prop · G90330 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86: 30 om ändring i m. m. (om brott mot borgenärer) Regeringen föreslår att anta de förslag som hartagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föreslås vissa ändringar i II kap. som behandlar gäldenärsbrotten,dvs kriminaliseringen av olika handlingssätt som strider mol vad en person böriaktta med hänsyn lill sina fordringsägare. Enligt förslaget ändras bestämmelserna om oredlighet ochvårdslöshet mot borgenärer på så sätt att straffansvar kan följa pä vissaförmögenhets-försämrande åtgärder som en person företar när han är pä obeståndeller när det föreligger en påtaglig fara för att han skall komma på obestånd.Förslaget innebär vidare ökade möjligheter att vid den straffrättsliga bedömningenta hänsyn till skulder som kan förutses vid gärningstillfället men som då ännuinte har uppkommit. Ansvaret för vårdslöshet mot borgenärer begränsas tUl falldä nägon genom sitt handlande försämrar sin förmögenhetsställning i avsevärdmån. Straffansvaret för försök till oredlighet mot borgenärer utvidgas. Lagändringarna avses träda i kraft . Lagförslagen i denna proposition har granskats avlagrådet. Propositionen innehåller därför tre huvuddelar; lagrädsremissen (s.9), lagrådets yttrande (s. 46) och föredragande statsrådets ställningstagandentill lagrådets synpunkter (s. 48). Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagenmåste därför läsa alla tre delarna. 1 1985/86. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fräga om 11 kap. attrubriken samt 7 §§ skall ha följande lydelse. Om brott mol borgenärer m. m. Gäldenär, som förstör eller genom gåva eller annan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet och därigenom försätter sig på obestånd eller förvärrar sill obestånd, dömes för oredlighet mot borgenärer till fängelse i högst . Detsamma skall gälla, om gäldenär genom sådant förfarande framkallar aUvariig fara för att han skall komma pä obestånd. Den som, när han är på obestånd eller när påtaglig fara föreliggerför att han skall komma på obestånd, förstör eller genom gåva eller någonannan liknande åtgärd av-händer sig egendom av betydande värde, döms för oredlighetmot borgenärer t i 11 fängelse i högst . Detsamma skall gälla om någongenom sådant förfarande försätter sig på obestånd eller framkallar påtagligfara för all han skall komma på obestånd. Gäldenär,som vid konkurs eller förhandling om offentligt ackord förtiger tillgång,uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktig uppgift, skall ock,om ej uppgiften rättas innan den beedigas eller eljest lägges till grund förförfarandet, dömas för oredlighet mot borgenärer. Detsamma skall gälla, om gäldenäri samband med annan exekutiv förrättning åberopar oriktig handling ellerskenavtal och därigenom hindrar att erforderiig egendom genom förrättningen tagesi anspråk för att bereda borgenär betalning eller säkerhet. Gäldenärsom, dä konkurs är förestående, ur riket bortför tillgång av betydenhet meduppsåt att hälla den undan konkursen, så ock gäldenär, som i konkursundandrager eller undanhåller konkursförvaltningen tillgång, dömes likaledesför oredlighet mot borgenärer. Gäldenärsom, då konkurs är förestående, ur riket bortför tillgång av betydande värdemed uppsåt att hålla den undan konkursen, eller gäldenär som i konkursundandrar eller undanhåller konkursförvaltningen tillgång, döms likaledes föroredlighet mot borgenärer. 