prop · G903150 · 1985-12-31 00:00:00 — I de flestaOECD-länder, med undantag för , har man samfidigt haft svagproduktionsutveckling och höga produktivitetsökningar. Produktivi-tetsUllväxtenär delvis en följd av den arbetskraftsbesparande "kapitalfördjupning"som skett, framför allt i , och som i sin tur antas ha orsakats avbl. a. höga lönekostnader. Enannan faktor, utöver timlönekostnaderna, som sannolikt påverkar företagens benägenhet att anställa är möjligheterna att vid behov dra ned personalstyrkan. Ett sätt att mäta det senare är att beräkna i vilken mån produktionsvariationer påverkar produktivitet respektive sysselsättning. Här framkommer ett mönster där i av produktions variationerna fångas upp av sysselsättningsförändringar, medan motsva- 34 , produktivitet och arbetade tiinmar inom tillverkningsindu- Prop. 20 fl I r I I I 1 I I I I r I I I I I I I1 I I r I I ir I I I I I I 1 I I Ar 50 55 60 65 70 75 80 85 T TI rrnrr r i i i t t t t rriTr i t i i i i i i t r i i n 50 55 60 65 70 75 80 85 70 I I I I I M I I r I I I I I I I I I I i I r I I I I r I I I I III I I Ar 50 55 60 65 70 75 80 85 I I II I I I II I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I I 50 55 60 65 70 75 80 85 ' Avvikelse från 10 genomsnittliga trend. De 10 sammanvägda med varje landsbetydelse som konkurrent till på exportmarknaderna som vikt. Källor: US department of labor, , statistiskacentralbyrån och . rande andel är i och i lOOECD-länder igenomsnitt. 1985/86: 150 verkar därmed finnas en samvariationmellan möjligheten att på kort sikt Bil. 1.1 möta produktionsvariationermed ändrad sysselsättning och utvecklingen av antalet arbetade timmar iindustrin. Komponentuppdelning av produktionsvariationer omkring trend 19501986 Andel av variationer i procent Produktivitet 52 Arbetade timmar 48 34 45 66 55 Källor: US department of labor, ochfinansdepartementet. lönsamhet sjönk preliminärt något 1985, i följd med lönsamhetsförbättringar. Vinstnedgången kan lokaliseras tillråvambran-scherna och var i huvudsak konjunkturen, orsakad av stagnerande efterfråganoch fallande priser. Betydande vinstfall registrerades för bl. a.massaindustrin, sågverken och ickejärnmetallverken. Inom den del av industrinsom producerar bearbetade varor, främst verkstadsindustrin, förbättradesdäremot lönsamheten även 1985. Detta skedde trots att produktionskostnadernasteg snabbare än i konkurrentländerna. Såväl timlönekostnader somarbetsproduktivitet utvecklades därvid ogynnsamt. Vinstmarginalförbättringenkan sägas vara en följd av att svensk industri höjt försäljningspriserna mer änsina utländska konkurrenter. Relativprisökningarna uppgick till påexportmarknaderna och till på den svenska hemmamarknaden. Vinstprognosen präglas av osäkerhet kring hurstor del av oljeprissänkningen som kommer att resultera ivinstmarginalhöjningar och hur stor del som via sänkta försäljningspriserkommer att vidarebefordras Tabell 4:2 Rörliga produktionskostnader, produktpriser ochmarginaler per producerad enhet i industrin exkl. varv ochpetroleumrafllnaderier Summa rörlig kostnad' -0,6 ' Lönekostnad avser löner inkl. kollektivaavgifter och icke varuan- knutnaindirekta skatter per arbetad timme. Medavdrag för subventioner. Källa: , ochfinansdepartementet. /l/iAM..Setabell4:1. till konsumenterna.Kalkylerna grundas på antagandet att nästan hälften Prop. 1985/86: 150 av detutrymme oljeprisfallet skapar kommer att användas till att höja Bil. Under denna