prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — Kommittén menar atl delligger elt värde i atl producent- och konsumentintressena för en dialog ochdärmed bidrar till en medvetenhet om mer långsiktiga aspekter på produkternaoch användningen av dem. Kommittén stryker under alt de frivilligaorganisationerna här har etl särskill ansvar. Endaslelt fätal remissinstanser har kommenterat förslagel. Dessa är i princippositiva. , samt några kommuner,fackföreningar och intresseorganisationer stödjer uttryckligen förslagel.Industriförbundet redovisar viss tveksamhet lill del. Denvidgade produktinformation som kommittén föreslår avser frågor av slortsamhällsintresse. För atl vi exempelvis skall kunna värna om miljön ochhushålla med våra naturtillgångar är det önskvärt all vi som bmkare av olikaprodukter får bättre kännedom om de effekler tillverkning, konsumtion,skrotning etc. av dessa har på miljön, energiförbrukningen etc. Del kommitténkallar bredare produktinformation omfattar fakta i många avseenden. Jag bedömerdel inte förenligt med de uppgifter jag här har preciserat för konsumentverketatl verkel självt kräver information från företagen i alla de avseendenkommittén anger. Exempelvis när del gäller en produkts påverkan på den yttremiljön ankommer del på atl göra bedömningar i denna fråga.Paralleller lill exemplet finns på andra områden där en bredareproduktinformation skulle kunna bli aktuell och där seklorsmyndigheter har altsvara för utvecklingen inom områdel i fråga. Närdel väl har konstaterats alt bredare information bör ges bör denna givelvisspridas i så effektiva former som möjligt. I delta avseende bedömer jag allkonsumeniverkei kan vidga sina insatser när det gäller en bredareproduktinformation. Detta påkallar ell utökat samarbete mellan verket och andramyndigheter men även med näringslivet och olika intresseorganisationer. Kommitténmenar atl en höjd kunskapsnivå krävs för alt man i del konsu menlpolitiska arbeiei skall kunna vidareutveckla och hävda hushållsper spektivet i samhället. Det behövs också som gmndval för debatt och 42 opinionsbUdning omhushållens villkor saml för all mäta effekterna av vidtagna åtgärder. Elt slorlantal remissinstanser har yttrat sig om kommitténs förslag angåendekunskapsutvecklingen och de är genomgående positiva till kommitténs ansats.Jag anser också alt det finns ell behov av elt förbättrat kunskapsunderlag. Jagkommer all behandla utredningens förslag angående utredningar om hushållensförhållanden, brukaraspekter på produktutformningen saml forskningen viduniversilel och högskolor. Jag vill redan här betona alt dessa områden delvisgår in i varandra bl. a. genom alt de tvä förstnämnda givelvis i sig ocksåomfattar forskningsinsatser. 1985/86: 121 8.2 Utredningar om hushållens förhållanden Mitt förslag:Utrednings-och undersökningsverksamhet inriktad på att förbättra kunskaperna omhushällens situation ges ökat utrymme inom konsumentpolitiken. Siudier avvam-och serviceförsörjningens strukturutveckling och hushållens insatser inomvamdistribu-lionen ges hög prioritet. Vissa medel tiltförs för arbetet. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Ett flertal remissinstanser uttalar sig mycket positivt för ökad utrednings-ochundersökningsverksamhet om hushållens förhållanden. Till denna grupp hörkonsumentverket, forskningsrådsnämnden saml flera kommuner, fackföreningar,folkrörelser och andra intresseorganisationer. Konsumeniverkei framhåller alldenna typ av studier ulgör en väsenllig gmnd för en betydande del av verkelsarbete. Del framhålls av andra all del är en fömtsättning för atlkonsumentintresset skall kunna hävdas. Varuförsörjningsfrågorna betonas särskUtav bl. NO, , och . I denna del betonar flera länsstyrelser behovelav regionala kontakter. Bättre statistiskt underlag, bl. a. flerhushållsbudgelundersök-ningar, efterlyses av fackföreningar. Industriförbundetmenar atl underlaget för bedömningen av all mer resurser bör avdelas förutredningar och undersökningar är