prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — En viktig del av förslaget är all banken på affärsmässiga grunder görkreditprövningen och bevakar garantin. Därigenom avlastas myndigheternaarbete, Till-slåndsmyndighelens uppgift blir att kontrollera alt giltig garantifinns innan näringsliUslånd beviljas. Utfästelsen förvaras hos myndigheten ochkan las i anspråk om företaget sedermera inte fullgör sinabetalningsskyldigheter gentemot det allmänna. Bankerna lar ut ersättning förgarantiutfästelser. För del enskilda förelaget kommer det all kosta . alt hålla garantin. Denna kostnad är avdragsgill vid laxeringen. När skall kontrollen sättas in? Del har redan framgått all syftet med åtgärderna skallvara atl sanera branscher som är drabbade av ekonomisk brottslighet och annatoseriöst företagande. Kommissionen har inte ansett det lämpligt all i lagdirekt ange de branscher som skall omfattas av kontrollen. Vilka branscher sombehöver saneras kan nämligen variera från tid lill annan och det är angelägetatl åtgärder kan sättas in snabbt och alt de kan anpassas efter behoven iskilda branscher. Kommissionen har vall den lagtekniska konstruktionen altriksdagen genom en ramlag ger regeringen bemyndigande att införa krav pä näringstillståndi vissa branscher eller delar av branscher. Det kommer också att bliregeringens sak att avgöra vilket eller vilka krav - vandelsprövning,förelagarutbildning eller ekonomiska garanlier - som skall gälla i en vissbransch. Genom en sådan ordning får samhället elt effektivt och flexibeltinstrument att använda i problembranscher. Kontrollen skall sältas in i de branscher där problemen ärmest akuta. Endaslell lilel anlal branscher - fem lill sex - skall kunna omfattas. En Prop.1985/86: 126 prioritering kan därför bli nödvändig. Kontrollsystemetskall lillämpas bara om verkligt behov föreligger. Om en bransch varaktigtsaneras, skall kontrollen upphöra. skall enligt förslaget efler femår från ikraftträdandet på nyll ta ställning till om lagstiftningen behövs. Kravpå näringstillstånd skall införas bara om en belydande andel av företagarna ien bransch brister i laglydnad eller benägenhet atl betala skaller ochavgifter. Med bristande laglydnad avses här i första hand ekonomiskbrottslighet och liknande förfaranden. Vadsom skaU anses vara betydande omfattning måsle avgöras utifrån förhållandena ivarje bransch för sig. Ofta bör man kunna bedöma omfattningen genom att setill konkurrenssituationen. Om de misskötsamma företagarna tillsammans utgörelt hot mot den seriösa delen av branschen, bör man kunna anse all antaletmisskölsamma är betydande. Enligtnuvarande regler kan en näringsidkare under vissa omständigheter dömas lill elltidsbegränsat näringsförbud. Del förutsätter att han försalls i konkurs och atthan grovt åsidosatt sina förpliktelser som näringsidkare. Näringsförbudetprövas av domstol i varje enskilt fall. utreder en särskildkommitté, näringsförbudskommillén, frågan om ett utvidgat näringsförbud, somkan dömas ut oberoende av konkurs. Ett sådant förbud skulle l.ex. kunna dömasul om näringsidkaren begått ekonomiska brott. Kommissionen förutsätter altutvidgade regler om näringsförbud införs. Med del förslag till näringslUlståndsom kommissionen nu lägger fram - som är begränsat lill vissa branscher -behövs ett utvidgat näringsförbud bl.a. för att i andra branscher kunna kommalill rätta med inslag av ekonomisk brottslighet och liknande förfaranden. Handläggning,tillsyn m. m. LänsstyrelsenskaU enligt förslagel vara tillslåndsmyndighel i fråga om näringstillstånden.En handläggning på regional nivå är enligt kommissionen den bästa lösningenför dessa ärenden. För att få tiU stånd en sä effektiv handläggning som möjligtanser kommissionen all förelagsfrågorna bättre än bör samordnas inomlänsslyrelsen. Kommissionen föreslår därför att en särskild funktion förföretagsfrågor inrättas hos länsstyrelserna. Funktionen föreslås bli inordnadunder aUmänna enheten. Sålångt möjligt bör prövningen för näringstillstånd samordnas