prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Detta görkommitténs argumentation mera övertygande än den i själva verket borde vara.Antag all en rörelseidkares verksamhet avvecklas genom konkurs. Underavvecklingen köper rörelseidkaren själv maskiner och inventarier och startar enny rörelse som utgör en direkt fortsättning av den gamla. I sinom tid anmälerförvaltaren elt anlal misstänkta brott till åklagaren och ifrågasätter om intenäringsförbudstalan också borde väckas. Efter kanske ell par år blir delaktuellt att döma vederbörande till näringsförbud. I del lägel framstår del somutomordentligt teoretiskt att tänka sig att rörelseidkaren frivilligt skallavveckla sin nya rörelse, där han plöjt ner nya pengar som han skulle riskeraalt inte få ut. En möjlighel lill tvängsavveckling synes vara den enda länkbarautvägen. Närståendebegreppetsynes vara någol för snävt. Det bör bestämmas pä samma sätt som i 29 a §konkurslagen med tillägget "... saml den som står eller har ståttnäringsidkaren personligen eller ekonomiskt nära". 4.13 (): Näretl näringsförbud vunnil laga kraft, eller förordnals interimistiskt, skallnäringsidkaren avveckla sin näringsverksamhet. Frågan hur detla rättsligt skallregleras har ingående behandlats av kommittén och föranlett elt särskillyttrande av kommitténs experter. Enligt detta yttrande bör lagen ge möjlighetall låta näringsförbudei gälla först gått till ända för altnödvändiga avvecklingsåtgärder skall kunna vidtas . Dennalösning synes undgå mänga av de gränsdragningsproblem som kommittéförslaget kange upphov till. Den har även den fördelen atl näringsförbudet då kommer atlgälla fulll ul under hela den av domstolen fastställda tiden. mening är därför experternas förslag att föredra framförkommittéförslaget. utvärdering av nu gäUande regler framgår att del aUvarii gaste problemet i anslutning lill nuvarande regler om näringsförbud har gällt kontrollen av de personer som meddelats sådana förbud. För atl avhjälpa detta problem har kommittén föreslagit förbud för den som ålagts näringsförbud atl vara anställd hos vissa närstående personer. Det finns skäl atl tro alt kontrollen av meddelade förbud kan bli effektivare än med en regel om närstående-förbud. all en sådan införs. 4.15 (): Prop. Beträffandedel framlagda lagförslaget har palenlverket följande synpunkter. Enligtgällande bestämmelser, 199 c § KL, får den som meddelals näringsförbud intevara ställföreträdande för juridisk person. Delta medför atl den som harnäringsförbud inte kan vara firmalecknare. Det nu framlagda förslaget innebärall firmalecknare inte kommer all omfattas av reglerna om näringsförbud om haninte har ett avgörande inflytande i företaget. EnUgl patenlverkets uppfattningmåste dock en firmatecknare anses ha en sådan position i förelaget all det voreklart olämpligt om den som har näringsförbud får vara firmalecknare. Vidarekommer del om kommitténs förslag genomföres all uppslå slora bevissvårigheteratl avgö-' ra vilket inflytande en person har som firmatecknare i ell bolag.Palenlverket anser följaktligen inte att det finns tillräckliga skäl attbegränsa kretsen av personer som drabbas av näringsförbud på säll utredningenföreslår. 4.16 i : 4,16.1 Uppbördsenheten: Enligtnuvarande 199 c § konkurslagen får inte den som meddelats näringsförbud inågon egenskap vara ställföreträdare för juridisk person som bedrivernäringsverksamhet. Han får således inte vara firmatecknare. Kommitténhar vall all inte medla firmalecknare i den uppräkning som görs av förbjudnauppdrag. Uppbördsenheten anser inte atl del finns några bärande skäl för dennaändring. Kommitténhar på s, 261 anfört alt näringsförbudet, om det innefallar förbud all varafirmalecknare, utsträcks onödigt långt och kommer all omfatta vissa fall därvederbörande definitivt inte kan anses jämställd med näringsidkare. Den som ärfirmalecknare bör istället enligt kommittén bedömas enligt den allmänna regelnom förbud "att faktiskt ulöva ledningen" varvid givetvis hansfirmateckningsrätl får betydelse