förutsättning beräknas industrins lönsamhet öka1986. Mönstret är ungefär detsamma som 1985 med fortsatt vinstnedgång iråvambranscherna och lönsamhetsförbättringar för producenter av bearbetadevaror. Relativprishöjningar väntas även 1986, om än i mindre omfattning än1985. Itabell 4: 3 visas lönsamhetsutvecklingen i form av några räntabilitets-mått.Den högsta räntabiliteten på såväl eget som totalt kapital noterades 1983. Detvar också det enda år då avkastningen påarbetande kapital översteg avkastningen på finansiellt kapital. Räntabilitetenpå totalt kapital föll från 11,1983 till 9,1984. Nedgången kan emellertidtill stor del hänföras till den kraftiga ökning av industriföretagensskattemässiga avskrivningar, som skedde i samband med vinstdelningsskattensinförande. Hade avskrivningarna 1984 varit av mer normal storlek skulleräntabiliteten varit ungefär densamma som året innan. En annan konsekvens äratt avkastningen på arbetande kapital med "normala" avskrivningaröversteg avkastningen på finansiellt kapital även 1984. Preliminäraberäkningar tyder på en anpassning nedåt av företagens avskrivningar.Det var en faktor bakom att räntabiliteten steg, trots den lönsamhetsförsämringinom tillverkningen som beskrevs i samband med tabell 4: 2. En annan viktigfaktor var att bidraget från finansiellt kapital steg till följd av stiganderäntor. I prognosen har förutsatts att avskrivningarna kommer attligga på en normal nivå. Vinstmarginalförbättringen medför därmed, trots attnedgången i kapacitetsutnyttjandet väntas innebära att kapitaletsomsättningshastighet sjunker, att räntabiliteten på totalt kapital ökar något. Vidbedömningen av räntabiliteten är även inflationen av betydelse. Vid en höginflationstakt åtgår en stor del av avkastningen till att vidmakthålla det egnakapitalets reala värde. Den bokföringsmässiga räntabiliteten på eget kapitalvar 12,1980 och inflationen 13,(KPI dec-dec), vilket gav en"real" räntabilitet på 1,. Ar 1986 beräknas räntabiliteten på egetkapital uppgå till och inflationen till . Detta skulle resultera ien "real" räntabilitet på , vilket i så fall blir det högstavärdet . har emellertid även realräntan påfinansiella placeringar höjts. Itabellen visas också en finansieringsanalys för tillverkningsindustrin. Här framgår att vinstuppgången i kombination med låga investeringar medförde en mycket kraftig likviditetsuppbyggnad. fördubblades industrins likvida medel från . Därigenom förstärktes industrins finansiella ställning så att det samlade finansnettot 1984 visade ett överskott på , vilket får betraktas som ett mycket ovanligt förhållande. I samband med de kraftiga investeringsökningarna 1984 och 1985 avtog likviditetsuppbyggna den. Investeringsuppgången avsåg både materiellt kapital och aktieköp som finansiering av lagerförändringar krävde stora belopp. På finansieringssisdan kan det konstateras att industrin, trots den goda likvi- 37 Tabell 4:3Finansieringsanalys m. m. för tillverkningsindustrin Miljonerkr., bokföringsmässiga värden Prop.1985/86: 150 Bil. 