prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Detskulle också komma att innebära en mycket olikartad situation kommunernaemellan, vilket skulle försvära för allmänheten alt veta vilket organ somsköter kontakter och service i snarlika ärendetyper. Jag anser det därföruteslutet med en fri delegation på det sätt som vissa remissinstanserefterlyser. Utan tvekan finns det starkakommunaldemokratiska och organisatoriska skäl att överväga när man skallbedöma om remisskritiken bör föranleda nägon ändring av dagens syslem. Jag harför egen del kommit fram lill att prövningen av lov och tillsynsverksamheten isamband därmed alllid bör skötas av . Detta återkommer jag tillsenare (avsnilt 14,1), 1 likhet med utredningen anser jag vidare attbefogenheten att anta detaljplan i första hand bör tillkomma fullmäktige. Viddelegation av denna befogenhet bör fullmäktige kunna välja mellan byggnadsnämndenoch kommunstyrelsen. Kommunstyrelsen har stort ansvar i planärenden När det gäller möjligheten atldelegera beslutanderätten till kommunstyrelsen vill jag erinra om atlstyrelsen i flera avseenden får ett betydande inflytande pä planläggningen.Styrelsens ansvar för översiktsplaneringen innebär redan det en belydandeuppgift vad gäller initiativ och inriktning av delaljplaneläggningen.Genom beslut om program för detaljplaner kan styrelsen påverka derasutformning. Det ekonomiska ansvaret ger också slort inflytande på vilkaåtaganden som kommunen skall vara beredd all la pä sig inom planområdel.Vidare har slyrelsen alltid en samord- 1985/86:1 172 nande funktion i planprocessen. Planärenden som beslulasav kommunfull- 8 Detaljplan och n.äktige bereds också av styrelsen. Meddetta vill jag belysa an kommunstyrelsen redan i dagens syslem har sä stordelaktighei i delaljplaneläggningen att jag ser det som helt följdriktigt atlockså uppgiften att anta detaljplaner kan handhas av styrelsen. Man kan inte bortse ifrån attkommunstyrelsen både formellt och -älminsione i de mindre kommunerna - reelllfär en dubbelroll med del förslag som jag nu lägger fram. Som jag nämnde haremellertid kommunstyrelsen elt avgörande inflytande pådelaljplaneläggningen. Del förekommer i en del kommuner all man organisatorisktoch praktiskt lagl ansvarei för denna planläggning på styrelsen, och låterbyggnadsnämnden falla de beslut som byggnadslagen kräver. Erfarenheterna avkommunstyrelsens engagemang på olika sätt i planverksamheien lalar enligt minmening för all kommunstyrelsen är väl skickad att handha antagandet avdetaljplaner. När del gäller byggnadsnämndenskompetens att anta detaljplan behöver jag inte utveckla skälen närmare. Jagvill endast understryka detaljplanens nära samband med prövningen av lov.Därtill anser jag att utredningens förslag att hos samla ettansvar för bebyggelsemiljön kan ha stora praktiska fördelar. Ett sådant samlatansvar kan vara en bra utgångspunkt för att nå goda helhetslösningar. Detankommer emellertid inie på regeringen att ta upp frågor som rör fördelningenav de frivilliga uppgifterna inom kommunen pä olika nämnder. En bestämmelse behövsdäremot som ger kommunfullmäktige rätt att delegera antagandet av detaljplanertill eller kommunstyrelsen. Jag återkommer ispecialmotiveringen (5 kap, 29 5) till frågan hur delegationen tillbyggnadsnämnden eller kommunstyrelsen rent praktiskt kan ordnas. Lokalt organ kan utses till byggnadsnämnd Av lagen (1979:408) om lokala organi kommunerna följer att fullmäktige vid beslut att inrätta ett sådant organ bl,a, kan uppdra åt detta att vara byggnadsnämnd inom sitt område. Flera kommunerhar engagerat sig i en försöksverksamhet med lokala organ, 1 regeringskanslietpågår arbete med alt utöka och permanenta den bedrivnaförsöksverksamheten. Behandlingen av den lokala miljön i olika delar avkommunen lillhör de frågor som enligt min mening väl lämpar sig för de lokalaorganen att handha. Detaljplanering rymmer en mängd samråd och kontakter ochförutsätter en omfattande medverkan från sakägare, övriga intressenter