prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Begreppet utvidgas imotiven på ett sätt som är myckel betänkligt från rättssäkerhetssynpunkt.Sålunda uttalas atl även misstanke om broll skall kunna beaktas (s. 230, 372,387), liksom konkursförhållanden (s. 230), "illojalt beleende"beslående i alt "någon systematiskt bryter mot sådana regler somtillkommit för att skapa goda förhållanden på marknaden" (s. 230) och även"underiåtenhet alt deklarera" (s. 230). Dessa uttalanden kan ledatill en godtycklig rättstillämpning. Beträffande icks fullgjord skallskyldighetanges bl.a. all ytterligare prövning av en taxerings riktighet inte behövs omen anståndsbegäran avslagits eftersom "detla normall skell efler yttrandeav taxeringsinlendenlen, varför upptagandet i restiängden så lill vidaföregåtts av en förnyad prövning av taxeringen" (s. 373-374). Efiersomtaxeringsintendenten i skatteärendet närmast har en åklagar-funktion synesangivna uttalande ensidigt fiskaliskt på ell säll som också framstår somoroande från rättssäkerhetssynpunkt. Kommissionenframhåller alt dess förslag skall möjliggöra elt snabbt ingripande avregeringen när en viss bransch behöver saneras. Kommissionens synpunkler påvilka branscher som bör omfattas av krav på tillstånd avses givetvis härvidlagfå slor betydelse i ett inledande skede. I elt längre perspektiv rymmer dockhandläggningen av dessa frågor belydande möjligheter för olika partsintressenatt göra sig gällande. Med den vida innebörd begreppet laglydnad fått - delsynes ha samma betydelse i förslagels 2 och 3 §§ - är del risk att etableradegruppers intressen alltför "mycket kommer att beaktas med negativakonsekvenser för nytänkande och nyetablering inom berörda branscher. Mycketskilda företeelser anses utvisa brist på laglydnad. Ett system som är tänkt föranvändning mot ekonomisk brottslighet och skatteundandragande kan därför ipraktiken på ett sätl som inte är avsett komma atl fungera som etl medel ikonkurrensen mellan olika företag. Närdel gäller vandelsprövningen vill bankinspektionen anmärka att man inte kansälta likhetstecken mellan atl göra sig skyldig lill brottslighet och atl varareslförd för skatt. Lagtexten i författningsförslaget talar om "be- nägenhetalt fullgöra sina skyldigheter enligt skatte- och avgiflsförfatlning- Prop.1985/86: 126 arna". Enligt motivultalandena i betänkandet kommerreslföringar att vara avgörande för denna bedömning. Del utsägs särskilt atlnågon prövning av det berättigade i reslföringen inte skall ske. Kommissionenutgår från att endasl osolidariskt beteende kan ligga bakom en restföring.Inspektionen vill peka på all även seriösa företagare kan, till och med utanegen förskyllan, hamna i belalningssvårigheter. Konstkuerande för uteblivetnäringstillstånd borde i detla avseende vara alt man av tredska underiåtit altfullgöra sina betalningsskyldigheter för skatter och avgifter. Belräffandevandelsprövningen i aktiebolag, ekonomiska föreningar eller stiftelser är atlanmärka all prövningen avser styrelsens ledamöter liksom verkställande direktöroch vice verkställande direktör samt att prövning också skall göras vid utbytepå någon av dessa poster. Det senare torde innebära all t.ex. kandidater lillstyrelseposter måste nagelfaras ordentligt för att inte bolagsstämman utan attha vetskap därom undanröjer aktiebolagels näringstillstånd. EnUgl inspektionensuppfattning visar detta på en viss onödig slelbenthel i förslagel. Förslagetavseende vandelsprövning ger, trots atl kommissionen sökt preciseraförutsättningarna, utrymme för etl starkt inslag av godtycke och oenhetligabedömningar. Yttrandet från polismyndighet skall t.ex. inte innehålla någotegentligt utdrag ur polisregister eller det allmänna kriminalregistret ulanelt "urval av uppgifter som den tillfrågade myndigheien bedömt vara avintresse för den lämplighetsprövning som skall ske" (s. 232). Inte hellerproblemet med hur länge lidigare brottslighet skall få inverka på möjligheternalill näringslillsländ har lösts