prop · G903150 · 1985-12-31 00:00:00 — Import- och ränteutgifterna minskaroch bytesbalansen förbättras. Inflationen dämpas, vilket förbättrarförutsättningarna att uppnå höjda reallöner vid låga nominella löneökningar.Möjligheterna ökar att hålla en förhållandevis låg inhemsk räntenivå ochförväntningarna om en fortsatt tillväxt stärks, vilket stimulerarinvesteringarna. Mankan emellertid inte utan vidare räkna med att den kraftiga sänkning avoljepriset som noteras blir bestående. De positiva effekter som följer avprisfallet kan därför bli tillfälliga. Bestående positiva effekter kan vi få,om vi utnyttjar tillfället till att varaktigt sänka den svenska pris- ochkostnadsstegringstakten. Denupprevidering av prognosen som görs innebär att tillväxten av BNP i årväntas bli ungefär lika hög som . Sammansättningen av produktionsökningenväntas dock bli något annorlunda. Tillväxten 1985 bars till stor del upp avinvesteringar, medan tillväxten i högre grad väntas bli konsumtionsledd. Phs-och löneökningarna har varit högre i än i vårakonkurrentländer. Denna utveckling har medfört, att en del av de fördelar, somuppnåddes genom devalveringarna 1981 och 1982, har gått föriorade. Det svenskapris- och kostnadsläget är emellertid alltjämt väsentligt bättre än före debåda devalveringarna. Därtill kommer att lönsamheten och därmedexpansionskraften i den svenska industrin har förbättrats markant. Denförbättrade lönsamheten ger företagen möjlighet till djärvare marknadsföringsinsatseroch till ökade satsningar på ny teknik. Detta bör göra de svenskaföretagen mer konkurrenskraftiga såväl här hemma som på exportmarknaderna. t. o. m. mars 1986steg konsumentpriserna . Inflationen under loppet av 1986 bedöms nubli . Det bör emellertid noteras att prisökningarna dämpas också iandra länder, varför priskonkurrensen skärps på de internationella marknaderna. Underinnevarande år väntas Prop. 1985/86: 150 den svenska inflationstakten anpassas ned mot OECD-genomsnittet. Till grund för prognoserna för den svenska ekonomin 1986ligger en löneökningstakt i näringslivet i enlighet med de ramavtal, somnyligen har slutits. För den offentliga sektorn bygger kalkylerna, i avsaknadav nya löneavtal, på den löneökning, som följer av redan slutna avtal.Beräknade på detta sätt skulle timlönerna i hela den svenska ekonomin stiga medi genomsnitt 1986. Den sjunkande inflationstakten möjliggör påtagligareallöneökningar . Det förslag till inkomstskatteskalor ,som har förelagts , gör det möjligt att uppnå realalöneförbättringar även kommande år, förutsatt att prisstegringarna och denominella löneökningarna blir måttliga. Tillväxten i den svenska ekonomin bedöms bli ca 2 %.Detta är en upprevidering av bedömningen i finansplanen. Den högre tillväxtenbärs främst upp av privat och offentlig konsumtion, vilket framgår av tabell I. Bruttonationalprodukt (BNP) Import av varor och tjänster -1,8 -3,3 -0,1 -0,9 -0,4 Export av varor och tjänster ' Förändring i lagerinvestering anges i procent avföregående års BNP. Den privata konsumtionen bedöms nu öka med hela 2,7 %1986. Även den offentliga konsumtionen väntas fortsätta att öka 1986. Kommunsektornsekonomi är överlag god, även om skillnaderna mellan enskilda kommuner och landstingär stora. Den kommunala sysselsättningen beräknas öka med närmare 25 000personer 1986. Även investeringar och lageruppbyggnad väntas i någon månbidra till tillväxten 1986. har investeringsnivån i den svenska ekonomin höjts markant. förutses en fortsatt ökning av investe ringarna i industrin och näringslivet i övrigt. För bostadsinvesteringarna förutses en viss minskning , men mycket tyder på att bostadsbyggandet kommer att öka åren därefter. De totala investeringarna beräknas öka med 1986. Arbetsmarknadslägethar förbättrats markant . Antalet sysselsatta har ökat med 85000personer . De arbetsmarknadspolitiska insatserna i form avberedskapsarbeten m. m. har kunnat reduceras och en fortsattneddragning sker . Arbetslösheten har gått ned från toppnivån 1983till 1985. I internationell jämförelse är detta en mycket framgångsrikutveckling. Sysselsättningen bedöms nu kunna öka med ytterligare ca 30 000personer 1986 och arbetslösheten fortsätta att minska något jämfört med . 