prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — 1 fråga om ändringar av befintligabyggnader föreslår jag däremot en uppläggning i PBL som avviker frän dagensordning. Som en grundregel bör gälla att alla ändringar skall utföras på ettvarsamt sätt så att byggnadens särdrag beaktas och dess byggnadstekniska,historiska, kulturhistoriska, miljömässiga och konstnärliga värden tas tillvara. Utöver denna grundregel bör gälla särskilda bestämmelser förtillbyggnader, ombyggnader resp, andra ändringar. Kortfattat innebär dessabestämmelser följande. Prop.1985/86:1 437 Vid tillbyggnader avses samma kravgälla för den Ullkommande delen 20 PBL:s till-som för ell hell nylt hus.Vissa följdki-äv kan även riktas mot den befinlliga lämpning på stadsbyggnaden. , , ,., . Vid ombyggnad varmed menas bygglovspliktiga åtgärder somavse- 7/1/7 värt förlänger brukstiden för byggnaden samtinredningsålgärder som syftar till en väsentligl ändrad användning avbyggnaden - skall den del av byggnaden som byggs om, tillföras de egenskapersom föreskrivs för nya byggnader i sådan omfattning och på sådant sätt somföljer av särskilda ombyggnadsföreskrifier, som skall meddelas med stöd av PBL,Även vid ombyggnad av en del av en byggnad kan vissa följdkrav mol andra delarav byggnaden bli aktuella. När det gäller annan ändring äntillbyggnad eller ombyggnad skall bestämmelsema för nya hus tillämpas i skäligomfattning. Krav skall endast ställas på utförandet av det som tillförsbyggnaden genom ändringen och på funktionen av konstruktioner m, m, sompåverkas av ändringen. Några följdkrav på byggnaden i övrigt skall således intekunna ställas i dessa fall. En annan nyhet är atl kommunen iområdesbestämmelser eller detaljplan kan ställa lägre krav än vad som följerav vad jag har sagt, under förutsättning att bebyggelsen inom del avseddaområdet får långsiktigt godtagbara egenskaper. Som jag redan har nämnt anser jagall den yttre miljöns utformning är väsentlig i stadsbyggandet. Här kommer PBLatt i några betydelsefulla hänseenden avvika frän vad som gäller. Bl, a,innehåller lagförslaget ett krav atl tomter skall vara tillgängliga för ochkunna nyttjas av personer med nedsatt rörelse- eller orienieringsförmåga. omdet inte är obefogat med hänsyn till terrängförhällandena (3 kap. 15 8 förstastycket 5). Kravet på handikappanpassning skall säledes inte bara avse byggnaderoch vägen fram till dem utan även utemiljön i deras närhet. Även handikappademänniskor har ju ett berättigat intresse av att kunna vistas utomhus, och detär därför viktigt att utomhusmiljön utformas med hänsyn till detta. Av särskild betydelse i stadsförnyelsesammanhangär ocksä de ändringar som jag föreslär i fråga om skyldigheten att anordnautrymmen för parkering (3 kap, 15 8 första siycket 6), Till skillnad från nuskall en fastighetsägare vara skyldig att i skälig utsträckning tilllgodose delparkeringsbehov som härrör från hans tomt även om det inte kan ske på den egnatomten. Vidare skall, om en tomt inte är tillräckligt stor för att kunna rymmabäde parkering och erforderliga friytor för lek och utevistelse, kravet påfriytor prioriteras (3 kap, 15 5 tredje stycket). Det torde bli ganska vanligtatt parkeringsbehovet måste tillgodoses utanför den egna tomten, och intesällan kan det bli aktuellt att inrätta en gemensamhetsanläggning för dettaändamål. Jag förutsätter att frågor om ordnande av såväl friytor som parkeringi sådana fall regelmässigt behandlas i delaljplanen och vid behov även i enfastighetsplan. fär enligt förslaget möjlighel att krävainte bara atl Prop.1985/86:1 438 befintlig växtlighet som är störande för omgivningen lasbort utan också all 20 PBL:s illl-planiering skall ulföras och attbefintlig växtlighet skall bevaras (3 kap, 17 lämpning på siads-S), Bådatyperna av krav skall kunna avse såväl bebyggda som obebyggda tomter. Bestämmelserna för tomter skall itillämpliga delar och i skälig omfattning gälla även för allmänna plalser ochför omräden för andra anläggningar än