tillfredsställande. Kommissionens uttalanden ommöjligheterna all beakta enbart misstanke om brott är också betänkliga fränrättssäkerhetssynpunkt. Likaså är frågan om hur stora skatte- ochavgiftsskulder som ska tillmätas betydelse vid bedömningen av näringstillståndöverlämnad åt tillståndsgivande organ utan tillräcklig precisering. Dessa ochandra oklarheter visar hur svårt del är alt StäUa rättvisande krav på enpersons vandel. Det blir till slut i stor utsträckning fråga om subjektivabedömningar vilket inte är tillfredsställande när del gäller så ingripandeavgöranden som att hindra en person all bedriva näring. 2.12 Statens pris-och kartellnämnd: Ifråga om vandelsprövningen berörs i betänkandet flera problem som sammanhängermed dels vilken eller vilka personer i etl förelag som skall omfattas avprövningen, dels vilket innehåll prövningen skall ha. Genom bulvanärrangemangoch liknande finns möjlighel att kringgå tillståndsprövningen. För alt självavandelsprövningen skall bli så meningsfull och rättvis som möjligt förutsättsen omfattande administration. Härtill kommer atl den uppföljning av ärendena iform av tillsyn och kontroll som förutsätts ske också ställer stora krav påresurser. Del är tveksamt om kostnaderna för kontroll och administration kanuppväga de vinster för samhället som tillståndsprövningen avses medföra. Underalla förhållanden råder knappast tvivel om att den föreslagna regleringen fåråterverkningar på prissidan, vilket i sista hand drabbar konsumenterna. 2.13 : Prop. Genomalt införa krav på vandelsprövning enligt förslagel skulle näringsidkare somägnat sig ål grov ekonomisk brottslighet eller i slor utsträckning underlåtitalt belala skaller och avgifter förhindras alt verka i en viss bransch. Del kaninte resas avgörande invändningar från konsumentsynpunkt mot atl sådanapersonkalegorier utestängs från branschen för en lid. Effekten av delta fårsnarare antas bli en sundare konkurrens. Problemetmed den föreslagna vandelsprövningen är i stället enligt Konsumentverketsmening att det är tveksamt vilken sanerande effekt som kan uppnås. Klar riskfinns all man inte konimer åt de som begått de grova ekonomiska brotten, efiersomdessa brott i slor utsträckning inte upptäcks. Denlidigare brottslighet som enligt förslagel kan komma alt diskvalificera ennäringsidkare bör enligt verkets mening endast omfatta sådana grova brott somkan anses begångna i näringsverksamhet eller som har myckel nära anknytningtill sådan verksamhei. Annan brottslighet som inte har någol samband mednäringsidkarens näringsverksamhet bör inte beaktas i sammanhanget. Viär från rättssäkerhetssynpunkt tveksamma till förslaget (sida 230) att enbartmisstanke om broll skall få vara skäl att vägra tillstånd eller att återkallatillstånd. Vandelsprövningutgör huvudinslaget i förslaget om näringstillstånd. Mot bakgrund av deerfarenheter RRVs revision inom yrkestrafikområdet har gett avslyrker RRVvandelsprövning som elt medel mol den ekonomiska broltslighelen. Vidvandelsprövningen uppkommer svårigheter främst vad gäller juridiska personeroch avgörandet av vem som är att anse som ansvarig för verksamhelen.Länsstyrelsen instämmer i atl del är väsentligt atl koppling sker liU enbulvanlag, saml all vandelsprövningen inte kommer all omfatta en alllför storkrets runt företagsledaren. Administrationen kan därvid bli för betungande. Kommissionenföreslår en vandelsprövning innebärande alt de personer som under de närmastföregående åren begått grövre brott eller i större utsträckning underlåtit altbelala skatter och avgifter inte skall anses lämpliga att driva rörelse. Länsslyrelsendelar naturligtvis kommissionens ståndpunkt att personer som begått grövreekonomiska brott eller underlåter alt betala skatter inte är lämpliga alt drivarörelse. Kommissionen föreslår emeUertid alt även brott mot regler, som inte ärstraffsanktionerade skall kunna betraktas som uttryck för "dåliglaglydnad". Här nämns brott mot regler som tillkommit för att skapa godaförhållanden