prop · G90386 · 1985-12-31 00:00:00 — Utredningenhar dragit slutsatsen att domstolsprocessen i sin nuvarande utformning inte kananses ge parterna den hjälp de behöver för att lösa uppkomna tvister. Särskiltuppfinnare med begränsade ekonomiska resurser har svårt alt hävda sin rätt.Enligt utredningen anser man också på industriellt håll att de utdragnaprocesserna och de höga kostnaderna har avhållit även större industriföretagfrån atl söka sin rätt vid domstol. Rällighetshavarna har föredragit atl efterförhandlingar acceptera ett licensavtal framför att inlåta sig på en process t.o.m. när man har ansett sig ha goda utsikter atl vinna processen. Obenägenheten atlföra lalan vid domstol har enligt utredningen utnyttjats av mindre nogräknadepersoner antingen så, all de utan att riskera påföljd gör intrång i patenihavarensensamrätt, eller genom att de försvarar ett erhållet patent även i medvetandeom att patentet egentligen inte är hållbart. Remissinstansernahar övertag instämt i utredningens slutsatser om bristerna i den nuvarandeordningen. Föregen del vill jag lill en början framhålla att palenlväsendel har en viktigfunktion när det gäller att främja den tekniska och industriella utvecklingen.Den ensamrätt som uppfinnaren får genom patentet skaU medföra rätt till skäligersättning för uppfinnarens prestationer när det gäller atl utveckla nya idéerpå det tekniska området. Palenlväsendel leder även tiU att det spridsinformation om hur långt tekniken har hunnit. Denna information har visat sigvara av väsentlig betydelse för den tekniska utveckUngen. Patentetfår en alll större betydelse i takt med den ekonomiska och tekniskautvecklingen i samhället. Jag kan här specieUl peka på ut vecklingen inom detelektroniska området. Idetta perspektiv ter sig bristerna i patentprocessen särskilt allvarhga. Deriskerar alt försvaga förtroendet för samhällets möjligheter att inom rättsväsendetsram erbjuda en snabb och effektiv konfliktlösning för patentmålens del. Ett sådanlminskal förtroende kan också urholka patentets värde. HärtiU kommer altdet oftast är den ekonomiskt svagare patenthavaren som hårdast drabbas avsystemets ofullkomligheter. Sammanfattningsvis anserjag atl del är angeläget all reformera palentprocessen för att så långtmöjligt försöka komma liU rätta med de brister som f. n. kännetecknar dennaprocessordning, I följande avsnitt (2.2) avser jag att närmare ange deutgångspunkter som enligt min mening bör gälla för en sådan reform. 2.2Utgångspunkter för en reform Mittförslag: En effektivisering av patentprocessen bör ske inom den nuvarandedomstolsorganisationens ram. Vidare bör sanktionerna vid patentintrångförstärkas och straffsanktionen bibehållas. Utredningens förslag:Patentmål och patenlbesvärsmål skall handläggas i Prop, 1985/86:86 ensärskild domstol, kallad patentdomstolen. Domstolens beslut skall inte kunnaöverklagas. Patentintrång bör avkriminaliseras. Remissinstanserna:En överväldigande majoritet avstyrker utredningens förslag och förordar enreform inom ramen för nuvarande organisation, liksom att patentintrång alltjämtskall vara straffsanklioneral. Bakgrundentill mitt förslag: Utredningen har framhållit alt patentmålens speciellakaraktär kräver att de som skall döma i målen har en ingående kännedom om paienlrältensjuridiska och tekniska aspekter. En sådan kännedom förvärvas enligt utredningenfrämst genom atl de kontinuerligt sysslar med målen. Utredningen anser därför atldomstolens ledamöler bör ha arbetet med patenlrältsliga frågor som huvudsakligsyssla. Vidare anför utredningen att en domstol där jurister och teknikerdagligen samarbetar har bättre möjligheter än de befintliga domstolarna altutöva en effektiv processledning och atl därmed påskynda rättegången. Utredningenföreslår därför att en särskild patenldomstol inrättas. För atl domstolenskall erhålla ett tillräckligt arbelsunderlag föreslås att patentdomslolen ävenskall handlägga de besvärsmål som handläggs av patentbesvärsrällen. Den nyadomstolen