ochallmänhet. En fördjupad demokrati förutsätter att förtroendemännen deltar ikontakterna med allmänheten. Det är ocksä en stor fördel om det beslutandeorganet är väl insatt i förutsättningar och förhållanden inom det område somdelaljplanen avser. Prövningen av lov ger ofta den kontakt med aktuellabebyggelsefrågor som är nödvändig för delaljplaneläggningen. Någon särskild beslämmelse i PBL behövs inte för atl eltlokalt organ skall kunna utses till byggnadsnämnd inom sill område. Min förslag innebär alllsä en betydligt störreorganisaiionsfrihet än dagens ordning medger. Vidare innebär mitt förslag altmånga av dagens beslämmelser som rör den inomkommunala behandlingen av olikaärenden upphör. 8 Detaljplan och områdesbestämmelser 8.5.2-8.6.1 8.6 Förutsättningar för att ändra eller upphäva endetaljplan Min förslag: fåren detaljplan motde berörda fastighetsägarnas vilja ändras eller upphävas endasi om del är nödvändigtpå grund av nya förhållanden av stor allmän vikl, som inte kunnat förutses vidplanläggningen. Ändras planen, får fastighetsägarna rätt lill ersällning förförlorad byggrätt. Genomförandetiden skall förlängasom fasiigheisägare har försökt genomföra planen men hindrats att göra detta avomständigheter som kommunen råder över. Efter genomförandetidens slutgäller planen lill den ändras eller upphävs. Ändring eller upphävande fär skeutan all räitigheter som uppkommit genom planen beakias och ger intefasiighelsägarna någon rätt lill ersättning för förlorad byggrätt. Jag har föreslagit atl detaljplanerskall ha bestämmelser om en genomförandelid pä fem lill femlon år. Delta medförbl, a, att del rättsliga lägel förändras när genomförandetiden löpt ut. I PBLmåste det därför finnas klara beslämmelser om vad som skall gälla före resp,efter genomförandetidens utgång, 8.6.1 får en delaljplan endasii undanlagsfall ändras eller upphävas mol fastighetsägarens bestridande Som jag tidigare nämnde mäslefastighetsägarna och andra som deltar i planens genomförande kunna arbeta underförvissning om att del kommunala beslutet att anta planen ligger fast underhela genomförandetiden. Det torde emellertid inte helt kunna undvikas att det iundanlagsfall uppkommer situaUoner, som gör det nödvändigt att ändra ellerupphäva planen . Om de berörda markägarna motsätter sigdetta, bör ändringen eller upphävandet få beslutas endasi om del har uppslånnya förhållanden av slor allmän betydelse som inte kunde förutses vid planläggningenoch som inte med rimliga insatser från det allmännas sida kan bemästras päannat säll än genom ändring eller upphävande av planen. En beslämmelse meddenna innebörd bör alltså finnas i PBL, Jag kommer senare (avsnitt 18,2.1) attföreslå bestämmelser som ger faslighetsägarna rätt till ersättning ellerinlösen i dessa fall. Prop.1985/86:1 174 8.6.2 Planen gäller även ejier genomförandetiden men kandå ändras eller 8 Detaljplan och upphävas utan ersättning lill fasiigheisägarcn områdes Enligt utredning.iförslaget skalldelaljplanen fortsätta att gälla även efter genomförandetidens utgång. Enansökan om att fä genomföra de åtgärder som omfattas av planen skall inte kunnavägras såvida inte planen först upphävs eller ändras. Finner byggnadsnämndenatl planen inte bör genomföras, skall enligt utredningens förslag ansökningenkunna vilandeförklaras under högst tvä år i avvaklan på atl kommunen övervägerom planen skall ändras eller upphävas. Till skillnad frän vad som gäller i dagnär stadsplan upphävs, skall efter genomförandetidens utgång ingen avvägninggöras mot den enskildes intresse av atl planen skall fortsätta att gälla.Enligt förslaget är förutsättningen för all ändra eller upphäva planenuppfylld, om kommunen kan påvisa att det föreligger ett godtagbart allmäntintresse av an markanvändningen blir en annan än den som planen medger. Beslulatl ändra eller upphäva en plan efter genomförandetiden medför enligt förslagetingen ersättningsskyldighet för kommunen gentemot fastighetsägarna. En hel del remissinslanser har haftinvändningar mot