på marknaden, exempelvis vägran all rätta sig efler allmännareklamationsnämndens beslul. Länsstyrelsenanser för sin del att rättssäkerhetssynpunkter talar för alt denna senare diskvalifikalionsgrund inte skall kunna beaktas. Principen måsle vara atl misskötsamheten eller försummelsen objektivt fastslagits. Kommissionen föreslårvidare alt tillståndsmyndighelen som elt led i Prop. 1985/86: 126vandelsprövningen bl. a. skall inhämta yttranden från näringslivsorganisationeroch fackliga organisationer. Länsslyrelsenfinner för sin del inte anledning föreligga atl inhämta yttranden från dessaorganisationer. Vandelsprövningen bör - som länsslyrelsen ovan antytt baseras pä objektiva fakta och ske med beaktande av rättssäkerhetens krav.Konkurrensskäl eller fackliga intressen bör inte inverka på denna för denenskilde förelagaren myckel belydelsefulla bedömning. 2.17 i län: Kommissionenföreslår atl vandelsprövningen av handelsbolag och kommanditbolag bör avse debolagsmän som har etl bestämmande inflytande över rörelsen. Del bör observerasall tillsländsmyndigheterna därvid i många fall kommer atl få förlka sig på deuppgifter som sökandena lämnar. Förutom uppgifter i handelsregistret omfirmateckningsrätt torde objektivt underlag för bedömningen av vem som lederrörelsen inte stå till buds. fall då en ansökan avslås på grund av bristande vandel bör det enligtlänsstyrelsens mening åligga myndigheien att utsätta en lid efler vUkenvederbörande - om han inte missköter sig kan anses lämplig. En sådan"spärrlid", vilken lillämpas vid ansökningar om körkortstillstånd,tjänar flera syften. Den enskilde kan överblicka och planera sin framlid på ellbättre säll. Spärrtiden kan verka som en för sökanden all sköta sig föratt därigenom få näringstillstånd. Spärrtiden är arbetsekonomisk förmyndigheien, efiersom den förhindrar alt förnyade ansökningar görs trots all deuppenbarligen inte kan vinna bifall. Omnäringstillstånd meddelas under en pågående brottsutredning riskerar sökandenenligt kommissionen alt tillståndet återkallas om han sedermera döms förbrottet. anser inte att det överensstämmer medförvallningsrällsliga principer all återkalla elt gynnande beslut på grund aven omsiändighei som tillståndsmyndighelen känt lill då del gynnande beslutetfattades. Om däremol i den fällande domen framkommer omständigheter som intevar kända då liUslåndel gavs, torde omprövning kunna ske. Eftersomvandelsprövningen lar sikte på i slorl sett endasl grov ekonomisk .brottslighet torde den ha elt begränsat värde som spärr mot ekonomiskt misskölsammapersoner. Erfarenhetsmässigt är del mycket få företagare, som har dömts förgrova ekonomiska broll. Avsaknaden av ekonomisk prövning gör även all del blirenkelt alt presentera en oförvitlig bulvan. Prövningenbör utsträckas atl avse även annan grov brottslighet som utvisar hänsynslöshethos sökanden. Den bör även kompletteras med en ekonomisk prövning. Enligtspecialmoliveringen till lagförslaget skall som regel brottslighet där fängelseeller därmed jämställd påföljd ådömts beaktas vid tillståndsbedömningen. Mindreallvarligare broll som bara föranlett böter skall man i allmänhet bortse ifrån. Exempel på sistnämnda brottslighet är bl.a. vårdslös upp- 83 bördsredovisning,försvårande av skattekontroll och bokföringsbrott. 1985/86: 126 sa brott skulle alltså inormala fall inte diskvalificera en sökande. lagtillämpningrimmar dåligt med det förhällandet all blotta skatt- och som regel, enligt förslaget, skall Enligt uppfattning bör därför även dessa och liknandebölesdomar åtminstone i allvarligare fall vara Länsstyrelsendelar givetvis kommissionens uppfattning att personer som begått grövreekonomiska broll eller underlåter all betala skatter och avgifter inte ärlämpliga att driva rörelse. Dessa personer kan dock förhindras att drivaverksamhet genom det nuvarande näringsförbudsinstitu-tel i konkurslagen ochgenom en utveckling av detla av vunna erfarenheter. Beträffandeden s. k. vandelsprövningen som föreslås i belänkandet