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 ' Summa tillförda medel 20300 12 805 27 389 38324 40005 33400 34000 Övriga korta fordr. Minnesposter, avser samtliga industriföretag Räntabilitet på totalt kapital Räntabilitet på eget kapital "Real" räntabilitet på eget -1,5 -0,7 ' Beräkningen grundas på jämförelser av samma företagmellan tvä på varandra Anledningen är att företagsköp ochförsäljningar inte skall påverka Inkl. kortfristiga räntebärande fordringar. ' Räntabiliteten deflaterad med KPI:s förändring dec-dec. Källor: , ochfinansdepartementet. diteten, valt att låna upp betydande belopp genomnyemissioner. En viktig orsak till detta är att svenska företag finansierat köpav utländska företag med emissioner riktade mot utlandet. De preliminära uppgifterna och prognoserna för1986 bör tolkas med försiktighet. Det kan dock fömtses attlikviditetsuppbyggnaden kommer att fortsätta, trots fortsattinvesteringstillväxt. Det förefaller därför inte som bristande finansieringutgör ett hinder för öka investeringarna. Bil.1.1 Den gynnsamma utvecklingen på arbetsmarknaden, som tog sin börian hösten1983, fortsatte . Även registrerades en iförhållande till låg nivå på arbetslösheten i säsongrensadetal. preliminära nationalbudgeten förväntades en betydligt långsammare ökningav sysselsättningen 1986 än och en oförändrad nivå påarbetslösheten. En viss försvagning av arbetsmarknadsläget under loppet av1986 kunde inte uteslutas. har emellertid den allmännakonjunkturbilden förändrats i positiv riktning, vilket har betydelse förbedömningen av sysselsättningen . Den nya prognoseninnebär att sysselsättningen fortsätter att öka i relaUvt snabb takt , docknågot långsammare än . Arbetslösheten väntas minska något mellan 1985och 1986. Isamband med konjunkturuppgången ökade sysselsättningenmycket snabbt. Fjärde kvartalet 1979 var 112000 fler personer sysselsatta änvid . innebar emellertiden stagnation av sysselsättningsutvecklingen. Årsgenomsnittet 1983 för antaletsysselsatta låg t. o. m. lägre än nivån 1980. Fjärdekvartalet 1983 markerar en ny vändpunkt och sysselsättningen har sedan dessåterigen ökat kraftigt. Mellan Qärde kvartalen 1983 och ökade antaletsysselsatta med 98000 personer, som antalet personer sysselsattagenom arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskade med ca 6000 personer. Störredelen av denna sysselsättningsökning uppnåddes under loppet av 1984. Sysselsättningsökningende två har i betydligt högre grad än vid förra uppgången uppståttinom industrin. Under loppet av 1984 och ökadeantalet industrisysselsatta med 36000 personer. Denna ökning kom efter en långvarig nedgång, som böriade . Konjunktumpp gången 1978-79 förmådde bara temporärt bromsa nedgången. Totalt mins kade antalet industrijobb med 160000 . Av dessa har således en fjärdedel återtagits . Arbetsmarknadsstatistikentyder på att industrisysselsättningen kommer att utvecklas svagare underinnevarande år än . Inflödet till arbetsförmedlingarna av lediga platserinom tillverkningsindustrin låg och börian av dettalägre än och antalet industrianställda berörda av varsel om uppsägningvar något högre. konjunkturbarometer för visaremellertid en betydligt ljusare bild av industrins situation än de föregåendebarometrarna. Den tidigare förväntade sysselsättningsminskningen förstakvartalet 1986 uteblevi stort sett och väntas en oförändrad sysselsättningsnivå. Bristen på yrkesarbetare och tekniska tjänstemän lig ger kvar på en hög nivå. Sammantagetbedöms industrisysselsättningen komma att ligga kvar på 39 enoförändrad nivå under loppet av 1986, vilket motsvarar en ökning Prop.1985/86: 150 mellan årsgenomsnitten på 5 000 personer, se tabell 5: 1. Sysselsättningsminskningen inom industrin motverkadesunder av en ökad sysselsättning inom denprivata tjänstesektorn, som fick ett sysselsättningstillskott på67000 personer. Under loppet av