prop · G903138 · 1985-12-31 00:00:00 — AMS avstyrker förslaget och har i sitt yttrande elt eget förslag omviss omorganisation för atl förslärka den offentliga arbetsförmedlingen. Skälenför mitt förslag: bedrivs inom den offentliga arbetsförmedlingen kulturarbelsförmedlingvid fyra kullurarbelssektioner, som är knutna lill arbetsförmedlingens dislriklskonlori (), , och . Dessa sektioner följer ochsamordnar förmedlingsarbetel inom var sin region. Dessutom finns särskildakullurar-betsförmedlare placerade i , , och . 1 län somsaknar särskilda kulturarbelsförmedlare finns på varje lokal förmedling någonsom ser till atl den sökande kan få kontakt med en sådan förmedlare. Härtillkommer den förmedling för kulturarbetare som bedrivs av s. k. organisalionsförmedlingar.AMS-kommiltén har föreslagit en samordning av kullurarbelsförmedlingen och atlden organiseras som en frislående statlig stiftelse. AMS har i sittremissyttrande anfört flera skäl som talar emot en sådan organisation. För egendel anser jag i likhet med AMS atl förutsättningarna för en effektiv kulturarbelsförmedlingför närvarande bäst kan tillgodoses genom alt omvandla nuvarande kullurarbelssektionerlill kulturarbetsförmedlingar och ge dem en mer självständig ställning men mednära anknytning lill den ordinarie förmedlingen. Inom ramen för en sådanfrislående förmedling bör också kunna uppnås elt bättre utnyttjande förkulturarbetare av de olika arbelsmarknadspoliliska hjälpmedlen. Jag kanemellertid se många fördelar med all samla arbetsförmedlingen förkulturarbetare hos en institution som l.ex. en stiftelse som AMS-kommiltén harföreslagit. En sådan ordning är dock förenad med betydande svårigheter ochproblem av praktisk art. En utveckling av den offentliga arbetsförmedlingen pådetta område som jag nu har förordat med en mer självständig kulturarbelsförmedlingbör inle utesluta att andra lösningar på detta område kan äga rum i framliden.Del pågår också en försöksverksamhet med kulturarbelsförmedling på delinternationella planet inom stiftelsen . Enutvärdering av den verksamheten bör kunna ge ytterligare underlag för denframtida kullurarbelsförmedlingen. Molbakgrund av vad jag nu har förordat bör alltså de nuvarande kullur- arbelssektionerna omvandlas lill kulturarbetsförmedlingar med befogen heter och arbetsuppgifter som arbetsförmedlingskonlor för alt få en star kare ställning i arbetsmarknadsverkets organisation. I likhet med vad som gäller bör varje sådan förmedling ha elt ansvarsområde (region) som omfattar flera län. Förmedlingen bör organisatoriskt knytas till länsarbets nämnden i del län där den är belägen. Kullurarbelsförmedlingarna kommer därigenom alt ha ett annat ansvarsområde än vad som gäller för den nya arbetsförmedlingsorganisafion som jag har föreslagit. Med hänsyn till verksamhetens särskilda karaktär kan jag dock inle se atl detta skall innebära några problem. Till den ansvariga länsarbetsnämnden bör knytas en planeringsgrupp med bl.a. representanter för de övriga länsarbets nämnderna i regionen och kullurarbelsförmedlingen. Del övergripande ansvaret för kulturarbetsförmedlingen bör ligga hos AMS som fastställer 10 resurser och riktlinjer för verksamheten. Härvid bör AMS kullurarbetsde-legafion,som bl. a. består av representanter för olika intressegrupper inomkulturområdet, kunna ges ett ökat ansvar för verksamheten. 1 motiven för sina förslag framhöll AMS-kommitlén viklenav fria och flexibla former i förmedlingsarbetel för alt kunna uppfylla despeciella krav som kulturarbelsmarknaden ställer. Jag delar kommitténsuppfattning i detta avseende. Den organisatoriska modell som jag har förordat,med frislående kulturarbetsförmedlingar, ger ökade möjligheter all pröva olikaarbetsmetoder med särskild hänsyn till förhållandena inom kultursektorn. De arbelsmarknadspoliliskainsatserna bör även i fortsättningen utformas på ett sådant sätt att deöverensstämmer med kulturpolitiska utgångspunkter. Jag förutsätter därvid ilikhet med kommittén att