prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Omnågon söker dispens enbart från närstäendeförbudet eller från förbudet altvara verksam i den lidigare rörelsen i 7 § fär bedömningen bli en delvis annan,eftersom en sådan dispens inte i sig ger vederbörande rätt atl drivanäringsverksamhet eller inneha en sådan befattning m, m, som anges i 6§, Avintresse vid prövningen bör därför inte i första hand bli i vad mån man kanbefara åsidosättanden av sådant slag som anges i 1 och 2 §§, utan i stället omman kan befara att förbudet kommer att överträdas eller ej, alltså om det kanantas att den som har näringsförbud faktiskt kommer atl leda den verksamhet därhan vill bli anställd. Närdispens beviljas från förbudet att ta anställning hos närstående eller i den tidigare rörelsen, kan det vara lämpligt att den verksamhet för vilken dispensen gäller preciseras närmare. Någon generell dispens från förbudet 180 enligt7§ bör inte kommai fräga. Om en dispens bara avser närståendeför- Prop.1985/86: 126 budet eller förbudet alt vara verksam i den lidigare rörelsen,synes det också lämpligl alt det i domen anges atl dispensen inte innebär någotundantag från förbudel att leda näringsverksamhet. Ocksåen dispens från förbudel mot viss verksamhet eller anställning m.m. enligt 6§måste preciseras, så atl del klart framgår såväl vilket förelag som vilketslags verksamhei, befattning m. m. som dispensen avser. Det ligger i sakensnalur att en dispens från förbudet mol visst aktieinnehav enligt anges gällaaktieinnehav i visst aktiebolag. Iprincip bör del åligga den som avses med näringsförbudet alt ange gränserna förden dispens han önskar. Domstolen bör inte meddela dispens utan att det hargjorts en framställning om det. Däremot kan domstolen ta initiativ lill endispens i sådana fall då en sådan framstår som berättigad. Endispens skall inte kunna begränsas till viss lid utan gälla hela förbudstiden,givetvis under förutsättning alt den inte återkallas. Enligtandra meningen i första slyckel får rätten föreskriva vad den som medgesdispens har atl iaktta då dispensen utnyttjas. En sådan föreskrift kan innebärat, ex. alt vederbörande, om han har fått tillslånd atl inneha en vissbefattning i elt angivet företag, i den befallningen inte skall ägna sig åtverksamhei av visst slag. En föreskrift kan också ange att personen i frågaskall hålla tillsynsmyndigheten underrättad om sin verksamhet. En föreskriftkan knytas an lill såväl sådan verkan av förbud som anges i 6 § som sådan somanges i 7 §. Enligtdenna bestämmelse får en dispens från förbud enligt 6§ atl drivanäringsverksamhet eller inneha anställning, uppdrag, delägarskap i handelsbolageller aktier återkallas som en följd av all den som är underkastad ellnäringsförbud eller tillfälligt näringsförbud åsidosätter vad som åligger honomi den verksamhet som dispensen avser. Som framhållits i special-motiveringentill första stycket bör rätten, då den beviljar dispens från sådan verkan avförbud som anges i 6§, precisera för vilken verksamhet dispensen skall gälla.Åsidosätter vederbörande sina skyldigheler i en annan näringsverksamhet, somhan driver ulan dispens, gör han sig ju skyldig till överträdelse avförbudel. Också delta kan ligga lill grund för återkallelse av dispensen (26 §tredje stycket). Allinget anges om återkallelse av dispens från närståendeförbudet eller förbudetatt vara anställd i den tidigare rörelsen sammanhänger med atl den som har fåttendast en sådan dispens inte har rätt att idka nägon egen näringsverksamhet. Omhan ändå gör del överträder han näringsförbudet. Dispensen kan då återkallasenligt 26 § iredje stycket. Endispens kan också återkallas om den som är underkastad näringsförbudåsidosätter en föreskrift som meddelats i anslutning lill dispensen.