prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — Stödet bör öka. Föralt kommitténs intentioner skaU kunna genomföras tillfredslällande bör någonform av statsbidrag utdelas till de kommuner som känner ansvar förkonsumentpolitiken. Kommkténsäger all dessa frågor skall prioteras högt i den kommunala budgeten, men vi ärtveksamma tiU om den snabba genomslagskraft som är önskvärd, verkligen kommer liUstånd ulan slalligt stöd. Nämndenser vidare mycket positivt på de föreslagna resursförstärkningarna tiUkonsumentverket men menar alt de icke är tiUräckliga bl. a. pga. attkonsumentverkets service till kommunerna borde byggas ut. Atldessa olika förslag kräver viss resursförstärkning, både från staten ochkommunerna är nog oslridigl, men man måsle se det ur etl nationalekonomisktperspektiv och då anser vi del väl motiveral. framgår klart alt regeringen fömtsall att del inte ärrealistiskt atl räkna med alt verksamheten totalt sett kan tilldelas störreresurser än . Kommitténhar trots detta räknat med belydande resursökningar. I utredningens belänkandesaknas analys av eventuella möjligheter atl inom ramen för nuvarande anslaglösa finansieringsbehoven eller delar därav. Kommittén har i stället gått övertill atl föreslå överföring till verkel av medel från anslag som tilldelalsandra statliga organ. Överföringenav medel föreslås bl.a. från ARN:s anslag. Denna överföring kan dock rimligenendast bli aktuell, om förslaget beträffande huvudmannaskap vinner gehör. Kommitténhar också funnit det lämpligt all föreslå överföring av . från anslagel till kommersieU service i glesbygd. Dessa medel finns hos 336 industridepartementet.De överförda medlen skulle inom verkel användas Prop. 1985/86: 121 för uiredningsverksamheirörande distributionssystem m.m. Sommotiv anförs all industridepartementets anslag skurits ned frän24,. (1983/84). Ellandra motiv är alt "de butikselableringar som sker och förväntas skekommer i ökad utsträckning att få regionala konsekvenser för varu-ochservice-försörjningen i både tätorter och glesbygd". Dessa motiveringarär inte hållbara. Delförhållandet atl ett anslag för glesbygdsstöd minskal med kanrimligen inte motivera all återstoden ytterligare skall reduceras genomöverföring lill annal slatiigt organ. Det organels uppgifter för glesbygdsfrå-gomamåste väl redan vara medtagna i budgeten. En sådan splittring av etl för vissaregioner så viktigt inslag är olyckligt och bör under inga förhållanden fåske. Denandra motiveringen tyder på atl kommittén är inne på att med de överfördamedlen utöka utredningsverksamheten lill atl gälla även tätorterna, därservicen redan finns etablerad. Detta innebär atl medlen skall användas för annalän avsett ändamål. Förhållandet alt del kan finnas molsvarande problem i vissatätorter las alltså till motiv för atl utredningar därom skall ske på bekostnadav glesbygden, för vilken medlen är avsedda. Glesbygdsproblemen i aktuelltavseende är så allvarliga att resurserna som avsetts för all klara av dessa,inte får överföras lill andra ändamål. Kommunenavstyrker bestämt kommitténs förslag i denna del. Utredningenföreslår att 1 milj. kronor överföres från industridepartementets anslag förstöd liU kommersiell service i glesbygd lill KOV. Kommunen anser inte att KOV:s verksamhet ska finansieras av glesbygdsmedel. Konsumentverketföreslås fä utökade resurser för atl genomföra kommitténs förslag bl.a. genomen överföring av /år från glesbygdsstödet. Kommunen motsättersig bestämt att glesbygdsstödet urholkas. Glesbygdsstödet är en billig ocheffektiv näringspolitisk insats som har stor betydelse för den extremaglesbygden. anför i sista stycket på sid. 152, all man har avståtl från förslag belräffandeförstärkning och utveckling av den kommunala konsumentverksamheten "föratt kunna hålla oss inom de kostnadsramar som direktiven anger" (vårunderstrykning). Såvitt vi förslår kommerredan de föreslagna förändringama bli svåra att genomföra, om vi inte tillförs ytterligare resurser. Vi hade uppskattat, om 337 konsumentpolitiskakommittén hade tagit konsekvenserna av sina resone- Prop. 1985/86: 121 mangbeträffande den lokala verksamheten och påtalat atl även denna behöver etltillskott. Konsumentnämndenvill avslutningsvis betona vikten av ökade resurser. Forskning är t. ex.absolut nödvändig och en förutsättning för alt kommitténs förslag på flerapunkter skall kunna genomföras. Däremotär vi kritiska till utredningens sparförslag för . Omanslagel till minskas innan man vet hur kommunerna kommer att agera kan besparingsförslageli stället innebära en minskning