prop · G90341 · 1985-12-31 00:00:00 — I fräga om tulltikägg, straffavgift och förseningsavgiftgäller bestämmelserna i 17-19 §§ samt 21 § och 22 § första och fjärde styckenai tillämpliga delar. Talan mot----- genom besvär. Avser besvären fastställelse av tull, annaninförselavgift, särskild avgift, ränta, restavgift, tuktklägg, straffavgifteller förseningsavgift, skall besvärshandlingen ha kommit in inom sex månaderfrån den dag då beslutet meddelades eller, i fall då omtulltaxering skett,från den dag då omtuktaxeringsbesluten meddelades, ombesvärstiden därigenom blir längre. Talan mot generaltullstyrelsens beslut enligt denna lageller med stöd av lagen utfärdade bestämmelser föres hos kammarrätt genombesvär, när talan avser fräga om 12. tulltillägg och straffavgift enligt 40 a §. 5 1985/86. Prop.1985/86:41 48 § Tullskyldig får---- tullskyldiges förmän. Bestämmelserna i denna paragraf gäller i tillämpliga delarbeträffande beslut i fråga om tulltillägg, straffavgift och förseningsavgift. Besvär som anförts i särskild ordning över beslut av annantullmyndighet än generaltullstyrelsen prövas av styrelsen. Är frågan om fastställelse av tull eller annaninförselavgift eller om påföring av tulltillägg, straffavgift ellerförseningsavgift föremål för prövning av kammartätt eller har frågan avgjortsav generaltullstyrelsen genom beslut som vunnit laga kraft, ankommer det på kammartättatt pröva målet. Har frågan prövats av kammarrätt eller av regeringsrättenskall målet prövas av regeringsrätten. Regeringsrätten och-- av generaltullstyrelsen. Till omedelbar efterrättelse länder beslut enligt 12-16 §§,beslut om särskild avgift enligt 39 §, om tulkillägg och straffavgift enligt40 a § och om förseningsavgift enligt 40 f § samt i övrigt tullmyndighetsbeslut, som meddelas enligt denna lag eller med stöd av lagen meddeladebestämmelser och som ej innebär att målet eller ärendet avgöres. Förslag till lag om ändring i lagen (1960:418) om straffför Prop. Härigenomföreskrivs att i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling skall införas enny paragraf, 8 a §, av nedan angiven lydelse. Harbrott enligt 2 eller 5 § inneburit attoriktig eller ofullständig uppgift lämnats i tulldeklaration eller på annatsätt till ledning för tulltaxering eller för kontroll av att vara, som underkastatsimportbegränsning, får införas eller attnågon förfogat över importbegränsad vara i strid mot 2 § 5 lagen (1973:980) omtransport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor m.m. ochkan, såvitt avser 5 §, brottet endast förskylla dagsböter, fär åtal eller talanom förverkande pä grund av brottet väckas endast om det är påkallat avsärskilda skäl. Prop.1985/86:41 Bilaga 3 Sammanställning av remissyttrandena övergeneraltullstyrelsens förslag till tulltillägg Remissyttranden har inkommit frän riksåklagaren, hovrättenför , kammarrätten i , kammarrätten i . Stockholmstingsrätt, , brottsförebyggande rådet, statskontoret, riksrevisionsverkel,, statens jordbruksnämnd, kommerskollegium, iMalmöhus län, skaitelilläggsulredningen (Fi 1975:06), ,. () ochLandsorganisationen i (LO). Gemensamt yttrande har avgetts av ,, och . TCO har som eget remissyttrande åberopat ett utlåtande av Tullijänsiemannaförbundet.LO har anslutit sig till ett utlåtande av Beklädnadsarbeiarnas förbund.Riksåklagaren har överlämnat yttranden från överåklagarna i ochGöteborgs åklagardislriki samt frän länsåklagarmyndigheterna i ,och . Flertalet remissinstanser instämmer i att reformbehovföreligger eller lämnar GTS påstående därom utan erinran. Till dem somuttryckligen uttalar att tulltillägg bör införas hör länsåklagarmyndigheierna iVärmlands, och , hovrätten för ,kammarrätten i , , , riksrevisionsverkel. , ,, och speditörförbundanser att det inte finns behov av en tulltilläggssanktion. De nuvarandesanktionsmöjligheterna skulle vara tillräckliga. Ökade kontrollmöjligheter förtullverket vore en bättre lösning än tulltillägg, enligt dessa remissinstanser. 