prop · G903150 · 1985-12-31 00:00:00 — Antaletskikt i statsskatteskalan minskas kraftigt så att marginalskatten blir breda inkomstskikt. Gränsen för marginalskatt, den s.k. brytpunkten, höjstill . (före gmndavdrag) . Högsta marginalskattesatsensänks till . Fleraväsentliga förenklingar i skattesystemet föreslås. Den viktigaste är slopandeav sambeskattningen av makars B-inkomster och den därmed sammanhängande rätten attutnyttja vissa av den andra makens avdrag. 1985/86: 150 Två fall avsärskilt tillägg, räntetillägg, vid beräkning av underiag för Bil. 1.3tilläggsbelopp slopas också, liksom den särskilda rätten till kvittning mellanunderskott av villa och kapitalinkomst. Inkomstskatternaför fysiska personer beräknas öka med i genomsnitt 9,underlångtidsbudgetperioden. Att utvecklingstakten överstiger den antagnalönesummeutvecklingen beror delvis på eftersläpning ikommunalskatteutbetalningarna men också på att exempelvis skatteinkomsternafrån pensioner ökar snabbare än lönesumman. /81-1984/85ökade dessa inkomster med i genomsnitt 18,. Den kraftigainkomstutvecklingen jämfört medlångtidsbudgetperioden förklaras till största delen av den höga pris-och löneutvecklingenunder perioden /81-1984/85. Vidare ingår engångseffekten av den samordnadeskatteuppbörden i utfallet för /85. Om engångseffektenexkluderas från /85, uppgår den genomsnittliga årliga ökningentill 12,. Juridiskapersoners inkomstskatt utgör av statsinkomsterna. Påföretagsbeskattningens område har en rad förändringar genomförts.Dessa förändringar medför att osäkerheten vid beräkningar av statens inkomsterfrån dessa inkomstslag har ökat. Osäkerheten består bl. a. i attregeländringarna verkar i olika riktningar, vilket innebär svårigheter attbedöma storleken på nettoeffekten av gjorda regeländringar. Den faktor som harstörst betydelse för statsinkomsternas utveckling på är emellertidutvecklingen av företagens lönsamhet som i sin tur i hög grad påverkas av denekonomiska utvecklingen i stort. Delagstadgade socialavgifterna svarar för drygt en femtedel av de totalainkomsterna på budgeten. Vid givna avgiftssatser följer inkomsterna i huvudsaklönesummans utveckling. att inbetalas i socialavgifter under budgetåret1986/87. På statsbudgeten redovisas emellertid endast , dvs.ca 40% av de sammanlagda avgiftsinkomsterna. Vissa inkomster förs helt ellerdelvis till fonder utanför statsbudgeten. Itabell 3 redovisas dels vilka principer som gäller för redovisningen avsocialavgifter på statsbudgeten, dels de i beräkningarna antagna avgiftsuttagenunder långtidsbudgetperioden. Vidingången av /86 finns på arbetsmarknadsfonden en skuld till statsverket på grund av att inkomsterna från arbetsmarknadsav giften inte räckt till för att täcka de utgifter som belastar fonden. I ettläge då fonden visar underskott redovisas årets utfall över statsbudgetens in komstsida, trots att fonden formellt sett ligger utanför statsbudgeten. Av statsutgifterna för kontant arbetsmarknadsstöd, bidrag till arbetslöshets kassorna m.m. skall avgiftsmedel svara för (resterande del finansi eras över anslag på budgetens utgiftssida). Arbetsmarknadsavgiften höjdes från 1,till 1,. Genom denna avgiftshöjning och med de antaganden om arbetslösheten som gjorts i lågalternativet för långtidsbudgetperioden kommer avgiftsinkomsterna att överstiga utgif terna, varför fondens skuld till staten kommer att minska. I lågalternativet visar fonden överskott fr.o.m. /88. Åren därefter ökar 8 1985/86: 150 Procentuellt uttag för; Avgifter vars inkomster helt redovisas 9,45 9,45 9,5 9,3 2,2 2,2 0,25' 0,264 2,0 2,0 Avgift vars inkomster delvis redovisas Arbetsmarknadsavgift 1,6 1,586 1,886 Avgifter vars inkomster inte redovisas (1,2) (1,2) (1,2) Summa 