1985/86: 150 Bil. Efter devalveringen förbättradesbytesbalansen kraftigt. uppnåddes ett visst överskott i balansen gentemotutlandet. Till följd av ett starkt inhemskt efterfrågetryck och ett antaltillfälliga faktorer försvagades bytesbalansen 1985. Underskottet ibytesbalansen beräknas ha uppgått till . 1985, se tabell 2. Miljarder kr., löpande priser Export av varor Import av varor -5,8 -4,4 -18,9 -3,0 -23,6 -3,6 9,4 -27,1 -3,6 -31,3 -3,2 -28,2 -22,8 -7,2 -9,4 I finansplanen förutsågs en viss förbättring avbytesbalansen . Den förbättringen blir med de nya förutsättningarna föroljepriser och dollarkurs betydligt större. I grova drag innebär en nedgång ioljepriset med I dollar per fat en förbättring av bytesbalansen med ca 600milj.kr. Vidare innebär en sänkning av dollarkursen med vid oförändratvalutaindex att bytesbalansen stärks med ca 500 milj.kr. Däremot förbättras inte konkurrenskraften nämnvärt av defallande oljepriserna, eftersom de sänker kostnader och priser även i vårakonkurrentländer. Till följd av att prisökningarna på den svenska exporten avbearbetade varor är något högre än i omvärlden, beräknas de svenskaföretagen fortsätta att förlora marknadsandelar när det gäller exporten tillOECD-området. Exporten av bearbetade varor förutses öka något långsammareän . Den totala exporten beräknas likväl öka med 1986 att jämföramed 1985 på grund av att exporten av övriga varor beräknas öka 1986, medanden minskade 1985. Importen förutses öka 1986. Till detta bidraren fortsatt kraftig efterfrågeökning i , främst i form av privatkonsumtion. Även exportens expansion drar med sig ökad import. Den lugnareutvecklingen när det gäller maskininvesteringar och lageruppbyggnad, vilkanor- malt har ett högtimportinnehåll, gör emellertid att importen väntas öka i Prop. 1985/86: 150 något långsammare takt än i Qol. Bytesbalansenberäknas nu visa ett överskott om . Förbättringen avbytesbalansen jämfört med beror till största delen på lägre oljepriser. Deminskade finansiella obalanserna, främst minskningen av statens budgetunderskottoch förbättringen av bytesbalansen, har ändrat förutsättningarna förpenningpolitiken . Penningpolitiken förs numerahuvudsakligen genom öppna marknadsoperationer från sida, dvs.genom köp och försäljning av statspapper på marknaden, varigenom likviditet ochränteläge påverkas på önskvärt sätt. Ett viktigt mål för penningpolitiken ärdärvid att ränteläge och likviditet anpassas, så att ett valutautfiöde kanundvikas. Detstora privata valutainflödet har fortsatt . har det totala valutainflödet uppgåtttill . Detomfattande och ihållande valutainflödet och en nedgång i den internationellaräntenivån har möjliggjort en successiv neddragning av den inhemska räntenivånoch en viss förstärkning av den svenska kronans yttre värde. Räntan på3-månaders statspapper, som var efter kreditåtstramningen förraåret, hade sjunkit till . Dåde svenska räntorna har sjunkit i snabbare takt än de internationella, har densvenska räntemarginalen mot t.ex. eurodollarräntorna minskat från 8 till ca 3procentenheter. Diskontot har också sänkts i flera etapper till . Desjunkande räntorna och det fortsatta valutainflödet måste tolkas som atttilltron till den svenska ekonomin har stärkts i takt med att underskotten istatsbudgeten och bytesbalansen reducerats. Ett positivt valutainflöde kan geutrymme för amorteringar på den statliga utlandsskulden . Statensbudgetunderskott har reducerats kraftigt . Detta har i sin turinneburit att statens låneanspråk på kreditmarknaden minskat i omfattning. För1986 beräknas statens lånebehov stanna vid , vilket är 7miljarder kr. mindre än föregående år. Omkring hälften av upplåningsbehovetberäknas, genom den indragning av medel som sker på särskilda konton, kunnafinansieras i , se tabell 