av del totala anslaget för samhäUets konsumentpoUtiskaverksamhet. förordar att del nuvarande glesbygdsstödet behålles oförändratoch inte - som kommittén - föreslår minskar med till förmån förannan konsumentpolitisk verksamhet. Enligt våra erfarenheter fyllerglesbygdsstödet en väsenllig funktion och vi har svårt att se att annan konsumentpolitiskverksamhet får en lika socialt och konsumentekonomiskt posiliv effekt som delnuvarande glesbygdsstödet. Goda livsvillkor för konsumenter i glesbygd måsteäven i framliden vara en prioriterad del av den konsumenlpolitiskaverksamheten. Förslagetatt överföra från glesbygdsstödet tUl annan konsumentpoUtiskverksamhet kan vi ej tillstyrka. Vi vill som skäl för detla åberopa de ireservation av framförda synpunkterna. Föratt finansiera förslaget föreslås alt medel (1 milj. kronor) överförs frän Industridepartementetlill . Medlen hämtas från stödet till kommersiell service iglesbygd och kommer enligt kommittén inte att innbära begränsningar för behovelpå detta område. Om så är fallel har förbundet inget alt erinra mot förslaget. Kommitténsförslag innebär behov av ökade resurser. De högt släUda 338 målen och utvecklingsUnjernaför den framtida konsumentpolitiken, som angesi direktiven och närmare utvecklas av kommittén, medför behov av Prop. 1985/86:121 väsentligt ökade personella och ekonomiska resurser även om framlidsprogrammetskall utvecklas på . De nedskärningar som drabbatverksamheten har medfört allvarliga skador, inte minst när det gäller tilltron tUlKonsumentverkets möjligheter att värna om konsumenternas intressen. EmeUertidbehöver en grundlig analys av resursbehovet göras för att man skall kunna taställning lUl storieken och omfattningen av resursbehovet redan på kortaresikt. Samfundethar tidigare i yttrandet redovisat synpunkler på den prioritering mellan olikauppgifter inom konsumentpolitiken som bör ligga till grund förresursfördelningen. Vadbeträffar koslnader för reklamalionshandläggandet i anser vi att efiersomdet tidigt i utredningen fastslås all del är förelagen själva som harhuvudansvaret för sina reklamationer vore del rikligt att varje bransch svararför sina kostnader för respektive ärendens handläggning och bedömning i . Vivill här således poänglera vad vi sagt i föregående kapkel all nedskärningarnaav : s resurser bör ej ske . De besparingar som är atl hänföratill myndighelssammansiagningen av och är då undanlagna. I övrigt harvi svårt atl överblicka resursresonemangel. Motbakgmnd av de mycket slora ekonomiska värden som hanteras i de svenskahushällen, värden som man genom konsumentpoliliska åtgärder skuUe kunnahushålla bättre med, anser förbundel det av uiredningen framräknaderesursbehovet utomordentligt lågt. Förbundel är av den övertygelsen att deresurser samhället satsar på undervisning, rådgivning och information i syfle atlge samhällsmedborgarna bälte kunskaper och praktiska färdigheter i aUt som rörhem och hushåll är en av de bästa framtidsinvesteringar samhället kan göra. Förbundelmenar således att resursbehovet är avsevärt större än vad utredningen kommkfram liU om den förbättrade hushållningen verkligen skall leda fram lUl"hushållning för välfärd" såväl för den enskilde som för samhället. Redani utredningens direktiv anges att utredningens förslag skall finansi eras med oförändrade eller minskade resurser. ABF anser det väl doku menterat i utredningen att behoven av medel för konsumentverksamhet är 339 såstora att vi tillstyrker de ökningar av medel som utredningen har stannat Prop.1985/86:121 för. Vi anser att de . som utredningen önskar få från Spardelegationenför alt överföras tUl KOV inte är en orimlig begäran. En stor och viktig del avkonsumentpoUtisk verksamhei innebär att bidra till hushållens sparande och tiUalt lära hushåUen att spara. Denna uppgift är viktig inte bara sett urhushållens synpunkt utan ur hela samhällets. Sparande mäts inte bara inationalekonomiska termer utan också i hushållsekonomiska. StudieförbundetVuxenskolan ser det som rimligl alt den ekonomiska ramen förkonsumentupplysning vidgas - detta inte minst mot bakgmnd av att dessa insatserför hela folkhushållel bör tjäna som samhäUsekonomiskt lönsamma investeringar.