prop · G90355 · 1985-12-31 00:00:00 — L servicebegreppet kan intolkas bl.a.en rättsä-ker och snabb ärendehandläggningsamt ett vänligt och korrekt bemötande av den rättsssökandeallmänheten. Det är inte utredningens uppgift att utforma enservicepolicy' för skatteförvaltningen. En organisatorisk aspekt att notera isammanhanget är dock att én splittrad och illa samordnad organisation medför attenskilda och företag kan drabbas av onödigt mångakontaktytor mot skattemyndigheterna. Prop, 1985/86:55 FÖRSLAG TILL ORGANISATIONSSTRUKTUR Idetta avsnitt redogör utredningen - mot bakgrund av den tidigare skisseradeproblem- och kravbilden - för sitt förslag till organisationsstruktur förskatteförvaltningen. Principiellt innebär förslaget att skatteförvaltningenbildar en fristående förvaltningssektor där lednings- och samordningsfunktionernapå central och regional nivå förstärks i förhållande till nuläget.Framställningen koncentreras till organisatoriska och administrativa frågor. 8.1 Ett enhetligt huvudmannaskap Somtidigare beskrivits åvilar det fackdepartementala ansvaret förriksskatteverket, de lokala skattemyndigheterna och kronofogdemyndigheternafinansdepartementet, medan har ansvaret för länsstyrelsernainklusive skatteavdelningarna . Utredningen- som i detta avseende inte har att lämna formliga förslag - noterar attutbrytningen av skatteavdelningen till en fristående länsskattemyndighet, somföreslås i avsnitt 8.4, öppnar möjligheter till en samlad och förstärktstyrning från regeringens sida av skatteförvaltningen och dess verksamhet iflera avseenden. Det synes naturligt att huvudmannaskapet för länsskattemyndighetenläggs på . Arbetet inom sammanförs därmedtill det departement, som har sakansvaret för i stort sett hela verksamheten. Fördelarna härmed är uppenbara. Bildandet av länsskattemyndigheter medger att RSV:sledningsroll kan 'klargöras på ett mer markerat sätt än som är möjligt sålänge skatteavdelningen organisatoriskt tillhör länstyrelsen. Detta möjliggöri sin tur enligt utredningens uppfattning en delegation från finansdepartementettill RSV av arbetsuppgifter som ur regeringens synpunkt är av rutinkaraktäroch en motsvarande koncentration till frågor av övergripande .lag.Därmed kan en reell förstärkning ske av det politiska infiytandet överskatteförvaltningens verksamhetsinriktning. 1 samband medorganisationsförändringen bör närmare övervägas hur styrningen av och arbetetmed skatte- och indrivningsväsendet skall organiseras inom . Allaformer av insyn i den offentliga förvaltningsverksamheten är av stordemokratisk betydelse. Detta gäller ocksåskatteförvaltningen.Lekmannainflytandet i skattemyndigheternas högsta ledningsorgan bör förbättras iden nya organisationen. Utredningen lämnar i kapitel III förslag om formen för en sådanmedverkan. 8.3 Riksskatteverketsroll och ställning Skatteförvaltningensverksamhet kännetecknas av att regionalpolitiska övervägandeninte förekommer. Däremot är kravet påöver riket enhetliga bedömningaroch ett även i övrigt enhetligt uppträdande från skatteförvaltningenssida grundläggande. RSV borde därför ha enledande roll i den stora förvaltningssektor som skatteförvaltningenutgör. Som antytts i det föregående är emellertid skatteavdelnLngens organisatoriskaanknytning till ett hinder mot att ge verket en sådan roll.RSV kan nämligen inte gärna ges ställning av chefsmyndighet i olika avseenden över del av länsty-relseorganisationen. Länsstyrelsensroll och ställning som en i förhållandetill olika centrala ämbetsverk fristående och självständig förvaltningskulle då generellt kunna sättas i Det finns därför enligtutredningens uppfattning en koppling mellan frågan om bildandet av friståendelänsskattemyndigheter och frågan hur - och i vilken utsträckning - RSV:s ställningsom ledningsorgan inom skatteförvaltningenkan förstärkas. En utbrytning av skatteavdelningen öppnar helt andra möjligheter i detta avseende änett fasthållande vid nuvarandeorganisationsstruktur. De följande förslagen förutsätter att