2.2 Vem skall påföras tulltillägg? Med några få undantag tillstyrks eller lämnas utan erinranGTS förslag att tulltillägget skall påföras den som är tullskyldig, även omdenne företrätts av ombud, såvida inte ombudet överträtt sin behörighet. Länsåklagarmyndigheiernai och samt kommerskollegium och tillstyrker uttryckligen förslaget. Hovrättenför förordar en lösning i enlighet med VSU:s Prop. 1985/86:41 förslag och anför: Vadsom talar mot varusmugglingsutredningens förslag i denna del är de svårighetersom skulle kunna uppkomma för tullmyndigheten vid prövning av tullskyldigsinvändning om att felet eller försummelsen orsakats av ombudet. Problemenhärvidlag bör dock ej överdrivas. Med hänsyn till den tullskyldigesgransknings- och rättelseskyldighet sammanställt med det förhållandevis strängabeviskravet vad avser ombudets skuld torde det mera sällan bli fråga om attpåföra tulltillägg för ombudet. Sådana situationer kan emellertid förutses dädet skulle vara uppenbart stötande att tullskyldig som ej eftersatt sininstruktionsskyldighet skulle drabbas av tulltillägg på grund av ombudetsförsummelse. har i sin skrivelse ansett <8v detönskvärt med en förbättrad kommunikation mellan tullskyldig och ombud. Enligthovrättens uppfattning borde denna önskan bli bättre tillgodosedd genomvarusmugglingsutredningens förslag, eftersom det fär anses ligga i såväl dentullskyldiges som ombudets intresse att kunna dokumentera i vad mån denförstnämnde har vidtagit erforderliga åtgärder vad avser instruktioner tillombudet. avstyrker GTS förslag och anför: Generaltullstyrelsenföreslår nu - till skillnad från varusmugglingsutredningens tidigare förslag att ombud som lämnat tulldeklaration inte skall påföras tulltillägg. Dettaskulle i prakuken medföra att förbundets medlemmar inte direkt drabbades avtulltillägg utan endast i förekommande fall skulle få vidkännas påföljden iform av skadeståndsanspråk från uppdragsgivarna/importörerna. Risken förskadeståndsanspråk från kunderna är generellt försäkrad genom denansvarsförsäkring som förbundets medlemmar är skyldiga att inneha. Premiernaför denna ansvarsförsäkring belastas kunderna (enligt nuvarande praxis t.o.m.synligt i speditörfakturoma). Om tulltilläggen skulle komma att tasut i någon omfattning, kommer detta självfallet att påverkaförsäkringspremierna och importörerna därmed generallt drabbas av en extraavgift i samband med importen. Även om detta rent formellt inte skulle innebäraen kränkning av internationella åtaganden strider den tilltänktauppläggningen i vart fak mot deras andemening. förslagatt belasta importörerna med tulltillägg innebär dessutom praktiska ochrättstekniska svårigheter och skulle medföra avsevärd administrativ omgång. 2.3 Vilka överträdelser mot tullagstiftningen skalltulltilläggen vara tillämpliga på? MotGTS förslag att tulltillägg skall påföras vid oriktigt uppgiftslämnande ideklaration görs inte några särskilda erinringar. Däremotmotsätter sig nära nog samtliga remissinstanser att även muntligt lämnadeuppgifter skall kunna läggas till grund för beslut om tulltillägg. Som skäl fördetta anförs dels att svära bevisfrägor skulle uppkomma, dels attresandetrafiken bör hållas utanför tillämpningsområdet för tulltilläggen. Svenska lulltjänstemannaförbundetoch tillstyrker GTS förslag att även "på annat sätt" lämnad oriktiguppgift skall kunna leda till påföring av tulltillägg. En begränsning skulle enligt g förbunden på ett menligtsätt begränsa regelsystemets tillämpningsområde. Prop.1985/86:41 Även när det gäller frågan huruvidatulltaxenummer och statistiska nummer skall betraktas som yrkanden eller som uppgifter isak tillstyrker de flesta remissinstanserna GTS förslag eller lämnar det utanerinran. Flera remissinstanser, däribland kammarrätten i och kommerskollegium,framhåller att varuklassificeringen kan vara svår och att eftergiftsbestämmelsernadärför måste tillämpas generöst. Hovrätten för förordar VSU:sförslag och anför: Skillnaden mellan de två förslagen torde i praktiken ejbli särskilt stor, eftersom eftergkt av