prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Slulligen skall nämnas attlänsstyrelsen med stöd av 54 8 1 mom, sista styckel byggnadsstadgan kanföreskriva skyldighet att söka byggnadslov för bl, a, schaktning och fyllninginom områden, som är belägna i närheten av befintliga eller tillämnadebefästningar, statliga flygplalser, andra flygplatser för allmänt bruk,atomreaktorer eller andra atomenergianläggningar. Regler om ersättning och inlösenfinns i 22 8 byggnadslagen, men de gäller bara för det fall att en fastställdgeneralplan medför att pågående markanvändning avsevärt försvåras eller alt detuppkommer synneriigt men vid användningen av en fastighet. På grund av enbestämmelse i paragrafens fjärde stycke kan frågan om ersättning eller inlöseninte avgöras, förrän vid förhandsprövning enligt 17 8byggnadslagen har funnit att den sökta åtgärden kan väsentligt försvåraområdets användning för avsett ändamål. Prop.1985/86:1 298 13.2.2 Principiella synpunkter på behovel av en nyreglering /j Rivningslov och Del råder inte någon tvekan om att det i PBL mäsle finnasbestämmelser marklov som tjänar i huvudsak samma syften som det nuvaranderegelkomplexet. Remissinstanserna har i huvudsak godtagit utredningens förslag.Jag kommer att lägga fram förslag som nära ansluter lill utredningens. Dennuvarande regleringen måste betecknas som svåröverskådlig, delvis inkonsekventoch frän flera synpunkter ineffektiv. Reformbehovet i denna del är alltsåpåtagligt. Regleringen bör få en mera enhetlig prägel, och bestämmelserna börsamlas pä ett ställe i lagen. Förbudssystemet bör - i linje med förslaget iövrigt - avlösas av etl system med tillståndsprövning som sker mot bakgrund avinateridla prövningsgrunder i lagen. Tillståndet bör kallas för marklov,Eleslutanderätten bör läggas på . De tillståndspliktigaåtgärderna bör på ett uttömmande sätt anges i lagtexten, I enlighet med grundtankarna iövrigt bakom förslaget till PBL bör del i viss utsträckning ankomma påkommunerna att ange de geografiska områden inom vilka marklovsplikt skallgälla. 13.2.3 Regleringens omfattning och syfte 1 enlighet med utredningens förslagbör de marklovspliktiga åtgärderna utgöras av schaktning, fyllning,trädfällning och skogsplantering. Något behov av att ha en motsvarighet tilldagens uttryck "eller annan därmed jämförlig åtgärd" torde dock intefinnas. En dd remissinslanser föreslår attde marklovspliktiga åtgärderna utökas med l.ex. förändringar i markskiktet,dräneringsarbeten, beläggning med ogenomsläppliga ytskikt och borttagande avannan vegetation än enbart träd. Jag anser dock inte behovet av en sådanutökning vara så framträdande att del motiverar den långtgående och samtidigtdelvis oklara regleringsmöjlighet som den föreslagna utvidgningen avmarklovsplikten skulle kräva. Bland de åtgärder som enligt vadjag anförde skall kunna underkastas marklovsplikt finns en del sorn ingåri ett normalt skogsbruk, nämligen trädfällning och skogsplantering. Givetviskan det inte bli tal om att frågor om tillstånd till trädfällning m.m. överlagskall ligga inom det område där byggnadsnämnderna har beslutanderätten.Räckvidden av den föreslagna tillståndsprövningen i PBL måste alltså klartavgränsas. En lämplig utgångspunkt för gränsdragningen kan man få, om manklarlägger de syften som ligger bakom den nuvarande lagstiftningen. Dessasyften torde kunna sammanfattas på följande sätt. Genomförandel av stadsplaner kanförsvåras, om marken schaktas djupare eller fylls upp till en större höjd änsom svarar mot den i planen fastställda. Särskill om nedschakrning ellerfyllning sker på mark som skall bli gata, kan olägenheter uppstå vidplangenomförandet. Beträffande mark som gränsar till blivande gatumark är detangeläget att det inte företas Prop.1985/86:1 299 schaktning eller fyllning som avsevärt försvårar att gatanläggs ut i fast- 13 Rivningslov och Även i fråga om parkområden finns del skäl atl kunna marklov hindraschaktning och fyllning. Dessutom är det viktigt all i avvaktan pä 13.2.3 