friståendelänsskattemyndigheter bildas. (och sedermera även länsberedningen)föreslog att RSV skulle få ställning avchefsmyndighet för de regionala skatteverken undervilka i sin tur de lokala skattemyndigheterna borde sortera. Med begreppet chefsmyndighet avses i allmänhet att den överordnadeinsatsen har rätt att lärana föreskrifterbeträffande den underordnademyndighetens verksamhet och att avge anslagsframställning förden underställda myndigheten, utöva arbetsgivaransvaret i vissa avseenden, t.ex.tillsätta vissa tjänster hos denna ra.fl. För att närraarekunna ange vad som i enskilda fall innefattas i chefsmyndighetsbegreppet tordeman behöva studera de berörda myndigheternas instruktioner, arbetsordningaroch förfarandelagstiftningen inom förvaltningsområdet,samt dessutom arbetsrättslig lagstiftning, avtal m.m. Denna utredning syftar med sina förslag - i likhet med nämnda utredningar - till en ordning där RSV ges den övergripande ledningen över skatteförvaltningeni landet och där länsskattemyndigheten ges ledningen på den länsvisa nivån. Förhållandet mellan förvaltningensolika nivåer bör emellertid uttryckas påett något annorlunda sätt än dessautredningar föreslog. I instruktionen för RSV böranges att verket ansvarar för ledningenav skatteförvaltningen i landet. Dettautryckssätt svarar enligt utredningensmening mot den befo- genhetsfördelning som föreslås i skilda koriKretaavseenden. I instruktionen för länsskattemyndigheten bör däremot anges attlänsskattemyndigheten är chefsmyndighet för de lokala skattemyndigheterna i länet. Med den föreslagna organisationsstrukturen är detnaturligt att RSV ges direktivrätt beträffande inriktningen av den operativaverksamheten hos fältmyndigheterna. Ledningen skall i huvudsak ske genom attverket lägger fast gemensamma principer, riktlinjer och ramar förverksamheten. Den gemensamma planeringen skall - liksom - ske i samarbetemed länen. Det måste givetvis få ankomma på länsskattemyndigheterna att skötaplaneringen på länsnivå. I RSV:s övergripande ledningsroll bör också ligga attverket svarar för t.ex. utveckling av urvals- och kontrollmetoder samtplanerings- och uppföljningssystem. I kapitel IV lämnar utredningen förslag till ändringar i bl.a.taxeringslagen som syftar, till konkretir-sering av RSV:s ledningsroll.. Enligt direktiven skall en utgångspunkt förutredningsarbetet vara att det skall tinnas en fristående länsskattemyndighet.De problem som skatteavdelningens nuvarande anknytning till länsstyrelsenmedför har tidigare berörts. Det hinder för en effektivare ledning ochsamordning som anknytningen utgör har belysts. Utredningen föreslår attskatteavdelningarna vid länsstyrelserna (i taxeringsavdelningenjämte administrativa avdelningens uppbörds- och dataenheter) bryts ut till fristående länsskattemyndigheter, en i varje län. Enligt utredningen skall utbrytningen omfatta helaskatteavdelningen. Att låta utbrytningen omfatta endast vissa enheter inomskatteavdelningen medan andra skulle bli kvar inom bedömerutredningen som verklighetsfrämmande mot 124 bakgrund av de verksamhetssamband som föreligger mellanskatteavdelningens olika enheter. Vid partiella omorganisation avlänsstyrelserna sammanfördes för övrigt beskattningsfunktionerna med uppbörds-och dataverksamheten av detta skäl i den nya skatteavdelningen. Sambanden harsedan dess stärkts ytterligare. Det pågående arbetet inom andra utredningarmed vilka denna utredning har samarbetat ger inte heller något underlag för attlåta utbrytningen omfatta bara en del av skatteavdelningen. Utredningen har konstaterat att skatteförvaltningen iStockholms län uppvisar en särskilt splittrad bild. Lednings- ochsamordningsproblemen inom skatteförvaltningen i är därför änstörre än i övriga landet. En sådan ordning får inte bestå. I länmåste taxeringsavdelningen och administrativa avdelningens uppbörds- ochdataenheter föras samman till en länsskattemyndighet med samma grundläggandeuppbyggnad som i övriga landet. Verksamheten - en myndighetsuppgift Enligt direktiven