byggnader, l.ex, idrottsanläggningar,småbåtshamnar och uppltigs-plalser(3kap, 18 8), Bestämmelserna om utformningen avallmänna platser har givetvis ett direkt samband med de föreskrifter omredovisningen härav i detaljplaner som jag berörde. Likaså finns ellsamband med bestämmelserna om fastighetsägarnas skyldigheter att betala kommunenskoslnader för anläggande och förbättring av gator och andra allmänna platser,s, k, gatukostnader (6 kap. 31-38 85). Som jag tidigare föreslagit(avsnitt 10.6.2) bör dock vissa ändringar göras i förhållande till de nugällande gatukostnadsbesiämmelserna. Ändringarna syftar dels lill atl stärkafastighetsägarnas ställning bl. a. genom atl samråd med dem skall ske dåförslag till uttag av gatukostnader upprättas. Ändringarna syftar också tillatt främja en smidigare handläggning i kommunen genom att rätten att besluta omuttag av ersättning för gatukostnader skall kunna delegeras frånkommunfullmäktige lill nägon lämplig nämnd. Jag vill ocksä erinra omatt det på förslag i budgetpropositionen (prop. 1984/85: 100. bil. 13 s.46, BoU13. rskr230) införs mojligheter till stallig finansiering av vissagatukostnader, 20.1.3 Bygglov, rivningslov och marklov Vad beträffar skyldigheten atl sökalov kommer PBL:s föreskrifter alt rätt väl motsvara dagens situation såvitt rörstadsförnydsefrägor, 1 viss ökad utsträckning kommer dbck lov atl krävas förförändringar av den yttre miljön, t, ex, anordnande av parkeringsplatser annalän på tomter för en- eller Iväbosladshus (8 kap, 2 5 8), Däremot kommer vissa mycketbelydelsefulla förändringar alt inträffa i fråga om förutsättningarna för lov.Förändringarna hänger samman med ett av huvudsyftena med PBL-reformen, nämligenoch att ästadkomma en större frihet och bättre inflytande för enskildamänniskor och en tydligare gränsdragning än mellan samhällets ochfastighetsägarnas befogenheter. Dagens system inrymmer en hel radolika typer av nybyggnadsförbud frän vilka emellertid dispens i de flesta fallkan beviljas, om särskilda skäl föreligger i det enskilda ärendet. Den enskildehar dock ingen rätt atl fä dispens. Till nybyggnad räknas inte bara uppförandeav nya hus utan även vissa ändringar, ibland även tämligen obetydliga sådana,av befintliga byggnader enligt en ganska svåröverskådlig reglering i 75 8byggnadsstadgan. Syftet med nybyggnadsbegreppet och förbuden mol nybyggnad iolika 1985/86:1 439 situationer är främsi alt förhindra investeringar som äreller kan visa sig 20 PBL:s lill- vara olämpliga frän samhällets synpunkt och som kän leda till förhöjda lämpning på stads- inlösenkostnader. Jag anser att ett system som inrymmer så mänga osäker- Jörnyelse- oin hetsfaktorerinte kan accepleras, ,,, , , En strävan vid utformningen av PBLhar varit att minska antalet beslut av dispenskaraklär, dvs, alt ell lov skallförutsätta atl undantag medges frän ett förbud efter en skönsmässig prövning,Hell kan man dock inte avvara möjlighelerna att göra mindre avvikelser frånplanbestämmelser i enskilda fall - det skulle kräva en orimligt stelbent ochdetaljrik lagstiftning. Av intresse i stadsförnyelsesammanhang är främstföljande. Möjligheterna atl belägga ettområde med nybyggnadsförbud i avvaktan på en ny detaljplan eller en planändringavskaffas. Fastighetsägaren kan således inte hindras att bygga iöverensstämmelse med en detaljplan. Så länge genomförandetiden löper kan planeninte heller ändras utan ägarens medgivande eller utan alt nya förhållanden avstor allmän vikt inträtt. Om planändring sker , harfastighetsägaren rätt till ersättning för den skada som ev. drabbar honom. 