3. Enmycket stor del av den statliga upplåningen beräknas även ske i hushållssektorn, sammanlagt ca . Staten har via 12 Tabell 3Finansiering av statens lånebehov 19841986 Nettobelopp,miljarder kr. 1985/86: 150 Bil. Statens budgetunderskott' Valutaförluster på statligautlandslän därav: företags och kommuners insättningar i riksbankenkassakravsmedel övrigt Inhemsk marknad därav: allemanssparande premie- och sparobligationer övrigt ' Budgetunderskottet anges här enligt riksgäldskontoretskassamässiga principer och skiljer sig något frän det budgetunderskott somriksrevisionsverket redovisar. Inkl. prioriterade statsobligationer. allemanssparandet och det nya premielånet, den s. k.storpremien, lånat upp mer än hälften av detbelopp som staten bedöms behöva låna i hushållen . Allemanssparandetväntas även under återstoden av året kanalisera en stor del avhushållssparandet till staten. Staten bör därför kunna minska sin upplåningfrån hushållen i form av premie- och sparobligationer. Nettoupplåningen på den inhemska marknaden i form avstatsskuldväxlar och riksobligationer bedöms mot denna bakgrund bli betydligtmindre än under de närmast föregående åren. Det blir dock även fortsättningsvisfrågan om en betydande bruttoupplåning, då en stor del av statsskulden ärkortfristig och därmed omsätts . Det är därför angeläget att falängre löptider på de statliga lånen genom en ökad andel riksobligationer. Jagvill i detta sammanhang nämna att statsrådet , i enlighet medriksdagens begäran , i det följande kommer att redovisa de närmareskälen för att behålla den bemyndigandelag som ger regeringen möjlighet attreglera betalningsvillkoren vid kreditköp. 3 Utvecklingenunder återstoden av Den svenska ekonomins läge är bättre än vad det vari börian av . Resursanvändningen har vridits i riktning motinvesteringar och minskad utlandsupplåning, som statensbudgetunderskott har sjunkit, inflationen minskat och sysselsättningen ökat.Till den förhållandevis ljusa bilden bidrar också det senaste halvåretsinternationella utveck-Ung. Betydandeproblem återstår Prop. Även om det statliga budgetunderskottet minskat, är detfortfarande av en storiek som hotar att driva upp räntenivån och ökainflationstrycket i ekonomin. Våra affärer med utlandet är ännu inte i varaktigbalans, vilket visade sig i ett förhållandevis stort underskott i bytesbalansennär kapacitetsutnyttjandet ökade 1985. Det överskott som förutses förinnevarande år beror till största delen på fallet i råoljepriserna ochmotiverar därför inte slutsatsen att problemet med externbalansen långsiktigtskulle vara löst. Det totala sparandet är fortfarande för lågt. Det sparandesom vi nu har räcker inte till för att finansiera såväl importen sominvesteringsverksamheten och räntorna på utlandsskulden. Den svenska pris-och löneökningstakten 1986 tordefortfarande ligga för högt jämfört med våra viktigaste konkurrentländer. Denyligen träffade uppgörelserna på den privata arbetsmarknaden bör dock ge godamöjligheter att växla ned lönestegringstakten 1987. På arbetsmarknaden har läget generellt sett förbättrats,men det finns fortfarande betydande problem. Vissa regioner i landet brottasmed stora svårigheter. En del grupper på arbetsmarknaden, framför allt ungdomaroch långtidsarbetslösa har, trots ett förbättrat efterfrågeläge, svårt att faenstadigvarande sysselsättning. En väg mot balans Inom finansdepartermentet har gjorts en analys av denekonomiska utvecklingen (bilaga 12). I dessa s.k.treårskal-kyler tecknas en fortsatt väg mot balans för den svenska ekonomin.Därtill redovisas några alternativa kalkyler för hur ekonomin kan utvecklas viden högre lönekostnadsutveckling, ett högre oljepris resp. ett högre arbetskraftsutbudän i huvudalternativet. Till grund för analysen antas att tillväxten i omvärldenblir , vilket ger en världshandelstillväxt om ivolym. Dollarkursen och råoljepriset antas för kalkylperioden i genomsnittligga på nivån . per dollar resp. per fat. Vidare antas enårlig inflationstakt i de