prop · G903119 · 1985-12-31 00:00:00 — Harnågon som har sitt huvudkontor i eller i annan konventions-stat ellernågon som är anställd hos sådan person nödgals utge ersättning för atomskada,för vilken den skadelidande på gmnd av beslämmelserna i 3 § icke är berättigadtill ersättning enligt denna lag, äger han återkräva skadeståndet av denanläggningsinnehavare som med bortseende från nämnda bestämmelser skulle hasvarat för skadan. Därvid äger försia stycket försia punkten motsvarandelillämpning. Har skadan uppkommit under transport av alomsubslans tillmottagare i annan stal än konvenlionsstal, gäller dock den avsändandeanläggningsinnehavarens ansvarighet ej längre än till dess substansen lossatsfrån det transportmedel varmed det anlände till den slalen. Har skadanuppkommit under transport av alomsubslans från avsändare i sådan stat, inträderden mottagande anläggningsinnehavarens ansvarighet icke förrän substansenlastats på del transportmedel varmed det sändes från den främmande staten. Ålerkravsrällenligt första eller andra siycket tillkommer icke den som själv svarar förskadan enligt 20 §. Fråganom konflikten mellan Montrealprolokoll nr 4 och Paris- och Wienkonventionernahar berörts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2). Som har framhållits därlorde det vara nödvändigt alt respektera Montrealprotokollet och alltsåbehålla etl ansvar för flygfraklföraren också belräffande atomskador.Intresset av all ansvarel för sådana skador skall slutligt åvila innehavaren aven atomanläggning tillgodoses dock om flygfraktföraren i del beskrivna falletmedges regressrätt mot anläggningsinnehavaren. Enligtförsia stycket i förevarande paragraf kan sådan regressrätt utövas Prop.1985/86: 119 av den som har nödgats utge ersättning på gmnd av ellinlernalionelll fördrag eller lagstiftning i främmande stat. Genom elt tilläggtill denna bestämmelse skall regress i fortsättningen kunna utövas också närersättning har betalts på gmnd av luftfartslagen. Tillägget innebär allansvaret för atomskada i sista hand kommer att bäras av atomanläggningensinnehavare, även när den skadebringande händelsen har inträffat under en sådantransport som omfattas av luftfartslagens bestämmelser om flygfraktföraresskadeståndsansvar. Bestämmelsema i luftfartslagen innebär dock alt denskadelidande för sin del får rikta sill krav på ersällning mot flygfraklföraren. Medhänsyn till syftet med ändringen i atomansvarighetslagen bör den inte sättas ikraft förrän de föreslagna ändringarna i luftfartslagen sätts i kraft iförhållande till andra stater inom Warszawasystemel. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen fill 1. lag om ändring i luftfartslagen(1957:297), 2. lag om ändring iatomansvarighetslagen (1968:45). Regeringenbeslular i enlighet med föredragandens hemställan. Närvarande:f. d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådel . Enligtprotokoll vid regeringssammaniräde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag lill 1. lagom ändring i luftfartslagen (1957:297), 2. lagom ändring i alomansvarighetslagen (1968:45). Förslagenhar inför lagrådel föredragils av departementsrådet . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Lagom ändring i luftfartslagen Ikraftträdande-och övergångsbestämmelser Punkt 1 Förslagetunder ikraftträdandebestämmelsens försia punkt innebär, all regeringen bemyndigasinte bara atl bestämma tidpunkten för ikraftträdande utan också alt förordnaatt lagändringarna inledningsvis skall tillämpas uteslutande på viss trafik.Av de motiv som anges i remissprolokollet för den föreslagna ordningen framgåratt denna onekligen fyller ett praktiskt behov på gmnd av osäkerheten omtidpunkten för Montrealprolokol-lens ikraftträdande och medhänsyn lill strävanalt samordna ikraftlrädandel med övriga nordiska länder. Lagrådetvill för sin del fästa uppmärksamheten på atl förslaget innebär en delegationav normgivningskompetens som saknar uttryckligt stöd iregeringsformen. När del gäller bemyndiganden för regeringen alt