förmedlingsverksamhet också i fortsättningen bedrivsi nära samverkan med bl. a. centrumbildningarna. Del bör få ankomma på regeringen eller efter regeringensbemyndigande AMS all närmare utforma organisationen och de närmare riktlinjernaför verksamheten samt att överväga och besluta om formerna för samverkan påregional nivå med intressenterna på kulturområdet. Delta bör ske inom dekostnadsramar som AMS disponerar. Prop.1985/86: 138 Mittförslag: Den offentliga arbetsförmedlingen inom kulturområdet bör la utavgifter för sådana tjänster som inle kan betraktas som arbetsförmedling enligtarbelsförmedlingslagen. Kommitténs förslag: Arbetsförmedling genom stiftelsenskall i princip vara avgiftsfri. Undantagna skall vara artister/musiker och artislgrup-per/orkestrarmed färdiga program på del kommersiella området (s.k. programförmedling), l.ex.dansorkeslrar och discjockeys. Förmedling av enskilda kulturarbetare ulansärskilt program skall som ske kostnadsfritt. Stiftelsen skalltillhandahålla den särskilda service som vissa artister efterfrågar såsom hoiellbokning,ekonomisk redovisning och rådgivning saml marknadsföring. Remissinstanserna: Flertalet av instanserna ställer sigpositiva till alt stiftelsen skall ta ut avgift för sådan verksamhet somprogramförmedling och för den särskilda servicen. Centrumbildningarna ärnegativa lill alla sorters avgifter dels därför atl de anser attprogramförmedling inte hör hemma inom centrumbildningarna, dels därför attmånga av dem har inskrivet i sina stadgar att all service skall varaavgiftsfri. anser atl dansorkestrar är den enda kategori somklart programförmedlas och atl avgiftsuttag endast skall gälla dessa. Skälen för mitt förslag: Den offentliga arbetsförmedlingenför såväl kulturarbetare som för andra arbetssökande skall även ifortsättningen vara avgiftsfri. Inom kullurarbetsområdet tillhandahåller såvälarbetsförmedlingarna som organisationsförmedlingarna tjänster som inle kananses vara av arbelsförmedlingskaraklärsom l.ex. konlraklsskrivning och hoiellbokning. Jag anser alt den offentligaarbetsförmedlingen på samma sätt som gäller för olika privata förmedlingar börla betalt för sådana tjänster som inte kan betraktas som arbetsförmedlingenligt lagen (1935; 113) med vissa bestämmelser om arbetsförmedling. Härigenomkommer de olika förmedlingarna på kulturområdet alt arbeta under mer jämställdavillkor. All avgöra vad som är sådan service som inle innefattar renarbetsförmedling kan vara svårt. Det bör ankomma på AMS all klart definieradel område som skall avgifisbeläggas. Vidare bör () i samrådmed AMS fastställa avgifternas storlek och hur intäkterna av och kostnadernaför verksamheten skall budgeteras och redovisas. 1 övrigt bör del ankomma påregeringen all meddela erforderliga föreskrifter. AMS insatser för all ge dennasärskilda service skall finansieras genom ullagna avgifter. Denna nyaverksamhet med avgiftsfinansiering bör utgöra försöksverksamhet under tre år.Verksamheten bör också utvärderas. Prop.1985/86: 138 Förmedling av korta och tillfälliga arbeten bör fortsätta atl utveckla formerna för förmedling av kortaoch tillfälliga arbeten. Däremot bör den offentliga arbetsförmedlingen inteägna sig åt s. k. överservice inom kontorsområdet. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag när del gäller förmedling avkorttidsarbeten. Kommittén har dessutom föreslagit en försöksverksamhet medkorttidsförmedling av kontorsarbetskraft med särskild s. k. överservice. Remissinstanserna:Fierlalel remissinstanser tillstyrker i huvudsak kommitténs förslag men några,bl.a. AMS, statskontoret och LO har invändningar mol den föreslagnaförsöksverksamheten. Minaöverväganden: Den offentliga arbetsförmedlingen svarar för en relativtbegränsad del av den förmedling som sker av korttidsanställningar. Merpartensker via andra kanaler såsom direktkontakt mellan arbetsgivare ocharbetssökande, annonser, informell information från vänner och bekanta samlgenom privata förmedlingar. Inom konlorsområdet