bristfälligt och all en ökning av resursernaeller omprioriteringar därför inte kan göras. Skälenför mitt förslag: Kommittén konstaterar atl det finns betydande brister ikunskapen om hur ändrade samhäUsförhållanden påverkar hushällens situation.Kommittén ger exempel pä undersökningar inom vUt skilda områden som ärangelägna, exempelvis om detaljhandelns och vamdislri-butionens struktur,datoriseringen inom detaljhandeln, olika konsumtionsområdens utveckling,förändringar av reklam saml olycksfallsutvecklingen. Kommittén framhåller docksärskilt vikten av snabba och systematiska åtgärder när det gäller studier avservicestrukturens ulveckhng och hushållens insatser i vamdistributionen. Enstarkare betoning av utrednings- och undersökningsverksamheten inriktad på altförbättra kunskapen om hushållens situation ställer enligt kommUtén en radkrav på . Myndigheten måste vidareutveckla sill samarbete medandra offentliga organsamt med företagen, som också i ökad utsträckning skall bidra tiU att Prop.1985/86:121 kunskaper om hushällens situation dokumenteras, för att kunnaprecisera sina önskemål om vilken statistik, vilka fakta som behöver las frametc. Föregen del instämmer jag i uppfattningen att utrednings- och undersökningsverksamhetinriktad på att förbättra kunskaperna om hushållens silualion bör ges ökatutrymme inom konsumentpolitiken. Detla ger bl. a. möjligheter lill denframtidsinriklade analys som jag har uttalat mig för. Sådanaundersökningar ulgör också grunden för de hushållsekonomiska bedömningar somnu får en mera framskjuten plals inom konsumentpolitiken. JagviU betona atl det inom många myndigheter och andra organ görs omfattandesiudier som måsle kunna nyttiggöras när del gäller alt beskriva konsumenternassituation. Kommittén nämner arbete hos SCB, , SPK ochlivsmedelsverket. Regeringen har också tagit särskilda initiativ när det gällerall belysa den fördelningspolitiska utvecklingen. fick enarbetsgrupp inom regeringens uppdrag atl analyseraökningen av antalet socialhjälplagare. Regeringen har vidare beslutatatt uppdra åt SCB alt göra en bred karlläggning och analys av inkomst-ochförmögenhetsutvecklingen. kommer också all behandlavälfärdsfrågor. S. k. hushållsbud-getundersökningar genomförs vidareregelbundet. SCB har hafl i uppdrag all överväga om dessa kan utformas på annatsätl och göras oftare. I SCB: s långtidsbudget har hushållsbudgetundersökningarplanerats in med mindre lidsmellanmm . Jag delar kommitténsuppfattning atl måsle utveckla sitl samarbete med andra organ idessa frågor, alt verkel måsle ha kapacitet och kompelens all precisera vilkafakta som behöver tas fram samt all verkel måsle ha resurser för egnaundersökningar. Jag anser atl vissa medel bör tillföras verkel för utredningarom hushållens ekonomi och funktioner (avsnitt 12). Jaggår nu över till det område som kommittén vill ge särskiU hög prioritet när detgäller undersökningar om hushållens silualion, nämligen siudier av vam-ochserviceförsörjningens slmklurutveckling samt andra varudislribulionsfrågor.Kommittén menar atl lägel är akut på detla område och föreslår alt medel försöver från glesbygdsanslaget under industridepartementets huvudtitel tillkonsumentverket. Eftersamråd med chefen för indusiridepartementel vill jag i denna del anföraföljande. Denutveckling av buliksslmkluren m. m. som kan skönjas inger i vissa delar oro. Elableringar av s. k. lågprismarknader, med ofta begränsat sortiment, stormarknader och blandade försäljningsställen, l.ex. bensin stationer med livsmedelsförsäljning, är föremål för intensiv debatt. Vi kan räkna med ytteriigare elableringar av denna arl. Onekligen har exempelvis stora livsmedelshallar, ofta lokaliserade så atl de främst riktar sig lill bilburna konsumenter fördelar för många konsumenter. a. låg markhyra kan sortimentet hållas brett och priserna låga. Så tiU vida svarar den typen av elableringar mot kravel på låga koslnader och priser. Dessa enheter kan dock inte bära sig om inte kundunderlag tas från andra