prop · G903167 · 1985-12-31 00:00:00 — per invånareoch år avräknas och tillföras en särskild fond för handikappinstitutetsverksamhet. Hjälpmedelsersättningen bör som överenskommits utges med 85 kr.per invånare för . Från detta belopp skall . per invånareavräknas och tillföras den särskilda fonden för handikappinstitutetsverksamhet. Enligtöverenskommelsen skall de särskilda ersättningarnas funktion samt möjligheternaatt sammanföra dessa med den allmänna sjukvårdsersättningen prövas inför denförsäkringsöverenskommelse som skall gälla . Enligten särskild överenskommelse mellan statens förhandlingsnämnd och företrädareför skall ett särskUl bidrag ulges liU den psykiatriskavården och t.o.m. . Bidraget är 148 milj. kr. bör bidraget vara 159 milj. kr. attfördelas mellan huvudmännen enligt särskilda regler. Överenskommelsen bör fogastill detta protokoll som bdaga 2. Dentotala ekonomiska omfattningen av överenskommelsen för framgår av följandesammanställning. Ändamål Totalbelopp milj, kr, 1, Allmän sjukvårdsersättning 10169 (primärvårdoch övrig öppen vård, sjukhusvård, sjuktransporter) 2, Ersättning för avinstitutionalisering95 kr,/inv. 3, Ersättning för förebyggandeåtgärder ,/inv, 401 4, Ersällning förtillhandahållande av hjälpmedel förhandikappade ,/inv, 711 Sammantagetinnebär överenskommelsen att ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen ökar medca 600 milj, kr, jämfört med . Ersättningarnaskall liksom f. n. i huvudsak utges från sjukförsäkringen. I den allmännasjukvårdsersättningen ingår även ett särskilt statsbidrag. I åretsbudgetproposition (prop. 1985/86:100 bil. 7) har för /87 underpunkt E 19. Bidrag till allmän sjukvård m. m. tagits upp ett förslagsanslag av4 . I avvaktan på resultatet av de nu slutförda överläggningarnamed sjukvårdshuvudmännen har anslagsberäkningen gjorts med utgångspunkt i att1987 års särskilda statsbidrag skall utges med ett oförändrat belopp av 4300milj.kr. Utbetalningen från nämnda förslagsanslag följer de allmännautbetalningsreglerna enligt vilka sjukvårdshuvudmännen får ersättningenmånadsvis i efterskott. Jagföreslår nu att det särskilda statsbidraget till den allmänna sjukvårdsersättningenfår - med hänsyn till takten i utbetalningarna - belasta det nämndaförslagsanslaget för /87 med 4300 milj. kr., vilket innebäroförändrad anslagsbelastning i denna del. Frånnämnda förslagsanslag finansieras också det särskilda statsbidraget till den psykiatriska vården. Även här har anslagsberäkningen i årets 13 budgetproposition gjortsmed utgångspunkt från ersättningens storlek för Prop. 1985/86: 167 åren 1985och 1986. Överenskommelsen i denna del innebäratt statsbidraget för år 1987ökar med 11 milj. kr., vilket medför en merbelastning av anslaget /87 med 5,5 milj. kr. Statenförpliktas genom överenskommelserna att från anslaget Bidrag till allmänsjukvård m. m. senare utbetala resterande hälft av nämnda belopp av 4300 milj.kr. resp. 159 milj. kr. Jagföreslår att regeringen inhämtar bemyndigande att ikläda statendenna förpliktelse, som avses fullgöras först under /88. Jagkommer senare denna dag att återkomma till regeringen med förslag om särskildamedel för bekämpning av AIDS. Därvid kommer jag också att ta upp frågan ommotsvarande resurstillskott som belastar ifrågavarande anslag. Belastningenav förslagsanslaget D 1. Bidrag till sjukförsäkringen ökar till följd avöverenskommelsen med 45 milj. kr. för /87. 