare anges vilkaplaner och bestämmelser som avses. Av de planer som enligt byggnadslagen blirföremål för fastställelse saknas anledning atl vid en anpassning till PBL:splansyslem la med regionplan, eftersom denna planform i PBL-förslaget inte äravsedd atl ha styrande verkningar vid tillämpning av andra lagar. Däremot börinföras ett uttryckligt krav på beaktande av detaljplan, som ersätter dagenssladsplan och byggnadsplan. Del kan diskuteras om följsamhet även bör fordrasför områdesbestämmelsernas del. Enligt min mening är del dock naturiigt attkräva atl inrättandet av va-anläggningar sker i överensstämmelse även medområdesbestämmelser, som i vissa situationer kan innehåUa ganska detaljeradeanvisningar om markanvändning. Till detta kommer att fastställda generalplanerenligt övergångsbestämmelserna till PBL skall gälla som områdesbestämmelser. Lagrådet(yttrandet bilaga 8, s, 367) anser atl etl uttalande av mig i frågan om även enfastighetsplan bör styra inrättandet av va-anläggningar enligt va-lagen vore avvärde. Med anledning härav vill jag erinra om alt något motsvarande krav f. n.inte gäller belräffande tomtindelningar. Jag anser atl det inte finns någotbehov av alt nu införa ett krav på följsamhet i förhållande lillfastighetsplaner. Delkan enligt min mening vara lämpligt atl i enlighet med principerna i PBL införaen möjlighet till mindre avvikelser när det gäller va-anläggningar, om syftetmed gällande planer eller bestämmelser inte motverkas. En sådan regel hardärför införts som en sista mening i andra stycket. Enligt förslaget ilagrådsremissen skulle regeln omfatta mindre avvikelser endasl från detaljplanoch områdesbestämmelser. Jag anser del emellertid lämpligt all mindreavvikelser får ske även från andra bestämmelser. Den nya sista meningen i andrastycket har utformats i enlighet härmed. Hänvisningeni andra stycket till andra bestämmelser för markens bebyggande bör bibehållas,liksom kravet på atl ändamålsenlig bebyggelse eller lämplig planläggning inteskall försvåras. Lagrådet (yttrandet bilaga 8, s. 367) ifrågasätter om del intekan finnas behov av dispens från naturvårdsföreskrifter (jfr 3 kap. 2 §faslighelsbildningslagen, 9 § anläggningsla- gen och 8 §ledningsrättslagen). Del kan enligt lagrådet le sig egendomligt alt sådandispens kan ges för en enskild va-anläggning men inte för en allmän va-anläggning. Jag kan i och för sighålla med om att olikheten kan le sig egendomlig, I malerielll hänseende lordedel emellertid inte innebära någon skillnad. Om huvudmannen för en allmänva-anläggning vill anlägga t, ex, en ledning i strid mol nalurvårdsföreskrifler,har han nämligen möjlighet att enligt beslämmelserna i naturvårdslagen begäradispens. Det är således en lagteknisk olikhet som lagrådet pekar på.Denna olikhet finns redan med nuvarande ordning och jag finner inte anledningalt i detta sammanhang föreslå någon förändring i delta hänseende. Prop,1985/86:90 SpecialmotiveringLagen om allmänna vatten- och avloppsanläg';ring-ar Reglerom beskaffenhet av va-installation och utförande av installationsarbete finnsi (0000:000) och med stöd av nämnda lag meddeladeföreskrifter. Iparagrafen har enbart gjorts sådana ändringar som föranleds av allbyggnadsstadgan ersätts av PBL och all nya föreskrifter kommer all ulfärdas medstöd av bemyndigandena i PBL, Iförhållande lill del remitterade förslaget har en redaktionell justeringgjorts. Avgifterenligt 10 § får ej överskrida huvudmannens kostnad för atl vatten genomanläggningen avleds från aUmänna platser inom del område varom är fråga, I denmån omfattningen av platserna uppenbarligen överstiger områdets eget behov,skall kostnaden bäras av den som svarar för all