2§ Ärbrott som i 1 § sägs att anse som grovt, skall för grov oredlighet mot borgenärerdömas till fängelse, lägst och högst sex är. Vidbedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om gäldenärenbeedigat oriktig uppgift Vidbedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om gärningsmannen beedigat oriktig Senaste lydelse 1981:827. eller begagnat falsk handling eller vilseledande bokföringeller om brottet varit av betydande omfattning. uppgift eller begagnat falsk handling eller vilseledandebokföring eller om brottet varit av betydande omfattning. Gäldenär, som fortsätter rörelse under förbrukande av avsevärda medel utan motsvarande nytta för rörelsen eller lever slösaktigt eller inlåter sig pä äventyriigt företag eller lättsinnig ansvarsförbindelse eller vidtager annan sädan åtgärd och som därigenom uppsåtligen eller av grov oaktsamhet framkallar etter förvärrar obestånd, dömes för vårdslöshet mot borgenärer till fängelse i högst tvä är. när han är på obestånd eller när påtaglig faraföreligger jör att han skall komma på obestånd. fortsätter rörelse underförbrukande av avsevärda medel utan motsvarande nytta för rörelsen eller leverslösaktigt eller inlåter sig på äventyriigt förelag eller lättsinnig ansvarsförbindelseeller vidtar annan sådan åtgärd och därigenom uppsåtligen eller av grov oaktsamhetförsämrar sin förmögenheis-stältning i avsevärd mån, döms för vårdslöshet mot borgenärertill fängelse i högst två är. Vad som sagts skall gälla även omgärningsmannen inle insåg men hade skälig anledning ania all han var påobestånd eller att påtaglig fara förelåg för att han skulle komma på obestånd. Gäldenär, som vid konkurs eller förhandling om offentligtackord av grov oaktsamhet förtiger tillgäng, uppgiver obefintlig skuld ellerlämnar annan sådan oriktig uppgift, dömes likaledes, om ej uppgiften rättasinnan den beedigas eller eljest lägges till grund för förfarandet, förvårdslöshet mot borgenärer. Gäldenärsom, då han är på obestånd, gynnar viss borgenär genom att betala skuld som ejär förfallen, betala med annat än sedvanliga betalningsmedel eller överiämnasäkerhet som ej var betingad vid skuldens tillkomst eller genom att vidtagaannan sådan åtgärd, dömes, om åtgärden avsevärt förringar andra borgenärersrätt, för mannamån mot borgenärer till fängelse i högst tvä är. Detsamma skallgälla, om gäldenären i otillbörligt syfte gynnar viss borgenär Den som,då han är på obestånd, gynnar viss borgenär genom all betala skuld som ej ärförfallen, betala med annat än sedvanliga betalningsmedel eller överlämnasäkerhet som ej var betingad vid skuldens tillkomst eller genom att vidtaannan sådan åtgärd, döms, om åtgärden medför påtaglig fara för att andra borgenärersrätt skall förringas avsevärt, för mannamån mol borgenärer till fängelse ihögst två är. Detsamma skall gälla om någon som är på obestånd i otillbör- - Senaste lydelse 1981:827. ' Senaste lydelse 1976:56. pä annat sätt än som sagts och andra borgenärers rätt därigenom avsevärt förringas. Ugt syfte gynnar viss borgenär på annat sätt än som nysssagts och detta medför påtaglig fara för att andra borgenärers rätt skall förringasavsevärt. Gäldenär, som för alt främja ackord hemligen lämnar ellerutlovar betalning eller annan förmån, dömes ock för mannamän mot borgenärer. Om någonsom är bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125) uppsåtligen ellerav oaktsamhet underlåter att bokföra affärshändelser eller bevara räkenskapsmaterial,lämnar oriktiga uppgifter i bokföringen eller annars åsidosätterbokföringsskyldigheten och om rörelsens förlopp eller ekonomiska resullat eUerställning till följd härav inte kan i huvudsak bedömas med ledning avbokföringen, döms han för bokföringsbrott till fängelse i högst eller,om brottet är ringa, till böter. Är brottet grovt, ,skaU han dömas till fängelsei lägst och högst . Den som uppsåtligeneller av oaktsamhet åsidosätter bokföringsskyldighet enligl bokföringslagen(1976:125) genom att underlåta att bokföra affärshändelser eller bevararäkenskapsmaterial eller genom att lämna orikliga uppgifter i bokföringeneller på annat sätt, döms, om rörelsens förlopp, ekonomiska resullat eller stäUningtill följd härav inte kan i huvudsak bedömas med ledning av bokföringen, för bokföringsbrotttill fängelse i högst eller, om brottet är ringa, tUl böter. Är brottetgrovt, skall han dömas tiU fängelse i lägst och högst . Förförsök att, såsom i 1 § tredje stycket sägs, ur riket bortföra tiUgång dömestill ansvar enligt vad i 23 kap. stadgas. För försöktiU oredlighet mot borgenärer enligl 1 § första stycket eller försök tiU