3.4 Patientavgifter m. m. Ersättningarnatill sjukvårdshuvudmännen bör även i fortsättningen vara förenade medbestämmelser om de högsta patientavgifter som får tas ut för öppen hälso- ochsjukvård, eftersom sjukförsäkringen syftar till att vara ett skydd mot högasjukvårdskostnader för de försäkrade, 1enlighet med vad som har överenskommits bör de högsta patientavgifter somunder får tas ut för öppen hälso- och sjukvård av offentligsjukvårdshuvudman gälla även fr. o. m. med de särskildavillkor angående rätten att ta ut avgifterna som gäller enligt förordningen (1984:908)om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudman från sjukförsäkringen enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. Jag har redan redogjort för de nuvarandeavgifterna (avsnitt 2.3). Dessutom bör fr. o. m, gälla att ingen avgiftfår tas ut av patient som remitterats från läkare vid studerandehälsovårdsmottagning,under förutsättning att patienten betalat avgift vid besöket hos denremitterande läkaren. I anslutning till detta villjag erinra om att avgift försluten vård som lämnas s, k, utförsäkrad patient får tas ut med högst ,per vårddag. Jagvill i detta sammanhang framhålla att det från ochförsäkringskassorna inte har inrapporterats att de nya ersättningsreglernainneburit några större problem varken för de försäkrade eller från socialförsäkringenssynpunkt. Några övergångsvisa problem uppges dock ha uppstått i en dellandsting när det gäller kassornas möjligheter att få läkarutlåtanden. Från deförsäkrades synpunkt bör nämnas att en del problem uppstått vid debitering avpatientavgifter av privatpraktiserande läkare som har vårdavtal medsjukvårdshuvudman när läkarens årskvot enligt avtalet har förbrukats. Detta ärdock främst ett problem som sjukvårdshuvudmännen och berörda läkare måstelösa. Ävenom erfarenheterna talar för att de nya reglerna har fungerat 14 välutgår jag från att och försäkringskassorna även Prop.1985/86: 167 kommer att följa och redovisa erfarenheterna avregelsystemet. 4 Effekter av de nya anslutningsreglerna statistik framgår att antalet anslutna privatpraktiserandeläkare var drygt 1 900. Av dessa bedrev ca 620 en meromfattande verksamhet, dvs. hade mer än 2000 besök . I förhållande tillår 1984 är denna grupp i det närmaste av samma storlek. Av statistiken framgårvidare att antalet läkare som etablerat sig och anslutits tillförsäkringen utanför storstäderna , och var nio, varavsex inom stödområdena. Fyra av dessa etablerade sig i länslandsting. Antalet ersättningsetableringar i hela landet uppgick under år 1985till 13. Närdet gäller antalet besök hos privatpraktiserande läkare, exkl. offentligtanställda läkare med vårdavtal, beräknas detta, enligt uppgiftfrån , ha ökat något i förhållande . Ökningenunderstiger för hela landet en procent. Inom alla Norriands-landsting (exkl,) beräknas att besöken hos privatpraktiserande läkare har ökat. Denstörsta ökningen har skett i . Antaletläkare som har omfattats av vårdavtal med sjukvårdshuvudmännen uppgickenligt beräkningar till drygt 1600, vilket är ca 450 färreän som var verksamma inom försäkringen . Antalet besök hos sådanaläkare har också minskat, framför allt inom . ,läns och läns landsting samt i kommun. Riksförsäkringsverketsstatistik visar att antalet anslutna privatpraktiserande sjukgymnaster harminskat vid utgången av till 1 578 1985.Minskningen blir betydligt mindre, drygt 100 sjukgymnaster, om jämförelsenavser verksamma sjukgymnaster. Antaletsjukgymnaster som etablerat sig och anslutits till försäkringen istödområdena uppgick till 16 varav 15 etablerat sig i Norrlandslänen. Antalet ersättningsetableringari hela landet under är 1985 var 18, varav flertalet i . Trotsminskningen av antalet anslutna sjukgymnaster har den privata vårdensomfattning ökat . har uppskattat ökningenav antalet behandlingar till . Vadgäller den sjukgymnastik i öppen vård som bedrivs i offentlig regi redovisar att denna verksamhet inte visar någon ökning. 5 Ändringar i anslutningsreglerna pp- 1985/86:167 Avdet nu redovisade framgår att kåren av heltidsverksamma eller verksammaprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster i stort sett är av sammaomfattning som . Den privata vårdens omfattning, exkl. den somlämnas av offentligt anställda läkare med vårdavtal, har dessutom ökat något iförhållande . Beträffandemålsättningen att få till stånd en jämnare geografisk fördelning avprivatpraktiserande vårdgivare över landet infördes pä försök fri etableringsrättinom stödområdena. Det kan konstateras att detta preliminärt harlett till att sammanlagt 25 