36,455 36,45 36,95 ' Ändrades från 1985-07-01 till 0,264. Ändrades från1985-07-01 till 1,586. överskottet med ca . Detta påverkardock inte statsinkomsternas och budgetunderskottets storlek. I högalternativetberäknas fonden fortfarande uppvisa en skuld vid utgången av budgetåret1990/91, vilket gör att fonden över långtidsbudgetperioden i detta alternativkommer att redovisas över inkomsthuvudgruppen lagstadgade socialavgifter påstatsbudgeten, och därmed negativt påverka statsbudgetens saldo. Inkomsterna från de lagstadgade socialavgifterna beräknasöka med i genomsnitt 4,, vilket stämmerväl överens med lönesummans utveckling. Mervärdeskatten är statsbudgetens största enskildainkomsttitel och svarar för av de totala inkomsterna. Det som bestämmerinkomsternas utveckling vid given skattesats är bl. a. antaganden omkonsumtionen av mervärdeskattebelagda varor och tjänster samt antaganden omprisutvecklingen. Exporten är också av betydelse för den framtida utvecklingenav inkomsterna från mervärdeskatten. Om ett ökat resursutrymme avsätts förexport kommer inkomsterna av mervärdeskatt kortsiktigt att bli mindre än omsamma resurser används för konsumtion. Detta beror på att mervärdeskatt inteutgår för exporten. kommer emellertid ökad export att stimuleratillväxten i ekonomin vilket även medför ökade skatteinkomster.Mervärdeskattens åriiga ökningstakt i löpande priser beräknas uppgå till ca5,vilket i stort sett följer antagandena omkonsumtionens utveckling i löpande priser. Ienlighet med långtidsbudgetens beräkningsmetoder har endast besluta- Prop.1985/86: 150 de eller föreslagna förändringar av skattesatser för övriga indirektaskatter Bil. 1.3 lagts in i beräkningarna. Detta förklarar varför dessainkomster ökat med i genomsnitt 13,/81-1984/85 medanökningen endast uppgår till ca 3,. Omskattesatserna skulle höjas i takt med den antagna inflationen skulleinkomsterna /91 bli ca . högre i lågalternativet(och ca 9 miljarder högre i högalternativet). Ränteinkomsteroch återbetalning av lån beräknas i löpande priser att minska med 8,per årunder långtidsbudgetperioden. /81-1984/85 ökade inkomsternamed i genomsnitt 18,. Skillnaden i utveckling kan förklaras med attbostadslånen fr. o. m. /86 bokförs utanför statsbudgeten ochdärför medför successivt sjunkande ränteintäkter till statsbudgeten. Vidareantas räntenivåerna sjunka . 2.3 Bruttoredovisning av statens inkomster Vidbmttoredovisning av statens inkomster framgår att inkomsterna är betydligtstörre än vad som normalt framgår av de nettobelopp som redovisas på olikainkomsttitlar på statsbudgeten. Den största differensen föreligger inominkomstskattens område. Bmttoinkomsterna under inkomstskattetiteln utvecklarsig över en längre tidsperiod i stort efter lönesummans utveckling. Utgifternabestår till största delen av kommunalskatteutbetalningar och överskjutandeskatt. Kommunalskatteutbetalningarna sker och avser dels förskottbaserat på senast kända taxering och med hänsyn till aktuell utdebitering, delsslutavräkning för senast kända taxeringsresultat. Detta betyder att kraftigaförändringar av lönesummans tillväxt slår igenom påkommunalskatteutbetalningarna först med viss eftersläpning. Stora skillnadermellan bmtto- och nettoinkomster finns även för inkomstslagen lagstadgadesocialavgifter och mervärdeskatt. Bruttoinkomsterna på inkomsttitelnlagstadgade socialavgifter består av arbetsgi-var- och egenavgifter medanutgifterna utgörs av exempelvis utgifter för sjukförsäkring och överföring avmedel till vissa fonder. Utvecklingen av bmttoinkomsterna följer i stort settlönesummans utveckling medan utgifterna även beror på exempelvis sjuktaletsutveckling och de olika fondernas ställning. Bruttoinkomsterna