skall utredningen överväga i vad mån detfinns behov av ett skattechefsintitut om man stannar för alternativet med en fristående länsskatterayndighet. innebörd kan kortfattat sägas varaatt landshövdingen och länsledningen är befriade från det sakliga ansvaret för stora delar av beskattningsverksamheten. En förutsättning för att skapa en effektivare organisationär att - så långt möjligt - samla ansvaret i sakligt och administrativthänseende för verksamheter som har funktionella samband. Endast härigenom kanen effektiv planering, prioritering och resursanvändning med hänsyn tillmyndigheternas totala situation åstadkommas. Detta synsätt kommer till uttrycki allmänna verksstadgan. Det är också utredningens grundsyn. Enviktig konsekvens av bildandet av länsskattemyndigheter är att förhållandetmed skattechefen som "en myndighet i myndigheten" kan upphöra,eftersom något behov av en sådan konstruktion då inte längre föreligger.Skattechefens exklusiva befogenheter läggs i huvudsak, liksomansvaret för verksamheten i övrigt, på länsskattemyndigheteninom ramen för ett normalt myndighetsansvar. I följandekapitel prövar utredningen närmare vissa frågor som rörbefogenhetsfördelningen mellan RSV och den nya länsskattemyndighetensamt frågor om lekmannamedverkan. 8.5 Lokala skattemyndighetens ställning Enligtdirektiven skall den lokala skatteförvaltningens ställning i förhållandetill länsskattemyndigheten övervägas. Utredningen har prövat följandetre alternativ. 1.Lokal skattemyndighet bildar stommen till ett lokalkontor inom länsskattemyndigheten.Därvid görs en översyn av såväl länsskattemyndighetens som lokal skattemyndighetsinre organisation med avseende på indelning i enheter, arbetsuppgifternas fördelning,ledningsfrågor m.m. Instansordnings-problemen löses. 2..Lokal skattemyndighet bildar en enhet inom länsskattemyndigheten. Länsskattemyndighetenövertarskatteavdelningens nuvarande organisation. Lokal skattemyndighets inre organisationenförändras inte heller. T'-.stansordningsproblemen löses . Lokal skattemyndighet kvarstår som egen myndighet. Medinstansordningsproblemen avses att är besvärsinstansbeträffande vissa beslut av lokal skattemyndighet. Ett infogande av lokalskattemyndighet i länsskattemyndigheten förutsätter attexempelvis länsrätten görs till besvärsinstans även beträffande dessa beslut. Blandde fördelar som kan anföras beträffande alternativ 1 kan följande nämnas.Klar ansvars- och befogenhetsfördelning, enklare ledning och samordning inomregionen, bättre resursutnyttjande och enhetligare prioriteringari verksamheten m.m. Alt. 1 är emellertid även förenat med allvarliga nackdelar frånutredningens synpunkt. För det första har utredningstiden inte medgett attalternativet kunnat utredas på ett tillfredsställande sätt. För detandra är stora organisationsförändringar erfarenhetsmässigt förenademed konfliktrisker inom organisationen och, som tidigare framhållits,med långa genomförandetider. För det tredje begränsar direktiven i viss mån möjligheternaatt föreslå omfördelningar av arbetsuppgifter och förutsätter attde nuvarande regionala och lokala enheterna inte skall ändrastill antalet eller i fråga om lokalisering. För det fjärdekommer SFK:s m.fl. utredningars förslag att när de genomförs medföra stora effekter på skatteförvaltningensverksamhet. Ändringar av skatr teförvaltningens inreorganisation bör därför i allt väsentligt anstå. Slutligen är KFM:s framtida ställning oklar. Alt.2 för med sig flera av det första alternativets nackdelar. Alt. 2 ger vidareenligt utredningens uppfattning en i organisatorisk bemärkelsemindre god organisationslösning med bl. a. funktionsdubbleringar inomgransknings- och uppbördsverksamheten. Ur lednings- ochsamordningssynpunkt skulle därför organisationen bli mycket otymplig snarare än att genågra påtagliga fördelar. Alt.3 som innebär att lokal skattemyndighet kvarstår somegen myndighet med länsskattemyndigheten som chefsmyndighet medger attden regionala och lokala skatteförvaltningens decentraliserade struktur bibehålls.Organisationslösningen är flexibel och kan lätt anpassas till kommande förändringsbehov.Lösningen är dessutom genomförbar genast. Den medför ingarisker för störningar i verksamheten eller personalkonflikter.Enligt utredningens mening medger även detta alternativ en avsevärt förbättradledning och samordning på regio- Prop.1985/86: 55 nalnivå, varför skillnaden mellan alternativen 1 och 3 i detta hänseendeinte bör tillmätas någon nämnvärd betydelse. Utredningen har främst avdessa skäl stannat vid alternativ 3. 