planensgenomförande skydda skogsbeståndet inom parkområdena. givelvisotillfredsställande om man avverkar skog som kanske just har föranlettatt området i planen har upptagits som park, Belräffande kvartersmark istadsplan är förhållandena som regel sådana att fastighetsägarens befogenheteri här aktuella hänseenden inte bör begränsas. Det förekommer dock fall därmarkens naturförhållanden starkt inverkar pä den stadsbild som avses medplanen. Inom ett villaområde kan det sålunda vara synnerligen angeläget attskogen inte avverkas utan urskillning. Om ett byggnadskvarter i en plan läggsut på en bergshöjd, kan det vara mycket olyckligt om bergshöjden sprängs nedföre plangenomförandet. När det gäller förbuden igeneralplaner motiveras de med att markens användning för bebyggelse ellertrafikleder kan avsevärt försvåras genom schaktning eller fyllning. Genomavverkning av ett skogsbestånd kan markens användning som t, ex, parkförhindras , Alla de synpunkter som harredovisats gör sig enligt min uppfattning gällande med oförminskad styrka ävenvid uppbyggnaden av ett nytt system. Regleringen i PBL bör alltså till attbörja med täcka de beskrivna situationerna. Dessutom finns det skäl att häranknyta till de möjligheter som plansystemet i PBL erbjuder kommunerna att itidiga skeden av planeringsprocessen meddela bestämmelser som kan garantera atten viss framtida markanvändning för t, ex, bebyggelse inte försvåras. Särskilt betydelsefullt förkommunerna vid planeringen av nya bebyggelseområden är att de redan på etttidigt stadium fär etl grepp över naturförhållandena inom områden som skallbebyggas. Det bör framhållas att skogen inte bara har betydelse för ettbebyggelseområdes utseende utan även kan inverka på avrinnings- ochgrundvattenförhållanden, klimat, m, m, PBL bör därför ge kommunerna möjlighetatt kontrollera sådana förändringar av skogen som kan rubba förutsättningarnaför att åstadkomma en i vid bemärkelse god bebyggelsemiljö inom ett visstområde. Om bebyggelsen är tänkt atl ske iett skogsparti, kan det vara förödande för den slutliga miljöutformningen, omskogen helt avverkas. 1 modern planering finns ju ofta en strävan att behållaträddungar och öppna naturstråk i anslutning till eller mellan grupper avbebyggelse. Exakt vilka träd som får las ned och vilka som bör stå kvar kan dåinte avgöras förrän i ett sent skede i planläggningsprocessen. Intill dessmåste handlingsfriheten i delta avseende kunna bevaras, dvs. det bör skapasmöjlighet att hindra avverkning under planeringens gång. Om kommunen i sinöversiklliga planering har kommit fram till att bebyggelsen bör läggas på öppenmark, finns det ett starkt samhällsintresse av att del inte planteras skog inomområdet. Detta bör alltså kunna hindras genom marklovsprövningen. Även fasUgheisägaren bör vara betjänt av attskogsplantering kan hindras i lid i sådana fall. När planläggningen är slutförd ochbebyggelsen skall uppföras, är situationen nägot annorlunda, 1 förgrunden fördet allmännas intresse slår dä kanske inte längre önskemålet att spara allvegetation inom planomrädet och all behålla markens höjdläge intakt överallt, Idetta skede som regel an mer nyanserat skilja ut olika delar av planendär kontrollbehovet är mer eller mindre starkt. Det ligger i sakens natur attmark- och naturförhållandena mäste helt omgestaltas i vissa delar av planen, 1andra delar kan det vara desto mer angelägel att slå vakt om dessaförhållanden. Det kan gälla t, ex, inom parkmark och på tomter som är obebyggdavid tiden då planen antas. 