plalserna ställs i ordning ochunderhålls. Ienlighel med lerminologin i PBL har uttrycket "gala, väg eller annanallmän plats" ersatts med "allmänna platser", Iförhållande till del remitterade förslaget har en redaktionell justeringgjorts. Omavgift har betalats för utförande av en allmän va-anläggning enligt denna lageller enligt motsvarande äldre bestämmelser, är kommunen skyldig att betalatillbaka avgiften i den mån skada uppkommer för ägaren av fastigheten genom atthan, på grund av atl bygglov vägras, inte kan använda fastigheten så somförutsattes när avgiften betalades. Kommunen är ocksåskyldig att betala ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dagfastighetsägaren betalade avgiften. Enligt 9 § första slyckelva-lagen föreligger avgiftsskyldighel i fråga om utförda va-anordningar ävenför obebyggda fastigheter, som enligt stadsplan eller byggnadsplan är avseddaför bebyggande. het föreligger enligtbyggnadslagen för obebyggda fastigheter inom stads-planelagda områden, när detgäller kostnader för utförda gatuarbeten, I båda fallen saknas emellertid f. n,uttryckliga bestämmelser om rätl alt återfå erlagda ersättningar, om de blivitonyttiga för fastighetsägaren genom atl han hindras alt använda sin faslighelför bebyggelse så som fömlsatles när ersättningen logs ul, Molbl, a. denna bakgmnd infördes i del lill lagrådet remitterade PBL-förslaget c*-bestämmelse (14 kap, 7 §) om skyldighet för kommunen att belala tillbakaersättningar för gatukostnader och va-kostnader. Som lagrådet har påpekat isitt yttrande över PBL-förslaget (prop, 1985/86:1, bilagedelen s, 331) böremellertid återbetalning av va-avgifter inte regleras i PBL ulan iva-lagstiftningen. Bestämmelser härom har tagits in i förevarande paragraf somär ny, I lagrådsremissen medförslag till ändringar i va-lagen föreslog jag atl huvudmannen för anläggningenskulle vara skyldig att belala tillbaka er-lagda avgifter i de nu aktuellasituationerna. Som lagrådet (yttrandet bilaga 8, s, 368) påpekar kan dockifrågasättas om det är rimligt att det är huvudmannen - i de fall annan änkommunen är huvudman - som skall vara återbetalningsskyldig. Det får nämligenfömlsätlas atl de avgifter som en gång har tagits ut för anläggningskostnadenhar fördelats mellan fastighetsägarna på gmndval av del antal fasligheter somenligt t. ex, en detaljplan skall anslutas. Hela denna fördelningsgmnd kan naturligtvissättas ur spel om huvudmannen tvingas belala tillbakavissa av de erlagda avgifterna. Del torde knappast vara möjligt för huvudmannenall kompensera sig för delta genom all i efterhand kräva extra debitering avde fasligheter som redan är bebyggda. En sådan ordning kan inteanses lillfredsslällande, eftersom huvudmannen i dessa fall inte kan råda överi vilka situationer bygglov skall vägras. Med ändring av mitt förslag ilagrådsremissen föreslår jag därför atl kommunen alllid skall varaåterbetalningsskyldig om fastighetsägaren inte kan använda fastigheten så somförutsattes när avgiften betalades. Avförsta stycket - som har utformats i enlighet med lagrådets förslag framgårockså all det endast är den del av den erlagda avgiften som blir onyttig förfastighetsägaren som skall betalas tillbaka. Iandra stycket har vidare föreskrivits all kommunen skall belala ränta pååterbetalade belopp. Däremot skall inte ske någon justering med hänsyn lillpenningsvärdesförändringar. Prop,1985/86:90 SpecialmoliveringLagen om allmänna vatten- och avloppsanläggningar Va-nämndenprövar mål angående inlösen eller ersättning enligt 15 eller 16 § saml mål somrör ivist mellan huvudman och fasligheisägare om 1, rätt atl bmka allmänva-anläggning eller skyldighet att genom avgift bidraga till kostnaderna för sådan anläggning, 2, tillämpning eller tolkning avallmänna bestämmelser eller taxa, 3, giltigheten, beståndet ellerrätta innebörden av avtal mellan huvudman och fastighetsägare, 4, villkor för bmkande av allmänva-anläggning i den mån allmänna bestämmelser och taxa ej är tillämpliga samlavtal ej kunnat träffas. 