tulltillägg enligt 40 c § blir aktuelli de fall då den tullskyldige i deklarationen lämnat erforderliga sakuppgiftermen gjort en med hänsyn till omständigheterna ursäktlig feltolkning av tulltaxaeller statistisk varuförteckning. Om man följer varusmugglingsutredningens förslag,uppnås bättre överensstämmelse med vad som gäller enligt taxeringslagen.Hovrätten förordar därför att bestämmelsen utformas i enlighet med detta. Kammarrätten i samt handelskammarförbundel, grossistför-bundel,, industriförbundet och spedilörförbundel motsätter sig attangivande av statistiskt nummer bedöms som uppgift i sak. Skälet är attuppgiften kan vara svårbedömbar. framhåller att den av GTSföreslagna avgiftsnivån är för låg för att ge önskad preventiv effekt. Även riksrevisionsverkelifrågasätter om inte den föreslagna avgiftsnivån är för låg. I övrigt görs ingaerinringar mot förslaget. Inga särskilda erinringar görs mot GTS förslag att frågorom tulltillägg skall beslutas av tullmyndigheten. 2.6 Tulltillägg i förhållande till förverkande Hovrätten för ställer sig tveksam till GTSförslag och anför: Förslaget i denna del innebär en ändring avhittillsvarande praxis. Enligt denna skall i fall då endast en del av värdetförklarats förverkat någon tull eller annan införselavgift ej utgå. Hovrättenställer sig tveksam generaltullstyrelsens förslag i denna del, särskiltsåvitt bestämmelsen innebär att i vissa fall tulltillägg fill viss del utgår dådomstol förordnat om partiellt förverkande. Den sammanlagda sanktionen i formav straff, partiellt förverkande och tulltillägg skulle i vissa fall framståsom alltför hård. Systemet med dubbla sanktioner skulle för övrigt på ett ickeönskvärt sätt binda domstolarna när det gäller straffmätning och förverkande.Eftersom förverkande ej blir aktuellt då det gäller skattebrott framstårolägenheten för domstolarna med det nu framlagda förslaget som mera påtaglig änvad som gäller beträffande skattetillägg. Hovrätten vill därför ifrågasätta omdet intevore lämpligare med en regel av innebörd aU tulltillägg ej skall påföras Prop.1985/86: 41 i fall där tullmyndigheten avser anmäla gärningen till åtal. Omfråga om tulltillägg i sådana fall därefter upptas endast då åtal ej kommer tillstånd eller fällande dom ej meddelas, saknas anledning att överväga en regel omåtalsbegränsning i varusmugglingslagen i enlighet med generaltullstyrelsensförslag. En sådan regel kan för övrigt - såsom framhållits i departementspromemorian- ej införas utan att varusmugglingslagens systematik revideras. Hovrättenställer sig vidare tveksam tkl huruvida en regel om ätalsbegränsning för defall som föreslagits har någon nämnvärd praktisk betydelse. bedömning leder förhållandevis fä fall av de förfaranden,varom här är fråga, fill åtal och än färre till fällande dom. I ett system meddubbla sanktioner kan domstolen i sin straffmätning beakta det men som tulkilläggetinnebär. Iövrigt görs inga erinringar mot förslaget. Flertaletremissinstanser däribland åklagarmyndigheterna, hovrätten för ,och jordbruksnämnden kritiserar GTS förslag. Kritiken gårut på aU 2 § VSL avser sådana undandragandebrott, som grundar sig på att varorinte getts till känna i samband med införsel, medan undandraganden genomoriktigt uppgiftslämnande till tullmyndigheten faller utanför paragrafenstillämpningsområde. Någradirekta erinringar mot de föreslagna eftergiftsgrunderna görs inte. Fleraremissinstanser, däribland kammarrätten i och kommerskollegium,påtalar dock att bestämmelserna om eftergift bör tillämpas generöst, särskilt iinledningsskedet och i fråga om angivande av statistiska nummer. Allmäntframgår att eftergiftsgrunderna skall tillämpas liberalt, möjligen merfrikostigt än i andra skattesammanhang. I fråga om juridiska personer synesavsett att detta skall gälla med avseende på de allmänna eftergiftsgrunderna,särskilt i fak av sjukdom hos medhjälpare. Med hänsyn till de särskildaförhållanden som kan råda i fråga om förtullning och tulldeklarationer synesen sådan liberalisering