1 vissa fall kan t.o,m, något enstaka träd på enbebyggd tomtplats utgöra ett karaktäristiskt och oersättligt inslag inärmiljön. Ytterligare en faktor bör beakias i sammanhanget. Inombebyggelseomräden med känsliga grundförhållanden är erfarenhetsmässigt vissarisker för sättningsskador förenade med även rätt måttlig schaklning och utfyllnad.Del är angeläget att kan utöva tillsyn över sädana arbetsföretagoch meddela föreskrifter om hur de får utföras. Också de bestämmelser som finnsi 54 8 1 mom, sista stycket byggnadsstadgan och som syftar till attsäkerhetsintresset skall tillgodoses i närheten av befästningar, flygplatserm,m. måste få en motsvarighet i PBL, Däremot anser jag del inte föreligga skälatt genom reglerna om marklov kunna påverka skogsavverkning och liknande inomfriluftsområden. Jag hänvisar här till min tidigare principiella resonemang iden frågan (avsnill 5,4,3), Min förslag: Inom omräden med detaljplan skall marklovnormalt krävas för schaktning eller fyllning, som medför att höjdläget för entomt eller mark för allmän plats ändras avsevärt. Kommunen skall i detaljplan kunnabestämma att trädfällning och skogsplantering inte får företas utan marklovinom planområdet. Kommunen skall genomområdesbestämmelser kunna besluta atl det skall krävas marklov för schaktning,fyllning, trädfällning och skogsplantering inom områden som är avsedda förbebyggelse och i skyddsområden intill försvarsanläggningar, flygplatser,kärnreaktorer och liknande. Av vad jag nu har anfört framgåratt det kan finnas behov av många variationsmöjligheter och att det ofta gåratt fortlöpande precisera kon-irollbehovet under planeringens gång. Vissaåtgärder som kommunen i ursprungsläget av en planeringsprocess kanske haransett del nödvändigt Prop.1985/86:1 301 att hindra, t, ex. med stöd av områdesbestämmelser, kankanske släppas 13 Rivningslov och helt fria när detaljplanen är färdig.Omvänt kan kommunen i samband med marklov detaljplaneläggningen behöva taett fastare grepp om faktorer som i det 13.-.4 inledande planskedet harvarit mindre intressanta från samhällets synpunkt, t. ex. förskjutningar avhöjdläget på tomter, bevarande av träddungar eller enstaka träd m. m. Mot bakgrund av det anfördaföreslär jag följande uppbyggnad av systemet. PBL bör i två hänseenden ange deyttersta ramarna för regleringens räckvidd. För del första bör åtgärdstypernaanges, nämligen schaktning, fyllning, trädfällning och skogsplantering. För detandra bör i lagen anges inom vilka slag av områden som reglerna kan Ullämpas. Den geografiska bestämningen ilagen bör lämpligen göras från några olika utgångspunkter. Den första bör ta sikte på detplanmässiga intresset att syftei med en tilltänkt användning av marken förbebyggelseändamål inte skall motverkas. 1 denna del bör PBL ge möjlighet altinföra marklovsplikt inom områden som avses för bebyggelse. Beslutet attmarklovsplikt skall gälla bör i detta fall meddelas genom områdesbestämmelser.1 denna form bör också kunna beslutas materiellt hur marklovsprövningen skallske, dvs. var och i vilken omfattning som olika åtgärder får eller inte fårutföras. Jag återkommer till detta i specialmoliveringen (5 kap. 16 5), Den andra utgångspunkten är atl detenligt gällande rätt krävs byggnadslov för schaktning, fyllning eller annanliknande åtgärd inom en tomt, om åtgärden medför att höjdläget för tomten ellerför en del av den ändras avsevärt. Dagens krav på byggnadslov har givetvis ettnära samband med den materiella bestämmelsen i 53 5 2 mom, byggnadsstadgan atten bebyggd tomt skall beträffande lutning och höjdläge vara anordnad pä lämpliglsätt med hänsyn särskilt till ljustillförseln samt till stads- eller landskapsbilden.Tomtens lutning och höjdläge har naturiigtvis ofta även stor betydelse irelationen grannar emellan. Dessa aspekter talar för atlmarklovsplikten enligt PBL bör vara generell i fråga om mer betydandeschaklningar och fyllningar, åtminstone inom område med detaljplan,Marklovsplikten bör emellertid inte gälla bara tomtmark. Förändringar inomallmänna platser, t, ex, anordnande av en bullervall, kan vara väl såbesvärande för grannarna som förändringar på en närliggande tomt. Jag föreslårdärför en bestämmelse med innebörd att inom områden med delaljplan skall krävasmarklov för schaktning eller fyllning, som medför alt höjdläget för en tomteller mark för allmän plats ändras avsevärl. Eftersom det kan finnasdetaljplaner där en prövning av detta slag helt skulle sakna belydelse, börkommunen i planen kunna bestämma att