sådanoredlighet enligt 1 § Iredje stycket som innebär att tillgång bortförs urriket döms till ansvar enligt vad somföreskrivs i 23 kap. Begården som är i gäldenärs ställe en gärning som avses i detta kapitel, skall handömas såsom om han själv vore gäldenär. Vad som har sagts om gäldenär skattifråga om en sådan gärning som avses i 5 § gälla den bokföringsskyldige. Borgenär, som i fall varom förmäles i 4 § tager ellerlåter åt sig utlova betalning, säkerhet eller annan förmån, dömes för medverkan Begår densom är i en gäldenärs ställe en gärning, för vilken ansvar för gäldenär ärföreskrivet i detta kapitel, skaU han dömas såsom om han själv vore gäldenär. Borgenär som i fall som avses i 4 § tar eller låter ät sigutiova betalning, säkerhet eller annan förmån, döms för medverkan till brotteten- " Senaste lydelse 1982:150. -'Senaste lydelse1982:150. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 1985/86: 30 till brottet endast om han brukar dast om han brukar otillbörligt hot otillböriigthot eller otillbörligt löfte eller otillböriigtlöfte om förmån el- om förmåneller handlar i hemligt ler handlar i hemligt samförstånd Denna lag träder i kraft . Prop.1985/86: 30 Lag om ändring i konkurslagen (1921: 225) Härigenomföreskrivs att 55, 185 b och 219 §§ konkurslagen (1921:225) skall ha följandelydelse. Förvaltarenskall så snart ske kan upprätta skriftlig berättelse om boets tillstånd, sä ockom orsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de kunnat utrönas. Iberättelsen skall upptagas en översikt över tillgångar och gäld av olika slagävensom särskilt anmärkas, huruvida förhållande har förekommit som kanföranleda återvinning till konkursboet och huruvida skälig anledningförefinnes till antagande, att gäldenären gjort sig skyldig till gäldenärsbrotl.Förefinnes anledning till antagande, som sagts, skall grunden därförangivas. Om gäldenären är eller före konkursansökningenvarit bokföringsskyldig, varde i berättelsen tillika anmärkt, vilket bokföringssystemhan har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts; och skall isådant fall vid berättelsen fogas den av gäldenären senast uppgjordabalansräkningen. Finns det skälig anledning tiU antagande att gäldenären eUer,om denne är en juridisk person, någon sädan företrädare som avses i 199b§ harförfarit på ett sådant sätt att näringsförbud enligt samma paragraf kanmeddelas, skall även del angivas jämte grunden för antagandel. Förvaltarenskall så snart ske kan upprätta skriftlig berättelse om boets tillstånd, så ockom orsakerna lill gäldenärens obestånd, såvitt de kunnat utrönas. 1berättelsen skall upptagas en översikt över tillgångar och gäld av olika slagävensom särskilt anmärkas, huruvida förhållande har förekommit som kanföranleda återvinning till konkursboet och huruvida skälig anledningförefinnes till antagande, all gäldenären gjort sig skyldig till brott somavses i 11 kap. . Förefinnes anledning till antagande, som nysssagts, skall grunden därför angivas. Om gäldenären är eller under det senasteåret före konkursansökningen varit bokföringsskyldig, varde i berättelsen till-likaanmärkt, vilket bokföringssystem han har tiUämpat och hur bokföringsskyldighetenhar fullgjorts; och skall i sådant fall vid berättelsen fogas den av gäldenärensenast uppgjorda balansräkningen. Finns det skälig anledning till antagande attgäldenären eller, om denne är en juridisk person, någon sådan företrädare somavses i 199 b § har förfarit på ett sådant sätt att näringsförbud enhgt sammaparagraf kan meddelas, skall även del angivas jämte grunden för antagandet. avberättelsen med den balansräkning, som må vara därvid fogad, skall avförvaltaren utan dröjsmål tillställas konkursdomaren och tillsynsmyndighetensamt varje borgenär, som det begär. Om förvaltaren finner att gäldenärenkan misstänkas för gäldenärsbrotl, skall han underrätta allmänåklagare därom och därvid angiva grunden för misslan- Om förvaltaren finner att gäldenärenkan misslänkas för brott som avses i 11 kap. , skall han omedelbartunderrätta