skulle skapas genom en sammanslagning av Slockholms tingsrättspatentavdelning och patentbesvärsrätten. Utredningenhar vidare ansett att inrättandet av en patenldomstol medför alt behovet avöverprövning minskar. Utredningen pekar bl, a, på den höga patenträltsligakompetens som en sådan domstol kommer atl ha och på svårigheterna atlorganisera en överprövningsinstans som inte framstår som underiägsen ikvalitet. Även den speciella karaktären hos patentmålen, vilka inrymmer ettbetydande inslag av skönsmässiga bedömningar, gör del enligt utredningensmening mindre meningsfullt all målen prövas i mer än en instans. Bl, a, som enföljd av att patenldomstolens avgöranden inte skaU kunna överklagas föreslårutredningen även att patentintrång avkriminaliseras. Enligt vedertagnarättsgrundsatser skall nämligen den som har dömts för ett brott ha rätt allöverklaga domen i högre instans. Denna rätt är också fastslagen i denFN-konvention från är 1966 om medborgerliga och politiska rättigheter somSverige har lilkräll, Endaslett fätal remissinstanser - patentbesvärsrätten, , en ledamotav patent- och registreringsverkels styrelse, försvarets civilförvaltning.Svenska uppfinnareföreningen och - har tillstyrkt utredningens förslag. Det övervägande antaletremissinstanser har däremot ansett att framför allt rättssäkerhetsskäl talar emot förslaget om en särskild domstol som första och enda instans. Man har vidare framhåUit atl den föreslagna domstolen kommer all föriora kontakten med andra viktiga rättsområden inom immalerialrätten. Många remissinstanser, bl, a, och rättegångsulredningen, har också ansett att förslagel om att inrätta en ny domstol strider mol den utveckling som f n, äger mm inom domstolsvä sendet. Andra skäl som har anförts mot förslagel är att prejudikatsbild ningen skulle komma all försvåras liksom att del skulle leda till en skillnad i förhållande till vad som gäller i andra länder, Slutiigen har flera remissin stanser, däribland högsta domstolen, regeringsrällen, och 16 majoritetenav palenl- och registreringsverkets styrelse åberopat de näck- Prop,1985/86:86 delar som kan vara förenade med den föreslagna sammanslagningen avpatentmål och patenlbesvärsmål. Bl,a, uppstår enligt deras mening frågor om jävför ledamöterna vid en sammanslagen processordning. De remissinstanser som är kritiska har överlag förespråkatalt förändringar i stället genomförs inom ramen för den nuvarandeorganisationen. De vänder sig också mot förslaget om avkriminalisering av patenlinlrängoch förordar allmänt atl del nuvarande sanktionssystemel förstärks. Skälen för mitt förslag: Utredningens förslag innebär enradikal reformering av palentprocessen som skulle bota många av de brister somjag har pekat på i föregående avsnitt. Förslagel innefattar emellertid omfattandeförändringar som berör såväl de allmänna domstolarnas somförvaltningsdomstolarnas organisation. Ett skäl alt gå fram med försiktighet idelta avseende är atl andra delar av domstolsväsendet f n. är föremål förbehandling. Jag tänker bl.a. på den beredning som görs inomregeringskansliet som en följd av det arbete som har bedrivits av rättegångsulredningen(Ju 1977:06), liksom på rättegångsutredningens fortsatta uppdrag. Redan av detta skäl är jag tveksam lill palentprocessutredningensförslag. Remissutfallet visar också att tiden inte är mogen för så genomgripandeorganisatoriska förändringar som utredningen har föreslagit. Härtill kommer attsyftet med detta förslag enligt min mening i stor utsträckning bör kunnatillgodoses genom förändringar inom det nuvarande systemets ram. Vilka förändringar som bör göras i detta syfte återkommerjag tUl i det följande. Redan i delta sammanhang vill jag emellertidunderstryka atl jag delar utredningens bedömning all patentmålens speciellakaraktär och behovet av leknisk sakkunskap ställer särskilda krav pä de ledamölersom deltar i handläggningen av sådana mål. Det finns därför anledning atlundersöka möjligheten atl förstärka kompetensen hos dessa