industrialiserade länderna på . Kalkylerna visar vad som händer, om de nominellalönekostnadsökningarna i den svenska ekonomin kan begränsas till 1987och därefter till . Med löneökningar av denna storlek är det möjligtför svensk industri att sänka sina relativpriser. Därvid kan en fortsattutbyggnad av den svenska industrin ske. Detta medför i sin tur attbytesbalansen förbättras och att utlandsskulden kan minskas. En stram finanspolitik har förutsatts. Resultatet härav ären förhållandevis långsam ökning av den offentliga konsumtionen. Det blir därmedutrymme för en ökning av reallönerna och den privata konsumtionen med . Sammantaget finns det förutsättningar för att den årligatillväxten av BNP i genomsnitt blir . Tillväxten bedöms dock bli något lägre 1987 till följd av att våra marknadsandelar i utrikeshandeln minskar något. Detta beror främst på att relativpriserna stiger . Sysselsättningen kan ocksåöka, om ovanstående förutsättningar upp- Prop. 1985/86: 150 fylls. Totaltkan ytteriigare 80 000 personer förväntas få arbete. 1heten kan därmed fortsätta att minska. Ocksåstatens finanser bör kunna förbättras kraftigt. Från dagens nivå på ungefär 50miljarder kr. skulle budgetunderskottet under de angivna förutsättningarnakunna minska till . Stramfinanspolitik och låga nominella löneökningar Slutsatsenav kalkylerna är att det är möjligt att fortsätta vägen mot balans för densvenska ekonomin. Utvecklingen går dock inte i rätt riktning av sig själv. Denstrama finanspolitiken måste vidmakthållas. Den är nödvändig för att sparandeti den offentliga sektorn skall kunna förbättras. Detta är i sin tur enförutsättning för att få ned ränteläget och inflationstakten. Ettförbättrat offentligt sparande bidrar också till att efterfrågenivån inomlandet inte ökar för snabbt. Härvidlag är det bytesbalansen som ärbegränsningen. Trots den stora förbättring i bytesförhållandet som oljeprisnedgångenmedfört, finns det skäl att vara bekymrad för bytesbalansen. Denkonkurrensutsatta sektorn är ännu inte tillräckligt stor, för att vi skallkunna höja kapacitetsutnyttjandet i ekonomin så mycket som vore önskvärt fråntillväxt- och sysselsättningssynpunkt. Ett betydande underskott ibytesbalansen kan uppkomma, om den inhemska efterfrågan ökar för snabbt. Förutomen stram finanspolitik krävs väsentligt lägre löneökningar . Konsekvensernaav relativt höga löneökningar har studerats i en alternativ kalkyl. Resultatetskulle bli en uppgång av av industrins relativpriser, som i sin tur skullemedföra förluster av marknadsandelar såväl på hemma-som på exportmarknaderna.Tillväxten i ekonomin skulle sjunka kraftigt. Dessutom skulle investeringarna iindustrin minska och därmed bromsa den nödvändiga utbyggnaden av denkonkurrensutsatta sektorn. Också sysselsättningen skulle utvecklas väsentligtsämre. Arbetslöshetsnivåer på , motsvarande ca 200 000 personer,skulle i så fall vara att vänta. 4 Åtgärder för tillväxt Enhög ekonomisk tillväxt är nödvändig för att förbättra medborgarnas standard iform av såväl höjda reallöner som utbyggd social välfärd. Det krävs ocksåtillväxt för att sysselsättningen varaktigt skall kunna ökas och arbetslöshetennedbringas. Dessutom måste en del av tillväxten tas i anspråk för att ökainvesteringarna och förbättra bytesbalansen. Skallkraven på rättvis fördelning, social trygghet och förbättrad livs miljö kunna tillgodoses krävs ekonomisk tillväxt. Detta är dock inte likty digt med att man till vae pris skall eftersträva högsta tänkbara tillväxt, så som den mäts i strikt ekonomiska termer. De åtgärder som en sådan inriktning av den ekonomiska politiken skulle kräva skulle nämligen kom ma att delvis stå i konflikt med de mål som uppställts för rättvisa, trygghet 15 Därför kommerden ekonomiska politiken även fortsättningsvis Prop. 1985/86: 150 att formas underhänsynstagande till medborgarnas krav på god livskvali- Bil. Resultatetav de treårskalkyler som jag redovisat visar klart på behovet av ökadtillväxt. Grundläggande för att nå en god tillväxt