förslaget. Somliga anser det nödvändigt atl stärkafastighetsägarnas ställning efter genomförandetiden. Andra menar altutredningens förslag är för svagt för att principen med genomförandetid skallfungera som något verkningsfullt påtryckningsmedel för plangenomförandet, Irealiteten tvingas ju kommunen aft upphäva eller ändra planen för att brytafastighetsägarens rätt att fä bygga enligt denna. Samhället mäste därför ges ensiarkare ställning efter genomförandetiden. Andra remissinstanser menar attdetaljplanen automatiskt bör upphöra alt gälla vartefter den tas i anspråk ochgenomförs eller senasl när genomförandeliden har gått ut. Till en början vill jag göra klartatt jag ställer mig bakom utredningens förslag. En detaljplan kan regleramycket mer än exploateringsrätten. Den utgör också resultatet av ett omfattandesamråd. Jag anser det därför självklart att nedlagt arbete skall få så stornytta som möjligt bäde för kommunen och för fastighetsägarna. Principen attplanen fortsätter atl gälla tills den ändras eller upphävs anser jag därför börinföras i PBL, De farhågor som uttalats av en delremissinstanser att erforderliga planändringar skulle ta en stor del avplaneringsresurserna i anspråk anser jag överdrivna. Detaljplanerna tordevanligen komma att avse aktuella projekt eller en ganska säker flerårigproduklion av t, ex, bosläder. Del finns därför anledning att tro att de allraflesta detaljplanerna verkligen kommer alt genomföras, 8.6.3 Efter gcnomjörandetidens utgång får planen ändraseller upphävas utan alt räitigheter som uppkommit genom planen beakias När det gäller förutsättningarnaför kommunen att kunna ändra en plan efter genomförandelidens utgång, innebärutredningens förslagett krav på atl det kan visas att marken från allmänsynpunkt lämpligen bör användas Prop, 1985/86:1 175 eller bebyggas på elt annat sätt an planen anger (9kap, 31S), Innebörden 8 Detaljplan och av förslaget lorde vara alt del skallfinnas behov av en annan användning områdes-av marken än den som gällandedelaljplan anger, för atl kommunen skall tcsiammelser kunna ändra ellerupphäva planen. Detla nya ändamål mäste sannolikt vara relativt aktuellt iliden för all det skall kunna preciseras i ett förslag lill ändrad detaljplan.En sådan ordning skulle emellertid kunna leda till att detaljplaner i praktikeninte skulle kunna upphävas ulan endasi ersättas med ny plan. På den här punkten anser jag allsamhällels rådighel över markanvändningen måste få elt tydligare genomslag.Det ligger i hela principen med tidsbegränsad byggrätt. Jag kan tänka mig mångasituationer där kommunen antar en detaljplan för nägol aktuellt projekt somemellertid av olika skäl inte kommer till utförande. Några andra riktlinjer förmarkens lämpliga användning än den som faktiskt pågår finns inte, 1 sådana fallmåste kommunen - som en bekräftelse på att projektet saknar all aktualilei -kunna upphäva planen ulan alt anta nägon ny delaljplan. Många remissinslanser har anförtsynpunkler pä problem som skulle uppslå om kommunen upphäver en delvisgenomförd detaljplan. Enligt min mening mäsle kommunen i en sådan situationgivetvis överväga om planen i de icke genomförda delarna bör finnas kvar ochkanske ändras i vissa avseenden för att den skall vara lämpligt utformad.Kommunen bör emellertid vara oförhindrad att - om detta bedöms vara denlämpligaste lösningen - upphäva planen utan atl den ersätts med någon ny.Detaljplanen representerar här inga ekonomiska värden för faslighetsägarna. Enannan sak är att delaljplanekravei sannolikt gäller och alt alltså grannarnasintresse av atl förhållandena i området är reglerade mäsle beakias när kommunentar slällning lill om planen skall upphävas eller ändras. Jag anser således alt det i PBLskall tas in beslämmelser om att delaljplan efter genomförandetidens utgångfår upphävas utan att rättigheter som uppkommit genom planen beaktas. Vid minredovisning av genomförandefrägorna (avsnitt 10,5,1) kommer jag atl föreslå enannan bestämmelse med anknytning till