11 S första stycket och 14 kap, 5 8). Den enskilde fär således ett mycketstarkl skydd . Efter genomförandetiden gällervisseriigen helt andra förutsältningar i fräga om planändring (5 kap. 11 8andra stycket), men så länge planen gäller finns också rätten att fä byggaenligt planen kvar. Den enda motsvarigheten till etl byggnadsförbud som kommeratt finnas är all kan besluta om anstånd med behandlingen av enansökan om lov i högst (8 kap. 23 8). Längre än så skall den enskildeinte behöva sväva i ovisshet om de planmässiga förutsättningarna för en önskadåtgärd. Inte sällan aktualiseras ändringarpä en byggnad som i nägot hänseende strider mot gällande detaljplan. Åtgärdenstillåtlighet beror då pä om den hänförs lill nybyggnad eller ej.Nybyggnad får ju inte ske i strid mot planen, om inte dispens beviljas, 1 PBLanges en krets av åtgärder med byggnader som får utföras även om byggnadernastrider mot en plan, förutsatt att åtgärden som sådan står i överenstämmelsemed planbeslämmelserna (8 kap, 11 5 tredje stycket). Kretsen är vidare än deåtgärder som inte hänförs till nybyggnad. Den enskilde får härigenomstörre befogenheter att utnyttja sin fastighet på ett från hans synpunktändamålsenligt sätt. Härigenom bör risken för förslumning kunna minskabetydligt. Värdet av att bebyggelsen hålls i stånd i ökad omfattning anser jagvara sä stort att det klart överväger riskerna för högre inlösenkostnader ivissa fall, 1 de fall en tilltänkt åtgärd i sigär planstridig, måste planändring ske för att åtgärden skall kunna genomföras.Mänga gånger kan härvid elt enkelt planförfarande tillämpas (5 kap, 28 5),är del dock fråga om så begränsade avsteg att även ett sådant förfarandeframstår som onödigt. För sådana situationer där en mindre avvikelse intemotverkar planens syfte blir det enligl PBL möjligt att ge lov utan hinder avall åtgärden är Prop.1985/86:1 440 planstridig (8 kap. 11 5 femte styckel). Här blir deldock alltjämt en 20 PBL:s till bedömning frän fall till fall av vad som är lämpligl, lämpning på stads- En nyhet i PBL är att föresläs få möjlighet alt ge lov .förnyelse- oih ,,,,,..,,. o .. , .,,,, c- . n. . , bevarandefragor tor tilltalliga åtgärder i de lall toruisattningar for lov annars saknas (8kap, -, , in-) i 14 5). Möjligheten avser inte - som enligt 56 5 2 mom,byggnadsstadgan -bara uppförandet av tillfälliga byggnader ulan även ändradanvändning av byggnader eller delar av byggnader eller ianspråktagande av markför nägol annat ändamål än byggande. Tiden för den tillfälliga användningenföreslås kunna bli ända upp till med möjligheter lill förlängning tillsammanlagt högst . Bestämmelserna kan i stadsförnyelsesammanhang kommatill användning på olika sätl. En ny verksamhet, t, ex, elt daghem, kan behövainrymmas tillfälligt i ett bostadshus i avvaklan pä alt permanenta lokaler kanbyggas. Ett garage som för dagen inte är fullt utnyttjat kan delvis användassom lager, varvid en omprövning av behovet av garageplalser kan ske . Entomt där byggnaden har rivits kan utnyttjas för parkering om den inte genastskall bebyggas igen. Jag övergår nu till altöversiktligt sammanfatta inriktningen och utformningen av PBL:s regelsystemför att bevara kulturvärdena i den fysiska miljön. Först vill jag förtydligavad jag avser med ordet kulturvärden, I skilda sammanhang har man sökt ett samlandebegrepp för de vetenskapliga och upplevelsemässiga värden i bebyggelsen somhuvudsakligen har sin grund i historiska, kulturhistoriska, miljömässiga ochkonstnärliga värderingar. Jag vill exempelvis erinra om saneringsutredningensdefinition av begreppet kulturhistoriskt värde som "de värden, uppfatlbaraför ell samhälles medborgare, som kan lillmätas en byggnad utöver dess nyttovärde".Samma synsätt som låg till grund för saneringsutredningens medvetet vidadefinition av kulturhistoriskt värde har varil vägledande för mig då jag talarom kulturvärden i bebyggelsen och kulturlandskapet. Det är givet att motiven förbevarande förändras och att synen pä vad som är mer eller mindre värdefulltinte förblir densamma. De senaste decenniernas utveckling har också inneburitbetydande åsiktsförskjulning-ar i dessa avseenden. Den har exempelvis fört medsig en ny betoning av de sociala skälen för atl bevara en historisk kontinuiteti miljön och atl förena förnyelsen med en varsam förvaltning av kvaliteterna iden befintliga bebyggelsen. Den har ocksä fört med sig en mycket starkarebetoning av det lokala perspektivet på bebyggelsens och kulturlandskapetsvärden. har tyngdpunkten i planeringen för bevarande ytterligare förskjutitsfrän enstaka, särskilt värdefulla kulturminnen till samlade kulturmiljöer. 