är en tillfredsställandekonkurrenskraft och en god efterfrågan. Detta kan inte åstadkommas genomkraftigt ökade offentliga utgifter eller genom stora ofinansieradeskattesänkningar. En sådan politik skulle medföra att budgetunderskottet pånytt böljade öka, vilket i sin tur skulle leda till att inflationen ånyo togfart. Konkurrenskraften och bytesbalansen skulle försvagas ochsysselsättningsläget skulle allvarligt försämras. För att klara den yttrebalansen och få ned inflationen skulle då inte återstå något annat alternativför den ekonomiska politiken än en hård finans- och penningpoli-tiskåtstramning med åtföljande högre arbetslöshet. Föratt öka tillväxten räcker det dock inte med en god konkurrenskraft. Det krävsockså åtgärder som förbättrar ekonomins anpassningsförmåga till förändradebetingelser. I detta syfte föreslås nu ett antal åtgärder som är ett led i endylik tillväxtfrämjande politik. Ytterligare förslag kommer att lämnas bl. a. inästa års budgetproposition och när utredningsarbetet med en reformering avföretagsbeskattningen är klart. 4.1 Före nklat s katte s y slem Skattesystemethar flera viktiga uppgifter. Genom skatterna finansieras den offentligasektorns verksamhet. Skattesystemet skall bidra till en rättvis fördelning avlevnadsstandarden och skall stimulera arbete och sparande. Det bör också kunnaanvändas inom stabiliseringspolitiken. Ett annat viktigt krav på skattesystemetbör vara att det skall vara enkelt att förstå och hantera. Enförenkling av skattesystemet innebär inte bara att reglerna blir lättare attförstå och tillämpa för myndigheter och skattskyldiga. Ett enklare skattesystemökar också effektiviteten i ekonomin och minskar inslagen av skatteplanering. Ettkomplicerat skattesystem leder till ökade möjligheter tillskatteun-dandragande. De grupper som har de största möjligheterna till och ävende största insikterna i hur en framgångsrik skatteplanering skall göras är tillövervägande del de mest välbeställda. En förenkling av skattesystemet är därföri hög grad motiverad också av fördelningspolitiska skäl. Skattereformen1983-1985 ledde till lägre marginalskatter och en begränsning avunderskottsavdragens skattemässiga värde. Detta var ett nödvändigt steg för attstimulera arbete och sparande och motverka spekulation och konsumtion påkredit. I reformen ingick också vissa förenklingar, bl. a. genom att en delsmåavdrag avskaffades eller schabloniserades. 1985beslutade att höja schablonavdraget för löntagare till . och att avdrag för resekostnader till och från arbetet skall få ske fullt ut. a. dessa förändringar möjliggjordes genomförandet av den förenklade löntagarbeskattningen, som kommer att kunna användas fr. o. m. Samtidigtmed denna reform höjdes också det- s. k. sparavdraget till Prop. I kombination med allemanssparandet leder Bil. 1 detta till att stora grupper kommer att befrias från beskattning av avkast ningen på sitt sparande. Förjuridiska personer har betydande förenklingar gjorts, bl. a. genom att såvälden kommunala beskattningen som garantibeskattningen har slopats föraktiebolagen. Denproposition som regeringen förelade med förslag tillreform av inkomstskatten innehåller förslag till en radförenklingar. T.ex. föreslås att sambeskattningen av B-inkoms-ter, dvs. främstkapitalinkomster, skall slopas. Även vissa räntetillägg vid beskattningen föreslåsbli slopade. Bl.a. av förenklingsskäl föreslås vidare att marginalskattespärrenslopas liksom den särskilda kvittningsrätten mellan kapitalinkomster ochunderskott av annan fastighet . Propositionenom ändrade inkomstskatteskalor lägger grunden för en reallöneökning efter skattredan vid mycket måttliga bruttolöneökningar. Höjningen av det kommunalagrundavdraget . betyder tillsammans med övrigaförändringar av skatteskalan, bl. a. höjningen av brytpunkten från 124 800till . och sänkningen av den högsta marginalskatten till , attdet blir skattelättnader i samtliga inkomstskikt. Denya skatteskalor som föreslås blir avsevärt enklare än de nuvarande, eftersomde