genomförandetiden som innebär attkommunen fär rätt att efter genomförandetidens utgång lösa den mark som inte ärbebyggd i huvudsaklig överensstämmelse med planen. Med dessa bestämmelser -rätten alt upphäva planen eller lösa marken för atl genomföra planen - anserjag an kommunens befogenheter är tillräckliga för alt principen medgenomförandetid skall fä avsedd verkan. Därmed anser jag att remisskritiken påden punkten är tillgodosedd. Av vad jag tidigare anförde följeratt kommunen inte skall behöva falla något nytt beslut om planen, om denfortfarande är aktuell efter genomförandetidens utgång. Planen anger i sådanafall den reglering av bebyggelsen i området som kommunen avser att tillämpanär någon söker lov. Planen bör dä fungera för fastighetsägarna som ettprincipiellt tillstånd utan tidsbegränsning. Sakägare, som är berörda av enåtgärd som kräver 1985/86:1 176 lov, behöver inte lämnas tillfälle till yttrande innanlovet behandlas i 8 Detaljplan och , eftersom de grannerätlsligaaspekterna är beaktade i områdes-planen. 8.6.4 Genomförandeliden skall förlängas omfastighetsägaren försökl genomföra planen men harhindrats av omständigheter som kominiinen råder över Jag föreslär att kommunen vid behovskall kunna förlänga genomförandetiden, 1 likhel med ulredningen anser jag alldet bör kunna ske i sänder. För detaljplaner som reglerarlångsamma förändringar kan ett sådant förfarande bli regel, särskill omkommunen inte utnyttjar den maximala genomförandeliden när planen anlas. Vid slällningstagande till en avfasUgheisägaren aktualiserad förlängning av genomförandetiden bör kommunenbeakta samtliga förhållanden som har betydelse för frågan. En förstaförutsättning är naturligtvis att planen alltjämt uppfyller kommunensövergripande mål för planeringen. Den bör heller inte strida mot program ellerplaner för annan verksamhet i kommunen, i,ex. bostadsförsörjningsprogrammel.Den skall också på etl lämpligt sätt reglera de förhållanden som det är viktigtatt samhället har inflytande över inom planområdet. Mot allmänna intressen avdetta slag skall kommunen väga fastighetsägarens intresse av atl fä förlängdtid på sig under vilken han kan räkna med att fä genomföra planen. Enligt utredningsförslaget skallkommunen vara skyldig att förlänga genomförandetiden, om fastighetsägaren kanvisa atl han har avsett atl genomföra planen men att han hindrats all göradetla av någon beaktansvärd omständighet, över vilken han inte har kunnat råda(9kap, 17 8), Utredningens motiveringar (s. 346 O anger atl t. ex.kredilsvårigheter eller byggnadstekniska problem inte skall föranledaskyldighet alt förlänga tiden. För rätt till förlängning krävs att del finnsbrister i kommunens genomförandeåtgärder eller administrativa och rättsligahinder, t, ex, vid fastighetsbildningen. De remissinslanser som uttalat sigom förslaget har funnit de angivna motiven svårtolkade och oklara. Med destarka effekter som är knutna till förslaget om genomförandetid anser flerainstanser atl beslämmelserna bör vara entydiga i detta avseende. En förutsättning för attfastighetsägaren skall ha rätt all få genomförandetiden förlängd bör enligtmin mening vara att han har försökt genomföra planen ,men alt han har blivit hindrad att göra detla på grund av omständigheter övervilka kommunen råder. måste fastighetsägaren alltså havarit aktiv genom att ansöka om lov, Skyldighel för kommunen att förlängagenomförandetiden bör föreligga endast om lov har vägrats av skäl som har singrund i alt kommunen inte har fullgjort vad som ankommer på kommunen för attplanen skall kunna genomföras, 1 sådana fall bör kommunen vara skyldig altförlänga genomförandetiden i skälig omfattning sä att fastighetsägaren får enförnyad möjlighel alt genomföra planen. En beslämmelse av denna innebörd böralltså tas in i PBL, 8 Delaljplan och omrädesbesiämmelser 8.6.3-8.7.2 Min förslag: Samma förfarande som stadgas för dagensstadsplaner skall i huvudsak också tillämpas för detaljplaner. Planarbetet börgrundas pä etl program, Samrädel och utställningen blir viktiga moment.Detaljplaner av begränsad betydelse och utan intresse för allmänheten kan oftaupprättas genom ett enklare förfarande. 