butiker. Dessa får sämre lönsamhet och måsle i vissa fall läggas ned. Särskilt äldre, 44 hushållulan bil och handikappade kan därför missgynnas av omslrukture- Prop.1985/86:121 ringar inom handeln. Kommunernahar ell ansvar för att trygga konsumenternas varuförsörjning. I detta måsleanses ligga atl ta liU vara alla konsumentgruppers behov av service. Kommunemahar också ett ekonomiskt intresse av atl klara varuförsörjningen så effektivtsom möjligt. Ökade kostnader för social hemhjälp, färdtjänst, hemsändning avdagligvaror m.m.kan följa med omstruktureringar inom handeln. I kommunernafinns nu en ökande medvetenhet om dessa ting. Genom den nya plan- ochbygglagen får kommunerna ökade möjligheter atl besluta om ändamål medmarkanvändning och all därigenom påverka butiksutvecklingen. Detta gerförväntningar om ett fördjupat konsumentinflylande på varuförsörjning m. m.inom ramen för den kommunala demokratin. Enväsentiig fråga i sammanhanget är då hur konsumenternas skildaintressen kring butikselableringar skall effektivt kunna föras fram och beaktasi den kommunala beslutsprocessen. Särskilt gäller det förslås intressena hosdem, som har del svårast atl göra sig hörda på marknaden. Här finnskunskapsproblem som måsle lösas, om etableringsfrågorna skall få den allsidigabelysning som de förtjänar. Det gäller kunskap både om hur priser ochservicenivå påverkas av olika elableringar och om hur olika konsumentkalegorierpåverkas av skilda butiksslruklurer. Arbetepågår för all höja denna kunskap. Allmänt kan konstateras alt butiksfrågorunder kommit all få ökad betydelse i det konsumenlpolitiskaarbetet. I början av 1970-talel infördes slödel till kommersiell service iglesbygd. Det har sedermera utvecklats och utökats. Utvärderingar har gjortsrörande slödels koslnader m. m. för det allmänna och om de hushåUsekonomiskavinstema. Den sorlens studier har givelvis slort värde för stäUningslaganden ivissa etableringsfrågor. Vidare har många kommuner upprättatvaruförsörjningsplaner, vilka på olika sätl innehåller värderingar avbutiksslmkturen. Lokala samråd i butiksplane-ringsfrägor har ägt rum.Konsumentverket arbetar med distributionsfrågor utifrån etl hushållsekonomisklperspektiv där man bl. a. värderar hushållens inköpsarbele. SPK genomförutredningar om prisnivåer i olika butiker. Nämndenbidrar också med prismälningar i ell samnordiskt projekt som konsumentverketgenomför om de hushållsekonomiska effekterna av s. k. lådbutiker. Vad jag nuhar pekat på är alltså en ambitionsnivåhöjning hos samhällsorganen när detgäller atl ta fram underlag för och formulera ståndpunkter ibutiksplaneringsfrågor. Jag anser atl området bör få ytterligare ökaduppmärksamhet framöver. Det gäller särskilt stmkturfrågorna på områdel. Inomregeringskansliet har industridepartementet ansvaret för allmänna strukturfrågor rörande inrikes handel. beslutade regeringen att inrätta ett råd för frågor om handel och distribution (I 1984: D) med knytning till industridepartementet. Rådels uppgift är att följa utvecklingen inom inrikes handel och distribution, att ta initiativ till åtgärder inom detta område samt alt vara kontaktorgan mellan företrädare för handeln och . I rådet ingår bl.a.företrädare för näringsUv, koopera- 45 tion,fackföreningsrörelsen och myndigheter. Jag ser det som naturiigt att rådetfortsättningsvis följer slrukturutvecklingen inom handel och distribution,initierar projekt och föreslår åtgärder av betydelse för utvecklingen inom heladistributionssystemet. Detla innefattar även siudier av hushållens insatser ivarudislributionen. har som jag har nämnt vikliga uppgifter pådistributionsområdet, främst när det gäUer vamförsörj-ningen i glesbygd. Det ärsålunda naluriigl alt har etl nära samarbete med rådet förhandels- och distributionsfrågor vilket underlättas av all verkel ingår irådet. Som jag redan har behandlat bör vissa medel tillföras konsumentverketför skilda insatser rörande hushållens förhållanden, häribiand frågor omvaruförsörjningens stmktumtveckling. Med hänsyn till detta och de uppgifter sområdet har ärjag inte beredd atl genomföra den föreslagna överföringen av medelfrån glesbygdsanslaget till . 