för bedömningen av vilken ställning hanfaktiskt hafl. Uppbördsenhetenanser att detta är olämpligt främsl med hänsyn till den f, d, näringsidkarensjälv. Vid en eventuell ulredning om överträdelse torde firmateckningsrältenväga tungt. Ofta torde den initiera en ulredning. Firmatecknaren företräder juutåt den juridiska personen vid avtal och gentemot myndigheter och disponerarrörelsens medel. Både för den som meddelats förbud och för den som ska utredaen eventuell överträdelse lorde det vålla slora problem att visa vilkenställning han egentligen haft. Iuppräkningen bör således även firmatecknaren medlas. Möjligheten atl medgedispens enligt 20 § medför att det förbjudna områdel inte utsträcks i onödan. Enligt5 § i förslagel får den som ålagts näringsförbud under en begränsad tidavveckla sin förbjudna verksamhet. Om inte domstolen bestämmer annal måsleavvecklingen vara avslutad inom tvä veckor. Detlorde endast i undanlagsfall vara möjligt att genomföra en avveck ling av en rörelse utan avsevärd kapilalförstörelse, pro blem med anställda m.m. Om det inte är påkallat med konkurs ställs domstolarna inför slora problem. Det lorde vara mycket svårt att bestäm ma en rimlig avvecklingslid. Vadsom är avvecklingsålgärder och vad som är förbjudet lorde vara Prop.1985/86: 126 mycket svårt att avgöra både för näringsidkaren själv och förtillsynsmyndigheten vid kontroll. har knappasl möjlighelatl i detalj följa en avveckling som kanske lar . Iell särskill yttrande har tvä experter föreslagit att domstolen ska fastställaen begränsad lid innan förbudel ska gälla om det behövs för avvecklingen. Deltaskulle visserligen öka rättssäkerheten för näringsidkaren men lorde samtidigtlämna utrymme för alla transaktioner som inte rätlen uttryckligen förbjuder.Rätlens möjlighet alt i förväg bedöma transaktionernas nödvändighet torde varaliten. Kommitténdiskuterar men avvisar tanken på en av myndighet ledd avveckling. Kommitténdiskuterar dock inte det närmast till hands liggande alternativet: atl rättenutser en god man, Uppbördsenhelenföreslår alt rätlen ska kunna förordna en god man om avvecklingen inte syneskunna slutföras inom tvä veckor, I5 § bör då anges alt den som ålagts näringsförbud får, fråndel att beslutet börjar gälla fortsätta sådan verksamhet eller kvarstå i sådanbefattning som är förbjuden enligt 3 och 4 §§, Domstolen får förordna god manom inte en avveckling synes kunna slutföras . Bestämmelsernaom god man bör kunna utformas på ett liknande sätt som i ackordslagen, t, ex.: Densom ålagts näringsförbud ska under avvecklingen samråda med gode mannen, somska övervaka alt avveckling kommer till stånd med hänsyn till såväl enskildasom allmänna intressen. mannen ska till rätten anmäla när avvecklingen äravslutad och bifoga en berättelse om avvecklingsåtgärderna. som ålagts näringsförbud avstått från möjligheten all ha god man innebärvarje ålgärd som vidtas i strid mol 3 och 4 §§ enöverträdelse. Haråtgärd vidtagits ulan samråd med förordnad god man är det allanse som överträdelse. Genomen reglering efter här angivna riktlinjer skulle rättssäkerheten ochförulsebarheten bli bättre. Avvecklingen skulle tillåtas ta den lid som behövsoch kontrollen över avvecklingen skulle bli enkel. Omnäringsförbudet har samband med näringsverksamhet i handelsbolag och den somålagts näringsförbud inte uteslutits bör alltid en utomstående likvidatorförordnas. Vidsin genomgång av nuläget konstaterar kommittén alt kringgående av meddelade förbud ofta sker genom alt anhöriga uppträder som bulvaner för den drabbade. För att slävja möjligheten till överträdelser föreslär kommittén att näringsförbud även skall medföra atl den drabbade inte får vara ansläUd i en näringsverksamhet som drivs av en närstående till honom. Som närstående definieras make, sambo, förälder, barn och sys kon. En sådan utvidgning av näringsförbudels innebörd kan synas väl drastisk men är myckel välgrundad, för att lagstiftningen inte skall bli etl slag i luften. I specialmotiveringen föreslår kommittén