med annantillståndsprövning som förekommer. Vid ärendehandläggningen bör samrådregelmässigt ske med skatteavdelningen. Enviktig del av del föreslagna systemet med näringstillstånd är tillsyn ochkonlroU. Erfarenheterna av hittillsvarande system för tillstånd visar att detoftast är i den efterföljande kontrollen det brister. Om förutsättningarna förnäringstillstånd inte längre föreligger skall tillståndet återkallas.Länsslyrelsen föreslås vara tillsynsmyndighet. digheter skall underrättalänsslyrelsen om en tillståndshavare begått eko- Prop. 1985/86: 126 nomiska brott ellerådragit sig stora skatteskulder. Det är dock nödvändigt atl länsslyrelsen självtar aktiv del i kontrollen. Personal vid länsslyrelsenbör med jämna mellanrum uppsöka service- och affärsområden för altkontrollera att förelagen i de aktuella branscherna Att myndigheten har god kännedom om förhållandena i branscherna är enförutsättning för alt syslemet skall fungera bra. Densom bryter mol reglerna om näringstillstånd skall kunna straffas med bötereller fängelse i högst elt år. Delär angeläget atl får tillräckliga resurser för en snabb ochsmidig ärendehandläggning och för att utöva en effektiv tillsyn. Resursförstärkningarhar bedömts nödvändiga. Kommissionen föreslår 58 nya handläggartjänsier och 15nya biträdesljänster lill länsstyrelserna. Hos en normalstor länsstyrelseinnebär det två handläggartjänsier och en halv biträdestjänst. Länsstyrelsenbör vidare tillförsäkras god kompetens i företagsfrågor. Ekonomer och juristerbör finnas vid företagsenheten. Kostnaderna,som kan beräknas lill totalt 10,8 milj. kr, , skall enligt förslagetfinansieras genom avgifter som tas ut av de förelag som får tillstånd.Kostnaden för ell näringstillstånd kan väntas uppgå till . Branschersom bör omfattas av systemet Somframgått skall regeringen fatta det slutiiga avgörandet i fråga om vilka branschersom skall omfattas av krav på näringstiUstånd och vUket eller vilka krav somskall lillämpas i en viss bransch. Kommissionen har övervägt vilka branschersom bör ingå i systemet. Kommissionens ställningstaganden är dock att se somrekommendationer och innan slutlig ställning tas till omfattningen avprövningen i en viss bransch kan ytterligare utredningar behöva göras. Deverksamheter som kommissionen har i åtanke är följande: I dennabransch bör vandelsprövning, förelagarutbildning och ekonomiska garantier förskatter och avgifter vara etl krav för rätt atl driva rörelse. (Vandelsprövningförekommer i fråga om de företagare som driver restaurang medulskänkningstiUstånd.) Transportbranschen.Vandelsprövning, förelagarutbildning och ekonomiska garantier bör gälla somkrav för alt få driva verksamhei som åkare. (Vandelsprövning ochförelagarutbildning är krav.) - När det-gäller taxiverksamhelen börförhållandena närmare utredas. Delar av byggbranschenbör omfattas av systemet. För verksamhet som schaklenlreprenör bör krav påekonomiska garantier och förelagarutbildning gälla. Också inommåleriverksamhelen bör ekonomiska garantier och förelagarutbildning kunna bliaktuella. Även vandelsprövning kan komma i fråga. - För övriga delar avbyggbranschen föreslås inga krav på näringstillstånd. Vad gällerbilreparalionsverksamheten bör krav på ekonomiska garanlier i försia handinföras. Förelagarutbildning bör övervägas. Vad beträffar handeln medbegagnade bilar bör förutom de nämnda kravenäven vandelsprövning införas. För nybilshandeln föreslås inga Prop.1985/86:126 I försiahand bör ekonomiska garantier för skatter och avgifterkrävas, men även förelagarutbildning och vandelsprövning bör Inomrestaurangbranschen och åkeribranschen förekommer som framgått redan nu vissform av tillståndsprövning. Denna prövning bör samordnas med den avkommissionen föreslagna prövningen. Huvudprincipenbör enligt kommissionens mening vara att både nylUl-trädande och befintligaföretag skall omfattas av kraven på näringstillstånd. Om bara denytillträdande omfattas finns risk för atl konkurrens-olikheter uppkommermellan företagen i en