8.3 Brukaraspekter på produktutformningen Mitt förslag:Insatser för atl få bmkaraspekler beaktade vid produktutvecklingen förstärks.Konsumentverket ges medel för att kunna initiera sådana insatser på viktigaområden samt för all till viss del kunna framställa eget underiag. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Myndigheter, universitet, kommuner, bransch-forskningsinstitut, fackföreningaroch andra intresseorganisationer har uttalat sig positivt för ökade insatserför atl få bmkaraspekler beaktade vid produktutformningen. Flera uttalar sigför all ökade resurser bör tiltföras . Några remissinstanserbetonar i sammanhanget vikten av vamprovningar och av alt provningsmeloderutvecklas. framhåller all produktutveckling ochproduktutformning främst sker genom en anpassning i marknadsekonomin. Skälenför mitt förslag: Anpassningen av produkter och service till konsumenternaskrav och behov är en viktig konsumentpolitisk fråga. Produkternas utformningstyrs av olika iniressen. Det kan gäUa produktions-och materiallekniska hänsyn,företagens uppfattningar om produktens avsättningsmöjligheter och experternasuppfattning om bmkarnas problem. Konsumentemas möjligheter att göra sina kravgällande genom köpbeslut (eller avstående från köp) eller i begränsadutsträckning genom reklamationer förmår inte atl registrera aUakonsumentbehov, särskill dem hos gmpper med speciella problem. Konsumeniverkeihar gjort undersökningar som visar alt konsumenterna är oroade överkvalitetsutvecklingen inom en rad områden. Också i flera av remissvaren påkonsumenlpolitiska kommitténs belänkande las kvalitetsaspekterna upp. Vidarehar konstaterats atl produklulveckUngen inte alllid behöver innebäraförbättringar för konsumenterna. Jaganser liksom kommhlén del angelägel all den bmkarorienterade produktutvecklingenfrämjas. Det hushållsekonomiska synsätt som enligt mittförslag skall vara vägledande inom konsumentpolitiken är en lämplig Prop.1985/86:121 utgångspunkt för strävan all öka bmkarinflylandel överproduktutvecklingen. Produkternas förmåga all tillgodose själva behovet, derasbmks-värde och anpassning tUl hushållens situation är cenlrala aspekter förkonsumenterna. Givetvis har företagen det yttersta ansvaret för att konsumentintressenatas tiUvara och självklart ett starkt egenintresse av att göra del. Företagenhar dock inte alllid motivation eUer tiUräckliga kunskaper för att kunna beaktaalla bmkarkrav. Det finns emellertid många andra parter som kan bidra medintressant underlag i form av exempelvis funk-tionssludier och konkreta krav-specifikationerutifrån bmkarintresset. Jag tänker då på STU, (), Svenska textitforskningsinslilutel (TEFO), (Packforsk) , Möbelinslilulel, branschorgan,affärsverk, konsumentkooperationen, fackliga organisationer, andraintresseorganisationer m. fl. Del är glädjande all flera av dessa i sinaremissvar har uttalat sig positiva lill insatser för få ökade kunskaper ombmkarkrav. Delär enligt min mening också naturligt att det allmänna satsar resurser för allfrämja en produktutveckling i konsumenternas intresse. Flera statliga organarbetar också redan i olika avseenden med detta. Forskning bedrivs, som jagåterkommer till, vid universUet och högskolor och etl antal myndigheter har uppgtftersom rör bmkarkrav. För som central förvaltningsmyndighet påkonsumenlområdel är delta naturiigen en viktig fråga. Jag delar kommitténs synall en ökad tonvikt vid brukarorienterad produktutformning i konsumentpolitikenställer större krav på . Verket måste framställa underlag för envidgad diskussion om bmkaraspekler. Kvalitetsutvecklingen inom olika produktområdenär därvid av slort intresse. Jag vill här särskill betona betydelsen avvamprovningar samt utveckling av provnings- och mätmetoder. Varuprovningarnahar som jag redan har berört (avsnitt 7.3) slort inlresse som underlag