allmän åklagare därom och därvid angiva ken.Detsamma gäller om gäldenären har drivit näringsverksamhet och det underkonkursförvaltningen kommer fram att gäldenären kan misstänkas för annat brottav ej ringa beskaffenhet, som har samband med verksamheten. Kan det misstänkasatt gäldenären eller, om denne är en juridisk person, någon säd .in företrädaresom avses i 199 b § har förfarit på ett sådant sätt alt näringsförbud enliglsamma paragraf kan meddelas, skall förvaltaren underrätta åklagarenom detta och ange grunden för misstanken. Detsamma gäller om gäldenären har drivit näringsverksamhet ochdet under konkursförvaltningen kommer fram alt gäldenären kan misstänkas för annatbrott av ej ringa beskaffenhet, som har samband med verksamheten. Kan detmisstänkas att gäldenären eller, om denne är en juridisk person, någon sådanföreträdare som avses i 199 b § har förfarit pä ett sådant sätt att näringsförbudenligt samma paragraf kan meddelas, skall förvaltaren underrättaåklagaren om detta och ange grunden för misstanken. 185 b §-I fråga omförvaltarens allmänna åligganden äga 51,51 a och 52 §§, 53 § första stycket, 57§, 58 § första och andra styckena samt 60 § andra stycket motsvarandetillämpning. Vidare äger 54 § motsvarande tillämpning. Förvaltaren skall lämnakonkursdomaren och tillsynsmyndigheten skriftlig uppgift om orsakerna till gäldenärensobestånd, såvitt de kunnat utrönas. skall anmärkas, om det harförekommit förhållande som kan föranleda återvinning till konkursboet och omdet finns skälig anledning antaga att gäldenären gjort sig skyldig till gäldenärsbrotl.Finns anledning till sådant antagande, skall grunden därför angivas. Om gäldenärenär eller före konkursansökningen varit bokföringsskyldig,skall vidare anmärkas, vilket bokföringssystem han har till-lämpat och hurbokföringsskyldigheten har fullgjorts. I sådant fall skall den av gäldenärensenasi uppgjorda balansräkningen ingivas. Finns det skälig anledning till antagandeatt gäldenären eller, om denne är en juridisk person, någon sådan företrädaresom avses i 199 b § har förfarit på ett sådant sätt att näringsförbud enliglsamma paragraf kan meddelas, skall även det angivas jämte grunden för anlagandel. 'Senaste lydelse 1980:264. Förvaltaren skall lämnakonkursdomaren och tillsynsmyndigheten skriftlig uppgift om orsakerna lill gäldenärensobestånd, såvitt de kunnat utrönas. skaU anmärkas, om det harförekommit förhällande som kan föranleda återvinning till konkursboet och omdet finns skälig anledning antaga att gäldenären gjort sig skyldig till brottsom avses i 11 kap. . Finns anledning lill sådant antagande,skall grunden därför angivas. Om gäldenären är eller under det senaste åretföre konkursansökningen varit bokföringsskyldig, skall vidare anmärkas, vilketbokföringssystem han har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten harfullgjorts. 1 sådant fall skall den av gäldenären senast uppgjordabalansräkningen ingivas. Finns det skälig anledning till antagande att gäldenäreneller, om denne är en juridisk person, någon sädan företrädare som avses i199 b § har förfarit på elt sådant sätt att näringsförbud enligt samma paragrafkan meddelas, skall även det angivas jämte grunden för antagandet. Prop.1985/86:30 Nuvarande lydelse Så snart kunskap har vunnits om löne- eller pensionsskuldskall förvaltaren anmäla sådan skuld till kronofogdemyndigheten i den ort där gäldenärenbör svara i tvistemål som angå gäld i allmänhet. Finns ej löne- ellerpensionsskuld, skall förvaltaren anmärka detta i bouppteckningen. Bouppteckningenskall jämte uppgifter enligl andra stycket tillställas konkursdomaren ochtillsynsmyndigheten och senasi en månad från konkursbesluiet. Närsärskilda omständigheter föreligga, får konkursdomaren bevilja uppskov. Om förvaUarenfinner att gäldenären kan misstänkas för att ha gjort sig skyldig lill gäldenärsbrotl,skall han underrätta allmän åklagare därom och därvid angivagrunden för misstanken. Detsamma gäller om gäldenären har drivitnäringsverksamhet och del under