endast innehåller fyra skatteskikt mot f.n. tio. Genom höjningen av detkommunala grundavdraget kommer ytterligare ca 200 000 inkomsttagare helt attbefrias från inkomstskatt. Införandet av ett statligt grundavdrag på samma nivåär också en förutsättning för att skapa överensstämmelse mellan den statligaoch den kommunala taxeringen. Jagföreslår nu att ytterligare en rad förenklingar av skattesystemet föreläggsriksdagen. Den kommunala garantibeskattningen för fastigheter som ägs avfysiska personer förelås bli slopad, liksom det extra avdraget på . får göras av den som är mantalsskriven på sin fastighet. Med borttagandetav garantibeloppet och det extra avdraget försvinner två av de mest frekventafelkällorna vid taxeringen. Vidare föreslås att all inkomst skall beskattas ihemortskommunen, vilket bl. a. innebär att avdrag vid den kommunala taxeringeni hemortskommunen får göras även för underskott som uppkommer i annan kommun änhemortskommunen. Dereformer som föreslås innebär att skattesystemet kraftigt förenklas,som de kommunala och de statliga taxeringarna blir identiska. Dettafår också gynnsamma fördelningspolitiska effekter. Exempelvis har det blivitallt vanligare att skattskyldiga gör sådana dispositioner, att de inte behöverbetala någon garantiskatt. Det har också blivit allt vanligare attavdragsbegränsningen för underskott i annan kommun än hemortskommunenkringgås. De åtgärder som jag föreslår innebär således att inslagen avskatteplanering begränsas. Jagföreslår vidare att skatteplikten för restitutionsräntor slopas, liksom tidigare skett för ränta pä överskjutande skatt. I samband därmed föresläs räntesatsen bli halverad. Vidare föreslås att inbetalningen av kvarskatt 17 2 1985/86. Bilaga I, del I frånlöntagarna skall reduceras från för att möjliggöra Prop.1985/86: 150 inleverans till staten vid ett enda tillfälle. På så sättförenklas även detta Bil. Andra förenklingar som föreslås ärskattefrihet för vittnesersättningar, enklare regler för investeringsfondernaoch för vägtrafikskatten samt en viss förenkling av energibeskattningen.Dessutom föresläs att den individuella beskattningen av medlem ibostadsrättsförening slopas. Sammantaget innebär förenklingsförslagen också enviss skattesänkning. Arbetetmed att förenkla skattesystemet måste föras vidare. Därför avser jag att göraen systematisk genomgång av vårt skattesystem för att kunna lämna fler konkretaförslag till förenklingsåtgärder. Förenklingssträvandena får emellertid inteinnebära att man gör avkall på det övergripande målet om ett rättvistskattesystem. Därför måste förenklingsåtgärderna balanseras motkraven på ett rättfärdigt skattesystem. Förall näringsverksamhet krävs att samhället sätter upp vissa normer eller reglerför att uppnå viktiga samhälleliga mål. Sådana regler kan dessutom varabetydelsefulla för att upprätthålla konkurrens på lika villkor. stårdet klart att av regler kan bli alltför omfattande och oöverskådlig.Vissa regler kan också ha blivit föråldrade eller ha en utformning sommotverkar förnyelse eller försvårar konkurrens. Det är därför en centraluppgift att eliminera eller ändra sådana regler som hämmar näringslivetsutveckling. Detta får dock inte innebära att skyddet för de centralasamhällsmål om hälsa, säkerhet, god miljö m. m. som ligger till grund för olikaregelsystem minskar. Regeringeninledde ett arbete med att förenkla de regler som berörnäringslivet. Som samordnare av arbetet fungerar normgruppen inomregeringskansliet. En central utgångspunkt för detta arbete är dock att detskall ske i decentraliserade former och att myndigheterna har ett stort ansvarför förenklingsarbetet inom sina respektive områden. Normgruppensuppgift är att som sammanhållande lednings- och utredningsorgan inspirera,driva på och förmedla erfarenheter av förenklingsarbetet. 1 de anvisningar förnormgruppens arbete som regeringen meddelat anges, att det bör ha en bredansats och omfatta samtliga samhällssektorer med reglering av betydelse förnäringslivet.