är det enligtlänsstyrelsens uppfattning svårt all på förhand bedöma effekten av denna regel.Författningar av jämförbar beskaffenhet förekommer inom restaurang- ochåkeribranscherna. Trots det synes ekonomisk brottslighet vara speciellt vanligi dessa branscher. Avgörande för regelns effektivitet torde bli de tUlämpningsnormersom kommer att gälla samt intensiteten i myndigheternas bevakning av all regelnföljs. Enligt bedömning torde vandelsprövningen, om denhandläggs på etl lämpligl sätl, kunna molverka ekonomisk brottslighet. Ang.1,Personkretsen är etl problem, särskilt när näringsidkaren är ett aktiebolag.Vandelsprövningen skall då avse ledamöterna i styrelsen samt verkställandedirekiör och vice verkställande direkiör. Enligt länsslyrelsens uppfattning ärde näringsidkare som kan bli aklueUa för lagens lillämpning mycket ofta mindreaktiebolag, dvs. aktiebolag vars aktiekapital inte uppgår till minsl en miljonkronor. Enligt aktiebolagslagen (8 kap. 3 §) erfordras inte verkställandedirektör i dessa mindre aktiebolag. Vid sådanl förhållande skullevandelsprövningen endast komma alt omfatta styrelseledamöterna. Länsstyrelsenanser inte detta tillfredsställande då det i fåmansföretag förekommerstyrelseledamöter utan egentligt inflytande på grund av alt det finns en ellerflera aktieägare med dominerande inflytande över bolagets verksamhet.Länsstyrelsen delar sålunda inte kommissionens uppfattning all det skulle föraför långt alt låta vandelsprövningen omfatta även aktieägare. Men naturligtviskan inte alla aktieägare kontroUeras. anser attvandelsprövningen bör omfatta "aktieägare som har etl bestämmandeinflytande över verksamhelen". Bestämmelsen härom bör tas in i 4 § 2 st. Länsstyrelsenanser all hela den bedömning som skall innefattas i "vandelsprövning"kommer atl bli synnerligen grannlaga eftersom etl uteblivet näringstillståndkan myckel hårt komma all påverka den enskildes livssituation. Ettgenomförande av lagsliflningen måste därför medföra alt den del avlänsstyrelsen som skall pröva tillstånden får myckel kvalificerade tjänster. 2.22 : Prop. Kommissionenuttalar (s. 228), att kriterierna för vandelsprövningen bör vara "entydigaoch enkla atl tillämpa". Enligt lagtexten krävs det, atl den som sökertillstånd "med avseende pä laglydnad och benägenhet att fullgöra sinaskyldigheter enligt skatte- och avgiftsförfattningarna är lämplig att bedrivaverksamhet av angivet slag". Det måste enligt kommitléns meningifrågasättas om dessa kriterier uppfyller önskemålet om en lättillämpadlagstiftning. Lagtextenger besked så långt all man vid lämplighetsprövningen inte ska beakta annat än"laglydnaden" och "benägenheten att fullgöra skyldigheterenligt skatte- och avgiftsförfattningarna". Detta begränsar i viss månprövningen och är, enligt kommitténs uppfattning, en bra utgångspunkt.Härefter återstår dock en prövning av om personen i fråga är"lämplig". Detla kriterium vållar uppenbarligen besvär. Riskernamåste anses stora för atl betydande skillnader uppkommer i bedömningarna iolika delar av landet. Kommitténhar i och för sig förståelse för svårigheterna atl formulera förutsättningarnapå elt tillräckligt tydligt sätt. Kommittén har själv stött på motsvarandeproblem. Visserligen kan det anses ännu viktigare med tydliga rekvisit när detgäller näringsförbud än i fråga om näringstillstånd. Effekterna av etlnäringsförbud är ju avsevärt mera ingripande. Ändå får det ansesotillfredsställande att lagtexten angående näringstillstånd lämnar etl så stortspelrum som synes vara fallel med uttrycket "lämplig". Kommissionenhar i både allmänmotiveringen och specialmotiveringen gjort vissa uttalandenför atl underlätta tolkningen av ullrycket "lämplig". Del sägs bl.a.