konkursförvaltningen kommer fram att gäldenärenkan misstänkas för annat brott av ej ringa beskaffenhet, som har samband medverksamheten. Kan del misslänkas att gäldenären eller, om denne är enjuridisk person, någon sådan företrädare som avses i 199 b § har förfarit päett sådant sätt att näringsförbud enligt samma paragraf kan meddelas, skallförvaltaren omdelbart underrätta åklagaren om detta och ange grunden förmisstanken. Omförvaltaren finner att gäldenären kan misstänkas för att ha gjort sig skyldigtill brott som avses i II kap.brottsbalken, skall han underrätta allmän åklagare därom och därvidangiva grunden för misstanken. Detsamma gäller om gäldenären har drivit näringsverksamhetoch det under konkursförvallningen kommer fram att gäldenären kan misstänkasför annat brott av ej ringa beskaffenhet, som har samband med verksamheten.Kan det misstänkas att gäldenären eller, om denna är en juridisk person, någonsådan företrädare som avses i 199 b § har förfarit på ett sådant sätt attnäringsförbud enligt samma paragraf kan meddelas, skaU förvaltaren omedelbartunderrätta åklagaren om delta och ange grunden för misstanken. Åtal mot gäldenär för gäldenärsbrotl, så ock åtal för förbrytelse, som omförmäles 1213 §, må väckas vid den rätt, där konkursen är eller varit anghängig. Åtal mot gäldenär för brott som avses i 11 kap.brottsbalken, så ock åtal för förbrytelse, som omförmäles i 213 §, må väckasvid den rätt, där konkursen är eller varit an-hängig. Talan, som avses i 216 §, skall anhängiggöras vid denrätt, dit målet om gäldenärens försättande i konkurs hänskjulits eller skolat hänskjutas,och må i nämnda mål utan stämning väckas, ändå att den, mot vilken sådan talanföres, är tillstädes genom ombud. Denna lag träder i kraft den . Senaste lydelse 1979:340. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande;statsministern , ordförande och statsråden 1. , , , , , , , , , . , R. , , , , Lagrådsremiss om ändring i (om brott motborgenärer m.m.). Genomett beslut förordnade dåvarande chefen för justitiedepartementeten särskild sakkunnig' att inom departementet göra en översyn av bestämmelsernaom straff för gäldenärsbrotl, Inovember 1982 tillkallade regeringen en kommission' med uppdrag att lämnaförslag om åtgärder mol ekonomisk brottslighet. Kommissionen, som antog namnetkommissionen (Ju 1982:05) mot ekonomisk brottslighet, skulle enligt sinadirektiv lägga fram förslag till bl. a. lagstiftningstålgärder på detstraffrättsliga området. beslöt min företrädare att resultatetav den särskilda översynen beträffande gäldenärsbrotl skulle redovisas tillkommissionen. skrivelse till regeringen redovisade kommissionen sinaöverväganden om behovet av nya bestämmelser om gäldenärsbrotl. Som bilaga lillskrivelsen fogade kommissionen promemorian (Ds Ju 1983:17) Gäldenärsbrotl somutarbetats inom ramen för den särskilda översynen. Kommissionen förklarade sigi huvudsak ställa sig bakom de förslag som återfinns i promemorian. Skrivelsenoch promemorian har remissbehandlats. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels skrivelsen frän kommissionen sombilaga I, dels ett avsnitt ur promemorian där huvudpunkterna i förslagetsammanfattas som bUaga 2, dels promemorians lagförslag som bilaga 3 och dels ensammanställning över remissyttrandena som bilaga 4. " landshövdingen , ordförande, regeringsrådet Prop.1985/86:30 2 Allmänmotivering 2.1 Behovet av en reform Bestämmelserna i 11 kap. (BrB) om gäldenärsbrotltillhör den lagstiftning som har särskild betydelse för samhällets åtgärder motekonomisk brottslighet. En inte obetydlig del av den mer allvarliga ekonomiskabrottsligheten utgörs just av olika former av gäldenärsbrotl. Bestämmelserna om gäldenärsbrotl kan sägas rikta sig mololika handlingssätt som strider mot vad en person bör iaktta av hänsyn tillsina fordringsägare. Del gäller bl.a. förfaranden som går ut på att undandraborgenärerna tillgångar och vissa fall då en person av vårdslöshet framkallareller förvärrar sitt obestånd. Del är också under vissa