befogad. Särskildaproblem uppstår när det gäller att bedöma om allmän efter-giftsgrund föreliggerdå en deklarant har lämnat oriktig eller ofullständig uppgift på grund av atthan har vilseletts av en utländsk varuleverantör. Så kan vara falletbeträffande uppgift om såväl själva varans beskaffenhet och användning som dessvärde och ursprung. I tullsammanhang måste något ansvarigt subjekt finnas inomriket, eftersom ansvar för tull endast undantagsvis kan utkrävas av den som ärutomlands. I praxis har eftertulltaxering praktiskt taget genomgående sketttrots att den tullskyldige har anfört aft taxeringen varit uppenbart oskälig pågrund av att han vilseletts av utländsk leverantör. Vidbeskattning är kriteriet på oriktig uppgift närmast identiskt vid å ena sidan eftertaxering och efterbeskattning samt å andra sidan påförande av 71 Prop.1985/86: 41 skattetillägg. Mot bakgrund av den liberalare inställning tilleftergiftsgrunderna som generaltullstyreisen har gett uttryck för och tillvilken kammarrätten har anslutit sig kan en strängare bedömning <8v tänkaskomma att ske vid eftertulltaxering på grund av vilseledande som harförorsakats av en utländsk leverantör än när fråga är om eftergift imotsvarande fall av tulltillägg. En sådan avvägning kan möjligen varamateriellt riktig men kan ändå tänkas förorsaka problem vid tillämpningen. Ettsärskilt skäl för eftergift bör anses föreligga, när en tulldeklarant görsannolikt att oriktig uppgift från hans sida i en deklaration beror på att han harfått oriktiga eller vilseledande uppgifter av tulltjänsteman, t. ex. angåendevarans rubricering eller principerna för hur tullvärdet skall beräknas. Hovrättenför anför att tulldeklarationsskyldigheten till övervägande delberör personer eller företag som i sin yrkesverksamhet betalar tullar och andrainförselavgifter, varför eftergift enligt paragrafens första mening i huvudsakbör komma i fräga för personer som inte yrkesmässigt driver importverksamhet.Vidare förutsätter hovrätten att GTS kommer att utfärda detaljerade anvisningarför att en i största möjliga utsträckning likartad praxis skall kunnaupprätthållas av de lokala tullmyndigheterna. Bilaga 4 Prop.1985/86:41 Isamband med import av varor skall ofta tull, annan skatt eller avgift betalastill statsverket. Tullarna tillkom ursprungligen i statsfinansiellt syfte.Efterhand har de mera kommit att fungera som näringspolitiskt instrument.Tullarnas betydelse har emellertid frän båda dessa synpunkter blivit alltmindre. uppbärs alltid av . Skatter i samband med import liksomandra införselavgifter uppbärs i allmänhet av men i vissa fall avannan myndighet. uppbörd av mervärdeskatt uppgår till betydandebelopp och är väsentligt större än tulluppbörden. och andra avgifter somtullverket uppbär fastställs vid förtullningen av varan. Innan tull och andrainförselavgifter har betalats, fär i princip ingen förfoga över varan. Det s.k. hemtagningssystemet utgör emellertid ett undantag härifrån. Systemet innebäratt en etablerad importör som fått GTS:s medgivande att vara hemtagare iprincip fär ta hand om och i övrigt förfoga över varan trots att den inte harförtullats. Annan importör som har fått tillstånd av GTS att betala tull ochavgift enligt särskild tullräkning kan, sedan tulltaxering skett, fä förfogaöver varan, trots att tullen inte har betalats. Vidförtullning utgår tull enligt tulltaxan, om annat inte är föreskrivet. Vid uppbörden av skattersom utgår även på importerade varor tillämpas tvä olika system. Vissa skattertas liksom tull genomgående ut av vid importen. Andra skatteruppbärs delvis av i samband med importen delvis av den inrikes beskattningsmyndigheten,som regel (). På RSV ankommer då enligt principerna för dets.k. punktskattesystemet aft ha hand om uppbörden av sådan skatt, som faller påvissa särskilt registrerade skattskyldiga. Dessa skattskyldiga - i huvudsakstörre importörer - skall leverera in skatten till RSV i samband med sin övrigaskatteredovisning för tillverkning eller omsättning inom