prop · G90380 · 1985-12-31 00:00:00 — Föredraganden och andra tjänstemän som är med om den slutiigahandläggningen utan all delta i avgörandet har rätt all få avvikande meningantecknad. Anmälan om avvikande mening skall göras innan beslutetexpedieras eller ges lill känna på någol annat sätt. Om beslutet inte skall gestill känna, skall anmälan göras senast när det får sin slutliga form genom protokoUs-justeringeller på liknande sätt. 20 § Etl beslut varigenom en myndighei avgör ettärende skall innehålla de skäl som har bestämt ulgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot enskilda. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis 1, om beslutetinte går någon part emot eller om del av någon annan anledning är uppenbartobehövligt all upplysa om skälen, 2, om beslutet rörtjänstetillsättning, antagning för frivillig utbildning, betygssättning,tilldelning av forskningsbidrag eller något jämförbart, 3, omdet är nödvändigt med hänsyn till rikets säkerhet, skyddet för Prop,1985/86:80 enskildas personliga och ekonomiska förhållanden eller något jämförbart 4, om ärendet är så brådskande alt det inte finns tidatt utforma skälen, eller 5, om ärendet gäller meddelande av föreskrifter somavses i 8 kap. regeringsformen och del inte är fråga om prövning i högreinstans efter överklagande. Harskälen utelämnats, bör myndigheten på begäran av den som är part om möjligtupplysa honom om dem i efterhand. 21§ Sökande, klagande och andra parter skall underrättas om innehållet i del beslulvarigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövning molenskilda. Parten behöver dock inte underrättas, om del är uppenbart obehövligt. Ombeslutet går parten emot och kan överklagas, skall han underrättas om hur hankan överklaga det. Han skall då också underrättas om sådana avvikande meningarsom avses i 19 § eller som har antecknats enligt särskilda bestämmelser. Myndighetenbestämmer om underrättelsen skall ske muntiigt, genom vanligt brev, genomdelgivning eller på något annat sätt. Underrättelsen skall dock alltid ske skriftiigt,om parten begär det. Dennaparagraf tillämpas också när någon annan som får överklaga beslutet begär atlfå ta del av det. 11§ Ett beslul får överklagas av den som beslutet angår, om del har gått honomemot och beslutet kan överklagas. 23 §Ett beslut överklagas skriftligt, 1 skrivelsen skall klaganden ange vilket beslul som överklagas och den ändring i beslutet som han begär. Skrivelsenges in till den myndighei som har meddelat beslutet. Den skall ha kommit in ditinom från den dag då klaganden fick del av beslutet. Tidenför överklagande av sådana beslut som gäller föreskrifter som avses i 8 kap,regeringsformen och som inte delges räknas från den dag då beslutet gavs tillkänna. Vid beräkningen tillämpas 5 § första stycket lagen (1977:654) omkungörande i mål och ärenden hos myndighei m, m, 24 §Den myndighei som har meddelat del överklagade beslutet prövar om skrivelsen med överklagandet har kommit in i rätt tid. Har skrivelsen kommit in , skall myndigheten avvisa den, om inte annat följer av andra eller tredje slyckel. Skrivelsenskall inte avvisas, om förseningen beror pä alt myndigheten har lämnatklaganden en felaktig undertättelse om hur man överklagar. Skrivelsenskall inte heller avvisas, om den inom överklagandetiden har kommit in till den myndighei som skall pröva överklagandet, I ett sådant fall skall denna myndighet vidarebefordra skrivelsen till den myndighet som har meddelat beslutet och lämna uppgift om vilken dag som skrivelsen kom in till den högre instansen, 107 25 § Om skrivelsen inte avvisas enligt 24 §, skall den myndighei som har Prop,1985/86:80 meddelat beslutet överiämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som skall pröva överklagandet. Detta gällerdock inte när överklagandet förfaller enligt 28 §, Rättelse av skrivfel och liknande 26 § Innan en myndighet rättar ett beslut, som tillföljd av skrivfel, räknefel eller något annat sådant förbiseende innehåller en uppenbar orik tighet, skall myndigheten ge den som är part tillfälle all yttra sig, om ärendet avser myndighetsutövning mol enskilda och åtgärden inte är obe hövlig. 