ledamöter, såväl i patenträttsligtsom i tekniskt hänseende. Beträffande sanktionssystemet delar jag remissinstansernasuppfattning alt detta bör förbättras. Genom effektivare sanktioner vidpatentintrång bör patenihavarens ställning kunna förstärkas. Del kan ske bl.a.genom en förändring av den nuvarande skadeståndssanktionen. Med denna utgångspunkt kan del inte komma ifråga atl avkriminaliserapatentintrång. Visserligen är fallen av lagföring av uppsätiiga patentintrångfå. Av preventiva skäl bör slraifsanktionen dock inte avskaffas. Denna sanktionbör utgöra etl komplement lill övriga möjligheter att beivra patenlinlräng.Jag anser dock inte alt det finns skäl att skärpa straffskalan. Vad jag nu har angett ulgör de utgångspunkter som enligtmin mening bör ligga till gmnd för en reform av palentprocessen . 1 avsnitt 2.3redovisar jag de överväganden som dessa utgångspunkter föranleder. Därvidavser jag all behandla frågorna om förstärkning av den patenlrätlsliga och tekniskakompetensen i domstolama i avsnitt 2.3.1, särbehandling av patentmål itingsrätt och hovrätt i avsnitt 2.3.2, domförhetsregler i avsnitt 2.3.3, 17 handläggningsregler i avsnitt 2.3.4, vitesförbud vid patentintrång i avsnitt 2.3.5, skadestånd vid patentintrång i avsnitt 2.3.6. och ogiltighetstalan i intrångsmål i avsnitt 2.3.7. Avliknande skäl som jag har redovisat beträffande patentprocessen bördel inte komma i fråga att nu behandla alla de frågor rörande paienibesvärsprocessensom utredningen har aktualiserat, l.ex. frågan om patentbesvärsrältensställning. I avsnitt 2.4 kommer jag dock in pä några av dessa frågor. Sålundaavser jag att behandla frågorna om prövningstillståndvid överklagande till regeringsrätten i avsnitt 2.4.1, och frivillig begränsning av patent i avsnitt 2.4.2. Slutligen avser jag att i avsnitt 2.5 behandla vissafrågor om ikraftträdande m.m. Mina kommentarer till de enskilda lagbestämmelsernaåterfinns i specialmoliveringen (avsnitt 4). 2.3.1 Förstärkning av den patenträttsliga och tekniskakompetensen i domstolarna Mittförslag: Ledamöter från patentbesvärsrätten bör i större utsträckning än f.n.kunna delta i patentmål i tingsrätt och hovrätt. Tekniskt sakkunniga ledamöterbör i ökad utsträckning kunna delta i den förberedande handläggningen idomstolarna. Utredningens förslag: Utredningens förslag om en särskild patenldomstolhar samma syfte som mitt förslag. Remissinstanserna: Flera remissinstanser förespråkar enförstärkning av den patenträttsliga och tekniska kompetensen i domstolarna. Skälen förmitt förslag: Vid huvudförhandling i patentmål skall enligt patentlagen i bådetingsrätt och hovrätt förutom lagfarna ledamöter ingå tekniskt sakkunniga ledamöler(66 och 67 §§), En leknisk ledamot kan om det är lämpligt även delta i t,ex,förberedelser vid tingsrätten. Tekniska ledamöler deltar däremot inte vid denförberedande handläggningen i hovrätten. Denna handläggning är regelmässigt skriftlig.Tekniska ledamöter deltar dock vid avgöranden före huvudförhandlingen av vissadelfrågor. Den tekniska sakkunskapen inom patenlområdet finnsföreträdd, förutom bland patent- och registreringsverkels tjänstemän och patentbesvärsrältensledamöter, främst bland lärare och forskare vid universitet och högskolor samlhos patentombuden och patentingenjörerna. En svårighet i patentmål som skiljer dem frän vanligatvistemål är de tolkningsfrågor som följer av patentlagens regler ompatentskyddets omfattning. Enligt 39 § bestäms denna omfattning av de s.k. paientkraven.I t.ex. mål om patentintrång och ogiltighet av patent uppstår mänga gånger svårabedömningar när del gäller att tolka dessa krav. 1 ett inlrångsmål Prop.1985/86:86 skall fastställas huruvida överensstämmelse i patenträltslig meningföreligger mellan inlrångsföremålel och patentet. Det behöver därvid inte varafråga om fullständig identkel mellan det handlande som påstås utgöra intrång,del s.k. inlrångsföremålel, och uppfinningen enligt patentet för att inlrångskall anses föreligga. Den patenträltsliga