landet. hardå i samband med införseln endast att till beskattningsmyndigheten lämnarapport om den skattepliktiga import som skett till registrerad skattskyldig.Det ankommer dock alltid på att för sådan varuinförsel uppbäraförekommande tull och mervärdeskatt. Det uppskov med skatteinbetalningen, somdetta punktskattesystem ger de registrerade skattskyldiga, innefattarsjälvfallet en betydande ekonomisk förmån för dem, eftersom de får lagerhållavaran utan att ha erlagt den punktskatt som utgör en stor del av priset vidvarans äterförsäljning. Därmed vinns det väsentliga syftet att den registreradeimportören (tillverkare, återförsäljare eller störte förbrukare) ibeskattningshänseende kommer i samma konkurrensläge som inhemska producenterav den punktskat-tebelagda varan. Till den del andra än registreradeskattskyldiga importerar punktskattepliktiga varor - som regel en obetydligdel av importen -tas däremot skatten ut av tullmyndigheten i samband med förtullningen. Prop.1985/86: 41 fungerar alltså här som beskattningsmyndighet.Skatten påförs och tas ut i samma ordning som gäller för tull. Tullverketombesörjer genomgående den pä importen fallande uppbörden av mervärdeskattenligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt, chokladutjämningsavgift enligt lagen(1968:361) om avgift vid införsel av vissa bakverk, reklamskatt enligt lagen(1972:266) om skatt på annonser och reklam, burkavgift enligt förordningen(1983:847) om avgift vid införsel av aluminiumburkar. Även växtskyddsavgiftenligt förordningen (1975:994) om införsel av växter samt s. k. vegetabilieavgiftenligt 6 § kungörelsen (1974:270) om kontroll vid införsel av livsmedel uppbärsav . Uppbördenav skatten eller avgiften är fördelad mellan RSV och och sålundaolika reglerad för registrerade och oregistrerade importörer enligt den nyssantydda ordningen i följande skatteförfattningar: lagen(1941:251) om särskild varuskatt, lagen(1957:262) om akmän energiskatt, lagen(1961: 372) om bensinskatt, lagen(1961:394) om tobaksskatt, lagen(1973: 37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, lagen(1973:1216) om särskild avgift för oljeprodukter och kol, bilskrotningslagen(1975: 343), lagen(1977:306) om dryckesskatt, lagen(1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen(1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen(1982:1200) om skatt pä videobandspelare, lagen(1984: 355) om skatt på vissa dryckesförpackningar och lagen(1984:409) om avgift på gödselmedel. Förvissa varor utgår ohka prisregleringsavgifter i samband med import, tillverkningm. Enligtlagen (1967:340) om prisreglering pä jordbrukets område utgår sålunda vissaavgifter för jordbruksprodukter som tillverkas, omsätts m. m. inom landet.Jordbruksnämnden är beskattningsmyndighet i dessa fall. Även vid införsel utgårvissa avgifter. Dessa uppbärs på något undantag när av i sammaordning som tull. Uppbörden av avgifter enligt lagen (1974: 226) omprisreglering pä fiskets område är på liknande sätt uppdelad mellanjordbruksnämnden och . Skatteroch avgifter på export av varor förekommer i. n. mera sällan, och de avgiftersom utgår betalas inte till utan uppbärs av annan myndighet.Tullverket har dock regelmässigt skyldighet att kontrollera att föreskrivnaavgifter har eriagts, innan utförsel fär ske. Enligtkungörelsen (1968:591) om erläggande av mervärdeskatt i vissa fak vid utförsel utgår mervärdeskatt för vara, som utförs för försäljning från kiosk eller liknande försäljningsställe ombord på fartyg på linjer mel lan och , eller . Detta gäller dock inte i fråga om spritdrycker, vin, starköl, öl, tobaksvaror, parfymer, kosmetiska preparat och toalettmedel samt choklad- och konfektyrvaror. Skatten ad ministreras av länsstyrelserna på samma sätt som skatt på omsättning inom landet. 