bransch. De befintliga företagen skulle få en alltförskyddad ställning på marknaden. Registreringär en förutsättning för atl samhället skall ha god kontroll över företagen.Registrering av förelag i s. k. riskbranscher har diskuterats vid ett flertaltillfällen, ofta som ett alternativ till mer långtgående kontrollåtgärder.Ibland har allmän registreringsplikl diskuterats, ibland särskildabranschregisler. Delär nödvändigl atl länsslyrelsen för register över de företag som omfattas avdel föreslagna systemet med näringstillstånd. Det gäller både företag sombeviljats och företag som vägrats tillstånd. Iövrigi finns enligt kommissionens mening inte behov av fler nya regis-ler. Delfinns redan en mängd register över företag. Det viktigaste anser kommissionen varaatl förelagen kommer in i skatleregistren. Finns företagen registrerade där,finns också möjligheter att avkräva dem skatter och avgifter. Kontrollersom utförts i olika branscher har visat alt det finns etl oroväckande stortantal "svarta" företag. En effektivisering av skatlere-gistreringenbör därför ske. De lokala skattemyndigheterna bör tilldelas resurser för altutföra fältkonlroUer och pä så vis se till att företagen förs in iskatteregistren. Kommissionenföreslår en förstärkning av de lokala skattemyndigheterna med 40 tjänster kostnad av ca 6 milj. kr. Delta resurstillskott skall användas tillatt utföra de nämnda fältkontrollerna. Finansiering föreslås ske överstatsbudgeten. Reformen bör dock betala sig genom ökade skatteintäkter. branscher där missförhållandena inte är sådana alt krav på näringstillståndbehöver införas bör effektivare registrering i skatleregistren i kombinationmed utvidgade regler om näringsförbud vara tillräckliga åtgärder. Bilaga 2 Prop.1985/86: 126 Dennalag har till ändamål alt främja en sund utveckling av näringslivet genomsärskilda åtgärder i vissa näringsgrenar mot Ulojal konkurrens och missbruk avnäringsfriheten. Regeringen får föreskrivaatt vissl slag av näringsverksamhet endast får bedrivas av den som fåtttillstånd enligt denna lag (näringstillstånd). Föreskrifterom näringstillstånd för visst slag av näringsverksamhet får meddelas, om detfinns grundad anledning anla atl det i betydande omfattning förekommer altnäringsidkare inom ifrågavarande slag av verksamhet brister i laglydnad ellerunderiåter atl fullgöra sina skyldigheler enligt skatte- elleravgiftsförfattningarna. Föreskrifterom näringstillstånd skall ange under vilka förutsättningar tillslånd skallges. Därvid får endast etl eller flera av följande tre krav ställas upp somvillkor för tillstånd, nämligen atl den som ansöker om tillståndet 1. med avseende på laglydnad ochbenägenhet alt fullgöra sina skyldigheter enligt skalle- ochavgiftsförfattningarna är lämplig alt bedriva verksamhet av angivet slag, 2. har genomgått vissgrundutbildning i fräga om skötsel av företag eller visar att han på annat sätthar förvärvat motsvarande kunskaper, 3. ställer säkerhet intill eltbelopp av för stats och kommuns framtida fordringar mol honom påskatter, tullar eller avgifter. Säkerhetenligt försia siycket 3 skall beslå av en av bank utfärdad garantiförbindelseatt i gäldenärens ställe såsom för egen skuld svara för betalningen av sådanfordran som avses i 2 § lagen (1978:880) om betalningssäkring för skaller,tullar och avgifter. Garantiförbindelsen får genast utsökas. Vadsom föreskrivs i 3 § första siycket I gäller, om näringsidkaren är aktiebolag,ekonomisk förening eller stiftelse, i fråga om ledamöterna i styrelsen samtverkställande direktör och vice verkställande direktör. Ges näringstillstånd,får därefter till befattning som har sagts endast utses den som vid sådanprövning har befunnits lämplig för uppdraget. Ärnäringsidkaren handelsbolag gäller vad som sägs i första siycket i fråga ombolagsmän som har etl bestämmande inflytande över verksamhelen. Kravpå utbildning enligt 3 § första siycket 2 gäller, om näringsidkaren är juridiskperson, den som leder verksamheten och dennes ersättare. 