förinformation fiU konsumenterna om varors kvalitet, livslängd etc. Ett annatviktigt resultat av dem är den producenlpåverkan de ger. Strävan bör som jaghar nämnt vara att utveckla verkels provningsverksamhet. Elt särskilt problemi sammanhanget är all få fram reproducerbara provningsmetoder. Delta arbetemåsle ske på många håU inte minsl i inlemationella organisationer. Enmyckel viktig uppgift för verket är atl spela rollen som inUialivtagare ochpådrivare gentemot företag, näringslivsorganisalioner, frivilliga organisationer,forskningsinstitutioner m.fl. Ensärskild fråga som kommittén lar upp i delta sammanhang är konsu mentverkets representation i branschforskningsinslilutens styrelser samt i vad män STU bör samråda med inför förhandUngar om avtal med branschforskningsinsliluten. De kollektiva forskningsinstitutens stadgar kan ändras genom beslut av institutens styrelser. Besluten skall faslslällas av regeringen. STU utser enligt gällande stadgar etl anlal leda möler i institutens styrelser. STU har till ledamot i : s styrelse utsett en företrädare för . I TEFO:s, Möbelinslitutets och Pack- forsks styrelser finns bl. a, företrädare för fackföreningsrörelsen. STU har i sill remissvar uppgivit alt man ser del som naturligt atl 47 ochSTU har löpande kontakt så att konsumentaspekter kan beaktas ibranschforskningsinslilutens arbete. STU har vidare framfört att man gärna seralt aktivt deltar i de kollektiva forskningsprogrammen och attformema för etl utvidgat dellagande måsle prövas från fall till fall. Detanförda visar enligt min mening all det finns goda förutsättningar för atlkonsumenlaspekterna skaU få en rättmätig uppmärksamhet ibranschforskningsinslilutens arbete. Jag förutsätter alt STU samarbetar medkonsumentverket på lämpligl sätl i dessa frågor. Sammanfattningsvisanser jag sålunda att insatserna för all få bmkaraspekler beaktade vidproduklulveckUngen bör förslärkas. bör tiUföras vissa medelför initiering av studier hos andra organ saml för framställning av visst egetunderlag om bmkarintresset. 1985/86: 121 8.4 Forskning vid universitet och högskolor Mittförslag: tilldelas ytterligare medel för delforskningsstimulerande arbete som verket redan har till uppgift alt bedriva. Möjligheterna tilloch formerna för en varaktig finansiering av den konsumentlekniska forskningenutreds. Kommitténsförslag: Förslaget överensstämmer i huvudsak med mUt. KommUtén har dockföreslagit all den konsumentlekniska forskningen vid tekniska högskolapermanent skaU finansieras genom all medel förs över från STU liUkonsumentverket. Remissinstanserna:Elt slort anlal remissinstanser har yttrat sig om konsumentforskningen. Devittnar om atl den är begränsad och uttalar sill stöd för altinsatserna på området ökas. En rad synpunkter försdock fram när det gäller hur det ekonomiska slödel skall kanaliseras.Universiteten m.fl. instanser med främst intressen inom forskningen framhåUeratl forskningen måste ha en oberoende ställning och att konsumeniverkei intefår ges uppgifter som bör ankomma på forskningsråden. Man menar atl medel tillkonsumentforskningen bör gå via högskolomas anslag och forskningsrådsnämnden.Tveksamhet förs också fram tiU att konsumeniverkei som sektorsmyndighel skulleges en mer aktiv roU på forskningsområdet. har synen alt konsumentforskningenmåste prövas mot annan forskning inom de reguljära forskningsområdena. Många instanser, bl. a.universiteten, är positiva tUl all ökade möjligheter tiU kontakt mellankonsumenlforskama skapas. Förslaget om att åtgärder börvidtas så att den konsumentlekniska forskningen vid tekniska högskolai kan fortsätta stöds av i stort sett alla instanser som yttrat sig,bl. a. av , , universitet och högskolor.Forskningsrådsnämnden (), , LO och . TEFO anser atttjänsteinriktningen på professuren bör omprövas. Delade meningar råder om hurverksamheten skaU finansieras. Tanken på elt centmm för konsument-ochbmkarinriklad forskningi har fått elt positivt mottagande. Flera anser dock alt Prop.1985/86: 121 förslagel