marklovsplikt inte skall gälla inomplanområdel eller en del av detta. Som har framgått av mitt anförande kan det ivissa fall finnas behov av att kontrollera även trädfällning ochskogsplantering inom områ- Kommunerna bör däriör genom en planbestämmelse kunna införaskyldighel att söka marklov för sådana åtgärder. Ytterligareen aspekt är att det speciella säkerhetsintresse som är anknutet tillförsvarsanläggningar, flygplatser, kärnreaktorer och liknande anläggningar börkunna tillgodoses. I detta avseende bör lagen göra del möjligt för kommunerna attinföra skyldighel att söka marklov inom den typ av omräden som anges i 54 S1 mom. sista styckel byggnadsstadgan. Det finns enligt min mening skäl attkunna utvidga prövningen av marklovspliktiga åtgärder, så att ett skydds-eller säkerhetsområde kan garanteras även omkring några andra typer avanläggningar än de som är skyddade. Jag länker främst på vindkraftverk -där det är angeläget att kunna hålla skogen borta - och på en del miljöfarligaanläggningar, där l.ex. schaktning och trädfällning kan ha menliga effekter.Även när del gäller skydds- och säkerhetsområdena bör besluten meddelas genomområdesbestämmelser. Likaså bör kommunerna kunna genom områdesbestämmelserbesluta vilka av de aktuella åtgärderna som får eller inte får utföras inom deangivna områdena. Mittförslag: Marklov får vägras om åtgärden - strider mot en detaljplan ellerområdesbestämmelser - motverkar syftet med skydds-eller säkerhetsområden - förhindrar eller försvårarområdets användning för bebyggelse eller som friluftsområde - medför störningar föromgivningen. 1 lagen bör - som framgått av vad jag redan harsagt - anges på vilka grunder som marklov skall få vägras. Till att börja med bör lov kunna vägras, om detfinns en materiell bestämmelse i en detaljplan eller i områdesbestämmelser somger stöd för en vägran. 1 lagtexten bör därför anges atl marklov får vägras, omden ansökta åtgärden skulle strida mol områdesbestämmelser eller en detaljplan.Så långt följer jag betänkandet. Utredningens förslag - med en prövning enbartmot bakgrund av materiella planbestämmelser - utgår från att kommunen i planerkan förutse alla tänkbara framtida situationer och att det alltså görs enmycket ingående detaljreglering i planerna av vilka åtgärder som bör tillåtasoch vilka som bör vägras inom olika områden. Detta betraktelsesätt är enligt rnin meningorealistiskt. Det måste finnas en möjlighet att också göra en bedömning frånfall till fall i det enskilda ärendet om lov - en bedömning som alltså intebehöver grundas på någon konkret bestämmelse i detaljplanen ellerområdesbestämmelserna. Därför vill jag föreslå ytterligare en prövningsgrundsom - efter mönster av 1985/86:1 303 gällande ordning - gör det möjligl att vägra marklov, omåtgärden kan 13 Rivningslov och väsentligl försvära områdets användningför del avsedda ändamålet. Elt marklov exempel på delta kan vara attmarklov till schaktning kan behöva vägras inom ett blivande bebyggelseomräde utanatt del finns etl direkt förbud mol schaktning i områdesbestämmelserna.Förutsättningen är dock givetvis att kommunen har beslutat atl marklovspliktskall gälla. En prövningsgrund bör ta direktsikte på åtgärder inom skydds- och säkerhetsområden i närheten avförsvarsanläggningar och liknande. Slulligen föreslår jag en prövningsgrundsom gör det möjligt atl avslå åtgärder som medför slörningar för omgivningen.Jag skall i specialmotiveringen (8 kap. 18 5) närmare beskriva hur deföreslagna prövningsgrunderna kan användas i olika sammanhang. 