all fosterbarn och styvbarn undantas från närstående kretsen. Denna begränsning framstår enligt mening som omotiverad och skulle i den praktiska tillämpningen kunna leda lUl orättvisor och inkonsekvenser mellan i övrigt likartade fall. Av samma skäl bör kretsen av närstående vidgas lill alt jämväl avse sammanboendes barn. är dessutomav den uppfattningen att bulvanförhållanden Prop. 1985/86: 126 är lika vanligtförekommande även utanför den uppräknade närslående kretsen. Kommitténs förslagom generelll anslällningsförbud hos en snäv krets av närslående bör därförkompletteras med att den som åläggs näringsförbud och i samband därmed avyttratsin rörelse inte heller får vara anställd hos eller motta återkommande uppdragav den som övertagit näringsverksamheten. Genominförandet av en minimitid för etl näringsförbud poängteras attförbudel bara är avsett atl meddelas i mycket allvarliga fall. En sådanföreskrift är motiverad, Densom ålagts näringsförbud fär enligt förslaget inte rätt atl engagera sig inågon form av näringsverksamhet under viss lid - lägst tre och högst (3§). För alt komma till rätta med bulvanförhållanden föreslås, att ettnäringsförbud också skall innebära förbud alt vara anställd eller ta emotuppdrag i näringsverksamhet, som drivs av närstående (§4). Del närstäendebegreppsom därvid föreslås - make, sambo, förälder, barn och syskon - innefattar enbetydligt trängre personkrets än motsvarande begrepp i annan lagstiftning.Närslåendebegreppet finns i flera olika lagar och har inte givks ett heltentydigt innehåll. Delta är knappasl tillfredsslällande. anserlikväl att kommitléns förslag till klart avskiljbar personkrets bör kunnagodtas. Kommitténföreslär, atl den som drabbats av näringsförbud får fortsätta sin verksamheteUer inneha förbjuden anstäUning på i allmänhet tvåveckor (5§), Detta innebär etl generelll undantag från förbud att idka näringoavsett om del finns behov av avvecklingsålgärder eller inte. Kommitténsexperter föreslår en annan lösning, som innebär, atl rätten i det enskildafallet avgör om det finns behov av avvecklingsperiod och - om sådant behovföreligger - beslutar atl näringsverksamheten får fortsätta under begränsadlid. anser, atl experternas förslag är atl föredraga framförkommitléns. Närdet gäller innebörden och verkningarna av näringsförbud har förbundet ingenanvändning mol kommitténs förslag, som grundas på en ingående analys medvärdefulla synpunkter lill ledning för rättstillämpningen. Ilikhet med kommittén vill föreningen ta avslånd från en genereU regel om bevislätlnad. Föreningen ansluter sig också till de synpunkter som kom mittén anfört rörande gränsen meUan näringsidkare och arbetstagare samt avgränsningen av näringsbegreppet i övrigi. Kommittén vill slopa gällande förbud för den som ålagts näringsförbud alt vara firmatecknare under motiveringen att en firmalecknare bör bedömas enligt den allmänna regeln om förbud att "faktiskt utöva ledningen". Föreningen avstyrker kommit téns förslag i den delen. Det kan le sig stötande om den som ålagts elt näringsförbud alltjämt skall få teckna firman. Något verkligt behov av att kunna teckna firman lorde inte föreligga för den som inte är berättigad alt 310 ha något inflytande pånäringsverksamheten. Tvärtom kan en sädan lätt- Prop, 1985/86: 126 nad inäringsförbudels innehåll leda lill all bulvanförhållanden lättare kan döljas.Även andra bevissvårigheler kan förutses med en sådan regel. alt ett ägande (aktier eller andelar iekonomiska föreningar) inte bör förbjudas. När del gäller frågan omsärreglering av vanliga överträddsesitualioner delar föreningen kommitténsuppfattning att del är närståendefallen som är de mest frekventa ochsvårbemästrade. Föreningen har i yttrande över förslag tillbulvanlag (SOU 1983; 46) ställt sig positiv till en omkastad bevisbörda. förslag genomförs i den delen, behövs ingen särreglering förnärstäendefallen. Om å andra sidan den föreslagna bulvanlagen inte genomförs,bör i konsekvens härmed inte heller tillskapas en särskild bevisregel