har den privata förmedlingenstor omfattning när del gäller korta anställningar eller uppdrag. Genomtillkomsten av lagen (1976: 157) om allmän plalsanmälan skall samtliga platsermed en varaktighet av minst anmälas lill den offentligaarbetsförmedlingen. Lagen omfattar alltså inte arbeten av kortare varaktighetän lio dagar. De tätare kontakterna mellan arbetsgivare och arbetsförmedlingsom bl.a. har blivit en följd av lagen har inneburit att förelagen i störreutsträckning också anmäler korttidsarbeten. Förmedlingav korttidsarbete sker alltså även på andra sätt än genom den offentligaförmedlingen. Elt antal organisalionsförmedlingar bedriver med tillstånd av AMSmot avgift verksamhet inom kontors-, mannekäng- och kulturområdena.Förutom organisationsförmedlingar med rätt alt la ut Prop. 1985/86: 138avgift, bedriver elt antal organisationer avgiftsfri förmedlingsverksamhet. Föregen del anser jag att del ur servicesynpunkl gentemot både sökande ocharbetsgivare är synnerligen viktigt atl förmedlingen intensifierar sina insatsernär del gäller korttidsarbeten. Etl ökat engagemang från förmedlingens sida pådetta område innebär också alt fler arbeten kommer all anmälas tillförmedlingen. Detta skapar möjligheter all ge en bättre och bredare service lillde arbetssökande. En ökad aktivitet inom korltidsför-medlingen kan också skapakontakt med grupper som annars inte skulle vända sig lill förmedlingen och ledalill åtgärder som kan medverka till all den enskilde bättre kan hävda sig påarbetsmarknaden, t. ex. genom utbildning. Sådana kontakter kan också leda tillatt personen kan erhålla en fastare förankring på arbetsmarknaden.Delta gör det naturligt atl organisera förmedling av korttidsarbeten ianslutning till den övriga förmedlingsverksamheten. Jag är därför enig medkommittén atl förmedling av korta och tillfälliga arbeten är en mycket viktiguppgift för den offentliga arbetsförmedlingen inte minst mol bakgrunden av attandelen tillfälliga arbeten har ökat. Närdel gäller förmedling av korttidsarbete inom konlorsområdet sker detta i dagdels genom den offentliga arbetsförmedlingen, dels genom ett par s. k. organisalionsförmedlingar.Dessutom finns ett stort antal skrivbyråer. Dessa skrivbyråers verksamhet harutretts vid ett flertal tillfällen och senast behandlats avarbetsförmedlingsutredningen i promemorian (Ds A 1982:2) Skrivbyråernasambulerande verksamhet. Promemorian har remissbehandlats. Flera avremissinstanserna menar all promemorian visar att arbetsförmedlingslagen äroklar på väsentliga punkter. AMS-kommillén anser bl. a. mot bakgrund härav altlagen bör ses över i syfte all ge den ökad klarhet och en bättre redaktionellutformning. Jag instämmer i denna uppfattning och inomarbetsmarknadsdepartementet har det påbörjats ett arbete med en översynav arbetsförmedlingslagen. Kommitténhar vidare föreslagit en försöksverksamhet med särskild service utöver detordinarie förmedlingsarbetel. Del gäller t. ex. hjälp med inbetalning avskatter och sociala avgifter m. m. För detta bör arbetsgivaren betala enavgift som täcker självkostnaden. Förmedlingen skulle också ulföra uppdrag påbeställning av en arbetsgivare. Delta menar kommittén skulle kunna bedrivas somen frislående enhet men som en del av den offentliga arbetsförmedlingen. Jaghar tidigare föreslagit när det gäller arbetsförmedling inom kulturområdet allavgifter skall kunna tas ut för sådan service som inte är arbetsförmedling. Förkontorsområdet finner jag emellertid inte anledning att pröva en sådanverksamhet utan detta bör enbart ske inom det myckel särpräglade området som kullurarbelsförmedlingenutgör. Ackvisitionav platser för praktik och arbetslivskontakter Prop. Mitt förslag:Arbetsmarknadsverket bör normalt ha ansvaret för atl skaffa fram erforderligtantal praktikplatser och överlämna dessa till skolan. Skolan bör sedan ansvaraför fördelningen av platserna och genomförandet av praktiken. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Alla remissinstanser som har uttalat sig i denna fråga är positiva tillkommitténs förslag. Skälenför mitt förslag: Yrkes- och arbetslivsorienlering liksom praktik har ökatkraftigt inom olika delar av utbildningsväsendet . Detta är bl.a. en viktig del i övergången från skola lill arbetsliv och ställer stora kravpå tillgång av praktikplatser. Enbart för grundskola och gymnasium kan deltabehov uppskattas till en halv miljon platser per läsår. Vidare har det inomgymnasieskolan under innevarande budgetår påbörjats en försöksverksamhet medutökad praktik. Allt detta innebär att det behövs en väl fungerandeorganisation för att verksamheten skall fungera. har arbetsmarknadsverketansvaret för anskaffande av platser för praktisk arbetslivsorienlering (prao) igrundskolan, för yrkes- och arbetslivsorientering (yo/ao) i gymnasieskolan samlför teknisk praktik i gymnasieskolan (tp). Verket har också ansvaret för altskaffa fram platser för det internationella tekniska praklikutbudel (lAESTE). Praklikplatsackvisitionsker av AMS med hjälp av ett databaseral arbetsgivarregisler som köps av eltdataföretag. Samtliga län deltar utom Golland där delta tillämpas endast ibegränsad omfattning. Skolorna lar sedan över och fördelar platserna. Nuvaranderegler ger också utrymme för annan arbetsfördelning lokalt. Enförutsättning för att ackvisitionen skall fungera är att ett tillräckligt antalpraklikplalser kan las fram. Arbetsgivarna har etl stort ansvar för atl sådanaplatser ställs fill förfogande. Frågan om eventuell lagstiftning eller avtalför all säkerställa behovet av sådana insatser har diskuterats i olika sammanhang.Då del inte har varit brist på praklikplalser anser jag inte atllagstiftningsåtgärder är nödvändiga utan utgår ifrån altföretagen även i fortsättningen tar sitt ansvar härvidlag. AMS-kommilténhar föreslagit att arbetsmarknadsverket också i fortsättningen skall ha ettansvar för ackvisition av praklikplalser på samma sätt som . Enligt minmening finns det inga skäl som talar för en ändring av denna ordning. Jag anserdärför efter samråd med chefen för och statsrådetGöransson alt arbetsmarknadsverket även i fortsättningen bör ha detta ansvar. Ackvisitionav praktikplatser kan enligl min mening ses som en integrerad och naturiig deli verkets totala verksamhet och arbetsförmedlingen kan i sina kontakter medarbetsgivaren informera om behovet av praktikplatser. Dessutom räknar AMS medalt i slutet av 1980-talel ha ett eget arbetsgivarregisler helt uppbyggt påegen utrustning. Ur detta register kommer arbetsförmedlingen atl erhålla underiagför ackvisition av praklikplalser. ocksåför atl motsvarande resurs inle skall byggas upp hos en annan huvudman. En viktig förutsättningför att ackvisitionen skall fungera är att ansvars-och arbetsfördelningenmellan inblandade myndigheter är genomtänkt och funktionell. Det är alltsåviktigt alt arbetsförmedlingen har en god kontakt med skolan och all planeringoch samordning av verksamheten sker inom t. ex. SSA-råden. Skolan bör planerabehovet av platser och överiämna ett väl genomarbetat uppdrag till arbetsförmedlingen.Sådan ackvisition som kan ske kollektivt i en första genomgång - jag tänker bl.a.på prao - bör sedan som jag i det föregående har förordat skötasav arbetsförmedlingen och fördelning av platser på elever göras av skolorna.Jag vill i detta sammanhang påminna om viklen av att kvinnor stimuleras till allvälja för dem olradilionella yrkesområden. När del inte är fråga om sådankollektiv ackvisition som jag nu har nämnt bör ackvisitionen även i fortsättningenskötas av skolorna men i samverkan med arbetsförmedlingen. Emellertid börkommunen och arbetsförmedlingen kunna komma överens om annan uppdelning avansvaret än vad jag nu har förordat. Innan etl beslut fattas av skolan om enstörre utvidgning av behovet av praklikplalser bör samråd ha skett medarbetsförmedlingen. Det bör ankomma på regeringen att utfärda de närmareföreskrifterna härom. Kommittén har också föreslagit att en gemensamfortbildning för arbetsförmedlingens och skolornas syopersonal återinförs. Jaganser atl detta får bedömas av AMS och skolmyndigheterna inom ramen för derasanslag för personalutbildning. 