läkare och sjukgymnaster nyetablerat sig utanförstorstadsområdena, de flesta i stödområdena. I avvaktan på en mer ingåendeutvärdering av denna försöksverksamhet, vilken torde kunna föreligga 1986, bör försöksverksamheten pågå även . Närdet gäller försöksverksamheten med fri ersättningsetablering över hela landetskall en utvärdering göras. I avvaktan på att detta sker och med hänsyn tillutvecklingen bör några ändringar i den fria ersättningsetableringeninte ske för . Närdet gäller anslutningsreglerna i övrigt anserjag att det har framkommit behovav att göra ett antal mindre förändringar och kompletteringar. Samtliga dessaändringar anserjag kunna genomföras redan fr. o. m. i sambandmed att en ny taxeperiod börjar. Det ankommer på regeringen att besluta om dessaändringar. I3 § läkarvårdstaxan föreskrivs att en läkare som är anställd hos sjukvårdshuvudmanmed lägst 17 timmars veckoarbetstid inte får föras upp på förteckning hosförsäkringskassan annat än som tillfällig vikarie. För den händelse en påförteckningen uppförd läkare med anställning hos sjukvårdshuvudman ökar sinveckoarbetstid så att den uppgår till lägst saknas författningsmässiggrund att föra av vederbörande från förteckningen. Enligt min uppfattning börnämnda föreskrift kompletteras i detta avseende. På motsvarande sätt finns enföreskrift i 5 § i behandlingstaxan om att en sjukgymnast som ärheltidsanställd hos sjukvårdshuvudman inte får föras upp pä förteckningenannat än som tillfällig vikarie. Denna bestämmelse bör också kompletteras såatt en sjukgymnast som blir heltidsanställd hos sjukvårdshuvudmannen skallföras av från förteckningen. Nuvaranderegler medger att offentligt anställda läkare och sjukgymnas ter, som tillfälligt vikarierar för en på förteckning upp förd läkare eller sjukgymnast som på grund av sjukdom eller annat godtag bart hinder inte kan driva sin verksamhet, får föras upp på förteckningen som tillfällig vikarie. Analogt med detta bör det enligt min bedömning i läkarvårdstaxan (1974:699) och i förordningen (1976: 1018) med taxa för sjukvårdande behandling m. m. införas en beslämmelse som möjliggör för privatpraktiker att tillfälligt vikariera inom den offentliga vården utan att bli avförda från förteckning. Det bör ankomma på att efter samråd med föreskrifter angående tillämpningen härav. När det gällerprivatpraktiserande sjukgymnaster i gruppmottagning har Prop. 1985/86: 167 detuppstått problem att ersätta en ansluten sjukgymnast som har lämnat mottagningenför att bedriva egen verksamhet som privatpraktiker inom kommunen. Eftersom detinte är fråga om en ersättningsetablering har det krävts en tillstyrkan avsjukvårdshuvudmannen för den nye sjukgymnasten. Jag anser att en tillstyrkaninte skall behövas i ett sådant här fall. Anslutningsreglerna för sjukgymnastervid gruppmottagning bör därför ändras. Rätten att vara ansluten tillförsäkringen bör därvid begränsas till den tid vederbörande arbetar vidgruppmottagningen. Denna föreskrift bör dock inte kunna tillämpas retroaktivt.Det får ankomma på att, efter samråd medLandstingsförbundet, utfärda de tillämpningsföreskrifter som kan blierforderliga. och psykoanalys har i en skrivelse till tagit upp frågan ompsykoanalytikernas möjligheter att bedriva sin verksamhet. Bl.a. begärs att låkarpsykoanalytikerges möjlighet att arbeta deltid i offentlig tjänst och deltid privat.Socialförsäkringsutskottet underströk i sin behandling av prop. 1983/84: 190om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. (SfU 1983/84: 31, rskr.393) angelägenheten av att tillgången på psykoanalytisk behandling ochutbildning inte minskade. anslöt sig också till vadsom sades i socialutskottets yttrande (SoU 1983/84:4y), nämligen att fråganmåste beaktas i sjukvårdshuvudmännens fortsatta planering. Ersättningsfråganborde emellertid vara en angelägenhet mellan fritidspraktikerna och resp. sjukvårdshuvudman.Jag vill även för egen del framhålla det angelägna i en god tillgång tillpsykoterapeutisk behandling och