bedömningen kan vid dessaöverväganden svårligen göras utan hjälp av teknisk expertis. Det är ocksåvanligt alt parterna hänför sig lill utlåtanden och utsagor av tekniskt sakkunniga. Motsvarandetolkningsfrågor uppkommer i ogillighelsmålen. Det gäller där att avgöra bl,a,om villkoren för palenterbarheien av en uppfinning är uppfyllda. Därmed avsesfrämst frågan om uppfinningen fyller kraven på nyhet och uppfinningshöjd. Viddenna bedömning har domstolen att söka ledning i vad "fackmannen" påområdet skulle komma lill för resultat. Bedömningen kompliceras av alt det blirfråga om "fackmannens" uppfattning sådan den förelåg vid tidpunktenför pateniansökan och atl denna tidpunkt som regel ligger itiden. Del är klart atl domstolarna också vid dessa överväganden behöverbiträde av tekniskt sakkunniga personer. Regeringenförordnar för tre är i sänder de personer som skall tjänstgöra som teknisktsakkunniga ledamöter i tingsrätten och hovrätten. Det ankommer på rättensordförande att bland de sålunda förordnade ledamöterna utse dem som skalltjänstgöra i varje särskill mål (68 § patentlagen), Fr,o,m,ingår ledamöler från patentbesvärsrätten också bland de 52tekniskt sakkunniga ledamöter som f, n, slår lill tingsrättens och hovrättensförfogande, Patentbesvärsrättensledamöter, patenträttsråd, är antingen lagfarna eller tekniskt sakkunniga, F, n,tjänstgör 11 tekniskt sakkunniga ledamöter i domstolen. Flertalet av dessa ärspecialutbildade inom något av områdena mekanik, kemi och elektroteknik. Tilltjänsterna som tekniskt sakkunniga ledamöter rekryteras vanligen ingenjörerfrån palenl- och registreringsverket, Patentbesvärsrätten representerarhärigenom ett betydande mätt av patenlrättsligt kunnande, 1tingsrätten tillämpas numera den ordningen att en av de tre tekniskaledamöterna i huvudförhandhngsmålen regelmässigt är en ledamot från patentbesvärsrätten.Härigenom har domstolen tillförts inte bara teknisk sakkunskap utan ävenerfarenhet från besvärsprocessen. Tekniska ledamöler från patentbesvärsrättendeltar också i tingsrätten vid muntliga förberedelser. Även i hovrättenförekommer det atl ledamöler från patentbesvärsrätten tjänstgör i vissa mål. Frånde allmänna domstolarnas sida har man under hand förklarat atl man övervägeratt ytterligare utveckla ordningen med adjunktion av ledamöter frän patentbesvärsrättenliU och . Palenlbesvärsrällen har för sin delställt sig välvillig till denna form av samarbete. En sådan regelmässig adjunktionav ledamöter frän patentbesvärsrätten till de allmänna domstolarna är enligt min mening ett bra sätt alt la lill vara den specialistkunskap som finns företrädd i patentbesvärsrätten. liggerockså i linje med utredningens överväganden och remissinstansernas uttalandenom behovet av en utbyggnad av den patenträttsliga kompetensen. Vidgademöjligheter lill specialistmedverkan från andra domstolar stämmer även överensmed de förändringar som har gjorts när del gäller handläggning av vissaandra mål i de allmänna domstolarna. Fr.o.m. kan således domarefrån de allmänna förvaltningsdomstolarna tjänstgöra i tingsrätt och hovrättsom särskilda ledamöter i brottmål där skatterättslig sakkunskap behövs inomrätten. Som jag har nämntkan en tekniskt sakkunnig ledamot tas i anspråk även vid förberedelser itingsrätten. Så sker också i viss utsträckning . Ingenting hindraratt en ledamot frän patentbesvärsrätten deltar som leknisk ledamot även ihovrätten vid avgörande före huvudförhandlingen av en delfråga i processen.Det kan säkert i många fall vara en fördel om en ledamot med teknisk sakkunskapdeltar redan från bönan. Processledningen i såväl tingsrätt som hovrätt börhärigenom kunna effektiviseras. Även denna form av medverkan i de allmännadomstolarna av leknisk sakkunskap bör ingå i del samarbete mellan patentbesvärsrättenoch de allmänna domstolarna som jag nu har redovisat. Enökad medverkan av ledamöter frän patentbesvärsrätten i tingsrätt och hovrättkräver inga lagändringar. Domstolarna kan när som helst börja