- Lagtextenförutsätter inte atl del åsidosättande som den som är under kastad näringsförbud har gjort sig skyldig lill mäste vara kvalificerat för atl en dispens skall återkallas. Det ligger dock i sakens natur alt domstolen i det enskilda fallel måste bedöma om åsidosättandet har sädan vikt atl det motiverar en återkallelse. En sådan bör främst komma i fråga vid grova 181 åsidosättandeneller om näringsidkaren på annat sätt visat likgiltighet eller Prop.1985/86: 126 nonchalans inför de regler som gäller i näringsverksamhet. Manmåste vid prövningen också beakta alt en återkallelse av en dispens kan vara eningripande åtgärd. Här finns en hänvisning till 26 § tredje stycket, somföreskriver att en dispens kan återkallas om etl näringsförbud överträds. Omförbudet överträds bör dispensen normalt dras in, En frågaom dispens får prövas i samband med dom om näringsförbud, i sambandmed beslut om tillfälligt näringsförbud eller efter en senare gjord Paragrafen, som motsvarar 11 § försia meningen ikommitténs förslag, innehåller en regel om när en dispensfråga kan prövas. Härsägs atl dispensfrägan kan tas upp antingen i samband med atl näringsförbudeller lillfälligt näringsförbud meddelas eller på ett senare stadium. När en fråga om dispens prövas särskilt, gäller itillämpliga delar vad som föreskrivs i 8§ om mål om näringsförbud. Om behörigdomstol gäller vad som sägs i 17 § andra stycket. Mål om dispens från näringsförbud får avgöras utanhuvudförhandling, om saken ändå kan utredas tillfredsställande. Har rättenbeslutat att målet skall avgöras utan huvudförhandling, skall parterna gestillfälle alt slutföra sin lalan, om det inte är uppenbart att detta intebehövs. Paragrafen innehåller regler om förfarandet i mål omdispens. Första siycket motsvarar i sak 11 § första siycket andrameningen och andra stycket i kommitténs förslag. Andra stycket motsvarar, medvissa smärre ändringar, 11 § tredje styckel i kommitténs förslag. Då frågan om dispens prövas i samband med altnäringsförbudet meddelas, tillämpas samma regler för förtärandet i dennafråga som för målet i övrigt, Detla har inte ansetts behöva utsägas i lagtexten, I första styckel hänvisas i fråga om förfarandet, när enfråga om dispens prövas särskilt, till vad som gäller i fräga om mål omnäringsförbud. Jag kan här hänvisa till vad som anförts om motsvarande regel ispecialmoliveringen till 17 §, Åklagaren har, liksom då frågan gäller hävande av förbud,ställning som motpart lill sökanden i mål om dispens, men detla har inteansetts behöva uttalas i lagtexten. Även här hänvisas till specialmotiveringen under 17 §, ' Paragrafen motsvarar 21 § första stycket ipropositionens lagförslag, " Paragrafen motsvarar 21 § andra stycket ipropositionens lagförslag, 182 22 § Prop.1985/86:126 Talan om återkallelse av dispens förs av allmän åklagare. prövasi etl särskilt mål gäller i tillämpliga delar vad som föreskrivs i 8 § om målom näringsförbud. Om behörig domslol gäller vad som sägs i 17 § andra siycket. Paragrafen,som i sak motsvarar 11 § fjärde slyckel i kommitténs förslag, innehållerförfaranderegler för mål om återkallelse av dispens. Om frågan kommer upp isamband med elt brottmål gäller vanliga brottmålsregler, 9.1.7Tillsynen av meddelade förbud m. m. Dettaavsnitt av lagen omfattar bestämmelser om det s. k. näringsförbuds-registret(23 §) och om tillsynen av meddelade näringsförbud (24§). Riksskatteverketskall föra etl register över näringsförbud och tillfälliga näringsförbud. Paragrafenär i oförändrat skick överförd frän 199 i § KL. Den motsvarar 12 § ikommittéförslaget. Bestämmelsenålägger RSV alt föra del s.k. näringsförbudsregislret. Utförligare regler omregistret ges i förordningen (1980:420) om näringsförbudsregister. Tillsynsmyndighetär den tillsynsmyndighet i konkurs inom vars område den som är underkastadnäringsförbud är bosall. Detåligger tillsynsmyndigheten att vaka över alt näringsförbud och lillfäUiganäringsförbud efterlevs. Om det finns skäl atl misstänka att ell förbudöverträds eller att den som fält dispens enligt 19 § åsidosätter vad somåligger honom i den verksamhet som avses med dispensen, eller vad som rättenföreskrivit i samband med att den beviljade dispens, skall tillsynsmyndighetengöra anmälan om förhållandet till åklagaren. Tillsynsmyndighetenhar