74 har hand om uppbörd ochredovisning av vissa avgtftersom utgår vid utförsel av jordbruksprodukter, fisk och vissa andra Prop.1985/86: 41 varor. Avgifterna regleras i lagen (1967:340).med vissabestämmelser om prisreglering pä jordbrukets område och lagen (1974: 226) omprisreglering på fiskets område. Densedan 1974 tillämpade tullproceduren, avviker i väsentliga hänseenden frän dentidigare gällande. Enligt den äldre ordningen skulle tulltaxeringen baseras påen undersökning av varorna i varje särskilt fall. Klassificeringen av varornaoch bestämmandet av deras tullvärde vilade liksom fastställandet av tull ochandra införselavgifter helt på . I princip ålåg det även tullverketatt ta hand om varorna i avvaktan på förtullningen. I prakuken utveckladesemellertid förfarandet så att godsundersökning förekom endast i begränsadomfattning. Tulltaxeringen skedde i regel främst på grundval av handlingar somföreteddes vid införseln och uppgifter frän importören. Förfarandet gick underbenämningen avancerad tulltaxering. Ett frivilligt deklarationsförfarandetillämpades försöksvis i viss omfattning. Försöksvis infördes också en ordningsom tillät godsvård i privat regi i avvaktan på varornas förtullning. Enväsentlig nyhet i den nya tullproceduren var hemtagningsförfarandet, sominnebär att företag, som bedriver en mer regelbunden importverksamhet, färefter tillstånd av tullmyndighet ta hand om och förfoga över varorna redaninnan dessa har förtullats. Tullverketsbefattning med godsvården har i princip upphört. 1 avvaktan pä tullbehandlingtas varorna om hand av privata förelag, som fått tillstånd attbedriva godsvård. Tulltaxeringensker som regel med ledning av en tulldeklaration, som lämnas av den som angervaran till förtullning. TulldeklaraUonen skall i princip innehålla sådanauppgifter om varorna, att dessa kan tulltaxeras med ledning avuppgifterna i deklarationen. Degrundläggande bestämmelserna om hemtagning finns i 3-5 §§ TL. Där föreskrivsatt den som bedriver importverksamhet med tullmyndighetens medgivande kan få tahand om och förfoga över vara, trots att den inte har förtullats, och vidareanges hemtagarens skyldighet i fråga om varans förtullning. om hemtagning finns i 27 §§ TSt och 148-158 §§ Generaltukstyrelsenstullordning (TFS 1973:159, TO). Bestämmelserna innebär i huvudsak följande. Tillstånd till hemtagningmeddelas av tulldirektion eller i vissa fall av GTS. För att fä hemtagningstillstånd bör importören vara etablerad här i landet och registrerad i aktiebolags-, förenings- eller handelsregister. Åter kommande import förutsätts. Importören skall ha sådana personella och andra resurser, att han kan fullgöra sina skyldigheter mot . Verk samheten skall bedrivas i sådana former, att kan utöva tillsyn och kontroll genom inspektionsbesök och bokföringsgranskning. Prop.1985/86: 41 tagningstillstånd ges i allmänhet endast till företagare, som ärbokföringsskyldiga enligt lag. Hemtagningstillstånd kan lämnas för viss tideller tills vidare. Det kan begränsas till vissa bestämda varuslag ochförbindas med de villkor som tullmyndigheten finner nödvändiga. I tillståndetanges den tullanstak, till vilken importören skall lämna anmälan om förtullningeller annan tullklarering av hemtagen vara (konirolltullanstalt). Hemtagningstillståndkan när som helst återkallas. Nären hemtagare vill ta hand om en vara, skall han lämna en hemtagningsanmälan tilltullanstalten på den ort där varan finns. Hemtagningsanmälan får lämnas genomombud, exempelvis en speditör. Anmälan skall innehålla uppgift om kollis antal,slag, märke och nummer och varans slag och kvalitet samt de övriga uppgifter omvaran som behövs för tullkontrollen. Vidare skak finnas en försäkran att varaninte är av sådant slag att dess hemtagning hindras av importrestriktioner.Tullmyndigheten kontrollerar, att hinder för hemtagning inte föreligger. Enligtlagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselregleradevaror, m.m. gäller särskilda regler i fråga om hemtagning av varor, för vilkaföreskrivits införselförbud eller särskilda införselvillkor. Däringa särskkda restriktioner gäller, får hemtagaren fritt förfoga över varorna,t. ex. sälja eller förbruka dem. Ofta levereras varorna direkt till importörenskunder.