har sektorns sysselsättningökat med 35000 personer, dvs. en ökning av samma storleksordning somindustrisektorns. Dessa båda sektorer svarar därmed för av helasysselsättningsökningen under konjunkturuppgången 19831985 mot underuppgången 1977-1979. Utvecklingen 1986 tyder på attsektorns sysselsättning kommer att fortsätta öka . Förändringenmellan årsgenomsnitten beräknas bli 15000 personer. Den snabba sysselsättningstillväxten under slutet av1970-talet låg till mycket stor del i den offentliga sektorn, som ökade sin sysselsättning med drygt 300000personer. bromsades den offentliga sysselsättningsexpansionen uppbetydligt och stannade på sammanlagt 60000 personer. Tillföljd av ökade arbetsmarknadspolitiska insatser, bl. a. genom införandet avungdomslag, ökade den offentliga sysselsättningen relativt snabbt 1984, enökningstakt som fortsatte 1985 trots en neddragning av antaletberedskapsarbeten. har den kommunala sektorn svarat Tabell 5:1 Sysselsättning i olika branscher Tusental personer (i åldrarna ) Jord- och skogsbruk Industri Byggnadsverksamhet Privata tjänster Offentliga tjänster - 4 -10 - 7 15 29 - 1 13 22 Arbetskraftsutbud Arbetslöshet Arbetslöshetsnivå, % Anm.: omfattar SCB:sarbetskraftsundersökningar () normalt endast befolkningen i åldrarna 16-64år, mot att tidigare ha omfattat åldrarna är. Den andel avarbetskraften som är uppgick till 1,. Av dessa varca sysselsatta i jord- och skogsbrukssektom jämfört avsysselsättningen i hela äldersinvervallet . Andelen personer över 64 åri arbetskraften har varit fallande, vilket innebär att ökningen iarbetskraftsutbud och sysselsättning varit något större för gruppen 16-64 åranför gruppen . har dock skillnaden varit liten. Antaletarbetslösa över 64 är har varit helt försumbart. Det är inteheller någon skillnad i relativt arbetslöshetstal mellan åldersgrupperna är. Källa: (),och finansdepartemen tet. förhela sysselsättningsökningen, medan staten till följd av en stram budgetpolitikminskat sin sysselsättning något. De kommunala budgeternatyder på en fortsatt sysselsättningsökning med närmare 25000 personer 1986.Staten väntas fortsätta minska sin sysselsättning något. Prognosen är en ökningmellan årsgenomsnitten för den offentliga sektorn på totalt 20000 personer. 1detta är inkalkylerat en viss neddragning av beredskapsarbeten m. m. Sysselsättningeninom byggnadssektorn har varit avtagande. Under 1984och 1985 stabiliserades emellertid byggsysselsättningen. Läget påbyggarbetsmarknaden /86 var bättre än . Den totalabyggvolymen beräknas öka svagt 1986 och sysselsättningen väntas blioförändrad. Sammantagetberäknas det totala antalet sysselsatta (i åldrarna ) bli i genomsnitt30000 personer fler 1986 än 1985, en ökning som således är koncentrerad tilltjänstesektorerna. 1985/86: 150 Bil.1.1 5.2 Medelarbetstid och sysselsättning i timmar Sysselsättningstillväxtenkombinerades med en sänkning av den genomsnittliga arbetstidenper sysselsatt, se diagram 5:1. Sänkningen var tillräckligt stor för att dettotala antalet arbetade timmar skulle minska, med undantag för underhögkonjunkturåren. Antal arbetade timmar, antal sysselsatta samtmedelarbetstiden per TOTALT ANTAL ARBITADE TDOIAR ' UEDELARBBTTSTIDEN PER SYSSELSATT 7071 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 har medelarbetstiden istället ökat bådesom en följd av Prop. 1985/86: 150 att långtidsfrånvaron minskat och attarbetstiden för personer i arbete Bil. l.l blivit längre, se tabell 