8.6 och lokal skattemyndighet Verksamhetssambandenmellan skatteavdelningen och lokal skattemyndighet äruppenbara och omfattar i stort sett alla ären-detyper som förekommer vid lokalskattemyndighet och det står alldeles klart att skapandet av en från länsstyrelsenfristående länsskatterayndighet medför attfunktionen som chefsmyndighet för de lokala skattemyndigheterna i länet måste överflyttasfrån till länsskattemyndigheten. Länsskattemyndighetenförutsätts därvid få samma arbetsgivaransvar för skatteförvaltningeni länet som har . Somnyss berörts medför utbrytningen att länsskattemyndighetens chef får ettadministrativt ansvar som svarar mot hans verksamhetsansvar. Redan härigenom ökar hansmöjligheter att leda de lokala skattemyndigheternas verksamhet. Länsstyrelsenschefsmyndighetsfunktioner visavi lokal skattemyndighet är ju idagdelade mellan administrativa enheten och chefen förskatteavdelningen/skattechefen. Länsskattemyndighetenbör som närmare utvecklas i avsnitt 8.8 tilldelasresursansvaret och ges vissa väsentliga personaladministrativa befogenheter inomlänet. Inomlänet bör länsskattemyndigheten också ges detsamlade planeringsansvaret. Detta innebär att länsskattemyndighetens ledning - på basis avden ramplanering som ankommer på RSV -har att ansvara förverksamhetsplaneringen för de lokala skattemyndigheternas hela verksamhet.Det är självklart att verksamhetsplaneringen utförs i närasamarbete med fögderi-chefer och enhetschefer vid länsskattemyndigheten. 8.7 De lokala skattemyndigheterna Denföreslagna organisationsförändringen medför inga större förändringar för lokal skattemyndighet. Sett ur personalensperspektiv torde skillnaden bli mycket liten. Fögderichefen får genommyndighetens starkare koppling till länsskattemyndigheten en ställningsom påminner om den en enhetschef vid länsskattemyndigheten får. Anvaret är dock såtillvidastörre att lokal skattemyndighet fortfarande som egen myndighet fattar åtskilligabeslut för vilka fögderichefen i första hand äransvarig. Fögderichefen har att ansvara för den detaljplaneringav verksamheten som behövs och att i övrigt leda arbetet inoin fögderiet. 8.8 Administrativstyrning i skatteförvaltningen Enligtfinansministerns tidigare citerade uttalande är det angeläget atteffektivisera skatte- och indrivningsväsendet genora att skapa en ordning som gör det raöjligt attsaraordnat kunna bedöraa resursernas användning och omfattning. Frågan oradet ekonomiska ansvarets fördelning är naturligtvis av central betydelse förorganisationsstrukturen inom skatteförvaltningen. Med den i avsnitt 8.3 föreslagnaregleringen har RSV:s roll i fråga om den övergripande ledningen av verksamheten markerats.Det är då följdriktigt att RSV också ges påtagligabefogenheter i administrativt avseende. Utredningen föreslår därför att RSVges uppgiften att avge anslagsframställning för hela skatteförvaltningen. Anslagsframställningenbör - för länsförvaltningen - baseras på länsvisa förslagtill utgiftsstater som sammanställts hos respektive länsskattemyndighet. Ensamlad anslagsframställning och över huvud taget en sammanhållenresursstyrning inom skatteförvaltningen är inte 129 9 1985/86. Bilaga 1 och 2 Prop.1985/86: 55 baranödvändig från ledningssynpunkt. Den medger också att såväl allmänhetensom statsmakterna tillhandahålls en samlad bild av resursernas omfattning ochanvändning. Detta är av vikt när satsningarna inom denna sektor skall vägas motinsatser inom andra samhällssektorer. Det gäller