5.7.1 Dagens ordning bör i princip överföras lill PBL Vid utformningen av de rutiner sombör gälla för detaljplanens upprättande är det främsi tvä aspekter som skallvägas mot varandra. Den ena har sin utgångspunkt i rättssäkerhetsaspekten ochinnebär krav på att förtroendevalda, sakägare, andra intressenter ochmyndigheter skall garanteras ett reellt inflytande på själva planutformningen.Den andra utgörs av kraven att göra planläggningsarbetet effektivt, dvs, atthandläggningen kan ske så enkelt och snabbt som möjligt. Kort sagt bör strävanvara att i PBL tillgodose rättssäkerhetsaspekterna på etl sä effektivt sätl sommöjligt, I den strävan ligger att inte lagreglera mer av förfarandet än som ärnödvändigt. Huvuddelen av bestämmelserna omförfarandet avhandlar jag i specialmotiveringen. Redan nu vill jag emellertidanmäla att jag kommer att föreslå att bestämmelserna i allt väsentligt skallfölja gällande bestämmelser för stadsplan. Som en följd av förslaget attkommunfullmäklige skall tmla detaljplaner blir förvaltningslagens beslämmelserinte tillämpliga i planprocessen. 1 PBL mäste därför finnas bestämmelser avmotsvarande slag. De bör enligt min mening så nära som möjligt ansluta tillförvaltningslagen. Vissa avvikelser blir dock nödvändiga atl göra, omplanprocessen inte skall bli onödigt krånglig och tidsödande, l.ex, i sädanafall då ett planärende berör ett stort antal intressenter, Nägra av utredningens förslag tillförfaranden har väckt särskilt intresse hos remissinstanserna, varför jag redannu vill beröra dem, 8.7.2 Utgångspunkterna för en delaljplan börsammanställas i ell pro gram Enligt utredningsförslaget skallplanförutsättningarna kunna sammanställas i ett program som i princip genomgårsamma procedur som själva planen med samråd, utställning och antagande, 1 falldä detta sker kan enligt förslaget den efterföljande planens utställningstidförkortas från normalt älta lill . Remissynpunkterna är i denna delblandade. 1985/86:1 178 Vid min redovisning avplansysiemets uppbyggnad har jag angett alt Delaljplan ochöversiktsplanen huvudsakligen skall behandla förutsätlningar, inlressean- omuides-spräk, mål och riktlinjer, vissa restriktioner samt arbetsprogram förfortsall, mer detaljerad planläggning. Enligt min mening bör översiktsplanenmänga gånger vara tillräcklig som program för de efterföljande delaljplanerna, 1 de fall översiklsplanen inte heltuppfyller kravel pä aktualitet eller kritiseras i länsstyrelsensgranskningsyltrande eller i övrigt ger föga vägledning för forisatiplanläggning, anser även jag an det kan vara lämpligt atl delaljplanearbeielinleds med an ett program upprättas. Detta kan ange principiella riktlinjer förulformningen eller bevarandet av miljön inom planområdet och den standard istort som planområdels miljö avses fä. Planen blir sedan det fysiska uilryckeiför dessa ställningstaganden. Det är angeläget all arbelel med program anpassasefter planens belydelse, sä atl del alltid blir meningsfullt. Jag anser detdärför inte lämpligt att föreslå atl program obligatoriskt skall upprättas.Däremot delar jag utredningens uppfattning att arbetet med program är envärdefull del av planarbetel. Mänga remissinslanser har samma inställning.Programmet har sin största betydelse som sammanfattning av de utgångspunktersom gäller för planarbetet och som bör redovisas vid samrådet, I PBL bördärför en bestämmelse las in med innebörd alt planarbeiet bör grundas på eltprogram, 8.7.3 Samråd och utställning är vikliga moment Jag har tidigare (avsnitt 7,4)framhållit samrådet som ett att de viktigaste momenten i planarbetet, Sammaprinciper som jag då redovisade bör också gälla detaljplaner. Viddetaljplaneläggningen är emellertid sakägarna och de övriga intressenter somhar besvärsrätt ofta de viktigasie samråds-parterna, vilket bör beaktas när detgäller metoder och tider för samrådets genomförande. Innan elt förslag till detaljplanantas, anser jag att det på samma sätt som bör ställas ul för offentliggranskning . Utredningen har föreslagit en kraftigt föriängdutställningstid - normall - i syfte atl stärkamedborgarinflylandel. Om etl program har varit utställt, skall, som jag nämnde,utställningen pågå , dvs, längre än vad som gäller. Jag har förståelse för de syftensom ligger bakom utredningens förslag. 