5:2. Enberäkning för åren 19801985 visar att den ökade medelarbetstiden för personeri arbete till hälften förklaras av att de heltidsarbetandes arbetstider harökat, bl. a. som följd av ett ökat övertidsuttag, och till en tredjedel av attde deltidsarbetande nu har längre arbetstider. Dessutom har den tidigareförskjutningen mot en ökad andel deltidsarbetande upphört. Mellan 1980 och1985 ökade istället andelen heltidsarbe-tande. Särskilt kraftigt har andelenheltidsarbetande anställda med en faktisk arbetstid /vecka ökat. En följd av denna utveckling är attsysselsättningsökningen mätt i antal arbetade timmar ärbetydligt större än mätt i antal personer, 3,mot 2,(ijärde kvartalet1983-fjärde kvartalet 1985). Antalet arbetade timmar är därmed tillbaka påsamma nivå som 1970. Detta står i kontrast till sysselsättningsuppgången1977-1979 då antalet sysselsatta personer ökade med 2,medan antalet arbetadetimmar endast ökade med 0,. Utvecklingen mot kortare medelarbetstider under1970-talet och längre medelarbetstider i börian av torde sammanhängamed att reallönerna steg kraftigt medan de sjönk islutet av och i börian av . Även 1986 beräknas medelarbetstiden per sysselsatt ökanågot bl. a. till följd av att långtidsfrånvaron, som 1985 tillfälligt drogsupp av en influensa och arbetsmarknadskonflikten, väntas minska. Antaletarbetade timmar förväntas därför öka något mer än antalet sysselsatta personer,1,mot 0,. Antalet arbetade timmar för löntagare, vilket är av betydelseför lönesummans utveckling, beräknas öka med 1,till följd av en ökning avandelen löntagartimmar i den totala sysselsättningsvolymen. Till grund för bedömningen av sysselsättningsutvecklingeni både personer och timmar ligger beräkningar av produktionens utveckling perbransch. föreligger ännu en betydande osäkerhet om produktionensbranschvisa utveckling. De preliminära nationalräkenskaperna visar en ökning avBNP mätt från användningssidan och från produktionssidan med 1,7%.Eftersom användningssideberäkningarna bmkar anses vara mest tillförlitliga ärdet troligt att både produktions- och produktivitetsutvecklingen i industrinoch den privata tjänstesektorn var nå- Tabeli 5:2 Sysselsättning i antal arbetade timmar därav p. g. a. förändring i -0,1 -0,2 -0,1 -0,4 -0,4 Källa: () ochfinansdepartementet. Anm.: Tabellen avser personer i åldrarna . gotstarkare 1985 än vad som framgår av tabell 5:3. Detta bör noteras vidjämförelser av utvecklingen . Dentotala produktionsvolymen beräknas 1986 öka med . Tillsammans med denförväntade utvecklingen av antalet arbetade timmar innebär detta attproduktiviteten stiger med ca en procent, vilket är något svagare än de tvåföregående åren. Inom industrin beräknas produktiviteten öka med ca 2'/2%.Kortsiktiga förändringar av produktiviteten påverkas till stor del av attsysselsättningen regelmässigt anpassas ofullständigt till utvecklingen avproduktionsvolymen och dessutom med en tidseftersläpning. Den långsammaretillväxten av industriproduktionen 1985 och 1986 förväntas därför innebära enlångsammare utveckling av produktiviteten jämfört . På längresikt är det andra faktorer som bestämmer produktivitetsutveckingen som tekniskoch organisatorisk utveckling, utbildningsinsatser, sysselsättningensbranschmässiga sammansättning m.m. 1985/86: 150 Bil.1.1 , produktivitet och sysselsättning Sysselsättning (timmar) -2,9 -2,2 -2,3 -4,6 -3,5 -0,1 -1,3 -1,2 Befolkningeni yrkesverksam ålder har ökat i en allt långsammare