omständigheter straffbartall åsidosätta sin bokföringsskyldighet liksom att gynna nägon borgenär på deandras bekostnad. Den allmänna utformningen av bestämmelserna om gäldenärsbrotlgår tillbaka på den straffiagsreform beträffande förmögenhetsbrotten som genomfördesår på grundval av förslag av straffrältskommitlé. Antalet anmälda gäldenärsbrotl var relativtkonstant. registrerades i genomsnitt knappt 500anmälda gäldenärsbrotl . inleddes emellertid en period med mycketkraftiga ökningar i anlalel anmälningar. Fram t. o. m. är 1983 hadeanmälningarna i stort sett femdubblats och uppgick då till 2439. Det ökadeantalet anmälningar har också bidragit till alt balanserna av outreddabrottsanmälningar har vuxit. Antalet domar, åtalsunderlätelser och strafföreläggandenuppgick under långtid till ca 200 om årel. Efter är 1980 har emellertid också lagföringarnaökat snabbt. var antalet 940. Av dessa avsåg 833 lagföring genom dom. Bokföringsbrotl är det klart vanligaste av gäldenärsbrotten.Av domarna avsåg 713 just bokföringsbrotl. Procentuellt har emellertiddomar för övriga gäldenärsbrotl ökat i ungefär samma omfattning som domarna förbokföringsbrotl. dömdes tio personer till fängelse för gäldenärsbrotl.År 1983 var antalet fängelsedomar 156. Andelen domar till fängelse ökade frän7% lill . Om man undantar bokföringsbrotien var andelenfängelsedomar . är emellertid villkoriig dom denvanligaste påföljden. a. ha att göra med att det ofta förflyterläng tid mellan den straffbara handlingen och domen. Det finns olika anledningar lill att antalet anmälda ochlagförda gäldenärsbrotl har ökat så kraftigt . En orsak är alteffektiviteten i den brottsuppdagande verksamheten har förbättrats på ettpåtagligt sätt. Polis- och åklagarväsendet har tillförts väsentligt ökaderesurser för åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. En stor del av dessaanvänds just för gäldenärsbrotten. Handläggarnas kompetens har också allmäntsett ökat genom omfattande utbildningsinsatser. Såväl polis- som åklagarväsendethar dessutom fått stöd genom att särskilda ijänster för ekonomer inrättats. Vadsom främst torde ha ökat antalet anmälningar om misstanke om Prop.1985/86:30 gäldenärsbrotl är emellertid ändringar i konkurslagstiftningen. Konkursutgör visserligen inte nägon formell förutsättning för ansvar för gäldenärsbrotl.I praktiken upptäcks emellertid de flesta gäldenärsbrotl i anslutning till att gäldenärengår i konkurs. Brotten har då också i allmänhet ett nära samband med deförhållanden som föranlett konkursen. Olikaundersökningar som utfördes tydde pä att det förekom gäldenärsbrotli samband med väsentligt fler konkurser än som svarade mol de fall där enanmälan skett till åklagarmyndighet. 1 första hand gällde detta de s. k.fattigkonkurserna. 1 dessa konkurser förordnades ingen konkursförvaltare ochnågon skyldighet alt göra anmälan om misstänkt brottslighet förelåg därmedinte heller. Genomlagstiftning som trädde i kraft den (SFS 1979; 340) gjordesomfattande ändringar i bestämmelserna om konkursförvalining och tillsyn översådan förvaltning. Ändringarna innebar bl. a. att systemet med fattigkonkurserersattes med en ny ordning för handläggning av mindre konkurser. skallen förvaltare förordnas i alla konkurser. Också i de mindre konkurserna skallförvaltaren utreda orsakerna till obeståndet och undersöka om gäldenären kanmisstänkas för gäldenärsbrotl. Om han finner all della är fallet, skall hanomedelbart underrätta åklagaren och ange grunden för misstanken. Dessaändringar har helt naturligt gett upphov till ett ökat antal anmälningar,något som också förutsågs vid reformen. Att antalet anmälningar om gäldenärsbrotlhar ökat måste naturligtvis också ses mot bakgrund av att konkurserna har ökati antal. Utvecklingenhar inneburit att gäldenärsbrotten har kommit att ta en allt större andel avrättsväsendets resurser i anspråk. Behovet av resurser gör sig särskiltgällande med hänsyn till de speciella svårigheter som ofta föreligger pä utredningsstadielnär det gäller sådan brottslighet.