(s. 371) att oegentligheterna för atl tillmätas betydelse ska ligga förhållandevisnära i tiden, även om det av olika skäl inte är lämpligl alt uppställa enabsolut lidsgräns. Vidare sägs (s. 372), att man i allmänhet bör kunna bortsefrån "mindre allvarliga brott som bara föranlett bötesstraff. Kommitténkan instämma i dessa uttalanden. Härefter sägs emellertid (s, 372):"Sådan brottslighet som har antecknats i kriminalregislrel, dvs, därfängelse eller därmed jämställd påföljd har ådömts bör däremot som regelförhindra all näringstillstånd erhålles." Kommittén kan inte generelllinstämma i delta uttalande. En betydligt mer nyanserad bedömning syneserforderlig. Bl, a, torde det finnas anledning alt ta hänsyn lill omoegentligheterna har någon anknytning till den näringsverksamhet somlillslåndel avser. Enligtkommitléns mening måste ell rekvisit som "lämplig" åtföljas av mycketklara motivullalanden för all kunna accepteras. I viss mån kan del ges stadgagenom atl .det i motiven anges vissa konkreta exempel för att utvisa"ribbans höjd". Såväl när del gäller kravet på laglydnad sombeträffande kravet på "benägenheten att fullgöra skyldigheter ..."synes behovel av konkretisering vara stort. 2.23 Lokala skattemyndigheten i : 227 uttalas atl bulvanförhållande inte skulle behöva föreligga enbart avdel skälet att person genom aktieinnehav har bestämmandeinflytande över etlförelag. LSMSolnavill i delta sammanhang peka på de svårigheter som ibland finns när LSM enligt66 § uppbördskungörelsen upplyser om vem som enligt 77 a §uppbördslagen är företrädare för bolag. Frågan belyses bl. a. av iUppbörd av skatt 2 uppl. Anledningkan finnas atl närmare anvisa när vandelsprövning i förelig- oc gande fall bör ske. 2.24 , Prop. 1985/86:126 , och : Dei förslagel angivna kriterierna för vandelsprövning är oprecisa, varför det vidrättstillämpningen ges avsevärt utrymme för subjektivitet vid tolkningen. Ibetänkandet (s. 229) sägs således atl "del synes rimligt att också annankriminalitet - som inte typiskt sett hänger samman med näringsverksamhet - ivissa fall kan tillmätas betydelse vid vandelsprövningen." Oklar är ocksåden tidsgräns inom vilken omständigheter skall beaktas vid prövningen. Införandelav det föreslagna systemet inrymmer således väsentliga risker för godtyckesäväl vid tillståndsgivningen som vid den löpande tillsynen. Ett annalosäkerhetsmoment utgörs naturiigtvis av atl oUka länsstyrelser kan göra skildabedömningar. Det kan i delta sammanhang inte heller bortses ifrån att riskfinns för långa handläggningstider vid vandelsprövning i samband mednyslartande av förelag, vilket i sig kan vara etableringshämmande. 228 ff och 370 ff i betänkandet förs ett resonemang om vilket mätt avdålig laglydnad eller bristande benägenhet att fullgöra skyldigheler enligtskatte- och avgiftsförfallningarna som skall utestänga en näringsidkare frånatt erhålla tillslånd. Resonemanget i betänkandet tycks ena stunden ge vidhanden atl endasl en dom innehållande fängelsestraff skall diskvalificera ennäringsidkare, I ell följande stycke sägs emellertid -visseriigen med enanmärkning om att försiktighet i rättssäkerhetens inlresse måsle iakttas - attredan misstanke, ibland grundad på elt erkännande (s, 230), om brott i vissafaU skaU kunna räcka som skäl för avslag på en ansökan. Också för återkallelseav elt liUslånd kan i vissa fall enbart misstanke om brott vara tillräckliggrund enligt förslaget. Oaktatde anmaningar om försiktighet som kommissionen gjort förefaller delorganisationerna myckel långtgående alt ge sådan relevans redan ål misstankenom brott. Detta är synnerligen anmärkningsvärt då svensk straffprocessrält inteens tillmäter den tilltalades erkännande någon annan verkan i processen än ettvissl bevisvärde. För en domstol räcker del alltså inte för en fällande dom misstänker någon för ett brott även om misstanken grundas på etterkännande. Ytteriigare omständighet måste till för att full bevisning skall ansesföreUgga. Atllänsslyrelserna redan innan dom föreligger skall kunna ta hänsyn lill misstankeom brott är stötande för rättskänslan och synes ge större utrymme ål detillståndsgivande myndigheterna än ät domstolarna, som trots allt är satta attsköta den dömande verksamheten i landet. Ifrågaom länsstyrelsernas vandelsprövning