takt. Detökade arbetskraftsdeltagandet förklarar därför en allt större del avarbetskraftsförändringen. Arbetskraftsdeltagandet brukar med en visseftersläpning samvariera med utvecklingen av det allmänna sysselsättningsläget.Arbetskraftstalen har också ökat mer än på1980-talet, se tabell 5:4. Utöverden stigande förvärvsfrekvensen för kvinnor i åldrarna 2554 århar även ungdomarnas förvärvsfrekvens ökat efter att havarit fallande . Detta gäller främst de yngsta åldersgrupperna efterinförandet av ungdomslagen. Ävende vuxna männens arbetskraftsdeltagande harökat något . Under1986 kommer befolkningsförändringar inte att ge något större bidrag tillarbetskraften än , se tabell 5:5.1 stort sett motsvararbefolkningsökningen nettoinvandringen. Den något svagare utvecklingen försysselsättningen förväntas medföra att också arbetskraftsdeltagandet ökarlångsammare än 1985. Totalt beräknas arbetskraften öka med ca 25000 personermellan årsgenomsnitten, varav en femtedel beror på befolkningsökningen. Tabell 5:4 Relativa arbetskraftstal Årsmedeltal 1985 och förändring i procentenheter 1981- -1,1 -0,3 -0,3 -0,4 -3,6 -0,9 -1,3 -1,1 -0,5 -0,1 -0,6 -0,4 -0,6 -0,2 -2,3 -1,4 -1,3 -0,2 -0,1 Prop.1985/86: 150 Bil. Källa: (). Anm.: Eftersom arbetskraftsdeltagandet i åldersgruppernaöver är väsentligt lägre än för befolkningen i övrigt innebärbegränsningen av AKU:s population till att endast omfatta 16-64 åringar att detrelativa arbetskraftstalet för samtliga i AKU-mätningarna nu ligger ca tioprocentenheter högre än för befolkningen i åldrarna . Det relativaarbetskraftstalet för 64-74 åringar har sjunkit från 1985. Tabell 5:5 Förändring i arbetskraften uppdelad på effektav förändring i befolkningen respektive relativa arbetskraftstal Tusentalpersoner (i åldrarna ) Källa:Statistiska centralbyrån () och . 5.4Arbetsmarknadspolitiska insatser och arbetslöshet En stagnerande sysselsättning och ett fortsatt ökat utbudav arbetskraft innebar under de inledande åren nära nog enfördubbling av arbetslösheten, se diagram 5:2. Då kulmen nåddes i september1983 var 3,av arbetskraften arbetslös (säsongrensade tal) trots en ökning avantalet sysselsatta i beredskapsarbeten. Därefter har sysselsättningen vuxitsnabbare än arbetskraften och arbetslösheten har följaktligen reducerats. Ar1985 var i genomsnitt 124000 personer arbetslösa, motsvarande 2,avarbetskraften. som arbetslösheten steg i börian av 1980-taletförlängdes också arbetslöshetsperiodernas längd. Den tid de arbetslösa varitutan arbete var 1980. Den hade förlängts till nästan 23veckor 1984. minskade dock den genomsnittliga arbetslöshetstiden. Under deförsta åren ökade också det antal personer, som iarbetskraftsundersökningarna uppger att de velat och kunnat ta mer arbete omdet funnits, dvs. ofrivilligt har kortare arbetstid. Skillnaden mellangenomsnittlig önskad och faktisk arbetstid har varit oförändrat ca 15 timmarper vecka. Detta betyder att arbetslösheten mätt i timmar har varit större och stigit snabbare än vad den gjort mätt i antalpersoner. Dessa siffror skall emellertid tolkas med stor försiktighet eftersomorsakerna till att uppge partiell arbetslöshet är av mycket olika karaktär.Likaså torde de ekonomiska och sociala problemen för individen av en partiellarbetslöshet i de flesta fall vara betydligt mindre än för de som räknas somöppet arbetslösa. Det är emellertid ändå ett uttryck för en obalans på arbetsmarknadenatt en grupp som är lika stor som gruppen