förnärstäendefallen. Däremol bör i så fall på av kommittén anförda grunder införaselt generellt förbud för den som ålagts näringsförbud att vara verksam iförelag som leds - eller påstås ledas - av en närstående. Kommitténs förslag ommöjligheten till dispens bör i så fall genomföras. Under angivnaförutsättningar tillstyrker föreningen i dessa delar.Krelsen av närstående som berörs av förslagel har, enligt föreningens mening,fått en lämplig avgränsning. Som nämnts ansluler sig föreningen till kommitlénsuppfattning i frågor rörande dispens från närståendeförbudel. Sålunda bördispens inte meddelas generellt. Det bör heller inte vara möjligt fördomstolen atl förena en dispens med villkor. Styrkt överträdelse bör krävas förett återkallande. Dispens skall inte heller kunna återkallas interimistiskt. -Utformningen av 5 § i den föreslagna lagen om näringsförbud och vad kommittén iövrigt anföri rörande avveckling föranleder ingen erinran. På av kommitténanförda grunder tillstyrker föreningen införandet av en minimitid förnäringsförbud , Föreningenhälsar med tillfredsställelse all kommittén behandlat frågan om atl den somålagts näringsförbud inte får vara anställd hos närslående. När del gäller allbestämma kretsen av närslående anser föreningen emellertid att det är angelägetatt reglerna här korresponderar med konkurslagens regler om närstående. I annatfall blir del relativt enkelt att kringgå förbudel med hjälp av andra änfamiljemedlemmar. Vadavser den tid under vilken förbudel ska gälla anser föreningen att förslagel omen minimitid är en klar förbättring mol nuvarande bestämmelse omhögsl , Avhänsyn till rättssäkerheten ansluler sig FAR lill del förslag till utformningav 5 § i lagförslagel som framlagts av experterna . FARinstämmer i experternas uppfattning atl det kommer alt föreligga storasvårigheter alt avgränsa avvecklingsåtgärder från andra ålgärder i verksamhetenoch att del därför är bättre atl ge domstol möjlighet atl fastställa vissbegränsad lid innan förbudel skall gälla förutsatt att det bedömes behövas föravveckling. 4.24Svenska Revisorsamfundet: P''°P' '985/86:126 Detav utredningen föreslagna förbudel mot anställning hos vissa närstående gerenligt samfundets uppfattning möjlighet till kringgåenden ochbulvankonstruktioner. Risk föreligger därför alt del avsedda förbudet kan kommaatt visa sig i stort sett verkningslösl. Denna uppfattning styrks av all del imånga fall där näringsförbud kommer i fråga lorde röra sig om medvetnaförfaranden av vad man i dagligt tal kallar "slipade" personer.Samfundet ifrågasätter på grund härav utformningen av lagförslagets §4 med dendäri intagna släktkalalogen, Möjlighel bör införas till en individuellbedömning av anställningsförbudet i varje särskilt fall. Detta medför krav påatt tillsynsmyndigheten utövar en aktiv kontroll av efterievnaden avanställningsförbudet,Då det enligt utredningens uppfattning endasl torde kommaatt röra sig om etl myckel begränsat anlal personer som kan bli aktuella, tordeen dylik aktiv kontroll vara fullt genomförbar, Anställ-ningsförbudelsomfattning bör avgöras med meddelande av näringsförbud. 4.25 Vissa organisationer inom näringslivet: Organisationernahar förståelse för de motiv som ligger till grund för förslaget i denna del ochinstämmer med kommittén i alt del behövs en speciell regel förnärstäendefallen. Det måste emellertid också här beaktas atl erfarenheterna avnäringsförbudsinstilulet ännu är högst begränsade. Redan den föreslagnautformningen av de grundläggande reglerna om åläggande av näringsförbud, ävenpå sätt vi här förordat, skulle medföra en betydande utvidgning avnäringsförbudsinstilulet. påpekar innebär del automatiska anslällningsförbudel ell för svenskrätt ovanligt ingrepp. Synpunkter av olika slag kan anföras på förslaget, Å enasidan kan ifrågasättas om man med regeln verkligen träffar alla de personer somman vill komma åt. Elt avgörande inflytande pä ell företag kan ju utövas utanatl del föreligger etl anställningsförhållande el.dyl. Å andra