rätt atl av den som är underkastad näringsförbud begära sädanaupplysningar som behövs för tillsynen. Förstastyckel motsvarar i sak 13 § tredje styckel försia meningen i kommitténsförslag. Andra styckel motsvarar, med vissa avvikelser, 199j § KL och 13 §försia stycket i kommittéförslaget, Enligt24§ skall, liksom lidigare, TSM ha hand om tillsynen över de personer sommeddelats näringsförbud. I första stycket anges vilken TSM som skall skötaövervakningen av den som är underkastad näringsförbud. Avgörande är var denneär bosalt. En TSM har ansvar för tillsynen inom etl geografiskt område sommotsvarar domkretsen för de tingsrätter vid vilka TSM verkar i samband medkonkurs enligt uppräkningen i förordningen (1979:755) om tillsynsmyndighet ikonkurs. NägongenereU skyldighet alt exempelvis anmäla flyttning gäller inte för den som har näringsförbud. Givelvis bör den TSM som sköter övervak- 1°3 ningen,om den får kännedom om att vederbörande flyttar lill ett annat Prop.1985/86: 126 tillsynsområde,underrätta den TSM som i fortsättningen får ansvarel för TSMhar att övervaka såväl all avveckling sker av befintlig.näringsverksamhetm.m., som är förbjuden enligt 6 och 7§§, som att vederbörande inte startarnågot nytt förelag eller på annat sätt engagerar sig i näringsverksamhet påett sätt som är otillåtet för den som har näringsförbud. Även efterievnaden avnärståendeförbudet (7§) har TSM all kontrollera, liksom alt den som har fältdispens inte åsidosätter vad som åligger honom i sådan verksamhei för vilkenhan fått dispens. TSM skall också tillse att den som har beviljats dispensiakttar en sådan föreskrift som rätten kan ha meddelat i samband med dispensen(jfr. 19 § första siycket andra meningen). I avsniti 4.6 och 4.7 i denallmänna motiveringen har jag beröri frågan rörande tillsynen. OmTSM misstänker att överträdelser eller åsidosältanden sker, skall den anmäladetla till åklagare. TSM bör inte själv genomföra sådanl aktivt spaningsarbetesom är av närmast polisiär art. Om de indikationer som TSM får ger vid handenatl det finns skäl att påbörja spaning av delta slag, bör uppgiften överlämnaslill polisen. TSM har inte tillgång till några tvångsmedel i egentlig meningför silt övervakningsarbete. Skulle del anses påkallat med husrannsakan, beslage. d. bör alltså TSM koppla in polisen i arbetet. Enviktig uppgift för TSM bör vara atl kontrollera relevanta register, såsomakliebolagsregistrel, handelsregistren och ulsökningsregislrel. Om TSM: skontroll visar all en person med näringsförbud är registrerad för ennäringsverksamhet, bör man undersöka om verkligheten stämmer medregisteruppgiften. Detta kan länkas ske genom att viss spaning utförs avkronofogdemyndighetens fältpersonal. Omen regisierförande myndighet upptäcker att en person som är underkastadnäringsförbud är eller önskar bli registrerad för ell företag, är det naturligtalt myndigheten underrättar TSM, polis eller åklagare. En kontakt med poliseller åklagare bör närmast las om det finns en välgrundad misstanke om attförbudel överträds. Även andra myndigheter som lägger märke till atl ellnäringsförbud kan ha överträlls bör finna det naturligt atl underrätta TSM,polis eller åklagare. TSMhar enligt denna beslämmelse rätt all av den som har näringsförbud begära sådana upplysningar som behövs för tillsynen. Det kan gälla sådant som var vederbörande är bosatt eller vad slags verksamhei han ägnar sig åt, hur en avveckling fortlöper eller en dispens utnyttjas. Begäran kan framställas i muntlig eller skriftlig form. Som anförts i den allmänna moti veringen har TSM däremot inte rätt att kalla vederbörande till förhör. Det ligger i sakens natur att TSM, om det visar sig finnas skäl atl misstänka all elt förbud överträds, iakttar försiktighet av hänsyn till en kommande förundersökning rörande överträdelsen, 184 9.1.8Överträdelse av förbud m. m. Prop. 1985/86: 126 Dettaavsniti av lagen omfattar 25-27 §§ och innehåller regler om straff vidöverträdelse av förbud (25 §), om möjligheten atl förlänga etl förbud (26 §)och om upphävande av förbud i visst fall (27 §). Densom överträder ett beslut om näringsförbud eller tillfälligt näringsförbudskall dömas till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till bötereller fängelse . Paragrafenmotsvarar i huvudsak 212 § andra siycket KL och 14 § försia siycket ikommitténs förslag. Genomatl del i paragrafen talas om överträdelse av beslut om näringsförbud blirparagrafen tillämplig även då den som är underkastad näringsförbud gör sigskyldig till överträdelse av en föreskrift som har meddelats med stöd av 18 §försia slyckel andra meningen. Iövrigt hänvisas till avsnitt 4.8 den allmänna motiveringen. Ettnäringsförbud som överträds får föriängas . Sker fleraförlängningar, fär den sammanlagda liden för förlängning inte vara mer än femår. Talan om förlängning skall väckas innan förbudstiden har gått ut. Nären fråga om föriängning prövas särskilt, gäller i tilllämpliga delar vad somföreskrivs i 8 § om mål om näringsförbud. Vidöverträdelse får en dispens som meddelats med stöd av 19 § återkallas. Beslämmelsenhar med vissa redaktionella jämkningar förts över från 212 § tredjesiycket KL, som motsvaras av 14 § andra stycket i kommitténs Bestämmelsensaknar motsvarighet i KL liksom i kommittéförslaget. fråga om dess innebördhänvisas till specialmotiveringen till 8 §. Beslämmelsen saknarmotsvarighet i KL. Den motsvarar l4§ Iredje styckel i kommitténsförslag. Enligtbestämmelsen fåren beviljad dispens återkallas om ett näringsförbud överträds.Om en dispens har meddelals från närståendeförbudet eller förbudel alt varaverksam i den lidigare rörelsen och det visar sig att vederbörande utövarledningen av verksamheten, torde det i allmänhet finnas skäl att återkalla dispensen.Bryter den som är underkastad ett näringsförbud mot delta genom att utövaledningen av en annan rörelse än den för vilken dispensen gäller, eller genomalt vara anställd hos en närstående i en annan verksamhei än den dispensenavser, kan ett mindre 'Tredje stycket motsvarar delvis 20 § första meningen i propositionenslagförslag, 185 strängt synsätt le sigbefogat. Del som sagts nu gäller dock inte vid Prop. 1985/86: 126 upprepadeöverträdelser. Omen dispens ger den som har näringsförbud rätt alt driva viss näringsverksamhet,torde dispensen i regel böra återkallas om vederbörande också har drivit någonannan - förbjuden - verksamhei. Han får då anses ha förverkat det förtroendesom har visats honom. Om sidoverksamheten är mycket begränsad, eller omöverträdelsen eljesl är ringa, kan det dock finnas skäl all överväga atl gevederbörande ytterligare någon möjlighet atl utnyllja dispensen. Vid upprepadeöverträdelser bör en beviljad dispens alllid återkallas. I19§ andra styckel föreskrivs om återkallelse av dispens när den som harbeviljats dispens gör sig skyldig lill åsidosättanden i den rörelse somdispensen avser. Har det förekommit både sådana åsidosättanden och överträdelseav förbudel, bör dispensen normalt återkallas. Om den som är underkastadett näringsförbud får ett nytt förbud skall rällen undanröja detlidigare meddelade förbudel. Bestämmelsensaknar motsvarighet i KL. Den motsvarar 15 § i kommittéförslaget. Detkan ibland finnas skäl att, om förutsättningarna för näringsförbud i 1 eller 2§är uppfyllda, meddela ett nytt näringsförbud medan del gamla ännu gäller. Atten överträdelse av del gällande förbudet har skett kan beaktas som enförsvårande omständighet vid den samlade prövningen. Enbart överträdelsen såsomsådan kan dock inte utgöra tillräckligt skäl för ett nytt förbud. Föratl inte två förbud skall gälla skall rätten undanröja del förbud somredan löper. Lämpligen bör då tiden när detta skall upphöra bestämmas så. attdet inte uppstår något glapp mellan de två förbuden. Detta kan ske genom atldomstolen förordnar om ikraftträdande av det nya förbudel ellergenom atl den anger alt det gamla skall sluta gälla när det nya förbudet vinnerlaga krafl. i del senare fallel givetvis med reservation för det fallet atl delgamla förbudel löper ul före