finns avslulningsvis skäl all åter riktauppmärksamheten på att denna inte kommer att handla om kontroll av atl vissaobjektiva kriterier är eller inte är uppfyllda. Förutom av vad som lidigareanförts framgår också detta av det förhållandet, att denäringslivsorganisationer och fackliga organisationer som berörs bör beredastillfälle att yttra sig i ärendena (s. 233). En sådan ordning visar på alt deluppenbarligen kan bli fråga om elt skön vid vandelsprövningen. Annars kan detknappasl vara meningsfullt all begära in yttranden. Föråkerinäringens del är vandelsprövning redan föreskriven. Den bör fortsättningsvis handläggas i nuvarande ordning, som även omfattar pröv ning av taxi- och busslrafiknäringarna. 2.26 : °P- 1985/86:126 Förbundetdelar kommissionens uppfattning att den som klart har dokumenterat sin oviljaatl följa gällande spelregler inom ramen för rådande näringsfrihet bör hindrasfrån att driva verksamhei inom aktueU bransch. Det är emellertid frånrättssäkerhetssynpunkt viktigt all kriterierna för vandelsprövningen blir såklara och entydiga som möjligt för att förhindra godtycke fråntillslåndsmyndighetens sida. Det kan härvid ifrågasättas om inte de närmarekriterierna bör anges i själva lagtexten. Förslagetom vandelsprövning täcker delar av den personkrets som prövasenligt LHD (lägen om handel med drycker), dvs. de som barett verkligtinflytande över restauranger. Även det sakliga innehållet i kommissionensprövning är begränsat i förhållande till LHD. Förslagetleder lill en av skilda instanser gjord dubbel prövning av lämpligheten. Det ärdärför onödigt men innebär också ett steg tillbaka i strävanden atl positivtutveckla restaurangbranschen. Kravpå utbildning i förelagsskötsel och vandelsprövning kan givetvis också medföraatl en eller annan oseriös person stängs ute. Mén även här är det lika troligtall resultatet blir atl också allvarligt menande personer förhindras alt startaeget. Många småföretagare har mycket bristfällig formell utbildning men hargenom goda idéer och förmågan all utnyttja externa kunskaper skapatframgångsrika förelag. skall s.k. vandelsprövning införas dvs. för alt en person skall fånäringstillstånd får vederbörande inte ha begått brott mot skatte- ochavgiftsförfattningarna. Enligt förslaget skall smärre förseelser inte lUlmätasbetydelse, Förbundelmenar all del finns allvarliga risker för rättssäkerheten närtillståndsgivningen baseras på skönmässiga värderingar av entillstånds-myndighet som inte är inordnad i del allmänna domstolsväsendet. Vadtillståndsmyndighelen i realiteten göi- genom alt neka näringstillstånd p, g.a, vandelsprövning är att "utdöma ännu ett straff. Omvandelsprövning överhuvudtaget skall införas måste det överlåtas ålxdomslolarna alt avgöra om en persons vandel är godtagbar eller inte. Därigenomges den enskilda individen en prövning av sin vandel som baseras på en striktjuridisk bedömning. Beträffandevandelsprövningen och utbildningskravet torde inte heller dessa föreslagna ålgärder få några nämnvärda brottsförebyggande effek ler. Vandelsprövningen innebär en subjektiv värdering och risk för god tycke. Långa handläggningstider vid prövningen kan också få en etable ringshämmande effekt. 2.31Lantbrukarnas : Prop. Vadså gäller effekterna av lagförslagets genomförande vill LRF särskilt peka påföljande. Vandelsprövning förekommer inom transport- ochreslaurangnäringarna. Kommissionen anger atl en omfattande ekonomiskbrottslighet förekommer inom dessa näringar. Vandelsprövning har därföruppenbarligen hafl ringa betydelse och lär inte få större betydelse för att denkommer atl gälla fler branscher. Vandelskraveti 3 § p. 1 är till sin uiformning vagt och obestämt ("med avseende ålaglydnad och benägenhet all fullgöra sina skyldigheler enligt skatte- ochavgifisförfaltningarna är lämplig"). Denna bestämmelse är engeneralklausul som innebär all lagstiftningen överlåtk ålförvaUningsdom-stolarna atl avgöra vad man kan kräva av en person för atl hanskall kunna få utöva sin näring.