bestämmatidpunkten för ikraftträdande av lagar inom det obligatoriska lagomrädel, fårdock sägas ha utvecklals en konsfilutionell praxis som tillåter denna form avdelegation,»Vanligen rör det sig om införlivandet av internationellaöverenskommelser där del vid riksdagsbehandlingen inte går att ange näröverenskommelsen träder i kraft. förekommeråtminstone ell tjugotal exempel på sådana bemyndiganden (senast genom SFS1985:988). Åven önskemål om samordning med övriga nordiska länder har angettssom motiv för delegation av detta slag (se t. ex. SFS 1985:133; jfr prop.1984/85:105, s. 10). Motivet för alt acceptera sådana föreskrifter avregeringen lorde vara alt de betraktas som verkställighelsföreskrifter enligt8 kap. 13 § första stycket 1. Molbakgrund av det anförda anser lagrådet, all del inte finns anledning att riktanågon kritik mol denna del av ikraftträdandebestämmelsen. Förslagetall regeringen skall bemyndigas bestämma om begränsning av tillämpningsområdet för den föreslagna lagstiftningen går visserligen längre än del slag av delegation som har berörts i det föregående. liknandeformer av delegation har dock godtagits av vid flera Prop.1985/86:119 tillfällen. Del har i dessa fall främst rört sig om bemyndigandenatt förordna om lillämpning av en lag eller vissa bestämmelser i lagen iförhållande till andra länder eller lill internationella organisationer. Somexempel på delegationer av senasi angivet slag kan nämnas ikraftträdandebestämmelsernalill lagen (1981:6) om konkurs som omfattar egendom i annal nordiskt land ochlagen (1981:7) om verkan av konkurs som har inträffat i annal nordiskt land.Regeringen bemyndigas där alt bestämma om respektive lags ikraftträdandesamtidigt som regeringen ges befogenhet atl sätta lagen i krafl i förhållandelill enbart två eller tre av de andra berörda nordiska länderna. annatexempel återfinns i lagen (1982:1134) om ändring i namnlagen (1982:670), därregeringen bemyndigas alt bestämma tidpunkten för när lagen skall lillämpasbelräffande svenska medborgare som har hemvist i . I 3 § Iredje siycketlagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall finns ellbemyndignde för regeringen all i förhållande till annan stat föreskriva omundantag från huvudregeln i paragrafens första stycke om immunitet ochprivilegier. Denföreslagna delegationsbestämmelsen ger genom sin formulering ell intryck av atlskilja sig frän bestämmelser av det slag som har godtagits enligt vad nu harangetts. I sak kan den emellertid inte anses innebära någol annal än alllagstiftningens tillämpning får begränsas i förhållande till vissa stater, låtvara alt tekniken för att ange detla är en annan än den som har använls i denämnda exemplen. Nägon annan teknisk metod lorde dock i detta fall inte havarit lämplig. En uppräkning av de stater gentemot vilka lagen skall tillämpasskulle nödvändiggöra en lagändring - och alltså riksdagsbehandling - vid varjetillfälle någon stat ansluter sig till respektive lämnar Warszawasystemel. Medhänsyn till det anförda anser lagrådet alt den berörda beslämmelsen i sin helhelfår sägas ligga i linje med vad som lidigare har godtagits av . Detsynes inte heller möjligt atl på annal säll åstadkomma en ändamålsenligordning, om man vill tillgodose syftet med den föreslagnabestämmelsen. Härtill kommer att del i lagrådsremissen utförligt harredovisats under vilka förutsättningar regeringen avses all utnyttjabemyndigandena i fråga. har alltså möjlighel alt ta ställning såvältiU utformningen av beslämmelsen som till vad som har angetts belräffande dessutnyttjande. Viden sammantagen bedömning av del anförda anser sig lagrådet för sin del kunnagodta den föreslagna ikraflträdandebestämmelsen. Lagrådet fömtsätter emellertidalt frågor av det slag som har berörts uppmärksammas, om regeringsformensbestämmelser om normgivningskompetensen ses över i framliden. Ipunkterna 2, 3, 4 och 5 anges atl i förhållande till vissa stater äldrebestämmelser skall tillämpas även i fortsättningen. Av motiven framgår atl med"äldre