tUlämpa en sådanordning. Som jag redan har nämnt har de också förklarat sig villiga attutveckla ett sådant samarbete. Av jävsregler (4 kap, 13 § 7)följer all en ledamot av patentbesvärsrätten inte får delta i tingsrätt ellerhovrätt vid handläggning av ett patentmål, där han har tagit befattning medpatentet i en besvärsprocess i patentbesvärsrätten eller som tjänsteman ipatentverket har granskal patentansökningen. Prop,1985/86:86 2.3.2Särbehandling av patentmål i tingsrätt och hovrätt Mitt förslag:Särbehandlingen av patentmål i tingsrätten och hovrätten förstärks. Utredningensförslag: Utredningens förslag om en patenldomstol har samma syfte som mittförslag. Remissinstanserna:Flertalet av remissinstanserna förordar all den nuvarande särbehandlingen avpatentmålen i tingsrätten och hovrätten förstärks. Skälenför mitt förslag: I handläggs alla patentmål påtingsrättens sjunde avdelning. På avdelningen förekommer även andra tvistemål.Vid utgången av fanns drygt 300 mål på avdelningen. Av dessa var knappt40 patentmål, I handläggsalla patentmål på hovrättens andra avdelning. På avdelningen handläggs, förutomövriga tvistemål, också brottmål saml besvärsmål, fanns påavdelningen 280 mål, varav 133 brottmål, 59 tvistemål och 88 övriga mål. Nio avtvistemålen var patentmål. Inormala fall sker cirkulation av domare i tingsrätten vartannat är. När Prop,1985/86:86 del gäller de avdelningar som handlägger specialmål, däriblandsjunde avdelningen, är cirkulationstiden emellertid som regel . Enligttingsrättens arbetsordning skall härutöver kontinuitetssynpunkter beaktas, säatt det på en avdelning finns domare med erfarenhet på rättsområdet i fråga.Det innebär för patentavdelningens del att längre lider än kan komma ifråga, I hovrätten sker cirkulationen pä palenlavddningen i regel med kortareintervaller än . Genomdet förhållandevis ringa antalet patentmål medför cirkulationsordningenframför alll för hovrättens del att de lagfarna ledamöternas möjligheter allskaffa sig erfarenheter av patenträtten är begränsade. För hovrättensvidkommande måste vidare beaktas den omständigheten all adjungerade ledamöter,som för sin allmänna domarutbildning tjänstgör i hovrätten endast under enkortare lid (ibland ), kommer alt ta befattning med patentmål. Enannan omständighet som är särskilt påtaglig för hovrättens del är alt arbetetmed de övriga mål som avdelningen ansvarar för kan gå ul över patentmålen. Ihovrätten skall många mål enligt arbetsordningen handläggas med förtur, t, ex,en del familjerättsliga mål och vissa brottmål. Mål där processuellasäkerhetsåtgärder har beslutats, t,ex, häktning i brottmål, skall handläggasmed särskild förtur. Den handläggning som har planerats för ett omfattandepatentmål kan således - med de domförhetsregler och den sammansättning som nugäller - komma atl förryckas av att t, ex, huvudförhandUng måsle hållas i ettstörre brottmål. Enligtmin mening bör handläggningen av patentmålen koncentreras och utövas avledamöter som kontinuerligt kan förvärva och utvidga en patenträltsligsakkunskap. Detta torde gå alt uppnå ulan att man äventyrar handläggningen avövriga mål. Antaletpatentmål i tingsrätten och hovrätten är som nämnts inte så stort atl del ärmöjligt alt tillskapa avdelningar som enbart sysslar med patentmål ellersådana mål jämte övriga immalerialrältsliga mål, Pä de specialavdelningar somnu finns bör därför även andra mål förekomma. Förall sörja för en så god kontinuitet som möjligt när det gäller patent-rättsligerfarenhet för de lagfarna ledamöternas del är del önskvärt att cirkulationsordningenär sådan, att domare på palenlavdelningama tjänstgör där längre lider, Itingsrätten handläggs patentmålen huvudsakligen av ordinarie domare, Ihovrätten lollas målen däremot även på icke ordinarie ledamöler, dvs, på de rollarsom innehas av adjungerade ledamöler som tjänstgör på avdelningen underkortare tid som ett led i den gmndläggande domarulbildning-en, I hovrätten börpatentmålen fortsättningsvis enbart på rollar