Ökade förväntningar på studieförbundens engagemang för all skapa medvetna ochkunniga konsumenter bör logiskt följas av elt särskUl stöd till dennaverksamhet. Formema för detta stöd måste vara enkla och obyråkratiska. Däremotkan inte biträda kommittémajoritelens förslag tillfinansiering av den stärkta konsumentverksamheten. I likhet med finner vi det både inkonsekvent och oacceptabelt atl urholkaglesbygdsstödet, som innebär särskilda insatser bland just de grupper vi tidigarebetecknat som svaga konsumenter. Vi vet alt stödet tUl kommersiell service iglesbygd har bidragit till atl rädda många butiker i glesbygdslänen.Butikernas fortlevnad har både samhälls- och privatekonomisk betydelse. Därförbehövs även fortsättningsvis krafifuUa stödinsatser från samhällets sida. NBVtillstyrker kommitléns förslag angående ökade ekonomiska resurser förstudieförbundens konsumenlpolitiskl inriktade studieverksamhet. tiUstyrker därför kommitténs förslag om en omfördelningsom ger ökade ekonomiska resurser för siudier i konsumentfrågor inom organisalionssverigedär vi vill framhålla rörelsefolkhögskolornas unika möjligheter tiU fördjupadeoch utåtriktade studiemöjligheter. LänsbUdningsförbundettillstyrker kommitténs förslag om omfördelning som ger ökade ekonomiskaresurser för studier i konsumentfrågor inom siudieförbunden. 1985/86: 121 Medde rätt slora förändringar som vi förordat är del svårt alt uppskattaresursbehovet. Kommitténs beräkningar förefaUer löst gmndade och överföringarnamellan olika statliga konton ger ell oseriöst intryck. De klarare begränsningarav uppgifter som vi har talat för borde sänka dess kostnader.Del svåraste atl bedöma är reklamalionsnämndens resursbehov. Vi anser att denbör få resurser genom en automatik efler antalet behandlade ärenden. Förelagenkan få bidra lill delta (så som kommittén på elt ställe överväger) och man kanockså utreda om kommunerna bör bidra i förhållande lill den mängd ärenden de såalt säga släppt igenom sill nät. Miljöförbundelvill påpeka all vi inte har hafl möjlighet att ulredaresursbehoven. Bilaga 3 Prop. - sport, lek - marknadsförings metoder mm - inredning, ut rustning - produkt] nf. - provning, me todutveckling -hushållsekonomi, kredit, distribution - säljkanaler mat, dagligvaror, prisfrågor Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... ... 1 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 27febmari 1986 ................................................ ... 3 1 Inledning ....................................................... ... 3 2 Konsumentpolitikensutveckling ........................ 4 3 Konsumentintresset i ett brettperspektiv .......... ... 6 3.1 Ekonomin i centmm ................................... ... 6 3.2 Effektiv konkurrens - elt led ikonsumentpolitiken 8 3.3 Konsumentaspekter på offentligservice ........ .. 11 4 Målel för och den närmareinriktningen av konsumentpolitiken .. 14 5 Konsumentinflylande m. m................................... 20 6 Företagens ansvar och egenåtgärder .................. .. 22 7 Konsumenternas kunskaper .............................. .. 27 7.1 AUmänt .................................................. .. 27 7.2 Utbildning ................................................. .. 28 7.3 Allmän konsumentinformation ...................... .. 30 7.4 Företagens informationsansvar ..................... .. 34 7.4.1 Allmänt .............................................. 34 7.4.2 Marknadsföringslagen............................. 35 7.4.3 LivsstUsreklam m. m............................... .. 36 7.4.4 Könsdiskriminerande reklam ................... .. 39 7.4.5 Information på produkterna m. m.............. 40 8 Kunskapsutvecklingen ..................................... 42 8.1 Allmänt ................................................... .. 42 8.2 Utredningar om hushållens förhåUanden.......... 43 8.3 Brukaraspekter påproduktutformningen ........ 46 8.4 Forskning vid universitet ochhögskolor .......... 48 9 LokalkonsumentpoUtisk verksamhei .................. 51 9.1 Verksamhelen i slora drag ............................ 51 9.2 Vissa särskilda arbetsområden ..................... .. 55 9.3 Samverkan lokalt ....................................... .. 58 9.4 stöd till detlokala arbeiei .. 60 9.5 Lagstiftningsfrågan ...... ........................... .. 61 10 Reklamalionshanleringencentralt ...................... 63 11 Organisatoriska frågor .................................... .. 66 11.1 ...................................... .. 66 12 Resurser och finansiering ................................ .. 69 13 Anslagsfrågor för budgetåret1986/87 .............. .. 71 14 HemstäUan .................................................. .. 74 15 Beslut ......................................................... .. 74 Bilaga1 Sammanfatining av betänkandet ....... 75 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttrandena 82 Bilaga 3 organisation .......... 342 Tryckeri, 1986 343