lydelse" avses de ändringar i 9 kap. som har beslutals av på grundval av förslagen i prop. 1984/85:212 under slutetav men som inte träder i kraft förrän den 1 Prop. 1985/86:119 januari1987. Lagrådet vill med anledning härav framhålla att en fömtsättning för allinte något som helst tvivel skall råda om vad som avses med äldre lydelse äratt de lagändringar som föreslås i remissen inte sätts i kraft förrän efter den1 . Detta framgår inte uttryckligen av remissen men har enligt vadlagrådet har inhämtat under föredragningen varit en självklar utgångspunkt medhänsyn till nödvändigheten alt samordna ikraftträdandet med övriga nordiskaländer. Lagom ändring i atomansvarighetslagen Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. P'""?- 1985/86:119 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 20 febmari 1986 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden 1. , ,, , , , , , ,, R. Carisson, , , , och Proposition om flygfraktförares ansvar för passagerare ochgods 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenredogör för lagrådets yttrande (beslul om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag lill 1. lag om ändring i luftfartslagen(1957:297), 2. lag om ändring iatomansvarighetslagen (1968:45). Föredraganden redogör för lagrådets yttrandeoch anför. Lagrådethar inte haft nägon erinran mot de materiella bestämmelserna i lagförslagen. Isilt yttrande har lagrådet dock ifrågasatt i vad mån de bemyndiganden som harföreslagits i punkt 1 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelsen lillförslaget till lag om ändring i luftfartslagen (1957:297) kan anses uigörasådan delegation av normgivningskompetens som står iöverensslämmelse med regeringsformens bestämmelser. Som lagrådet harkonstaterat ligger den berörda beslämmelsen emellertid inom ramen för den konstitutionellapraxis som har utvecklals sedan 1974 års regeringsform infördes. Jag kan vidareansluta mig till vad lagrådet har uttalat beträffande punkterna 2-5 iikraftträdande- och övergångsbestämmelsen. Som jag har angett iremissprolokollet är det både nödvändigt och angeläget alt samordnaikraftträdandet av denna lagstiftning med ikraftträdande av motsvarandelagstiftning i de övriga nordiska länderna. Enligt vad jag har inhämtat fråndessa länder är det med hänsyn härtill inte möjligt att delta kan ske förränefler . Det har alltså varit en självklar utgångspunkt att deändringar i 9 kap. som har beslutats av på gmndval av förslagen iprop. 1984/85:212 kommer atl träda i kraft före de nu förslagna ändringarna isamma kapitel. Härigenom undanröjs eventuella oklarheter om vad somskall förstås med uttrycket "äldre lydelse" i de berörda punkterna iikraftträdande- och övergångsbestämmelsen. Jagvill slutligen nämna alt några redaktionella ändringar har gjorts i deremitterade lagförslagen. 2 Hemställan Prop. Jaghemställer att regeringen föreslår att delsanla de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar,dels godkänna det i avslutade tilläggsprotokolletnr 3, dels godkänna del i avslutade Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslular alt genomproposition föreslå all anta de förslag som föredraganden har laglfram. Lag om ändring i luftfartslagen (1957:297) Härigenom föreskrivs i fråga om luftfartslagen (1957:297)' dels atl 9 kap. 39 § skall upphöra alt gälla, dels all 9 kap. 1-13, 15-38, 40 och 41 §§ samt mbrikernatiU 9 och 14 kap. skall ha nedan angivna lydelse dels att i 14 kap. skall införas en ny paragraf, 5 § avnedan angiven lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 KAP. Om befordran med luftfartyg Vad i detta kapitel stadgas gäller Detta kapitel gällersådana luft befordran med luftfartyg av passa- transporter av passagerare, resgods gerare, resgods eller gods, vilken eller gods som utförs av luftlrafik- utföres mot vederlag eller av luft- företag. Kapitlet gäller också, om trafikförelag verkställes vederlags- transporten utförs av annan mol er- fritt, sättning. I detta kapilel förstås med Warszawakonventionen den