1den här utvecklingen har bäde målet att bevara och formerna för bevarande meroch mer integrerats i kommunernas fysiska planering. 1985/86:1 441 Det är mot denna bakgrund som manskall se de inslag i PBL som syftar 20 PBL:s lill-till alt stärka degmndläggande. kraven pä bevarande av-,kulturmiljön i lämpning påsiads-planerings- och byggnadsverksamheten och atl därvid ge kommunerna etl Joinyeise- oiii ökat ansvar och bättre instrument för att hävda dessa krav. Innan jag sammanfattarregelsystemet för bevarande i PBL, skall jag i korthet erinra om vissagrunddrag i den nuvarande lagstiftningen skydd för kulturvärdena i denfysiska miljön, 20.2.2 Nuvarande lagstiftning till skydd för kulturvärdeni den f\'siska miljön I dagens byggnadslagstiftning gesde grundläggande reglerna för atl la tillvara bebyggelsens kulturvärden i 9 och38 58 byggnadsstadgan, Enligl 9 8 gäller för allplanläggning alt bebyggelse med särskill värde från historisk ellerkulturhistorisk synpunkt eller frän skönhetssynpunkt såvitt möjligt skallbevaras. Enligl 38 S första stycket gällerallmänt atl en byggnad skall ges sädan utformning och färg, som stads- ellerlandskapsbilden fordrar och som är lämplig bäde för byggnaden som sädan och fören god helhetsverkan. Genom en lagändring som trädde i kraft (prop, 1979/80: 149, SFS 1980:337) har till första stycket lagts denbestämmelsen att inom ett område som utgör en värdefull miljö särskild hänsyndessulom skall tas till områdets egenart. Enligt 38 8 andra stycket fär enbyggnad som är av slörre värde frän historisk, kulturhistorisk ellerkonstnärlig synpunkt inte förvanskas vare sig genom arbeten på själva byggnadeneller genom bebyggelse i grannskapet. Olika styrmedel har i praxisutvecklats för att säkerställa bevarandeintressena i den fysiska planeringen,1 kommunöversikter och områdesplaner har områden med värdefull miljöavgränsats och riktlinjer getts för hur den yttre miljön i området börbehandlas. Genom särskilda beslul, som i princip kan jämställas medöversiktsplanernas riktlinjer, har också sådana områden utpekats där särskildhänsyn skall tas enligt 38 8 första stycket byggnadsstadgan. Genom slads- och byggnadsplaner kanriktlinjer för bevarande och anpassning preciseras och ges självständigrättsverkan i form av planbestämmelser. Inom etl stadsplanelagl områdeeller etl område där det råder nybyggnadsförbud i avvaktan på sladsplan kankommunen med stöd av 35 a 8 byggnadslagen utfärda ett tidsbegränsat förbud attriva kulturhistoriskt eller miljömässigt värdefull bebyggelse, Etl beståenderivningsförbud kan däremot inte utfärdas med slöd av dagensbyggnadslagstiftning. kan med stöd av 86 5byggnadslagen förordna att nybyggnad inte fär utföras ulan länsstyrelsenstillstånd inom sådana omräden utanför detaljplan som särskilt bör skyddas pågrund av sina kulturvärden. kan ocksä med slöd av naturvärdslagenförordna om Prop.1985/86:1 442 skydd av kulturvärden i landskap som människan präglatgenom odling, 20 PBL:s lill- hävdoch bebyggelse, 1 det här sammanhanget vill jag också erinra om att lämpning pu siads- reglernaom hänsyn till naturvårdens intressen i skogsvårdslagen och lagen Jornyese- oc t , , ,. om skötselav jordbruksmark syftar till alt även kulturvärdena i landskapet q , -20 2 ? skall tastill vara. Kulturminnesvärdens s, k,speciallagstiftning slutligen omfaltar i första hand lagen om fornminnen, lagenom byggnadsminnen och beslämmelserna om byggnadsminnesmärken i kungörelsen(1920:744) med föreskrifter rörande det offentliga byggnadsväsendet.Speciallagstiftningen syftar till att skydda kulturhistoriskt värdefullaenskildheter eller monument och är således inte avsedd för skydd av värdefullaomräden eller miljöer. Av samma karaktär är lagstiftningen om statens tillsynöver kyrkobyggnader och begravningsplatser, som till ett huvuvdsyfte har attUllvarala