öppet arbetslösa inte kan realiserasitt arbetskraftsutbud. Arbetsmarknadssituationen har varit särskilt besväriig förungdomarna. var arbetslösheten bland 16-19-åringarna i arbetskraften10,och bland 20-24-åringar 6,. Främst genom införandet av ungdomslagen ijanuari 1984 har arbetslösheten bland 16-19 åringar mer än halverats. harca 30000 ungdomar arbete genom ungdomslagen. Däremot har arbetslösheten blandde äldre ungdomarna inte minskat ens i samma utsträckning som den totalaarbetslösheten. Ar 1985 var den fortfarande 6,i genomsnittt. Det förbättrade arbetsmarknadsläget har, tillsammans medungdomslagen och det likaledes införda rekryteringsstödet,medfört att Prop.1985/86: 150 Bil. Diagram 5:2 Antal arbetslösa, antal personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder samt antal partiellt arbetslösa ' PERSONER I ARBETSUASKNAOSPOLmSKA ATGXROER Anm: Medpartiellt arbetslösa avses personer i arbete mindre än /vecka som uppger attde önskar ta mer arbete om det funnes. Källor:Statistiska centralbyrån - och . antalet personer iberedskapsarbete kunnat minska kraftigt. Ar 1985 var Prop. 1985/86: 15025000 sysselsatta i beredskapsarbeten. Den totala volymen av sysselsätt- Bil. 1.1 ningsskapande åtgärder (beredskapsarbeten, ungdomslag och rekryteringsstöd)ökade från 59000 personer 1983 till 95000 personer 1984. Störst omfattning hadedessa åtgärder i börian av 1984 varefter de har reducerats väsentligt, sediagram 5:2. Genomsnittsnivån var 70000 personer 1985. Underloppet av förbättrades successivt arbetsmarknadsläget ocharbetslösheten sjönk säsongrensat sett. vararbetslösheten i säsongrensade tal ungefär lika stor som Qärde kvartalet 1985.Prognoserna för sysselsättning och arbetskraft innebär att arbetslöshetenunder loppet av innevarande år kommer att ligga kvar på en säsongrensat istort sett oförändrad nivå. För årsgenomsnitten motsvarar detta en nedgång. 6 Löner och priser 6.1 Löner Jämfört med förhållandena i omvärlden liggerlöneökningarna i fortfarande på en hög nivå. Timlöneökningarna iindustrin för OECD-området var 1985. väntas en ytteriigaredämpning till ca 4,. Löneökningarna i sådana konkurrentländer somFörbundsrepubliken , och beräknas bli ännulägre, strax . Den dämpning av inflationstakten inom OECD-området, somfömtses (se avsnitt 6.2), kan verka ytteriigare dämpande påtimlöneökningarna . För att skall kunna upprätthålla dekonkurrensfördelar som uppnåddes genom devalveringarna 1981 och 1982 krävs attlöneökningarna dämpas till motsvarande nivåer. En rad studier har visat atthögre nominella löneökningar än i omväriden får betydande negativa konsekvenserför den framtida utvecklingen av BNP, investeringar och sysselsättning. Enligt statistik för SAF/LO-området ökade timförtjänsten(tidlön-I-ackord) för industriarbetare,liksom för hela LO-kollektivet, med 7,mellan andra kvartalen 1984 och 1985.För privattjänstemännen visar lönestatistiken en ökning med 7,mellan augusti1984 och . På det offentliga området har timlöneökningen beräknatstill 5,. Sammantaget och omräknat till årsgenomsnitt skulle detta innebäraen timlöneökning för samtliga löntagare på 1985, se tabell 6:1.Förtjänststatistiken tyder därvid på en något lägre ökning (6,) ännationalräkenskaperna (7,). De senare baserar sig på kontrolluppgifter frånarbetsgivarna. Skillnaden mellan de båda beräkningarna torde delvis bero påatt förtjänststatistiken inte täcker alla löntagare och inte heller alla typerav ersättningar.