i Warszawaden undertecknade och genom det i den 28 september 1955avslutade protokollet reviderade konventionen om internationell luftbefordransamt med Guadalajarakonven-tionen den i den 18 september 1961undertecknade konventionen om internationell luftbefordran som utföres av annanän den avlalsslutande fraktföraren. Bestämmelserna i detla kapUel Vid transport av post ansvarar äga icke tillämpning å postbeford- fraktförarenuteslutande mol post rån, förvaltningen. inte av bestämmelserna i detta kapUel utan av desärskilda regler som gäller mellan fraktföraren och poslförvaltningen. Lagen omtryckt 1979:643. Vad i 3-9§§ stadgas om befordringshandlingar skall icke gälla ifråga om befordran, somulföres under osedvanliga förhållanden och faller utom normal utövning av luftfartsverksamhet. Bestämmelsernai 36 §§ gäller inte ifråga om transporter som utförs under osedvanligaförhållanden och som inte utgår normal luftfartsverksamhet. Vid befordran av passagerare skall utfärdas biljett,innehållande: a) uppgiftå avgångsort och bestämmelseort; b) däravgångsorten och bestämmelseorten äro belägna i samma stat och en eller fleramellanlandningar avses skola äga rum i annan stal, uppgift å platsen för minsten sådan mellanlandning; samt c) meddelandealt befordringen kan vara underkastad eller lag av molsvarandeinnehåU och att konventionen eller lagen i regel begränsar fraktförarensansvarighet i fråga om skada på person liksom då resgods förkommer, minskaseller skadas. Biljetten skall, där ej annat styrkes, gälla såsom bevisom befordringsavtalets slutande och om villkoren för befordringen. Ärbiljett ej utfärdad, har den ej föreskrivet innehåll eller har den fårkommil,skall befordringsavtalet ändock gälla och vara underkastat beslämmelserna idelta kapitel. Har passageraren med fraktförarens samtycke gått ombord å luftfartygutan att biljett utfärdats eller innehåller biljetten icke meddelande somavses i första stycket under c), äger fraktföraren dock icke åberopa sådanbegränsning av ansvarigheten som stadgas i 22 §. Får passagerartransporter skall biljetter utfärdas. Sådanabiljetter kan vara individuella eller kollektiva. En biljett skaU innehålla 1. uppgift om avgångs- och be stämmelseorten, samt 2. uppgift, när avgångs- eller bestämmelseorten Ugger i samma stat och en eller flera mellanland ningar skall ske i en annan stat, om platsen för minst en sådan mellan landning. Biljeller behöver inte utfärdas, om uppgifter enligtförsia styckel 1 och 2 har registrerats på annat sätl. Såväl transportavtalet som bestämmelserna i detta kapitelgäller även om föreskrifterna i denna paragrafinte har följts. Vidbefordran av inskrivet resgods skall utfärdas resgodsbevis. Har beviset ejfogats vid biljett som Förtransporter av inskrivet resgods skall resgodsbevis utfärdas. Ett resgodsbevissom inte har fo- uppfyller föreskrifterna i 3 § försia stycket ellerintagits i sådan biljett, skall det innehålla: a) uppgiftå avgångsort och bestämmelseort; b) däravgångsorten och bestämmelseorten äro belägna i samma stat och en eller fleramellanlandningar avses skola äga rum i annan stat, uppgift å platsen för minsten sådan mellanlandning; saml c) meddelandealt befordringen kan vara underkastad eller lag av motsvarandeinnehåll och alt konventionen eller lagen i regel begränsar fraktförarensansvarighet då resgods förkommer, minskas eller skadas. Resgodsbevis skaU, där ej annal styrkes, gälla såsom bevisom resgodsets inskrivning och om villkoren för befordringen. Är resgodsbevis ej utfärdat, har del ej föreskrivetinnehåll eller har del förkommit, skall befordringsavtalet ändock gälla ochvara underkastat bestämmelserna i detla kapitel. Har fraktföraren mottagitres-godel i sin vård utan att resgodsbevis utfärdats eller innehåller, i falldå beviset icke fogats vid eller intagits i biljett som uppfyller föreskrifternai 3 § första stycket under c), beviset ej meddelande som avses i försia stycketunder c) av förevarande paragraf, äger fraktföraren dock icke åberopa sådanbegränsning av