14 , byggnadsarbete och tillsyn m. m. o obligatoriska uppgifter skall iprincip omfatta enbart prövning av frågor om bygglov, rivningslov, marklov ochförhandsbesked. Detta ger kommunerna en större organisatorisk frihet pånämndnivå (s. 304) o bör vara serviceinriktad genomatt ge råd, upplysa om och förklara de regler som byggherren har att följa.Nämnden bör vidare tillämpa sä enkla rutiner som möjligt med hänsyn deolika byggprojektens art (s. 306) o skall till sitt biträde ha minsten person med arkitektutbildning och i övrigt ha tillgång till personal i denomfattning och med den kompetens som behövs för att nämnden skall kunnafullgöra sina uppgifter pä ett tillfredsställande sätt (s. 308) o Beslämmelserna om byggnadsarbeten, tillsyn ochkontroll i PBL skall vila på principen att byggherren har huvudansvaret för anbestämmelserna iakttas, vilket förutsätter en förbättrad kontroll avbyggherren själv. Även i fortsättningen skall det ställas krav på att enansvarig arbetsledare utses för sådana byggprojekt som inte är obetydliga (s.310) o skall kunna anpassa kontrollen avkonstruktions-handlingar m. m. till projektets art och omfattning samt tillbyggherrens erfarenhet och kontroll (s. 315) o skall kunna anpassa omfanningenav sina besiktningar till objektens storiek och svårighetsgrad samt tillomfattningen och kvaliteten på byggherrens kontroll (s, 324). ';-nämnd,byggnadsarbete och tillsyn m. m. Minförslag: Byggnadsnäinndens obligatoriska uppgifter skall i princip omfattaenbart prövning av frågor om bygglov, rivningslov, marklov och förhandsbesked.Detta ger kommunerna en större organisatorisk frihet på nämndnivå. Enligt nuvarande byggnadslagstiftning skallbyggnadsnämnden öva inseende över hur kommunens område bebyggs och bl. a. tainitiativ i frågor som rör planläggning, fastighetsbildning och byggnadsväsen.Nämnden är ell organ för specialreglerad förvaltning med uppgift atl övervakafrämsi byggnadslagstiftningens efterievnad men också etl serviceorgan allmänhetenstjänst. Från att ha varit en i förhållande lill övriga kommunala förvaltningarsjälvständig fackmyndighet som haft myndighetsutövning Prop.1985/86:1 305 m. m. som sin viktigaste uppgift har alltmerutvecklats till elt /4 Byggnads-expertorgan. Nämnden skall samarbeta medövriga kommunala förvalt- nämnd, byggnads-ningar och med andramyndigheter. Plan- och byggnadsärendena är nume- arbete och tillsyn raofta sä komplicerade att bedöma att det fordras en specialiserad sakkunskap påmänga områden. Atl samla all sakkunskap hos har ansettsorealistiskt. 1 utredningsförslaget harbyggnadsnämndens ansvar koncentrerats till de tre områdena deialjplaneläggning.Ullsyn av byggnader under uppförande eller omvandling - liksom ävenbebyggelsemiljöns omvandling - samt bevakning av kultur- och miljövärden i denbefintliga bebyggelsen. I förslaget bibehålls roll som organför specialreglerad förvaltning med inriktningen att - förutom att varamyndighet - vara etl expertorgan. Utredningsförslaget innebär vidareatl uppgifter i samband med byggandet i stort sett skallstämma överens med dem som nämnden har . Nämnden skall enligt utredningensförslag ägna sig främst ät - prövning avfrågor om bygglov, rivningslov och marklov - kart- ochmätningstjänsier, t, ex, att tillhandahålla nybyggnadskarior och att utförautstakning och lägeskontroll - tillsyn underproduktionsskedet genom granskning av konstruktionshandlingar och besiktningarpä byggplatsen - arkiv- ochregisterhållning. Remissinstanserna accepterar i stort utredningsförslagetsåvitt avser uppgifter i samband med byggandet. Även jag kan i stortansluta mig till detta. uppgifter inom byggandet bliremellertid i förhällande till dagens ordning något förskjutna. Den utökadebygglovsplikten medför att nämnden fär ta ställning till delvis nya typer avobjekt och anläggningar. Som jag kommer att föreslå bör nämndenemellertid nu ges möjlighet att anpassa sin kontrollerande verksamhet medhänsyn till vad som är nödvändigt och praktiskt möjligt. Enligt min uppfattning bör manvidare ge kommunerna största möjliga frihet när del gäller att organiseraarbetet mellan olika nämnder. Genom tillkomsten av lagen (1979:408) om vissalokala organ i kommunerna finns del nu möjligheter atl pä kommundelsnivåsammanföra uppgifter som ankommer på olika nämnder, t, ex, byggnadsnämnd samtmiljö- och hälsoskyddsnämnd, under förutsättning att uppgifterna har lokalanknytning. Under den försöksverksamhet med lokala organ som har pågått i vissakommuner har tanken