6 § Prop. 1985/86:126 Är villkor för näringstillstånd enligt 3-5 §§ uppfyllda, skall tillstånd ges. TiUstånd enligt denna lag medför dock inte rätl atlbedriva näringsverksamhet mol vilken hinder föreligger enligt särskildabestämmelser. Återkallelse av näringslUlstånd m. m. Näringstillstånd skall återkallas, om förutsättningar förtillståndet inte längre föreligger. Framstår med hänsyn lill omsiändigheterna återkallelse avtUlstånd som en alllför ingripande åtgärd, får i stället varning meddelas. Handläggande myndighet, tillsyn, avgift och besvär Frågor om näringstillstånd prövas av länsslyrelsen i detlän, där företagets ledning utövas. Till underlag för prövningen enligt 3 §första stycket I skall inhämta yttrande från polismyndighet ochkronofogdemyndighet. Yttrande får även inhämtas frän andra myndigheter ellerorganisationer som kan ge upplysningar av betydelse i tillståndsärendet. Tillsyn över efterlevnaden av denna lag utövas avlänsslyrelsen. Näringsidkare som har näringstillstånd är skyldig attefter anmodan lämna de upplysningar och tillhandahålla de handlingar som behövsför tillsynen. Underlåts delta får länsslyrelsen uifärda vitesföreläggande.Sådant föreläggande får inte överklagas. Det åligger polismyndighet och kronofogdemyndighet atlunderrätta om förhållanden som kommer till dessa myndigheterskännedom och som är av betydelse för lillsyn. Den som får näringstillstånd skall eriägga avgift medbelopp som regeringen bestämt. I fräga om debitering och uppbörd avnäringstillständsavgift gäller bestämmelserna i uppbördslagen (1953:272). beslut enligt denna lag får, om inte annatanges, överklagas hos kammarrätten genom besvär. Konkursförvaltare behöver inte näringstillstånd för atl isådan egenskap bedriva näringsverksamhet. Detsamma gäller i fråga omboutredningsman, som förvaltar dödsbo efter näringsidkare, somoundgängligen behövs för alt avveckla dödsboet. Ansvar Prop, 1985/86:126 Densom bedriver tillståndspliktig näringsverksamhet utan atl ha näringstillståndeller i slrid mot föreskrifterna i 4 eller 5 § döms tiU böler eller fängelse ihögst . Finnsför visst slag av näringsverksamhet inte längre behov av sådana ålgärder somföreskrivits med stöd av denna lag, skall regeringen föreskriva alt kravet pånäringstillstånd skall upphöra. Dennalag träder i krafl och gäller till utgången av . Omlagen inte givits fortsatt giltighet, upphör vid sistnämndatidpunkt även med stöd av lagen meddelade föreskrifter om näringstillstånd atlgälla. Säkerhel som ställts på grund av föreskrift enligt 3 § 3 får därefterinte tas i anspråk såvida den inte hade kunnal görasgällande. Bilaga 3 Prop.1985/86:126 Sammanställning av remissyttrandena över eko-kommissionensbetänkande (SOU 1984:8) Näringstillstånd Vandelsprövning (3 § 1 sl. 1) .......................... . 77 Utbildning (3 § 1 st. 2) .................................. . 91 Ekonomisk garanti (3 § 1 st.3) ........ ........... 101 Bemyndigande ochförutsättningar för näringstillstånd (2 §) ,,,, 121 Prövning av styrelseledamöterm.m. (4-6 §§) ..... 132 Återkallelse och varning (7-8§§) .................... 136 Handläggande myndighet,tillsyn, avgifter och besvär (9-13 §§) 140 Övriga lagfrågor (bl.a. 14-16§§) ..................... 151 Resurser .................................. ............... 153 Registrering och effektivares.k. Branscher förnäringslillståndsprövning .............. 167 12.1 AUmänt .................................................. 167 12.2 Restaurangbranschen ................................ 170 12.3 Transportbranschen ................................. 177 12.4 Schaktentreprenadbranschen ..................... 186 12.5 Måleribranschen ,.................................... 188 12.6 Byggbranschen ...................................... 190 12.7 Städbranschen ........................................ 192 12.8 Bilbranschen .......................................... 