5, fordran på avgift till huvudmanför allmän va-anläggning, 6, skadestånd eller annan påföljdenligt 29, 29 a eller 30 §, 7, annan va-fråga, som avses idenna lag. Paragrafenhar justerats med anledning av den nya 29a §, Talanom återbetalning enligt 29a § skaU väckas från det atl beslutet påvilket talan grundas vann laga kraft. Talan får dock väckas senare, om skadaninte rimligen kunde förutses inom angiven tid. Enligt14 kap, 12 § i det till lagrådet remitterade PBL-förslaget skall talan omåterbetalning av gatukostnadsersätlningar och va-avgifter väckas inom två årfrån det alt beslutet, på vilket talan grundas - dvs, beslutet om vägratbygglov - vann laga kraft, med möjlighet alt i vissa fall väcka lalan senare.En motsvarande beslämmelse för va-avgifternas del har tagits in iförevarande paragraf. SpecialmoliveringLagen om allmänna vatten- och avloppsanlägg-ningar Dennalag träder i kraft , Ändringarna iva-lagen bör träda i kraft med PBL, Några särskildaövergångsbestämmelser behövs inte. 4.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:1354) omallmänna värmesystem Ägareav fasligheter inom etl allmänt värmesystems verksamhetsområde som ej ärundantagna enligt 3 § skall belala avgifter lill huvudmannen, om fastighetenbehöver anordningar för värme och om behovet ej med störte fördel kantillgodoses på annat sätt än genom värmesystemet. För obebyggda fastigheter,som enligt en detaljplan är avsedda för bebyggande, skall behovet avanordningar för värme bedömas som om faslighelen var bebyggd enligt planen, ominte särskilda skäl föranleder annal. Avgiftsskyldighetinträder, när huvudmannen har upprättat förbindelsepunkt som anges i 14 § ochunderrättat fastighetsägaren om det, Iförsta slyckel har i enlighet med PBL:s plansystem "sladsplan ellerbyggnadsplan" bytts ul mot "detaljplan". Paragrafens sakligainnebörd är avsedd all vara oförändrad. SpecialmotiveringLagen om allmänna värmesystem Ellallmänt värmesystem skall vara försett med de anordningar som krävs för alt detskall fylla sitt ändamål och tillgodose skäliga anspråk på säkerhet. Etl allmänt värmesystemfår inte inrättas i strid mol detaljplan, områdesbestämmelser eller andrabestämmelser för markens bebyggande eUer så alt ändamålsenlig bebyggelse ellerlämplig planläggning försvåras. Om syftet med planen eller bestämmelserna intemotverkas, får dock mindre avvikelser göras. Sålänge etl aUmänl värmesystem behövs skall huvudmannen underhålla systemet och iövrigi sörja för all del på tillfredsslällande sätt fyller sitt ändamål. SpecialmoliveringLagen om allmänna värmesystem Påde skäl som jag närmare utvecklat i specialmotiveringen lill 12 § va-lagen har"fastställd plan" i andra slyckel av förevarande paragraf bytts ulmol "detaljplan" och "områdesbestämmelser". Även i övrigihar ändringarna i andra stycket utformats på samma sätt som i 12 § va-lagen. Lagrådet(yttrandet bUaga 8, s,368) har beträffande ändringen i 13 § hänvisat liU sittuttalande i anslutning lUl 12 § va-lagen om dispens från naturvårdsföreskrifter.Jag vill i den frågan åberopa vad jag anförde i specialmotiveringen tUl 12 §va-lagen. Omavgift har betalats för inrättande av ett allmänt värmesystem enligt denna lageller enligt motsvarande äldre bestämmelser, är kommunen skyldig att belalatillbaka avgiften i den mån skada uppkommer för ägaren av fastigheten genom atthan, på grund av