väckts att kommunerna allmänt sett bör ges en slörre frihetatt organisera sin nämndförvaltning än vad som är möjligt, ocksä när detgäller den specialreglerade nämndförvallningen pä det centrala planet i kommunen.Efter samråd med chefen för har jag kommit fram till attbyggnadsnämndens obligaloriska uppgifter enligt PBLi princip enbart bör omfatta prövning av frågor om bygglov, rivningslov,marklov och förhandsbesked. Hur ansvaret för frågor som rör stads-, landskaps-och bebyggelsemiljön i stort skall fördelas i den kommunalanämndorganisationen bör det ankomma på varje enskild kommun att själv fattabeslut om. 14 , byggnadsarbete och till.tyn m. m.14.1-14.1.1 Kart- och mäiningstjänster m. m. De allra flesta kommuner har enenhet under - stads-ingenjörskontor/mätningskontor - somhandlägger ärenden som rör mätning, beräkning och kartframställning(MBK-verksamhet) inom i första hand kommunens tätorter. MBK-verksamheten tarsikte på en grundläggande dokumentation av landskapsinformation ochkommunaltekniska anläggningar. Inom kommuner som saknar egenmätningsorganisation utförs MBK-verksamheten i flertalet fall av det statligalantmäteriet, har 42 av landets störrekommuner uppgiften att vara huvudman för fastighetsbildningen. Inom 32 av dessakommuner finns också en fastighetsregistermyndighet.Myndighetsfunktionen regleras i lagen (1971: 133) om fastighetsbildningsmyndighetoch fastig-hetsregistermyndighel. Övriga författningar som reglerar mätning,beräkning och karlframslällning är lanlmäteriinslmktionen (1974: 336, omtryckt1980:753), mätningskungörelsen (1974: 339) och tillämpningsbestämmelser till kungörelsen(, tekniska förklaringar och anvisningar). Några remissinstanser anser att detbör uttryckas klart i PBL alt har ett ansvar för kart- ochmätningsuppgifterna. Jag delar inte den uppfattningen. Även på detta område bördet i princip ankomma på varje enskild kommun att bestämma vilket organ somskall ha huvudansvaret. Några bestämmelser härom bör således inte las in iPBL. Några remissinstanser har påpekatatt kunskaperna om de geotekniska förhållandena och grundvattenfrågorna ikommunen inte är samlade under nägol ansvarigt organ. De geotekniska frågorna,inklusive grundvattenförhållandena, är av stor betydelse i framför alltkommunens tätorter. Det kan därför vara nödvändigt alt ett enda organ haransvaret atl samla all dokumentation om undermarksförhållandena i kommunen. Ienlighet med vad jag har förordat bör det emellertid ankomma på varjeenskild kommun alt avgöra denna fråga. 14.1.1 Rådgivning och service Min förslag: bör vara serviceinriktadgenom att ge råd, upplysa om och förklara de regler som byggherren har altfölja. Nämnden bör vidare tillämpa så enkla rutiner som möjligt med hänsyn tillde olika byggprojektens art. 1985/86:1 307 En väl fungerande information omgällande regler för byggandel är en 14 Byggnads-viktig förulsältning förall bestämmelserna följs i praktiken. En slor del av nämnd, byggnads-debrister och fel som uppstår i byggandel beror troligen pä alt de som arbeleoch iillsyn direkt har haft ansvaret för utförandet inte har haft tillräckligkännedom om gällande bestämmelser. Del är självklart myckel angelägel attrisken för fel och brister förebyggs i sä stor utsträckning som möjligt, inteminst med hänsyn till den som skall bruka den byggda miljön och till allrättelser i redan utförda arbeten som regel blir kostsamma och ofta ocksäinnebär ett sämre slutresultat än om arbetena görs rätt från början.Byggnadsnämnden bör - vilket sker i de flesta fall - i varjeärende göra en avvägning av omfattningen av den granskning som bör ske för attminimera risken för fel och brister. Avvägningen bör göras så atl krav inteställs pä ritningar eller andra handlingar i större omfattning än vad sombehövs med hänsyn till ärendets art. Information och service till demsom skall bygga bör också ses mot bakgrund av den kritik som riktas mot lokalaoch centrala myndigheter för byråkrati och "byggkrångel". Byggandetbedrivs av många människor i samhället.