vill understryka det angelägna i att dennafråga behandlas på ett positivt- sätt i sjukvårdshuvudmännens planering. Jag äremellertid inte beredd att nu föreslå några särskilda regler vad gäller läkarpsykoanalytikernasanslutning till försäkringen. Denya anslutningsreglerna innebär att en privatpraktiserande läkare ellersjukgymnast med undantag för de som bedriver sin verksamhet inom stödområdenainte kan ansluta sig till försäkringen utan att sjukvårdshuvudmannentillstyrkt detta. En sjukgymnast måste dessutom i princip ha haft två årstjänstgöring i offentlig vård för att få rätt att påbörja egen verksamhet inomförsäkringens ram. Den omständigheten att sjukvårdshuvudmannen lämnat sintillstyrkan innebär således inte att automatiskt kan föraupp en sjukgymnast utan att nämnda krav på erfarenhet är uppfyllt. Även omdetta kan utläsas av behandlingstaxan och riksförsäkringsverketstillämpningsföreskrifter finns det enligt min uppfattning anledning förriksförsäkringsverket att genom försäkringskassorna uppmärksamma resp.sjukvårdshuvudman på detta. Däremot är naturligtvis sjukvårdshuvudmannenoförhindrad att genom vårdavtal ta till vara den vårdresurs som har erbjudits. 6 Övrigaändringar i regelsystemet Prop. Vidremiss till en läkare inom offentlig sjukvård skall enligt 16 och 17 §§ läkarvårdstaxanpatientavgift inte tas ut för det första besöket i anledning av remissen.Studerandeorganisationernas hälsovård är helt avskildfrån den allmänna försäkringens ersättningssystem genom att ett nytt systemmed statsbidrag införts för denna verksamhet. Detta har bl. a. lett till attsjukvårdshuvudmännen fått formell möjlighet att debitera patientavgift försådana besök i offentlig vård som sker efter remiss av läkare inomstuderandehälsovården. Enändring bör därför göras i förordningen (1984:908) om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudman från sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkringfr.o.m. för att klargöra att den patientavgift som har tagits ut avförsäkrad vid besök hos läkare anställd av studerandehälsovårdsorganisationäven innefattar sådan röntgen- och laboratorieundersökning, röntgen- ochradiumbehandling och annan behandling med joniserande strålning somvederbörande läkare har remitterat den försäkrade till. Remitterar denrådfrågade läkaren den försäkrade till en läkare inom offentlig vård skallpatientavgiften också innefatta det första besöket hos den läkaren. Jagvill i detta sammanhang erinra om att ett nytt ersättningssystem med statsbidraghar införts för företagshälsovård fr.o.m. . Härigenom harockså den verksamheten blivit avskild från den allmänna försäkringensersättningssystem. Den nu nämnda bestämmelsen om vad patientavgiften innefattargäller därvid läkare vid företagshälsovårdsmottagning för vilken bidrag lämnasenligt beslut av yrkesinspektionen. Bestämmelsernai 16 och 17 §§ läkarvårdstaxan gäller enligt 18 § enbart vid remiss inom detsjukvårdsområde där den försäkrade är bosatt. Även om tolkningen avbestämmelsen uppges variera är ändå innebörden att den försäkrade skall betalaen ny patientavgift vid remiss till hemlandstinget. Enligt vad haruttalat (SoU 1984/85:13) bör patientavgift inte tas ut i de fall försäkradremitteras till sitt hemlandsting. har därvid förutsatt attregeringen i lämpligt sammanhang prövar behovet av kompletterande bestämmelsereller andra åtgärder på denna punkt. Jag ansluter mig till vad anförtoch avser att föreslå regeringen att 18 § ändras så att det framgår attavgiftsfrihet skall gälla även vid remiss till det sjukvårdsområde där denförsäkrade är bosatt. Med hänsyn till vad jag ovan anfört beträffande studerandehälsovårdenbör dessutom bestämmelserna om remiss i 16 och 18 §§ läkarvårdstaxan utformasså att de även inbegriper läkare anställd av studerandehälsovårdsorganisation. 