att bygglov vägras, inie kan använda fastigheten så somförutsattes när avgiften betalades. Kommunenär också skyldig atl betala ränia enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dagfastighetsägaren betalade avgiften. Ilikhet med va-lagen bör lagen om allmänna värmesystem innehålla bestämmelsersom möjliggör för en fastighetsägare atl återfå avgifter som blir onyttiga förhonom genom all bygglov vägras för bebyggelse som var fömtsall enligt gällandeplan när avgiften betalades. Ränta bör ulgå på återbetalat belopp. Lagrådet(yttrandet bilaga 8, s, 368) har beträffande 30a § hänvisat till sitt yttrandeunder 29 a § va-lagen, I specialmoliveringen till sistnämnda paragraf har jagtagit upp lagrådets synpunkter. Jag hänvisar därför till vad jag anförde i detsammanhanget. Bestämmelserna i 30a § har utformats på samma sätt som 29 a § va-lagen. Va-nämndenprövar mål angående inlösen eller ersättning enligt 16 eller 17 § samt mål somrör tvist mellan huvudmannen och fastighetsägare om 1, rätt att bmka etl allmäntvärmesystem eller skyldighet alt genom avgift bidra tiU kostnaderna för sådantvärmesystem, 2, tillämpning eUer tolkning avallmänna bestämmelser eller taxa, 3, gUtigheten, beståndet ellerrätta innebörden av avlal mellan huvudmannen och fastighetsägare, 4, villkor för bmkande av ettallmänt värmesystem i den mån allmänna bestämmelser och taxa ej är tillämpligasaml avtal inte har kunnat träffas, 5, fordran på avgift tillhuvudmannen för ett allmänt värmesystem. 6, skadestånd eller annan påföljdenligt 30,30 a eller 31 §, 7, skyldighet enligt 9 § andrastycket atl medverka till all provisorisk anordning för värmeförsörjninginrättas eller alt utge ersättning, 8, andra frågor som avses i dennalag. Påförslag av lagrådet (yttrandet bilaga 8, s, 368) har paragrafen justerats såatl det av punkt 6 framgår att mål om frågor som avses i den nya 30 a § skallprövas av va-nämnden. SpecialmotiveringLagen om aUmänna värmesystem Talanom återbetalning enligt 30 a § skall väckas från del att beslutetpå vilket talan grundas vann laga kraft. Talan får dock väckas senare, omskadan inte rimligen kunde förutses inom angiven tid. Talanom återbetalning bör väckas från det alt beslutet om vägrat bygglovvann laga kraft. Beslämmelsen härom har lagits in i den nya 39 §, som harutformats på samma sätt som 38 § va-lagen. Dennalag träder i kraft , Ändringama i lagenom allmänna värmesystem bör träda i kraft samlidigi med PBL. Några särskildaövergångsbestämmelser behövs inte. 4.14Förslaget till lag om ändring i bostadssaneringslagen (1973:531) Jagvill inlednigsvis erinra om att det till lagrådet remitterade förslagel tilländring i bostadssaneringslagen omfattade även ändring i 5 §, Genom beslut den23 ålerkaUade emellertid regeringen remissen såvitt gällde denparagrafen. Hyresnämndfår förbjuda fastighetsägare all i fastigheten utföra förbättringsarbete ellerliknande åtgärd, som ej kräver bygglov, om ej åtgärden behövs för allbostadslägenhet skall uppnå lägsta godtagbara standard. Förbud meddelas, om detär uppenbart att åtgärden ej är påkallad av boendehånsyn. Fråga om förbud ellerhävande av förbud upptages på ansökan av organisation av hyresgäster eller avfastighetsägaren. Om organisation avhyresgäster motsätter sig att i fastighet vidtages annan åtgärd, som kräver bygglov,än som behövs för alt bostadslägenhet skall uppnå lägsta godtagbara standard,får åtgärden vidtagas endasl om hyresnämnden på ansökan av faslighelsägarenmedger det. Sådant medgivande får lämnas endast om särskilda skäl föreliggerdärtill. I paragrafen har"byggnadslov' terminologin i PBL-förslaget, bytts ut mot"bygglov" i enlighet med Första stycketbehandlar ålgärder