1 likhet med många remissinstanser anserjag emellertid atl utställningen kommer i elt sä sent skede av planprocedurenatl del kan vara svårt all då i någon nämnvärd utsträckning beakta synpunkter.Jag förutsätter att samrådet i stället bedrivs så effektivt att kommunenkänner till alla viktiga invändningar redan när man beslutar sig för att ställaut planförslaget. Utställningen bör i elt sådant planarbete närmast ses som enslutlig kontroll av vilka samrådssynpunkter som har kunnat Ullgodoses och geberörda intressenter en möjlighel alt äter överväga om det kvarstår väsentliga 1985/86:1 179 anmärkningar mol förslaget innan det anlas. Utställningenfyller med and- 8 Delaljplan och ra ord samma syften som en kommunicering enligl förvaltningslagen områdes-(1971:290). Det finns skäl atl särskilluppmärksamma loll . kanmed sin breda sakkunskap ha synpunkter på planförslagets utformning undersamrådet. Jag föreställer mig all kommunerna, liksom fallet är , i höggrad kommer all lillgodogöra sig dessa synpunkler i planarbetel. Länsstyrelsenssamrådsylirande bör emellertid komma till allmänhetens kännedom genom all det ioavkortat skick tas in i den samrådsredogörelse som jag föreslär skall bifogasplanförslaget vid utställningen. Givetvis har underutställningstiden möjlighet all åter framföra kvarstående anmärkningar, men debör dä i huvudsak ulgä från de grunder på vilka slalen självmant kan prövaplanen och som jag tar upp senare (avsnitt 16,2), Utöver vad jag anförde ilagrädsremissen (s, 130) finns det skäl all här nägot beröra ävenlänsstyrelsens roll som besvärsprövande myndighet (se avsnitt 17,6), I dennasin egenskap kan länsslyrelsen komma all ställas inför avvägningen mellanallmänna och enskilda iniressen i sådana bebyggelsemiljöfrågor, somlänsslyrelsen under samrådet redan har ullalai sin uppfailning om. För atldetta syslem skall fungera måste man utgå ifrån att sombesvärsinstans inte ser sig bunden av vad man i samrådsyttrandet har tagit uppi rådgivande syfte, Detla får naturligtvis inte leda till att vidsamrådet håller tillbaka sin breda sakkunskap av rädsla för attsamrädsyttrandet kan uppfattas som bindande vid en blivande besvärsprövning därenskilda intressen aktualiseras. Jag anser att utställningstidenäven enligt PBL bör vara minst . Under semestertid och om del gällersärskilt viktiga planer bör utställningstiden vara längre, om förhållandenamedger del, Plalsen för utställningen bör också väljas sä att berörda har lättalt la del av handlingarna. När det gäller underrättelser till sakägare ochandra berörda intressenter, behandling av inkomna synpunkter och den kommunalabehandlingsordningen föreslår jag atl dagens ordning i allt väsenUigt skallbibehållas i PBL. Jag kan emellertid ansluta mig tillden remisskritik som går ut på att dagens ordning i vissa fall bör förenklas.Ett sådant fall är när en stort antal personer skall underrättas om utställningav ett planförslag. Om det i sådant fall skulle innebära större kostnad och besvärän som är försvarligt med hänsyn till ändamålet med underrättelsen alt sändaden till var och en av intressenterna anser jag atl en kungörelse i ortstidningär tillräcklig. 1 lagrädsremissen (s. 130) föreslog jag att bestämmelserna omkungördse-delgivning i delgivningslagen (1970:428) skall kunna tillämpas i nyssnämnda fall, Pä förslag av lagrådel (yttrandet s,63f0 har jag nu alltså stannatför en lösning som innebär etl ännu enklare förfarande. Ett annal fall är förfarandet när det gäller samråd ochutställning av planer med begränsad belydelse och utan intresse förallmänheten.