195 Paragrafnumren inomparentes avser kommissionens lagförslag 1 Allmänna synpunkter 1.1 Justitiekanslern (): Enligtförslagel skaU bestämmelserna om näringstillstånd samlas i en av riksdagenbeslutad ramlag, medan del bör ankomma pä regeringen alt, när behov uppkommer,förordna om alt de åtgärder lagen möjliggör skall träda i tillämpning i eneller flera branscher. Jagvill inte ifrågasätta annal än atl det finns formellt stöd för en sådanreglering i 8 kap. 7 § regeringsformen (RF), Det kan emellertid ifrågasättas ominte den delegeringsmöjlighel som finns enligt 8 kap. 7 § p. 3 RF ifråga omnäringsverksamhet i försia hand har tillkommit för atl tillgodose behovet avregler till skydd för konsumenter och allmänhet. Iförslaget är i stället fråga om all, främst i det allmänna intresset, generelltmöjliggöra etl belydande ingrepp i näringsfriheten utan att del påkallas avkrisförhållanden. Ett ingrepp av detla slag i den enskildes frihei att sökaförsörja sig genom eget arbete har knappast förekommit i vårt land i moderntid. Det är möjligt alt särskilda omständigheter ändå kan göra en dylik åtgärdmotiverad. Detta bör i så fall dokumenteras på ell mera övertygande sätt änkommissionen förmält göra. 1.2 Götahovrätt: Prop. Hovrättendelar uppfattningen alt den ekonomiska brottsligheten fått en oroväckandeomfattning och all det mot bakgrund härav framstår som angeläget att kraftfullainsatser görs. Det torde härvid vara i det närmaste omöjligt alt undvika vissytterligare byråkratisering och andra i och för sig negativa konsekvenser.Trots denna principiella inställning är hovrätten kritisk lill kommissionensförslag och ifrågasätter om samhället får ett rimligl utbyte av de insatser somgörs och de begränsningar i näringsfriheten som blir följden. För attstyrmedlen registrering-vandelsprövning-utbildning-bankgaranli skall få effektutanför de kretsar som accepterar samhällets regler och underordnar sig dessaär man hell beroende av den konlrollapparat som byggs upp. denna torde mansvårligen kunna nå den ekonomiska brottslighet man vUl komma ål. Redan i daghar samhället emellertid formella möjligheter till långtgående kontroll, inteminsl på skatteområdet. Hovrätten ifrågasätter om det inte är mera effektivt alli stället för alt splittra kontrollen salsa den ökning av resurserna somkommissionen föreslår på en utbyggd och effektiviserad skattekontroll.Önskemålet atl hindra olämpliga personer från att bedriva näring bör i stortsett kunna uppnås med utökade möjligheter att meddela näringsförbud. Denvandelsprövning som kommissionen föreslår grundar sig - liksom vidnäringsförbud - helt på vederbörandes handlande i det förflutna. Resultatet avpågående lagsliflningsarbete rörande näringsförbud bör därför avvaktas. Vidarevill hovrätten ifrågasätta kommissionens påstående att en administrativprövning leder lill en avsevärl större snabbhet än ell domslolsförfarande; mantorde få räkna med alt de som vägras näringstillstånd i stor utsträckningutnyttjar möjligheten atl överklaga. Motbakgrund av det anförda ställer sig hovrätten tveksam lill om kommissionensförslag bör genomföras. 1.3 Kammarrätten i : Enlagsliftning efler de riktlinjer kommissionen har föreslagit kan medförakonsekvenser som inte helt går att överblicka. Farhågor för attelt krav på näringstillstånd kan komma atl verka etableringshämmande kan intemed säkerhel uteslutas. Trots detta anser kammarrällen - mol bakgrund av demissförhållanden som uppenbarligen råder inom vissa branscher - all ett syslemsom avser atl mota bort kvalificerat olämpliga näringsidkare från vissabranscher kan vara befogat. Delär för den allmänna rättskänslan och solidariteten viktigt atl kunna såUa bortdem som skor sig genom bristande laglydnad eller som inte fullgör sinaekonomiska skyldigheler gentemot stal och kommun. För delta finns redanlagstiftning, ehuru den inte är helt effektiv. Lagförslaget åsyftar nu allkomplettera den lagstiftningen med ett mera snabbi verkande administrativtförfarande. Något principiellt hinder mot en sådan komplettering kan inteanses föreligga. - När det gäller att skydda de lojala näringsidkarna frånillojala konkurrenter innebär de föreslagna reglerna