27 § Finner en myndighei att etl beslul, som denhar meddelat i första instans, är uppenbart oriktigt pä grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, skall myndigheten ändra beslutet, om det kan ske snabbi och enkelt och ulan alt del blir till nackdel för någon enskild part. Skyldigheten gäller även om beslutet överklagas, såvida inte klaganden begär alt beslutet tiUs vidare inte skall gälla (inhibition). Skyldigheten gäller inte, om myndigheten har överlämnat handhngarnai ärendet till en högre instans eller om del i någol annat fall finns särskildaskäl mol all myndigheten ändrar beslutet. 28 § Ett överklagande av en myndighets beslulförfaller, om myndighe ten själv ändrar beslutet så som klaganden begär. 1 så fall tillämpas inte 24 och 25 §§. 29 § En myndighet som skall pröva ett överklagandefår bestämma alt del överklagade beslutet tills vidare inte skall gälla. 30 § Har en skrivelse med överklagande avvisats på gmndav atl den har kommit in för sent och har avvisningsbeslutet efter överklagande prövats av en högre instans, får den högre instansens beslut i frågan inte överkla gas. 1, Denna lag träder i kraft den 1januari 1987, 2, Genom lagen upphävsförvaltningslagen (1971:290). 3.1 fråga om överklagande och omprövning av beslut som harmeddelats före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter i stället för 23-25,27, 28 och 30§§. Om det i en lag eller i en författning som harbeslutats av regeringen hänvisas till en föreskrift som har ersatts genom enföreskrift i denna lag, lillämpas i stället den nya föreskriften. Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 7 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följande lydelse. Besvärshandling tillställs dén domstol som har att prövabesvären. Handlingen skall ha kommit in från den dag dåklaganden fick del av del beslut som överklagas. Har besvärshandlingen förebesvärstidens utgång kommit in tiU den domstol eller förvaltningsmyndighet somhar meddelat beslutet, skall besvären ändå tas upp till prövning. Detsammagäller, om besvärshandlingen har kommit in för sent till den domstol som harall pröva besvären och detta beror på att en underrättelse om vad part skalliaktta vid överklagande av beslutet har innehållit en oriktig uppgift ombesvärstid eller besvärsinstans. En besvärshandling tillställs den myndighei som harmeddelat del beslul som överklagas. Handlingen skall ha kommit in inom treveckor från den dag då klaganden fick del av beslutet. Den myndighei som har meddelat beslutet prövar om besvärshandlingenhar kommit in i rätt tid. Har handlingen kommit inför sent, skall myndighetenavvisa den, om inte annat följer av tredje styckel. HandUngenskall inte avvisas, om förseningen beror på atl myndigheten har lämnatklaganden en felaktig underrättelse om hur man överklagar. Handlingen skallinte heller avvisas, om den inom överklagandetiden har kommit in tiU dendomstol som skall pröva överklagandet. I ett sådant faU skall domstolenvidarebefordra handlingen tiU den myndighet som har meddelat beslutet ochsamtidigt lämna uppgift om vilken dag som handlingen kom in till den högreinstansen. Om besvärshandlingen inte avvisas enligt denna paragraf, skaUden myndighet som har meddelat beslutet överlämna den och övriga handlingar iärendet lill den domstol som skall pröva överklagandet. Detta gäller dock intenär överklagandet förfaller enligt 28 § förvaltningslagen (1986:000). Denna lagträder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande ifråga om beslul som har meddelats före ikraftträdandet. Bilaga 6 Prop.1985/86:80 Närvarande:f d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen pähemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. ny förvaltningslag, 2. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291), Förslagenhar inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn Bo Malm-qvist. Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet. Lagrådethar ingen erinran mot bestämmelsen i första meningen om all avvikandebestämmelser i andra lagar och förordningar har företräde framförförvaltningslagen. Däremot kan invändningar riktas mot andra meningen, enligtvilken bestämmelsen i 30 § - om att vissa avvisningsbeslut bara får överklagasi en instans - alltid skall gälla, om del inte är uttryckligt föreskrivet att30 § inte skall tillämpas. Bakgrundentill föreskriften i andra meningen torde vara att de besvärsbestämmelser somfinns i olika specialförfattningar inte sällan är oklara eller ofullständigaoch att det kan vara svårt att där läsa ul i vad mån en allmänbesvärsbestämmelse sätts ur spel. Den behandlade föreskriften ger också uttryckför uppfattningen att det är angeläget all upprätthålla begränsningen imöjligheten alt överklaga avvisningsbeslut, om del inte finns speciella skälför motsatsen. Lagrådethar förståelse för de skäl som sålunda kan anföras till stöd för den aktuellabestämmelsen. Kravet på alt det skall finnas en uttrycklig föreskrift i spedalförfattningenför att 30 § förvaltningslagen skall sättas ur spel kan dock vålla problem. Detkan inte gäma fordras att det i specialförfattningen uttryckligen sägs atl 30§ inte skall tillämpas, utan det måste anses tillräckligt atl detta förhållandeframgår klart på något annat sätt. Redan första meningen i det nu behandlade lagmmmetmåste emellertid tolkas så, att endast avvikelser från förvaltningslagen somklart framgår av den speciella lagen eller förordningen har företräde. Meddetta synsätt behövs inget tillägg beträffande 30 §, Lagrådet föreslår därföratt andra meningen utgår. 4§ Prop, 1985/86: 80 Somframgår av den allmänna motiveringen har en remissinstans berört frågan om detallmännas skyldighet att ersätta sådana skador som kan uppslå genom atl enmyndighet gör fel när den fullgör sin serviceskyldighet enligt de nya reglersom föreslås. Enligt vad som vidare framgår av den allmänna motiveringen är delinte avsikten atl på denna punkt förändra det rättsläge som föreligger i dag.Med anledning därav bör framhållas all en fömtsättning för att staten eller enkommun skall bli skadeståndsskyldig enligt 2 kap. 2 § skadeståndslagen är attdet har begåtts fel eher försummelse "vid myndighetsutövning". Häravföljer enligt förarbetena (se prop. 1972:5 s, 498 ff) all råd och upplysningartill allmänheten, liksom annan service som samhället erbjuder medborgarna atlanlita om de så önskar, i princip inte gmndar någon skadeståndsskyldighet. Attdel i den praktiska tillämpningen inte sällan kan uppkomma gränsdragningsproblemär uppenbart. Det är också atl märka atl del i 2 kap. 2 § skadeståndslagentalas om fel eller försummelse "vid" - inte "genom" -myndighetsutövning.Del innebär bl. a. att felaktiga upplysningar angående myndighetsutövning kanutlösa ett skadeståndsansvar. Frågan humvida staten resp. en kommun böråläggas skadesländsskyldighet i sådana fall har prövats av högstadomstolen (DT 46 och 47/1985). Istyckel anges i anslutning till 12 § andra stycket i den nuvarande förvaltningslagenhur besvärstiden skall beräknas för normbeslut. Huvudregeln är enligt förstameningen all liden räknas från den dag beslutet gavs till känna. I andrameningen föreskrivs alt vid beräkningen skall lillämpas 5 § första slyckellagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m. m. För atlman skall slippa alt i den nya lagen hänvisa lill en annan författning börmeningen omformuleras och förslagsvis ges följande lydelse: "Har beslutetgetts till känna , räknas tiden för detsista föreskrivna tillkännagivandet." Någon ändring i sak åsyftas inte medomformuleringen. Med föreskrivet tillkännagivande avses sålunda såväl sådanttillkännagivande som föreskrivs i specialförfatlningarna som tillkännagivandeenligt de kompletterande bestämmelserna i lagen om kungörande i mål och ärendenhos myndighet m.m., när denna lag är tillämplig. Paragrafen,som i sak överensstämmer med 19 § i den gällande förvaltningslagen, handlar omhur en myndighei skah förfara innan den rättar etl beslut som har blivituppenbart oriktigt lill följd av skrivfel e.d. I den lagrådsremiss som föregickpropositionen med förslag lill förvaltningslag föreslogs atl 19 § i första handskulle reglera myndigheternas befogenhet alt rätta fel av det aktuella slaget.Pä förslag av lagrådet (prop. 1971:30 del 2 s. 688 och 704) fick emellertidparagrafen sin gällande lydelse för att man på så sätt skulle förhindrafeltolkning rörande omfattningen av myndigheternas rättelsemöjlighet. I och med att det i den nya lagen - lät vara i mindreomfattning än Prop. 1985/86: 80 förvaltningsrättsutredningen föreslagit - försin regler om rättelse av beslut i andra fall än som avses i förevarande paragraf,bortfaller i stor utsträckning skälen mot atl låta paragrafen handla ommyndigheternas befogenhet alt rätta skrivfel o.d. Det får också anses vara avvärde alt ha en uttrycklig bestämmelse om denna befogenhet (jfr 32 § förvaltningsprocesslagen).Det bör tilläggas all, även om det i paragrafen talas om myndigheternasbefogenhet och inte om deras skyldighet atl vidla rättelse, det ligger i sakensnatur att om en part uttryckligen begär atl ett visst fel skall rättas till,myndigheten i regel bör tillmö "Sgå hans begäran. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse:"Ett beslul, som till följd av skrivfel, räknefel eller något annat sådantförbiseende innehåller en uppenbar oriktighet, får rättas av den myndighei somhar meddelat beslutet. Innan rättelse sker, skall myndigheten ge den som ärpart tillfälle all yttra sig, om ärendet avser myndighetsutövning mot någonenskild och åtgärden inte är obehövlig." Enligt denna paragraf förfaller ett överklagande av enmyndighets beslul, om myndigheten själv ändrar beslutet så som klaganden begär,och i sådant fall skall 24 och 25 §§ inte tillämpas. Av paragrafen kan motsällningsvis utläsas, att ettöverklagande inte förfaller, om myndigheten själv visserligen ändrar detöverklagade beslutet men ändringen sker på något annat sätt än klaganden begär.I sådant fall skall därför myndigheten enligt 25 § överlämna handlingarna iärendet till den myndighet som skall pröva överklagandet. Härför fömtsälts dockytterligare, att överklagandet har kommit in i rätt lid och alt alltså avvisninginte skall ske med stöd av 24 §. Har överklagandet kommit in , kanmyndighetens ändringsbeslut bli föremål för överprövning av en högre instansendast under förutsättning att det beslutet överklagas i föreskriven ordning. Möt den angivna innebörden av förslagel har lagrådet i ochför sig inte någol att erinra. När en myndighei själv ändrar ett i rätt lidöverklagat beslut på någol annat sätt än klaganden begär, bör emellertidöverklagan-del anses omfatta del nya beslutet. Eftersom ändringen av dettidigare beslutet inte helt tillmötesgår klaganden, får det antas att denne ärmissnöjd även med det nya beslutet. Med hänsyn härtill bör del inte krävas avklaganden, att han överklagar även detta beslut. Om del under handläggningenav överklagandet i den högre instansen skulle framkomma, att klaganden nöjersig med den omprövning som beslutsmyndigheten har gjort, får överklagandetavskrivas. Lagrådetföreslår, atl till 28 § fogas ett andra stycke av följande innehåU:"Ändrar myndigheten ett överklagat beslul på annat sätt än klagandenbegär, skall överklagandet anses omfatta del nya beslutet, såvida inteavvisning skall ske enligt 24 §." Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen Lagrådet lämnar förslaget ulan erinran. Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ 1 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . 1 Inledning ........................................................ ... 9 2 Allmän motivering.............................................. .. 10 2.1 Rättssäkerheten i förvaltningen behöver fördjupasoch stärkas 10 2.2 Närmare om reformens inriktning ................... .. 13 2.3 Bättre kontakter mellan myndigheterna ochmedborgarna ... 16 2.4 Beslutsfattandet i förvaltningen .................... .. 28 2.5 Enklare och effektivare former för omprövning avfelaktiga beslut 37 2.6 Reglering av frågan om vilka beslut som fåröverklagas 45 2.7 Den lagtekniska lösningen ............................ 54 3 Upprättade lagförslag ........................................ .. 55 4 Specialmotivering............................................... 56 4.1 Förslaget till förvaltningslag .......................... .. 56 4.2 Förslaget till ändring i förvaltningsprocesslagen .. 83 5 Hemställan ..................................................... .. 85 6 Beslut............................................................. .. 85 Bilaga1 Sammanfattning av förvallningsrältsutredningens betän kande ............................................... 86 Bilaga3 Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över Bilaga4 Sammanställning av remissyttranden över promemorian (Ds H 1982:2) Att godkänna tolkar och auktorisera över sättare - en utvärdering ...................... 100 Bilaga5 Lagrådsremissens lagförslag ............. 103 Bilaga6 Lagrådets yttrande ........................ 110