kulturminnesvårdens intressen, 20.2.3 PBL:s regelsystem för bevarande Generella regler om hänsyn tillkulturvärdena i den fysiska miljön ges både i PBL och NRL. Först vill jagsammanfatta de grundläggande krav på varsamhet och hänsyn som ges i 3 kap. PBL. För uppförande av nya byggnadergäller den grundregeln atl de skall placeras och utformas på elt sätl som ärlämpligt med hänsyn till siads-eller landskapsbilden och lill natur- ochkulturvärdena på platsen. Byggnaden skall ocksä ha en yttre form och färg somär lämplig för byggnaden och dess omgivning (3 kap. 1 8). Molsvarande krav påanpassning lill omgivningens karaktär och kvalitet gäller för ändring ochunderhäll av byggnader (3 kap. 10 och 13 88). Med PBL införs också ettgrundläggande krav på varsamhet vid alla ändringar av en byggnad (3 kap. 10 5).Som jag har betonat förut (avsnitt 11.2.1.) gäller delta varsamhetskravbyggnader i allmänhet och säledes inte bara byggnader med särskildakulturvärden. Också beträffande underhåll av byggnader införs en generellbestämmelse om hänsyn lill byggnaders kulturvärden (3 kap. 13 5). Ett visst områdes kulturvärdenbestår och bestäms inte enbart av bebyggelsen utan även av exempelvis galoroch torg, trädgårdar, inhägnader etc. Generella krav på hänsyn till dessavärden införs därför ocksä i fråga om andra anläggningar än byggnader (3 kap.14 5), tomter som tas i anspråk för bebyggelse (3 kap. 15 5), allmänna platsersamt omräden för andra anläggningar än byggnader (3 kap. 18 8). Med stöd av dessa grundlägganderegler om varsamhet och hänsyn bör, som jag tidigare framhållit (avsnitt 11),sådana krav kunna ställas vid nybyggnad, ändring och underhäll att elt områdessärskilda kvaliteter kan las vara. Av det skälet har jag ansett att någonytteriigare bestämmelse som motsvarar 38 S första stycket byggnadsstadgan omsärskild hänsyn i värdefulla miljöer inte eriordras i PBL, 1985/86:1 443 Av samma grundläggande karaktär som de allmänna reglernaom var- 20 PBL:s lill- samhetoch hänsyn är förbudet jait förvanska byggnader som är särskilt lämpning på stads- värdefullafrån historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig syn- jomyelse- och o . 1 j u L I j 1 1 .-, 1 ,-, bevarandefrågor punkleller som ingar i en samlad bebyggelse av denna karaktär (3 kap, 12 2rt ? 1 förhållande lill 38 5 andra stycket byggnadsstadganinnebär PBL således den ändringen, all del generella förvanskningsförbudelulsträcks lill all gälla ocksä byggnader soin ingår i omräden som är särskillvärdefulla. Beträffande de utgångspunkter som skall gälla förtillämpningen av bestämmelsen om särskilt värdefulla byggnader hänvisar jaglill vad jag har anfört (avsnilt 11.2.2) och lill specialmoUveringen(3 kap. 12 5). Del lagrådet remitterade förslaget till NRL innehåller ilikhet med PBL grundläggande beslämmelser till skydd för kulturvärdena i denfysiska miljön (2 kap. 6 8 NRL). Dessa bestämmelser skall tillämpas bl. a, vidplanläggning och prövning av ansökningar om bygglov och förhandsbesked enliglPBL (2 kap. 2 8 PBL). innebär att omräden som har betydelsefrån allmän synpunkt på grund av sin naturskönhet, vetenskapliga ellerkulturella värden eller med hänsyn till friluftslivet så långt som möjligtskall skyddas mot älgärder som kan påtagligt skada natur- eller kulturmiljön (2kap. 6 8 första stycket). För områden som är av riksintresse för naturvården,kulturminnesvården och friluftslivet gäller att de skall skyddas mot åtgärdersom kan påtagligt skada dessa värden (2 kap. 65 andra stycket). De generella bestämmelser ombevarande som jag nu har refererat skall kunna hävdas av kommunen direkt ienskilda tillståndsärenden. Hur högl anspråken på bevarande skall kunna ställasär beroende av hur värdefull en byggnad eller dess omgivning är ur allmänsynpunkl. De grundläggande kraven pä varsamhet och hänsyn i 3 kap PBL är iskälig utsträckning också tillämpliga på åtgärder som inte kräver lov. Denenskilde har i sädana fall själv ansvaret att handla i lagens anda. Med dessa utgångspunkter är delnaturliglvis