som inte kräver bygglov och andra stycket bygglovspliktigaåtgärder, I viss utsträckning blir gränsen mellan de båda kategoriernaförskjulen, om PBL-förslagel genomförs. Likaså öppnas i PBL en möjlighel förkommunerna atl själva bestämma var gränsen skall dras, Belräffande krelsen avde åtgärder som faller inom bosladssaneringslagens tillämpningsområde är deldock inte fråga om annal än marginella förändringar. Del saknas därföranledning all i förevarande paragraf dela in ålgärderna jå någol annal sätt änf. Prop, 1985/86:90 Bosladslägenhelskall anses ha lägsta godtagbara standard om den är försedd med anordning inomlägenheten för 1, kontinuerlig uppvärmning, 2, kontinuerlig tillgång lillvarmt och kallt vatten för hushåll och hygien, 3, avlopp för spillvatten, 4, personlig hygien, omfattande toalettoch tvättställ saml badkar eller dusch, 5, försörjning med elektrisk strömför normal hushållsförbmkning, 6, matiagning, omfattande spis,diskho, kylskåp, förvaringsutrymmen och avslällningsytor. Vidareskall tillgång finnas till förtådsulrymme inom fasligheten och till anordningför hushållsivätt inom fastighelen eller inom rimligl avslånd från denna, Ulöverförsta och andra styckena gäller beträffande lägsta godtagbara standard atthuset ej har sådana brister ifråga om hållfasthet, brandsäkerhet eller sanitäraförhållanden som inte skäligen kan godtas. Föreliggersärskilda skäl, skall bosladslägenhel ulan hinder av första slyckel 4 anses halägsta godtagbara standard, om tillgång lill toalett finns i nära anslutningtill lägenheten och anordning för bad eller dusch finns i huset. Förekommereljest avvikelser från vad som föreskrives i första eller andra styckel, skalllägenheten anses ha sådan standard, om särskilda skäl föreligger och avvikelsenej är betydande, Itredje styckel finns f n, en hänvisning till beslämmelserna i 48 a § andraslyckel byggnadsstadgan. Eftersom någon motsvarighet lill dessa bestämmelserinte finns i PBL, har hänvisningen ersatts med en uppräkning av de brister ibyggnaden som avses. Tredje slyckel har ulformals i enlighet med lagrådetsförslag (yttrandet bilaga 8, s, 368), Användningsförbud fårmeddelas, om faslighelen efler åtgärd som avses i 2 § första stycket kanberäknas ej ge det utbyte som avses i 5 § eller om del kan antagas alt bygglovtill åtgärden ej kommer atl beviljas. Sådant förbud får meddelas endastbeträffande lägenhet som har betydande brister i förhållande lill lägstagodtagbara standard. Harupprustningsåläggande meddelats men beviljas ej bygglov till åtgärd som avsesmed åläggandet, är åläggandel förfallet. Harbyggnad vari finns lägenhet som avses med upprustningsåläggande Prop,1985/86: 90 eller användningsförbud rivits, är åläggandet eller förbudetförfallet. Harsådan åtgärd vidtagits atl lägenhet, som avses med användningsför- Specialmotiverine bud, uppnår lägsta godtagbara standard, är förbudet förfallet, B td annal fall kommunen förklarar atl den ej påfordrar atl åtgärd, som avses meduppmstningsåläggande, vidtages eller all användningsförbud " skalliakttagas, är åläggandel eller förbudel förfallel, I6 och 7 §§ har "byggnadslov" bytts ut mot "bygglov" ienlighel med terminologin i PBL-förslaget, Beslutom upprustningsåläggande eller användningsförbud skall genast sändas tUlinskrivningsmyndigheten för anteckning i fasligheisboken eller tomträtlsboken.Ansökan samt beslul om upprustningsåläggande skall sändas tillbyggnadsnämnden. Harstaten eller kommun förvärvat faslighel på vilken finns lägenhet som avses medupprustningsåläggande eller användningsförbud, skall på anmälan av staten ellerkommunen göras anteckning i fastighelsboken eller tomträtlsboken alt åläggandeleller förbudel förfallil.