inte minst i fråga' omriksdagens möjligheter att göra en samlad resursavvägning.Utvecklingen har för övrigt redan gått i denna riktning. I budgetarbetet inomregeringskansliet har RSV:s yttrande över länens anslagsframställningar (rörandeskattesidan) givits en allt större tyngd och det torde utgöra detdokument som i praktiken läggs till grund för övervägandena. IRSV:s instruktion bör anges att RSV skall inge anslagsframställning för länsskattemyndigheteroch lokala skattemyndigheter . instruktion bör anges att länsskattemyndighetenskall avge förslag till egen utgiftsstat samt förslagtill utgiftsstat för de lokala skattemyndigheterna i länet tillRSV. Förslagen bör inges till RSV årligen.Av länsskattemyndighetens instruktion bör också framgå att fögderichefskall delta i den slutliga handläggningen av ärende som rör förslag till utgiftsstat fö-r lokalskattemyndighet. Det får ankomma på RSV att utfärda närmare direktiv för arbetet med förslagentill utgiftsstater, bl.a. i fråga om vilket material som skall upprättas somunderlag för förslagen samt vilka uppgifter i övrigt somkan behövas för arbetet med anslagsframställningen. Vidgenomförandet av utredningens förslag, som är av principkaraktär, måste enrad detaljfrågor lösas. Utredningen lämnar här några utgångspunkterför detta arbete. Dengemensamma anslagsframställningen kan ställas upp på olika sätt blandannat i fråga om anslagsposterna. Enligt utredningen är det avstörsta vikt att anslagsframställningen ger en samlad bild av medelsbehovet i helaskatteförvalt- ningen.Det är därvid RSV:s uppgift att göraprioriteringar mellan regionerna. är det naturligtvis angeläget attde avvägningar som RSV gör redovisas på ett tydligt sätt för statsmakterna. Länsskattemyndigheternasarbete med utgiftsstaterna bör ske under RSV:s ledning. Härvid krävs närakontakter och ett omfattande samarbete mellan RSV och länsskatterayndigheterna.Alla möjligheter att förenkla och rationalisera arbetet för länsskatterayndigheternaraåste tillvaratas. Efterregeringsbeslut genoro regleringsbrev fördelar RSV tilldelade medel på länsskattemyndigheterna,med undantag för de anslag för särskilda ändamål som RSV kan fördela successivt underbudgetåret i mån av uppkommande behov etc. Budgetansvaret för fördelademedel bör delegeras till länsskattemyndigheterna. Härigenom får länsskattemyndigheternaen fast grund för sin budget- och verksamhetsplanering på länsnivå. Länsskattemyndighetenansvarar för internbudgeteringen inom länet. Därvid görsbudgetkalkyler med fördelning på de lokala skattemyndigheterna i länet. För avdelademedel ansvarar fögderichefen. Det skall ankorama på länsskattemyndighetensledning, som en viktig del i chefsuppgiften, att när så krävs på grund avändradeförutsättningar - i form av uppkommande vakanser ellervariationer i arbetsbelastningen m.m. - göra en ny samlad resursanalys och vid behovomprioritera. Länsskattemyndighetenbör ges till uppgift att upprätta eget bokslut samt bokslut för länetslokala skattemyndigheter. Bokslutet tjänar då för länsskattemyndighetens ledning som ett uppföljningsinstrumentför de dispositioner som vidtagits med tilldelade medel. Boksluten bör tillställas RSV.På RSV bör ankomma att sammanställaboksluten på ett sätt som ger en klar bild av hela skatteförvaltningensmedelsanvändning. Sammanställningen jämteboksluten bör därefter tillställas Prop.1985/86: 55 revisionskontorettill grund för dess bedömningar och åtgärder. Effektivaformer för styrning och samordning kräver attutfallet av verksamheten redovisas på ett sådant sätt att en enhetlig och sammanhållen uppföljning är möjlig. När det gäller denekonomiska redovisningen kräver detta bl.a. viss enhetlighet i fråga ombokslutens utformning, kontoplaner etc. I RSV:s instruktion bör angesuppgiften att svara även för den ekonomiska uppföljningen av verksamheten. Ytterligaredetaljfrågor som kontoplanens utformning, dispositionsbestämmelser,redovisningssystem m.m. tas inte upp här. Detärav stor betydelse från ledningssynpuhkt att RSV