lagakrafl-tidpunkten. Avregeln i denna paragraf följer alt domstolen inte kan förordna både omförlängning av det förbud som redan löper och om ett nytt förbud. Frågan om ietl enskilt fall ett förbud bör förlängas eller i stället ett nytt förbud börmeddelas har diskuterats i avsnitt 4.8 i den allmänna motiveringen. I,Denna lag träder i kraft . Innebördenav alt lagen träder i kraft den är att bara en sädan lalan om näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud som väcks efter denna dag skall prövas enligt de nya bestämmelserna. För förbud som har medde lats tidigare eller visserligen meddelas senare men på grundval av en talan 186 somväckts före lagens ikraftträdande, skall äldre bestämmelser gälla. Från Prop, 1985/86: 126 denna princip görs dock vissa undanlag, Beslämmelsernai 15 §, 16§ andra och tredje slyckel, 17§ samt 19- 27 §§ tillämpas även i fråga om sådant näringsförbud och tillfälligt närings förbud som har meddelats enligt äldre bestämmelser. Ävenett näringsförbud som, enligt vad som anförts underpunkt I, faller under äldrebestämmelser skall hävas med stöd av 16 § andra siycket, om konkursbeslutelupphävs efler ikraftträdandet av denna lag. Bestämmelsen i 15 § om upphävandeav elt tillfälligt näringsförbud är också tillämplig på etl äldre förbud.Vidare har den som lyder under ett näringsförbud som meddelals föreikraftträdandet möjlighel alt åberopa 17 § som grund för upphävande av förbudetoch 19 § som grund för dispens. Hänvisningarna till den nya lagen innebärvidare all förfarandereglerna i denna rörande upphävande av förbud och dispens,liksom bestämmelserna om tillsyn och överträdelse av förbud skall tillämpas påalla näringsförbud, oavsett när talan har väckis eller förbuden har meddelals. Viden prövning av om en näringsidkare har gjort sig skyldig till brott eller underiåtelse att betala skatt, tull eller avgift som kan medföra förbud enligt I § försia slyckel 1 och 2 liksom av om han grovt åsidosatt sina åligganden fär hänsyn tas till endast sådana förfaranden som hänför sig till tiden efler ikraftträdandet. Det som sagts nu gäller även lalan om ett tillfälligt förbud. Föratt ett näringsförbud skall kunna meddelas med tillämpning av 1 § krävs atl denbrottslighet eller betalningsunderlåtelse som enligt 1 § första siycket 1 eller2 är en nödvändig förutsättning för ett sådant förbud hänför sig till tidenefter ikraftträdandet. Detsamma gäller de övriga oegentligheter som fårbeaktas vid prövningen av om vederbörande har grovt åsidosatt sina åligganden inäringsverksamhet. Vid prövningen av om förbud är påkallat från allmän synpunktfår hänsyn däremot las till även äldre förfaranden. Detta framgår motsatsvis avövergångsbestämmelsen. Meddelasett beslul om näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud med anledning av konkurs och grundas bedömningen att näringsidkaren förfarit grovt otillbörligt mot sina borgenärer eller på annat säll grovt åsidosatt sina åligganden på förfaranden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet, gäller i stället för 6§ första siycket och 7§ att den som är underkastad förbudet inte får driva verksamhet med vilken följer bokfö ringsskyldighet enligt bokföringslagen (1976: 125). Han får inte heller så som styrelseledamot eller i någon annan egenskap vara ställföreträdare för etl aktiebolag, ett handelsbolag eller en ekonomisk förening eller en sådan ideell förening eller stiftelse som driver bokföringspliklig verksamhet. Inte heller får han faktiskt handha ledningen eller förvaltningen av verksamhe tens angelägenheter. Rätlen skall i sitt beslut erinra om näringsförbudets verkan enligt denna punkt. Vad som i 5§ föreskrivs om att näringsförbud skall meddelas för lägst gäller ej i ett sådant fall som sagts . Vidprövningen av om någon har grovt åsidosatt sina åligganden i nä ringsverksamhet får, då 2§ tillämpas, hänsyn tas även till förfaranden som 187 ligger i tiden före ikraftträdandet. Om näringsförbudet grundaspå sådana förfaranden skall äldre bestäm- Prop. 1985/86: 126 melser gälla