7 Hemställan Prop. 1985/86: 167 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta inom upprättade förslag till 1. lagom upphävande av lagen(1985:1090) om särskild ersättning för sjukhusvård, 2. lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring, 3. lagom ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Vidare hemställer jag att regeringen delsföreslår att bemyndiga regeringen att i enlighet med vad jag haranfört ikläda staten den ekonomiska förpliktelsen att under /88betala ut sammanlagt 2 , enligt de i propositionen redovisadeöverenskommelserna, delsbereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört om ersättningarnafrån sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden har hemställt om. Bilaga 1 Prop.1985/86: 167 Överenskommelse om ersättningar från sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen för Efteröverläggningar mellan representanter för staten och sjukvårdshuvudmännen haröverenskommelse träffats om ersättningar från.sjukförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen enligt följande. Denna överenskommelsegrundas på motsvarande överenskommelse angående ersättningar för åren1985 och 1986. Vad som framgår av överenskommelse skall gälla även förår 1987 med de ändringar som framgår nedan. Följandeersättningar utgår till sjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringen enligt nugällande överenskommelse. a) Allmän sjukvårdsersättningfrämst för primärvård och övrig öppen vård med 8242 milj. kr. b) För att utveckla hemsjukvården70 kr. per invånare och år. c) För att utveckla öppnarevårdformer inom psykiatrin . per invånare och år. d) Föratt uXveckla förebyggande åtgärder inom hälso- och sjukvårdsom rådet . per invånare och år. e) Försjukvårdshuvudmännens tillhandahållande av hjälpmedel för han dikappade . per invånare och år. Av hjälpmedelsersättningen skall ett belopp motsvarande . per invånare och år tillföras en särskild fond för handikappinstitutets verksamhet m. m. O För transporter med ambulansbUeller annat fordon som är särskilt anpassat för sjuktransport29 kr. per invånare och år. g) För öppen sjukvård till personer som fullgörvärnpliktstjänstgöring, anhållna och häktade, intagna vidkriminalvårdsanstalter samt för sådan öppenvård som föranletts av arbetsskadautgår, enligt en tilläggsöverenskommelse, en ersättning med . per invånareoch år. h) För stulen vård . per vårddag för vård av försäkrade patienter,i) I anslutning till förslaget om att avskaffa de differentierade vårdavgifternahar överenskommits om en särskild ersättning fr. o. m. pervårddag för utförsäkrade patienter till de sjukvårdshuvudmän som orsakasinkomstförluster genom återgången till ett system med fasta vårdavgifter för utförsäkradepatienter. Totalt utgår till sjukvårdshuvudmännen ersättningar frånsjukförsäkringen enligt punkt a)-i) med ca 11 483 milj. kr. 2Ersättningar för Prop. Denallmänna sjukvårdsersättningen skall grundas på ett enhetligt belopp perinvånare och år. För att mildra omfördelningseffekterna mellan sjukvårdshuvudmännenvid övergången från det tidigare prestationsanknutna ersättningssystemet gällerdock enligt överenskommelse särskilda övergångsregler. Ytterligaresteg bör nu tas i riktning mot ett enhetligt belopp per invånare och år för denallmänna sjukvårdsersättningen. bör som framgår nedan vissa av desärskilda ersättningarna nu läggas in i den allmänna sjukvårdsersättningen. Särskildaersättningar utgår nu för att utveckla hemsjukvården och för att utvecklaöppnare vårdformer inom psykiatrin. De båda ersättningarna syftar till attunderlätta avinstitutionalisering av vården och bör därför föras samman till enersättning. Detta förutsätts bidra till en fortsatt omstrukturering av vårdenmot en utbyggd primärvård som ger närhet och kontinuitet samt skaparförutsättningar för ett effektivt samarbete mellan hälso- och sjukvården ochprimärkommunernas socialtjänst. allmänna sjukvårdsersättningen bör i fortsättningen ingå den ersättningsom nu utgår för transporter med ambulansbil eller annat fordon som är särskiltanpassat för sjuktransport. Denna ersättning innefattar ävensjuktransporter av personer som fullgör värnpliktstjänstgöring. Ersättningenför