som innehas av ordinarie ledamöler.Sådana rolehnnehavare bör ha större förutsättningar atl mera effektivt kunnautöva den materiella processledning som erfordras. Del kan inte uteslutas atlen del av den utdragna handläggningstiden i hovrätten har sin grund i denosäkerhet som en del oerfarna rolehnnehavare nu kan känna inför patentmål. Föratt verka effektivt bör emellertid en ändrad loltning i hovrätten även förenas med andra åtgärder. Sammansättningen på avdelningen bör helst 21 vara sådan atthandläggningen av patentmålen kan fortgå oberoende av Prop, 1985/86:86 avdelningenshandläggning av andra mål. Parallellt med t,ex. en huvudförhandling i ettbrottmål bör man kunna hälla huvudförhandling i ett patentmål. Härigenomundviker man sådana avbrott i handläggningen som jag har nämnt tidigare. ISvea hovrätt pågår f.n. en försöksverksamhet med en ändrad avdel-ningssammansätlning.Försöken skall utvärderas efler den . Med utgångspunkten att enavdelning f n. normalt består av fem ledamöter har man tillfälligtvisorganiserat etl antal avdelningar med såväl färre som flera ledamöter. För attnå ökad effektivitet i handläggningen av patentmålen skulle del erfordras flerän fem ledamöter på den avdelning som handlägger dessa mål. Som framgår avövervägandena i följande avsnitt föreslår jag en ändring i domförhetsreglernaför bl. a. hovrättens del från nuvarande fyra lagfarna och två teknisktsakkunniga ledamöter till tre lagfarna och tvä tekniskt sakkunniga ledamöter.Med denna ändring skulle del vara möjligt all på andra avdelningen samtidigthålla huvudförhandling i patentmål och brottmål förutsatt atl avdelningenorganiserades med sex ledamöler. Enbartförändringar i fråga om cirkulation, lottning och sammansättning pä avdelningenräcker emellertid inte för att åstadkomma de förändringar som är önskvärda. Föratt ytterligare stärka förutsättningarna för en effektiv materiellprocessledning är det angelägel att de ledamöter som tjänstgör på palentavddningarnakan erhålla särskild utbildning i patenträtt. F.n.sker ingen särskild utbildning i domstolarna för atl säkerställa att deledamöter som tjänstgör pä specialavdelningarna för patentmål får de kunskapersom målens särart motiverar. Viss hänsyn lill intresseinriktning ochkunskapsbakgrund las emellertid vid placering av ledamöter på dessaavdelningar. Motsvarande är förhållandel vid tillsättning av tjänster som ordförandepå dessa avdelningar. Genomatt bygga upp ett utbildningssystem avseende palenlrält skulle man emellertidbättre kunna sörja för all de ledamöler som placeras på paientavdelningen redanfrån början har vissa grundläggande patenträltsliga kunskaper. kunna ske genom viss tjänstgöring vid patentbesvärsrätten. Särskildaseminarier med ledamöler från patentbesvärsrätten, patent- ochregistreringsverket och övriga sakkunniga inom patenlområdet bör kunna anordnasför domare från de allmänna domstolarna som saknar större erfarenhet avpatentfrågor. Med hänsyn till patenträttens internalioneUa anknytning tordedet även vara värdefullt om kontakter förmedlades med l.ex. Del bör ankomma pådomstolarna själva alt med bistånd av främst och palenl- och registreringsverket bestämma den närma re utformningen av den utbildning jag nu har beskrivit. Del är emellertid angeläget all del i första hand blir de ordinarie domarna i domstolarna som får del av utbildningen i fråga. Utbildning i patenträtt av yngre icke rie domare är naturiigtvis även det värdefullt. Möjligheterna att säkerställa att resultatet av utbildningen kommer domstolarna till del är dock inte lika stora när det gäller denna kategori genom svårigheten att förutse den framlida slulliga tjänstgöringen för en yngre icke ordinarie domare, I 22 vissutsträckning bör dock även lämpliga yngre domare som har ett uttalat önskemålom att få genomgå utbildning i patenträtt ges tillfälle till det. Utöverde åtgärder jag nu beskrivit kan en mer markerad särbehandling av patentmålen idomstolarna säkras genom åtgärder av mindre omfattande slag.