ansvarigheten som stadgas i 22 § andra styckel. gals tiU eller tagUs in i en biljett som uppfyller kraveni 3 § försia stycket skall innehålla 1. uppgiftom avgångs- och bestämmelseorten, samt 2. uppgift, näravgångs- och bestämmelseorten ligger i samma stal och en eller fleramellanlandningar skall ske i en annan stat, om platsen för minst en sådanmellanlandning. Resgodsbevis behöver inte ulfärdas, om uppgifter enligtförsia stycket 1 och 2 har registrerats på något annal sätt. Såväl transportavtalet som bestämmelserna i delta kapitelgäller även om föreskrifterna i denna paragrafinte har följts. Vidbefordran av gods äger fraktföraren fordra, att avsändaren upprättar ochavlämnar en befordringshandling, betecknad flygfraklsedel. Avsändaren ägerfordra, alt sådan handUng moltages av fraktföraren. Är flygfraktsedel ej utfärdad, har den ej föreskrivetinnehåU eller har den fårkommil, skall befordringsavtalet ändock gälla och,med del Förgodstransporter skall flygfraktsedlar upprättas. Någon flygfraktsedel behöver dock inie upprättas, omuppgifterna angående transporten registreras på något annal sätt än på undantagsom följer av 9 §, vara underkastat bestämmelserna i detla kapitel. enflygfraktsedel och avsändaren samtycker UU detta förfarande. I sådana faU skallfraktföraren lämna avsändaren elt godskvitto, om denne begär det. Godskvittotskall innehålla sådana uppgifter alt godset kan identifieras. Del skall medförarätt att ta del av uppgifterna angående transporten. Om någon fraktsedel inte har upprättats, får fraktförareninte vägra alt la emot gods för transport med hänvisning lill att det systemsom har använts för att registrera uppgifter om transporten inte finns tillgängligtpå en omlastnings- eller bestämmelseort. Flygfraktsedeln skall upprättas av avsändaren i treoriginalexemplar och avlämnas tillsammans med godset. Det första exemplaretskall förses med beteckningen "för fraktföraren" och undertecknas avavsändaren. Det andra exemplaret skaU betecknas "för mottagaren"; detundertecknas av avsändaren och fraktföraren samt åtföljer godset. Det tredjeexemplaret undertecknas av fraktföraren och åter-slälles av honom lillavsändaren efter godsets mottagande. skall tecknas innan godset tages ombord å luftfartyget; den kanersättas med stämpel. Avsändarens underskrift kan vara tryckt eller ersättasmed stämpel. Har fraktföraren på avsändarens begäran upprättatflygfraktsedeln, anses han, där ej annal styrkes, hava handlat för avsändarensräkning. Flygfraktsedeln skall upprättas av avsändaren i treoriginalexemplar. Exemplar 1 förses med beteckningen "förfraktföraren" och undertecknas av avsändaren. Exemplar 2 förses medbeteckningen "för mottagaren" och undertecknas av avsändaren ochfraktföraren. Exemplar 3 undertecknas av fraktföraren och lämnas till avsändarennär godset har lagils emot. kan vara tryckta eller kan ersättasmed en stämpel. Om inte annat visas, anses fraktföraren handla föravsändarens räkning när han på dennes begäran upprättar flygfraklsedeln. Avserbefordringen flera kolli, skall avsändaren, där fraktföraren begär del,upprätta särskilda flygfraktsedlar. Avser transporten flera , skall särskildaflygfraktsedlar upprättas, om fraktföraren begär det. Användsett sådant registreringsförfarande som avses i 5 § andra stycket, skallfraktföraren lämna över särskilda godskvitton, om avsändaren begär det. Flygfraktsedeln skall innehålla: a) uppgiftå avgångsorl och bestämmelseort; b) däravgångsorten och bestämmelseorten äro belägna i samma stat och en eller fleramellanlandningar avses skola äga rum i annan stal, uppgift å platsen för minslen sådan mellanlandning; saml c) meddelandealt befordringen kan vara underkastad eller lag av motsvarandeinnehåll och att konventionen eller lagen i regel begränsar fraktförarensansvarighet då gods förkommer, minskas eller skadas. Flygfraktsedelnoch godskvUtot skall innehålla 1. uppgiftom avgångs- och bestämmelseorten, 2. uppgift,när avgångs- och bestämmelseorterna ligger i samma stal och en eller