sidan blirregeln mycket vid. Den kommer, som framgår av kommitténs exempel, atl innefattaäven sådan verksamhet som inte bör träffas av ell förbud. Flerainvändningar kan således riktas mot den föreslagna regeln. Metoden alt genometl dispensförfarande söka eliminera de alltför vittomfattande effekterna avregeln synes inte helt tilltalande. Man bör istället inrikta sig på atl utformasjälva regeln så atl den endasl iräffar de förfaranden som man verkligen vUlförhindra. Viär emellertid medvetna om de svårigheter som är förenade med att söka finna eltgodtagbart alternativ till en generell förbudsregel. Kommittén har ocksåingående redovisat de nackdelar som skulle vara förknippade med de alternativalösningar som övervägts. Organisationernaaccepterar med hänsyn till angelägenheten av att söka skapa ett fungerandesystem en särregel för "närståendefallen". Vi anser det docknödvändigt alt ytterligare försök görs atl finna en formel däreffektiviletsintressena tillgodoses utan atl förbudsadressalen betages möjlighetenatt i underordnad befattning förtjäna silt levebröd hos närstående. En länkbarlösning kunde vara alt i lagtexten ange atl anställningsförbudet gällerbefattningar som medför möjlighet att utöva inflytande på verksamheten. 4.26 (): Prop. I 4 § av kommitténs lagförslag finns en regel av innebördatl den som ålagts näringsförbud bl.a. inte får vara anställd hos vissanärslående personer. SBEF kan i och för sig förslå motiven för denna regel,nämligen atl försvåra kringgåenden av näringsförbudei. Som regeln är utformadkommer den dock atl träffa också sådana situationer som uppenbart inte äravsedda, 1. ex. alt hindra en person alt ta anslällning i ett slort börsföretagdär en närstående har viss befattning som jämställer honom/henne med ennäringsidkare eller att hindra en anslällning i en underordnad befattning i ennärståendes näringsverksamhet. Även om regeln är försedd med endispensmöjlighet anser SBEF regeln böra modifieras så att den bl, a, inteomfattar de exemplifierade situationerna. Det bör sålunda direkt i bestämmelsenframgå vilka befallningar i en närslåendes verksamhet som inte får innehas avden som ålagts näringsförbud. I 5§ i kommitténs lagförslag finns en regel som lar siktepä vilka åtgärder den som ålagts näringsförbud får vidta efler förbudet.Innebörden av bestämmelsen är att åtgärder endasl fär vidtas för att avvecklaverksamhelen. I denna del har SBEF inga invändningar mot kommitténsförslag. Däremot anser SBEF det vara något diskutabelt atl avvecklingen iprincip skall ske utan att några hänsyn tas till det ekonomiska utfallet avavvecklingen. I sin lur riskerar delta alt leda till atl Iredje man kandrabbas. Regeln skiljer sig därvid också frän konkurssituationen där det tordeankomma på konkursförvallaren att tillvarata borgenärernas intresse vid enavveckling. Det skall också anmärkas atl de resonemang kommittén förbelräffande avvecklingen i vissa delar är motsägelsefulla. somkommittén sålunda på någol ställe uttalar alt det i vissa situationer måstevara tillätet alt fullfölja ingångna avlal m. m. påpekas att avvecklingen måsteske myckel snabbt och i regel på etl ur företagsekonomisk synvinkel olönsamtsätt. Det är givelvis en närmasl omöjlig uppgift atl i detaljreglera vilka åtgärder som får vidtas i samband med en avveckling. Denföreslagna avvecklingsregeln riskerar dock att medföra såväl tvister i fråga omvad som inryms i en avvecklingsåtgärd som ekonomiska skador för Iredje man. Förall åtminstone till en del komma tillrätta med delta anser SBEF det böraövervägas en möjlighel all - i de fall där det är uppenbart att en avvecklingkan komma all bli komplicerad och en "riktig" avveckling krävatämligen på motsvarande säll som i en konkurs utse en'"avvecklingsförvallare". Den främsta grunden för atl en sådanförvaltare i ell visst fall skall utses bör vara intressena gentemot Iredje manoch alltså inte del inlresse som den som ålagts näringsförbudet kan ha av attavvecklingen sker på ett ekonomiskt lönsamt sätt. 4.27 (): Kommittén