1985/86: 138 Jagvill i detta sammanhang informera om frågor angående AMS och länsarbetsnämndernasstyrelser. Min bedömning:Parterna på arbetsmarknaden bör vara företrädda i AMS. Del bör ankomma påregeringen att fastställa sammansättningen av . Kommitténs förslag: I AMSstyrelse bör på arbetsgivarsidan ingå även en företrädare från varderaLandstingsförbundet och . AMS överdirektör och denobundne ledamot som av tradition har representerat jordbruks- ochskogsnäringarna bör ej längre ingå i styrelsen. Kommittén har övervägt men inlefunnit skäl att föreslå någon särskild representant för staten somarbetsgivare. Kommittén har vidare föreslagit atl någon särskild representantför kvinnofrågor i fortsättningen inte skall utses. I stället bör det finnas enobunden ledamot som företräder mera allmänna intressen. I övrigt bör styrelsenha samma sammansättning som . Remissinstanserna:De flesta godtar kommitténs förslag om representation även för Landstingsförbundetoch . Några, 5Ö, UHÄ, statskontoret och RRV tar mteställning utan hänvisar till all slyrelsefrågor har behandlats av verksledningskommiltén(C 83:04). Skälenför min bedömning: I företräds arbetstagarparlen avtre ledamöter från LO, två från TCO och en från /SR. Arbetsgivarpartenföreträds av tre ledamöter från SAF. Dessutom finns två obundna ledamöter somav tradition skall bevaka särskilda kvinnofrågor på arbetsmarknaden resp.frågor med anknytning till jordbruks- och skogsnäringarna. Vidare ingår AMSgeneraldirektör och överdirektör i styrelsen. Generaldirektören är styrelsensordförande. Verksledningskommiltén(C 83:04) har avlämnat sill betänkande (SOU 1985:40) Regeringen,myndigheterna och myndigheternas ledning, i vilket behandlas bl.a.styrelsefrågor. Förslagen i betänkandet bereds inomregeringskansliet. Jag vill emellertid redan nu uttrycka min principiellauppfattning alt parterna på arbetsmarknaden bör vara företrädda i AMS. Parternapå arbetsmarknaden har av hävd tillerkänts ett stort inflytande påarbetsmarknadspolitiken. Detta har bl.a. kommit till uttryck genomrepresentation i AMS. Parternas medverkan har skapat förutsättningar för enändamålsenlig utformning och ett effektivi utnyttjande av dearbetsmarknadspolitiska insatserna. Del bör ankomma på regeringen altfastställa den närmare sammansättningen av . Det är enligt minmening också viktigt alt i styrelsens sammansättning återspeglas Irepartssamverkanmellan staten och arbetslagar- och arbetsgivarorganisationerna. Min bedömning:Arbetsmarknadens parter bör även i fortsättningen vara företrädda ilänsarbetsnämnden. Regeringen bör fastställa sammansättningen avlänsarbetsnämndens styrelse. Kommitténsförslag: I en länsarbetsnämnds styrelse bör på arbetsgivarsidan ingå även enföreträdare för kommunerna och en för i stället för de tvånuvarande ledamöterna som inle är parlsförelrädare. I övrigt bör styrelsen hasamma sammansättning som . Remissinstanserna:Synpunkterna överensstämmer i huvudsak med dem som instanserna har fört fram ifråga om . Skälen för min bedömning:I styrelsen för en länsarbetsnämnd ingår en ordförande, somnormalt är landshövdingen i länet, länsarbetsdirektören, två ledamöter frånSAF, två från LO, en från vardera TCO och /SR samt två obundna ledamöter. Ävenlänsarbetsnämnderna bör i fortsättningen ha styrelser där parterna påarbetsmarknaden är företrädda och principen om irepartssamverkan bör gälla. Detbör ankomma på regeringen atl fastställa den närmare sammansättningen avlänsarbetsnämndens styrelse. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår att 1. godkänna de av mig förordaderiktlinjerna för en ny organisation av den offentliga arbetsförmedlingen fr.o.m.den , 2. godkänna de av mig förordaderiktlinjerna för kullurarbelsförmedlingen, 3. godkänna de av mig förordaderiktlinjerna för ackvisition av praktikplatser, delsbereder tillfälle alt ta del av vad jag har anfört om styrelsefrågor. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå all anta de förslag som hon har lagt fram. Bilaga 1 Prop.1985/86: 138 Sammanfattningav AMS-kommitténs betänkande (SOU 1985:7) ansvarsområde AMS-kommitlén(A 1981:02) behandlar i föreliggande betänkande frågor som rörarbetsmarknadsverkets ansvarsområde m.m. I elt par inledande kapitel redovisashur kommitténs arbete bedrivits, utvecklingen på arbetsmarknaden,arbetsmarknadsverkets nuvarande uppgifter och organisation, saml tidigareutredningar inom ämnesområdet. Därefter behandlar kommittén följandehuvudområden. Kommitténutgår i sina överväganden i kapitel 5 från all behovet av aktiva arbelsmarknadspoliliskainsatser kommer att beslå även . En annan utgångspunktför kommittén är att arbetsmarknadsverket skall lösa sina uppgifter utanegentliga resurstillskott. Enhuvuduppgift för arbetsmarknadspolitiken är atl åstadkomma en bättre anpassningmellan arbetssökande och lediga platser. Verket bör koncentrera sig på sina tretraditionella huvudområden; den arbetsförmed-lande verksamheten,utbildningsinsatserna och de sysselsättningsskapande åtgärderna. Kommittén är moldenna bakgrund positiv lill en utveckling som innebär alt andra huvudmän taröver verksamheter som inle har elt direkt samband med denna inriktning hosverket. har en hel del organisatoriska åtgärder av detta slaggenomförts. Man bör gå vidare på denna väg. Kommittén föreslår atl en personalmässiglrelafivt stor verksamhet, anordnande av beredskapsarbeten i verkets egen regi, skallföras över till andra huvudmän. Vidare föreslås en ny organisation för arbetsförmedlingm. m. på kulturområdet. Arbetsförmedlingoch arbelsmarknadspoliliska åtgärder innebär kontakt- och samordningsproblemmed andra samhällsområden. Det gäller bl. a. ulbildningssektorn och det socialaområdet. Kommittén föreslår inte någon ändrad principiell gräns mol andraansvarsområden, men framhåller betydelsen av effektiva samverkansformer mellanberörda myndigheter och organ. Undertiden som kommittén arbetat har, i anslutning till bl.a. den tidigare beslutadePLOG-reformen, dragits i gång ett omfattande förändringsarbete inomarbetsmarknadsverket. Det arbetet syftar bl.a. lill alt prioriteraplatsförmedlingen och överföra resurser till denna. Kommittén ställer sig bakomden allmänna inriktningen på förändringsarbetel och framhåller bl.a. atl den plalsförmedlandeservicen också bör omfatta de ombytessökande. Kommittén betonar vidarearbetsförmedlingens ansvar för dem som har särskilda problem, bl. a. dearbetshandikappade. Kommitténlar vidare upp frågan om underiag för bedömningar av behovet av framtidaförändringar inom verket. Kommittén framhåller därvid behovet av fortlöpandeopartiska utvärderingar. diskuterasäven möjligheterna till elt flexibelt utnyttjande av tillgängliga Prop.1985/86: 138 resurser. i kapitel 5 att det råder osäkerhet omarbetsförmedlingslagens innebörd och räckvidd, vilket är otillfredsställandebl. a. ur rättssäkerhetssynpunkt. Osäkerheten har också, menar kommittén,visat sig vara ett hinder för en effektiv tillsyn. Kommittén förordar därföratt lagen ses över i syfte all ge den ökad klarhet och en bättre redaktionellutformning. Något behov av att ompröva lagens allmänna inriktning kan däremotinte sägas föreligga. Ikapitel 6 behandlar kommittén ansvars- och arbetsfördelningen mellan staten ochkommunerna inom arbetsmarknadspolitiken. För detta kapitel har kommittén, sombakgrundsmaterial, haft bl.a. en experlsludie som kommittén låtit ulföra.Kommunerna och sysselsättningspolitiken (Ds A 1985:2). Efteren inledning med elt historiskt perspektiv skildras statens, landstingens ochkommunernas roll som arbetsgivare och som medverkande i arbetsmarknadspolitiken. Kommitténsöverväganden har lett fram till slutsatsen alt den nuvarande ansvarsfördelningeninom arbetsmarknadspolitiken mellan staten å den ena sidan och kommunerna ochlandslingen å den andra, i huvudsak bör beslå.