omverkan av förbudet. Del betyder att den som har fått näringsförbud inte ärförbjuden all faktiskt ulöva ledningen av en enskild näringsverksamhet, ellerav en näringsverksamhet som drivs av stat eller kommun i förvaltningsform,eller atl äga en majoritet av rösterna i etl aktiebolag (6§). Någonmotsvarighet tiU denna verkan av näringsförbud finns nämligen inte i KL. Densom är underkastad näringsförbud är då inte heller förbjuden alt vara anställdhos eller la emot uppdrag av en närslående eller all vara anställd i dentidigare rörelsen (7§), eftersom också bestämmelserna härom innebär en nyhet. Atträtten enligt 18 eller 19 § kan medge tid för avveckling m. m. av eller dispensfrån sådan verksamhei som är förbjuden enligt denna punkt, får anses följa utannågon uttrycklig bestämmelse. 9.2 Förslaget till lag om ändring i konkurslagen Ändringarnai KL innebär att de nu gällande beslämmelserna om näringsförbud i 199 b-d ochf-j§§ upphävs. Även 212 § andra och tredje styckena, dvs. reglerna omsanktioner vid överträdelse av etl näringsförbud enligt 199b§, upphävs. 9.2.2 Kvarvaranderegler om näringsförbud Beslämmelseni 199 e§ om skyldighel för TSM alt anmäla fråga om näringsförbud till åklagarekvarstår oförändrad. Vissa ändringar i 55 § och 185 b § görs som innebär atthänvisning sker till lagen om näringsförbud i stället för till de nu gällandeparagraferna i . Reglernai 199 a § och 212 § första stycket om s. k. konkurskarantän och överträdelse avsädan kvarstår vidare oförändrade. Somett andra stycke i 199 a § införs en hänvisningsregel, som upplyser om alt deti 2 § lagen om näringsförbud föreskrivs om möjlighet för domslol att meddela enenskild näringsidkare som försalts i konkurs näringsförbud i vissa fall. 1.Denna lag träder i krafl den Ijuli 1986. Har näringsförbud eller lillfälligtnäringsförbud meddelats enligt äldre bestämmelser, gäller dock 199c§ i fråga omverkan av förbudet. Jaghänvisar lill vad som har anförts under punkt 1 i specialmoliveringen tillövergångsbestämmelserna lill lagen om näringsförbud. 2.Har talan om näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud väckts föreikraftlrädandel prövas frågan enligt äldre bestämmelser. Beslut om tillfälligtnäringsförbud får dock meddelas endast om sådan omständighet föreligger somsägs i 10 § försia siycket lagen (1985:000) om näringsförbud. En lalan om näringsförbudsom väckts före skall prövas Prop. 1985/86: 126 enligt äldrebestämmelser. Någon prövning enligt den nya lagen kan alltså inte ske av entalan som väcks och där bestämmelserna i denna åberopas.Elt undantag gäller dock delvis i fräga om lillfälligt näringsförbud. Om entalan om elt sådant förbud väckts före ikraftträdandet, men prövas försl efterdetta, krävs för bifall alt det är uppenbart att näringsförbud skall meddelas.Det är innebörden av hänvisningen lill 10 § näringsförbudslagen. Huruvidaövriga förutsättningar för förbud föreligger skall däremot prövas enligt äldrebestämmelser, 3,I fråga om upphävande av förbud, dispens från förbud, tillsynen av meddeladeförbud samt överträdelse av förbud som meddelats enligt äldre bestämmelsergäller vad som sägs i punkt 2 övergångsbestämmelserna till lagen (1985:000) omnäringsförbud. Ometl näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud har meddelats enligt äldrebestämmelser skall dessa också tillämpas i fråga om verkan av förbud. Tilldenna kategori av förbud hör dels sådant förbud som meddelats föreikraftträdandet, dels sådant som meddelals därefter, men där talan väckis föreikraftträdandet. I fråga om innebörden av att de äldre bestämmelserna skallgälla hänvisas till vad som anförts i punkt 4 övergångsbestämmelserna tillnäringsförbudslagen. Trotsalt elt näringsförbud har meddelats enligt äldre bestämmelser, skall vissaregler i den nya näringsförbudslagen tillämpas på detta. Jag hänvisar till vadsom anförts under punkt 2 övergångsbestämmelserna till den lagen. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1, lagom näringsförbud, 2, lag om ändring i konkurslagen(1921: 225),