fleramellanlandningar skall ske i en annan stat, om platsen för minsl en sådanmellanlandning, och 3. uppgiftom försändelsens vikt. Hargods med fraktförarens samtycke lagits ombord å luftfartyg utan altflygfraktsedel utfärdats eller innehåller fraktsedeln icke meddelande somavses i 8 § under c), äger fraktföraren icke åberopa sådan begränsning avansvarigheten som stadgas i 22 § andra siycket. som beslämmelserna i detla kapitel gäller även omföreskrifterna i 58 §§ inte har följts. Avsändarensvarar för skada som fraktföraren eller annan, iförhållande lill vilkenfraktföraren är ansvarig, lider tiU följd av att uppgifter rörande godset,vilka avsändaren upplagd i flygfraktsedeln, ej hava föreskrivet innehåU ellereljest äro oriktiga eller ofullständiga. Avsändaren svarar för riktigheten av de uppgifter som haneller någon som har handlat på hans vägnar har lämnat i flygfraktsedeln ellerför registrering eller införing i godskvittot. Är uppgifterna om godsetoriktiga eller ofullständiga, svarar avsändaren för de skador som detta medförför fraktföraren eller någon som denne ansvarar mot. Äravsändaren inte ansvarig enUgt första stycket för oriktiga och ofullständigauppgifter som har tagits in i godskvUtot eller som registrerats, svararfraktföraren får de skador som detta medför får avsändaren eller någon somdenne ansvarar mot. Detsamma gäller om någon annan på fraktförarens vägnarhar fört in uppgifterna på godskvittot eller har registrerat dem. Flygfraktsedeln skaU, där ej annat styrkes, gälla såsombevis om avtalets slutande, om mottagandet av godset och om villkoren för befordringen. Vad i flygfraktsedeln uppgives angående godsets vikt,mätt, förpackning och stycketal skall, där ej annat styrkes, äga vitsord.Annan uppgift i flygfraklsedeln om godsets myckenhet eller rymd saml uppgift idensamma om godsels tillslånd äga däremot ej vitsord mot fraktföraren, medmindre han i avsändarens närvaro undersökt uppgiften och tecknat intyg därom åflygfraklsedeln eller ock uppgiften avser godsets synliga tillsländ. Rätt att förfoga över godset och godsets utlämnande Om inteannat styrks, gäller flygfraktsedeln eller godskvittot som bevis om att eltavtal har träffats, om att godset har tagUs emot och om de villkor förtransporten som har tagits in i fraktsedeln eller godskvUtot. Flygfraktsedelnseller godskvittots uppgifter om godsets vikt, mått och förpackning och omantalet gäller, om Inte annat visas. Andra uppgifter i flygfraktsedelnom godsels mängd, volym eller tillstånd gäller mot fraktföraren bara om han påflygfraklsedeln intygar all han har kontrollerat uppgifterna i avsändarensnärvaro eller om uppgifterna avser godsels synliga tillstånd. Rätt att förfoga över godset m. m. Mol uppfyllande av sina förpliktelserna grundavbefordringsavtalet äger avsändaren, där det kan ske utan skada förfraktföraren eller annan avsändare,/ör/oa över godset genom atl återtaga det åavgångs- eller bestämmelseflygplatsen, stoppa del vid landning under resan,låta på bestämmelseorten eller under resan utlämna det till annan än den iflygfraktsedeln angivne mottagaren eller begära dess återsändande tillavgångsflygplatsen. Avsändaren skall dock gälda kostnad som uppkommer därav.Kan avsändarens order ej verkställas, skall fraktföraren underrättahonom därom. Utför fraktföraren avsändarens order ulan att del lilldenne avlämnade exemplaret av flygfraklsedeln företes, är fraktförarenansvarig för skada, som därigenom lillskyn- Omavsändaren uppfyller sina förpliktelser enUgt transportavtalet och ersätter deextra kostnader som uppkommer, kan han återta godset på avgångs- eller bestämmelseflygplatseneller stoppa del vid landning under resan. Detta gäller dock inte, om åtgärden medförskada för fraktföraren eller någon annan avsändare. Undersamma förutsättningar som anges i försia stycket kan avsändaren under resaneller på bestämmelseorten lämna ut godset liU någon annan än den som i flygfraktsedelneller godskvUtot anges som mottagare eller begära alt del skickas tiUbaka lillavgångsflygplatsen.