viktigt att kommunerna i förhand kan ge besked om vilka värden detär som man vill slå vakt om och hur de generella bestämmelserna kommer atttillämpas inom olika bebyggelseområden. För att belysa den frågan vill jagsammanfatta min syn på planeringen för bevarande, med särskild tonvikt påkunskapsuppbyggnaden och kunskapsförmedlingen. Inom ramen för den fysiskariksplaneringen har det utförts ett omfattande arbete med atl kartlägga ochredovisa objekt och miljöer av kulturhistoriskt intresse. Detta har sedanföljts upp vid arbetet med kommunöversikterna. Mänga kommuner har också förolika omräden utarbetat särskilda kulturminnesvårds- eller bevarandeprogram.Dessa program, som främst är avsedda alt ligga till grund för kommandeplanering och utgöra information till fastighetsägarna, har haft stor betydelsevid tillämpningen av 38 5 första stycket byggnadsstadgan. Det finns alltså ikommu- 1985/86:1 444 nernai allmänhet ett bra underiag för att göra kulturhistoriska avvägningar 20PBL:s lill- i planeringen.Skillnaderna melkin olika kommuner torde dock vara slora, lämpning påstads Det återstår ocksäarbete med alt inventera och sammanställa de kunska- Jomye se- oc j per som finns. En samladredovisning av kulturhistoriska intressen och hur 7n ? deskall behandlas kan lämnas exempelvis i etl kulturminnesvärdsprogram som intebara underlättar kommunens planläggning utan också, om det hanleras offenlligl,ger fasiighecsägare och övriga medborgare möjlighel lill inflyiande pä etltidigt stadium. Härigenom ger man ocksä möjligheler till en offentlig debatt omprogrammen. Eftersom det rör sig om en sektorsutredning - ett beslulsunderlagbland många andra och utan rättsverkan -bör dock hanteringen inte lagregleras, 1 kunskapsuppbyggnaden och programarbetet harlänsstyrelserna i egenskap av regionala myndigheter för kulturminnesvärdenstor betydelse när det gäller atl Ullhandahålla kommunerna underlag förplaneringen. Jag vill ocksä särskilt peka på länsmuseernas roll sombasinstitutioner för kulturhistorisk dokumentation och information och somserviceorgan ät den statliga och den kommunala kulturminnesvården. Länsmuseernabör således ses som vikliga expertorgan för kommuner som inte har tillgångtill egen kulturhistorisk sakkunskap. Det är väsentligt att sådant översiktligtplaneringsarbete som jag nu har redogjort för utförs även . Det kankomma till uttryck t,ex, genom alt kommunerna i översiktsplanens riktlinjerklargör pä vilket säll de avser att tillämpa de grundläggande reglerna omvarsamhet och hänsyn i olika omräden. Jag länker då inte bara på områden med ensamlad bebyggelse som kan betecknas som särskilt värdefull (3 kap, 12 5).Också när det gäller bebyggelseomräden av mera alldaglig karaktär är detviktigt att skapa förståelse och intresse för bebyggelsens egenart och värden. En väsentlig del av bevarandeplaneringen ärinformation till fastighetsägare och brukare med närmare beskrivningar avområdets kvaliteter och med råd om hur dessa kvaliteter kan tas till vara vidbyggnadsåtgärder av olika slag. Jag tillmäter en bred information fränkommunernas sida och positivt vägledande rikllinjer slor betydelse när detgäller att förverkliga målet alt ta till vara det kulturarv som den byggdamiljön utgör. 1 del här sammanhanget vill jag också erinra om alti PBL införs en föreskrift om alt särskilt skall verka för engod byggnadskultur samt en god stads- och landskapsmiljö (11 kap. 18 förstastyckel D.Den uppgiften innefattar naturligtvis ett ansvar för den kunskapsuppbyggnadoch kunskapsförmedling som jag här har talat om. 1 stor uisträckning räknar jag med attkulturvärdena i den byggda miljön skall kunna tryggas genom riktlinjer ochinformation i förening med en tillståndsprövning som grundar sig pä PBL:sgrundläggande bestämmelser om bevarande. Jag återkommer i specialmoliveringentill hur bygglovsprövningen kan utfalla i områden med riktlinjer om bevarande(8 kap. 12 8), Föratt långsiktigt säkerställa värdefulla kulturmiljöer finns det emeller- 1985/86:1 445