öppen vård till personer som fullgör värnpliktstjänstgöring, anhållna ochhäktade, intagna på kriminalvårdsanstalt samt för sådan öppen sjukvård somföranletts av godkänd arbetsskada har tillkommit efter det att denursprungliga överenskommelsen träffades. Denna ersättning bör i fortsättningeningå i den allmänna sjukvårdsersättningen och även innefatta sluten vård somlämnas patienter som fullgör värnpliktstjänstgöring, anhållna och häktade samtintagna vid kriminalvårdsanstalt. Ersättningenför sluten vård utgörs f. n. av ett belopp per vårddag. För att fullföljaövergången till ett mer behovsrelaterat ersättningssystem bör även ersättningenför sluten vård ingå som en del i den allmänna sjukvårdsersättningen. Även dennuvarande ersättningen till de sjukvårdshuvudmän som orsakas inkomstförlustergenom återgången till ett system med fasta vårdavgifter för utförsäkradepatienter bör ingå i den allmänna sjukvårdsersättningen. Ersättningarnatill sjukvårdshuvudmännen för skall mot denna bakgrund vara följande. a)Allmän sjukvårdsersätlning avseende såväl öppen som sluten vård. Liksom föråren 1985 och 1986 tillämpas även för vissa övergångsregler vid fördelningenav ersättningen mellan sjukvårdshuvudmännen. Sammantaget utgår allmänsjukvårdsersättning med 10 169 milj. kr. Fördelningen av den allmännasjukvårdsersättningen mellan huvudmännen framgår av bilaga 2. Vidutbetalning av den allmänna sjukvårdsersättningen till respektive sjukvårdshuvudman skall räknas från ett belopp som motsvarar under föregående år utbetalade försäkringsersättningar till privatpraktiseran- 21 deläkare och sjukgymnaster som var verksamma inom respektive Prop. 1985/86:167 sjukvårdshuvudmans geografiska område. b) För att underlätta avinslitutionaliseringinom hälso- och sjukvården utgår ersättning med , per invånare. c) För att utveckla förebyggandeåtgärder inom hälso- och sjukvärden utgår ersättning med . d) Försjukvårdshuvudmännens tillhandahållande av hjälpmedel han dikappade utgår en hjälpmedelsersättning med . Av hjälpmedelsersättningen skall ett belopp motsvarande , per invå nare tillföras en särskild fond för handikappinstitutets verksamhet m, m. Särskildöverenskommelse träffas mellan staten och omfinansieringen av handikappinstitutets verksamhet m, m. Denekonomiska omfattningen av överenskommelsen framgår av bilaga 1. Totaltberäknas ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen frän sjukförsäkringen enligtpunkt a)-d) uppgå till ca 12075 milj. kr. Liksomför får offentlig sjukvårdshuvudman för öppen hälso- och sjukvård ta utpatientavgifter med högst följande belopp fr. o. m. . per besök.Tilläggsavgift med . vid läkarbesök hos den sjuke. - Telefonförfrågning hos läkare20 kr. - Sjukvårdande behandling utfördav annan än läkare . per behandling (besök). Somsärskilda villkor angående rätten att ta ut patientavgift gäller vad som sägs i813§§ i förordningen (1984:908) om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmanfrän sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Dessutomskall gälla att ingen avgift fär tas ut av patient som remitterats från läkarevid studenthälsovårdsmottagning, förutsatt att patienten betalar avgift vidbesöket hos den remitterande läkaren. I annat fall får avgift tas ut medangivet belopp. Avgiftför sluten vård som lämnas utförsäkrad patient får tas ut med högst . 4 Samverkan mellan de offentliga sjukvårdshuvudmännen och de privata vårdgivarna Församverkan mellan de offentliga sjukvårdshuvudmännen och de privata vårdgivarnaskall gälla vad som framgår av överenskommelse. Denförsöksverksamhet med fri anslutning för privatpraktiker till försäk ringen som gäller inom stödområdena A, B och C skall i avvaktan på utvärdering av erfarenheterna gälla även under är 1987. Parterna är överens om att uppmana sjukvårdshuvudmännen även utanför 22 dessa stödområden att tillämpa motsvarande synsätt vidnyetablering av Prop. 1985/86: 167 heltidsverksamma privatpraktiker inom läkarglesa delar avrespektive