ges ett inflytande överpersonalpolitiken i vid bemärkelse inom hela skatteförvaltningen.Detta är speciellt angeläget mot bakgrund av vissa särskilda förhållanden.Vissa grupper av anställda är utsatta för ett hårt marknadstryck. ,främst i storstadslänen och i angränsande län, lider av mycket besvärande avgångar av högkvalificeradpersonal. Vidare ställer den mycket höga förändringstaktenpå beskattningsområdet stora krav på tjänstemännenskompetens och på deras vilja att lära nytt. Frågor som lönepolitik,rekryteringspolicy och personalutveckling måste därför ägnas storuppmärksarahet. Genom att RSV ges den övergripande ledningen får verketmöjligheter att - i samarbete med länsskattemyndigheterna - utforma en för helaskatteförvaltningen gemensam personalpolitik med utgångspunkti förvaltningens specifika behov. Personalpolitikenges genom tillsättningsbesluten ett viktigt konkret innehåll. Inomen fristående skatteförvaltning kan rätten att tillsätta tjänster fördelas på olika sätt. att RSV tillsätter alla tjänster inom regional och lokalnivå utom de som regeringen tillsätter. Detta alternativ skulle strida mot deallmänna delegeringssträvandena och snarare belasta än förstärka RSV:sledningsroll. Ett annat är att RSV lämnar förslag till regeringen beträffandetjänst som chef för länsskattemyndighet och att länsskattemyndigheten tillsättertjänster inom regionen med befogenhet för lokal skattemyndighet att självtillsätta tjänster upp till viss nivå. I detta alternativ tillsättsenhetschefstjänster och fögderichefstjänster av regeringen på förslag avlänsskattemyndigheten. Alternativet ger emellertid inte RSV något nämnvärtinflytande. Utredningen kan därför inte förorda en så långt gående delegering. Ett tredje alternativ är att RSV lämnar förslag till regeringenbeträffande tjänster som chef för länsskattemyndighet, enhetschef ochfögderichef, dvs. de tjänster som regeringen tillsätter på förslag avlänsstyrelsen. Beträffande dessa tjänster bör länsskattemyndigheten läranaförslag till RSV. tillsätter övriga tjänster inomregionen med befogenhet för lokal skatterayndighet att själv tillsätta tjänsterupp till viss nivå. Detta alternativ markerar RSV:s ledningsroll och det germöjlighet till en för skatteförvaltningen samordnad chefsrekrytering. RSV tordeockså ha de största möjligheterna att motverka'tendenser till en överdriveninternrekrytering till de viktiga chefsposterna på mellannivå. Alternativetbegränsar RSV:s inflytande i tillsättningsfrågor till tjänster av intresse urledningssynpunkt och balanserar på så sätt intresset av en likformigtillsättningspolicy mot det allmänna intresset av att delegeratillsättningsbefogenheter nedåt i organisationen. Utredningen föreslår dettaalternativ. Inom övervägs möjligheterna att delegeratillsättningsrätten beträffande tjänster som regeringen tillsätter motbakgrund av betänkandet Ds SB 1983:1, Det fortsatta delegeringsarbetet inom . Prop.1985/86: 55 organisationsförändringenfinns det enligt utredningens mening anledning att överväga attdelegera tillsättningsrätten beträffande vissa av de aktuella chefstjänsternafrån regeringen till RSV. Utredningen föreslår att tjänster somenhetschef vid länsskattemyndighet och tjänster somchef för lokal skattemyndighet skall tillsättas av RSV. I detta sammanhangvill utredningen också föreslå att regeringen delegerar prövningenav besvär i tillsättningsärenden - beträffande tjänster som tillsätts på regionalresp. lokal nivå -till RSV. Ifråga ora tjänstetillsättningar bör länsskattemyndigheten ges det huvudsakliga ansvaretinom länet. Personalsarabanden mellan lokal skattemyndighet och länsskattemyndighetentorde bli starka. Personalpolitiken bör bedrivas samordnat varförhuvuddelen av handläggartjänsterna vid de lokala skattemyndigheterna bör tillsättas av länsskattemyndighetenpå förslag av lokal skattemyndighet. Fögderichefenbör delta i den slutliga handläggningen av tillsättningsärende. Delokala skattemyndigheterna i riket är sinsemellan mycket olika i fråga omstorlek.