måsle utvecklas innan ställning tUl det kan tas. Skälenför mitt förslag: Efler samråd med cheferna för utbildnings- ochindustridepartementen vill jag anföra följande när det gäller konsumentforskning. Konsumentpolilisktrelevant forskning bedrivs inom olika ämnen vid universitet ochhögskolor. Elt kännetecken är all forskningen inriktas på konsumenternas ochhushållens situation och intressen. På de samhäUsvelenskapliga och juridiskaområdena finns tjänster för konsu-menlforskning vid universiteten i ,och . Vid i finns vidaretjänster för konsu-menlteknisk forskning. Forskningsinsatser avkonsumentpoliliskt intresse sker även vid andra universitet och högskolor.Konsumentverket har vidare vissa möjligheter all stimulera konsumenlforskning. Kommitténanser all forskningen på del konsumentpoliliska området måste förslärkas.Resurser måste därför enligt kommittén tUlföras konsu-menlforskningen delsgenom tradifioneUa forskningsstödjande organ, dels genom att konsumentverketges ökade möjligheter alt stimulera forskningen. Kommittén pekar särskilt påbehovel av samordnande insatser, bl. a. när del gäller kontakter meUanforskare, och vUl i denna del lägga ansvar på såväl universketen som påkonsumentverket. Enfömtsättning för en konsumentpolitik som beaktar hushåUens skuation och behovär atl del finns gmndläggande kunskaper i ämnet. Forskningen är av centralbetydelse. Den kan bl. a. ge oss fördjupad kunskap om hur behövligakonsumentpoliliska ålgärder skall utformas. Del behov av ökade kunskaper påolika områden som jag redan har berört (avsnitten 8.2 och 8.3) innefallar somjag har påpekat ocksä behov av forskningsinsatser. när de nuvaranderiktlinjema lades fast behandlades också forskningsfrågorna. Det uttaladesdärvid all en självklar utgångspunkt för konsumentpolitiken måste vara kunskapom konsumenternas faktiska situafion. Del anfördes vidare all den mera gmndläggandeanalysen av hushällens situation måste komma att avse metodutvecklingsarbeteav forskningskaraktär. Föredraganden menade att del var såväl ellkonsumenlpoli-tiskl som ett allmänpolitiskt intresse att forskning med en sådaninriktning kunde stödjas inom ramen för konsumentpolitiken. Delhar sålunda under ell anlal år funnks en etablerad ordning för stöd tiUkonsumentforskning. Jag har inledningsvis berört det arbete som bedrivs viduniversitet och högskolor. Kommittén och flera av remissinstanserna anser detvara ett samhällsintresse att konsumenlforskningen intensifieras. Ansvaret fördenna fråga bör ligga på vederbörande organ inom högskolans organisation samlandra aktuella finansiärer. Konsumentforskningen får här på sedvanligt sättkonkurrera med andra forskningsområden om de medel som finns tillgängliga. Ianslutning därtill vill jag skjuta in atl förelagen givelvis av kommersiellaskäl bör ha ett inlresse av all forskning om konsumentpodukler m. m. kommertill stånd. Konsumentforskningenär tvärvetenskaplig lill sin karaktär. Med detta följer specieUa problem. Konsumenlforskningen kan aUlså inte hänföras till någol särskill universitetsämne. a. av del skälet ulgör de forskare 49 somarbetar med konsumentpoliliskt relevant forskning inte ett homogent Prop.1985/86: 121 och slagkraftigt forskarsamhälle. Delta har bidragit lill att denkonsumentpolitiska forskningen har haft svårt att etablera sig viduniversiteten. Konsumenlforskningen behöver bl. a. av denna anledning särskiltstöd. När riktlinjerna lades fast 1972 uttalades attäven borde kunna stödja och la initiativ tillkonsument-inriktad forskning. Den allmänna principen skulle vara attforskningen låg i linje med verkels mål och inriktning samt attforskningsresultaten kunde komma till praktisk användning. Verket skulle vidarekunna lämna bidrag lill grundläggande forskning om hushållens silualion.Verkets styrelse skulle ha ansvarel för fördelning av tillgängliga medel.Verket disponerade som mest drygt 1 milj. kr. Genom beslut av den dåvarande riksdagsmajoriteten avvecklades dessamedel /82.1 budgetpropositionen 1983 (prop.