föreslår, liksom vad gäller , attreglerna om näringsförbud skall vara tillämpliga pä alla näringsidkare. Däremot särbe handlades i den gällande lagen vissa kategorier i den meningen alt den verksamhet de utövar aldrig omfattas av etl förbud. skyddade rättighetergäller detta också jordbruk och skogsbruk. Här finns Prop.' 1985/86: 126 enkoppling lill att dessa verksamheter inte är underkastade bokföringslagen utanen särskild lag, jordbruksbokföringslagen. Kommitténsförslag innebär att ocksä jordbruk och skogsbruk som verksamheter skall kunnabli föremål för näringsförbud i den mån näringsidkaren är verksam inom dessa. LRFkonstaterar alt ell av skälen tiU nuvarande undanlag från jordbruk ochskogsbruk är alt belräffande dessa verksamheter inte framkommit något behov avatl stävja missbruk av näringsfriheten genom näringsförbud. Detta framhållsockså i betänkandet. Kommittén medger atl jordbrukarna är en speciell kategorii den meningen alt deras näring är särskilt starkt förknippad med deras boende(s. 284). Kommittén framhåller också att ett förbud för jordbrukare attfortsätta med näringen slår särskilt hårt därigenom alt det normalt betyder altjordbrukaren och familjen måste lämna silt hem. Detla är, säger kommittén, ulantvekan en omständighet atl beakta i en näringsförbudsprövning, men bör intevara utslagsgivande vid bedömningen av hur lagen skall utformas. Kommitténframhåller vissa gränsdragningsproblem och konstaterar atl viss verksamhet,l.ex. djuruppfödning, ibland faller under jordbruksbokföringslagen, iblandinte. Vidare konstateras alt jordbruksbokföringslagen endasl gäller för enskUdapersoner som bedriver jordbruk, inte för bolag eller förening. För dessa skallbokföringslagens regler tUlämpas och verksamhelen faller då under nuvarandenäringsförbudsregler. Kommitténstannar för att det inte finns tillräckliga skäl för att upprätthålla denuvarande undantagen för jordbruk och skogsbruk. Kommitténkonstaterar alt beträffande näringsidkare inom vissa verksamhetsområden är etlnäringsförbud ulomordentiigl ingripande. Delta gäller också jordbrukare ochskogsbrukare. Etl näringsförbud kan därför, framhåller kommittén, i realitetenkomma att medföra yrkesförbud. Kommittén anser alt man inte kan lösa problemeti lagtexten utan måste överlämna lill domstolarna alt från fall tUl fall göraen bedömning av om undanlag är motiverat med hänsyn just tillyrkesförbudsaspekten. Det framhålls all de aspekter som berörts synes iblandbörja leda lill att undantag görs för en viss verksamhet, ibland kanske tillatt lalan hek ogillas. Kommittén framhåller (s. 285) atl del torde bli myckelovanligl med änringsförbud för jordbrukare och vidare s. 286; "Det nusagda äger för övrigi i stor utsträckning tillämpning på jordbrukare. Delförhällandet att det lagstadgade undantaget för denna kategori föreslås upphävtbehöver därför i praktiken inte innebära nägon större förändring," finner att näringsförbud såvitt avser jord- och skogsbruk skullebli mycket sällsynta anser LRF det angeläget att peka på vissa förhållanden inämnda verksamheter, LRF vill starkt understryka vikten av allrättssäkerhetsaspeklerna blir tillgodosedda och de speciella förhållanden sområder inom jordbruk/skogsbruk fulll ut beaktas i rällstill-lämpningen. Enlantbrukare som på grund av näringsförbud måste avveckla verksam heten och sälja gården lär få stora svårigheter atl återkomma till verksam heten. En oplanerad försäljning kan medföra skatteeffekter som kan göra det ekonomsikt omöjligt för lantbrukaren atl förvärva ny gård. Försäljning av inventarier, djur m. m. medför normalt stor kapitalförstöring som är omöjlig att reparera. Vid nyll förvärv skall lantbrukarnas yrkeskunskap prövas enligt jordförvärvslagen 6§ 2, Risken för att ett näringsförbud diskvalificerar honom är uppenbar, Slutiigen har lantbrukaren normalt vuxit sig in i verksamhelen, övertagit faderns roll'osv, och saknar utbild ning inom andra områden, Hans försörjningsmöjligheter utanför lantbruket 314 torde i normalfallet vara små.