ökad byråkrati som, om denhålls inom rimliga gränser, bör kunna tålas av de förstnämnda. Detbör dock framhållas, att del av kommissionen föreslagna systemet har sin grund i allmänpolitiska och samhällsekonomiska överväganden. Kammarrätten ser, såsom representant för förvaltningsdomstolarna, inte som sin uppgifl att närmare gå in på dessa överväganden. Delta yttrande är därför i huvudsak utformat med utgångspunkt från all kammarrätten 12 främst haft alt granskaden lagtekniska utformningen. Ett tillståndssystem Prop. 1985/86: 126 enligt derikllinjer kommissionen har förordat bör dock så långt möjligt kringgärdas medgaranlier för all den principiellt rådande näringsfriheten inte riskerar alturholkas. Del finns härvid anledning atl inte låta effektivitetskravet taöverhanden på bekostnad av kraven på rättssäkerhet och förutsebarhel. Kravelpå näringstillstånd bör, om det genomförs, gälla nya näringsidkare samt vidägarbyten. Kammarrätten anser att elt lillslåndskrav för redan verksammanäringsidkare skulle skjuta över målet och sakna tillräcklig förankring. I fallav kvalificerad misskötsamhel hos verksamma näringsidkare, kan i stället eltnäringsförbud komma till användning. KammarrättspresidentenWendt (skiljaktig) Rentprincipiellt har jag inte någol att erinra mol att klart oseriösa personerhindras från alt komma in på marknaden. Detta är ell avsteg frånnärings-frihelsprincipen som bör godias med hänsyn lill all näringsverksamhet idagens samhälle inte är någol som berör bara näringsidkaren, hans kunder ochborgenärer utan också samhäUskollektivel i slort. Däremol ärjag -såsom närmareutvecklas i del föjlande tveksam lill alt ha särskilda former för allutmönstra vissa näringsidkare från marknaden. 1.4 Riksåklagaren (): Detär från kriminalpolkisk synpunkt riktigt att koncentrera brollsförebyggandeålgärder mot sådana branscher inom näringslivet som erfarenhetsmässigt visatsig vara särskilt utsatta för brottslighet. Jag delar kommissionensuppfattning att särskilda insatser är motiverade för alt söka bekämpa demissförhållanden som kunnat konstateras i de näringsgrenar som berörs av delföreliggande förslaget. Genomde metoder som föreslås kommer stora resurser att tas i anspråk för åtgärdersom riktas generelll mot alla som är verksamma inom de aktuella branscherna.Stora administrativa insatser mäste göras. Dessa kommer att i betydandeutsträckning satsas på prövning av tillståndsfrågor och på kontroll som berörden majoritet av näringsidkare som är laglydiga och seriösa. Man frågar sig omdetla är den mest ändamålsenliga resursanvändningen och om inte andra, meraselekliva ålgärder skulle kunna vara effektivare. Enligtmin mening är del IroUgt atl en motsvarande resurssatsning skulle ge bättreresultat om ålgärder saltes in på en utbyggd och intensifierad skatte- ochavgiftskonlroll inom de ifrågavarande branscherna med målinriktningen atlträffa främst de brottsliga eller misskötsamma näringsidkarna. Här skulleockså ett utbyggt näringsförbudsinstitut - som fn. övervägs avnäringsförbudskommittén - kanske kunna bli ett komplement lill de övriga målinriktadeåtgärderna. Enligtförslagel skall reglerna om näringstillstånd tidsbegränsas till fem är. Del är i och för sig en riklig tanke all nya åtgärder som sätts in i brottsförebyggande syfte bör följas upp och bli föremål för utvärdering och eventuell omprövning efter del att erfarenhet vunnits rörande deras effekt. Den administrativauppbyggnad och resurssatsning som kommittén före- Prop. slår låter sig emellertidmindre väl förena med en så kort giltighetstid för Denosäkerhet som föreligger i fråga om åtgärdernas effektivitet bör därför sälångt möjligt undanröjas på annat sätt än genom att en så ingripande ochomfattande reform som den aklueUa genomförs "pä försök". Möjlighetatt i viss mån utvärdera effekterna i brottsbekämpningen av regler ometableringskonlroll föreligger genom de regelsystem som finns inom åkeri- ochtaxinäringarna och inom restaurangbranschen såvitt gäller servering avalkoholdrycker.