påinkomsttiteln mervärdeskatt består av importmoms samt nettoinkomster somredovisas av länsstyrelserna medan utgifterna består av nettoåterbetalningar avmoms. Bruttoredovisning av statsbudgetens inkomstsidabudgetåren 1986/87- /86" 150 1990/91, lågalternativet .. , ., Miljarder kr., löpande priser Inkomskatt inkomster utgifter netto Socialavgifter (exkl. ATP) inkomster utgifter netto Mervärdeskatt inkomster utgifter netto Övriga inkomster (netto) 2.4 Effekterna på statens inkomster av andra antaganden Antagandenaenligt det s. k. högalternativet i långtidsbudgetkalkylerna leder till en annaninkomstutvecklingstakt framför allt för inkomstslagen inkomstskatt, lagstadgadesocialavgifter, mervärdeskatt och ränteinkomster. Inkomstskatternaberäknas i högalternativet öka med i genomsnitt 9,. Att inteskillnaden i utvecklingstakt blir större i förhållande till lågaltemativet kanförklaras med utvecklingen av kommunalskattebetalningarna. De lagstadgadesocialavgifterna beräknas öka . Hämtöver kan nämnas attränteinkomster och återbetalning av lån beräknas minska med 4,i det högrealternativet. Övriga inkomstslag utvecklas i stort sett på samma sätt som ilågalternativet. Se vidare tabell 5. Prop.1985/86: 150 Bil. Miljarderkr., löpande priser, högalternativet 9,9' -t-13,9 Andel av BNP, % ' Exkl. /85 av den samordnade skatteuppbörden. 3.1 Sammanfattning av statsutgifternas utveckling Utgifternapå statsbudgeten ökade under senare hälften av \970-la\et och kraftigt. Mellanbudgetåren 1975/76 och 1982/83 ökade utgifterna med i genomsnitt ilöpande priser vilket motsvarar en real ökning på . Mätt somandelar av BNP ökade utgiften från 30,1975/76 till 41,1982/83. Budgetåret1983/84 bröts denna trend. Mellan 1982/83 och 1985/86 stannade den årligaökningstakten i löpande priser vid 5,vilket innebär en real sänkning med 1,. Om man exkluderar den kraftiga ökningen av statsskuldräntorna är denreala sänkningen av utgiftema än mer markant eller 2,under perioden.Mätt som andel av BNP sjönk utgifterna under perioden1982/83-1985/86. Underlångtidsbudgetperioden /87-1990/91 beräknas i lågalternativetstatsutgifterna exkl. statsskuldräntor i oförändrat pris- och löneläge liggakvar på oförändrad nivå. Eftersom såväl pris- som löneutvecklingstakten dämpasavsevärt kommer ökningen i löpande priser att stanna vid 2,3%per år. Trots den ökande statsskulden kommer utgifterna för statsskuldräntoratt minska ifrån . som följd av atträntesatserna faller . Detta innebär att de totalastatsutgifterna ökar med 1,i löpande priser motsvarande en realsänkning . Mätt som andel av BNP kommer statsutgifterna attsjunka från 35,1986/87 till 31,1990/91. Statsutgifternabestår av ett flertal olika slags utgifter. För ekonomin i sin helhet har dessautgifter mycket olika innebörd. Det är därför nödvändigt att vid en analys avutgifternas inverkan på samhällsekonomin inte enbart studera statsbudgetens totalautgifter utan också försöka analysera de olika komponenternas betydelse. Idetta kapitel redovisas en sammanfattning av de i appendix III redovisadestatsutgifterna uppdelade på olika ändamål. 1 appendix I beskrivs deautomatikbindningar som finns i budgeten. Utgifterna uppdelade på realekonomiskakategorier redovisas i appendix II. 1985/86: 150 Bil. 3.2 Statsutgifternas utveckling uppdelade på olika ändamål Beräkningarna av statsutgifterna utgår från deanslagsbelopp för /87 som redovisas i budgetpropositioneneller, om förändringar därefter inträffat på gmnd av särpropositioner m.m.,från det reviderade budgetförslaget. Den utveckling av statsbudgetens utgiftersom redovisas i appendix III sammanfattas i tabell 6. Enligt beräkningarnaskulle statsutgifterna i oförändrad pris- och lönenivå (exkl.statsskuldräntor) ligga kvar på samma nivå som /87 vid slutet avperioden. Utgiftsutvecklingen i oförändrad pris- ochlönenivå Miljarder kr., oförändrad pris- och lönenivå procentuell 1986/87 1987/88 1988/89 1989/90 1990/91 1986/87- procentuell förändring 1987/88 förändring 1980/81- 1986/87- 1984/85 1990/91 -0,1 -0,1 -0,5 -0,1 -0,1 -1,5 -0,2 -0,6 -0,3 -0,4 -0,7 Hälso-, sjuk- och -2,9 -0,8 -0,1 -0,1 -0,1 -0,7 -3,6 -0,1 Utbildning och forskning -1,4 -1,1 -0,4 -0,4 -0,2 -1,3 -0,5 -0,7 -1,0 -6,7 -0,4 -0,4 -0,2 -0,1 -4,8 -4,7 -0,1 -0,4 -1,8 -6,5 -0,2 -0,4 pris- och lönenivå exkl. -1,0 -1,1 utvecklingenav utgifterna exkl. statsskuldräntor under den bakomliggande perioden1980/81-1984/85 innebar en genomsnittlig minskning i fastapriser. a. de utgifter som minskar kan nämnasutgifter till utbildningsväsendet p.g.a. minskade elevantal. U-landsbiståndetoch skatteutjämningsbidraget till kommunerna hör till de utgifter som ökarrealt . Förde flesta anslag är utvecklingen av priser och/eller löner styrande för deframtida utgifterna. I tabell 7 redovisas utgiftsutvecklingen i löpande priser.Omräkningen till löpande priser baseras på den utgiftsutveckling i oförändradpris- och lönenivå (fasta priser) som redovisas i tabell 6. Till grund föromräkningen ligger de antaganden enligt lågalternativet som presenteras ikapitel 1. För varie anslag på statsbudgeten beräknas utgifterna utifrångällande regler vad gäller de utgiftsstyrande faktorerna. Sålunda räknas t.ex.folkpensionsanslaget upp med basbeloppet medan beräkningarna avförvaltningsanslagen baseras på den antagna löneutvecklingen för den del avanslagen som utgörs av löner och på prisantagandet 1985/86: 150 Bil.1.3 Utgiftsutvecklingen i löpande pris- ochlönenivå, lågalternativet 1986/87-1987/88 procentuell förändring 1986/87-1990/91 samarbete och övrig inter- Hälso-, sjuk- och socialvård Allmänna bidrag till den -0,4 -0,6 -0,8 -0,4 -0,1 -0,2 -6,1 -3,1 Delsumma utgifter i löpande -1,0 -1,0 -1,5 -1,8 Totala statsutgifter i löpande Utgifterna för förvaltningen har vidare beräknats under Prop.1985/86: 150 antagandet att det s. k. huvudförslaget genomförs. Efteromräkning blir den genomsnittliga åriiga ökningen av statsutgifterna i löpandepriser (exkl. statsskuldräntor) 3,. Utgifternaför statsskuldräntor beräknas under slutåret uppgå till . För ennärmare beskrivning av statsskuldräntornas utveckling hänvisas till appendix II. Itabell 8 redovisas en jämförelse mellan utgifterna enligt låg- och högalternativet.Den största skillnaden hänförs till statsskuldräntorna vilket beror på denbetydligt högre räntenivån i högalternativet. Den högre räntenivån bidrar äventill skillnaden mellan alternativen för räntebidragen till bostäder. I övrigtbidrar bl. a. den högre pris- och lönenivån till att utgifterna förfolkpensioner och andra indexbundna transfereringar ökar. Men även utgifternaför offentlig konsumtion (inkl. löner) blir högre i högalternativet. Högalternativet jämfört med lågalternativet -15 - 9 -24 -15 -31 -18 + budgetförstärkning - budgetförsvagning 3.3 Utgiftsutvecklingen /76-1985/86 Enviktig orsak till de minskade budgetunderskotten är attstatsutgifternas tidigare snabba tillväxt vänts till en minskning i realatermer. I detta avsnitt redovisas utgiftsutvecklingen . Beräkningarna baseras på redovisade utfall för budgetåren 1975/76-1984/85och på den beräkning av budgetutfallet för /86 som presenteras iden reviderade finansplanen. Erfarenhetsmässigt avviker inte det redovisadeutfallet i någon större omfattning från prognoser gjorda vid slutet avbudgetåret. Prognosen för /86 bör med andra ord ligga nära detslutliga utfallet. Utgiftemahar beräknats i fasta priser. Omräkningen till fasta priser har skett med en ihopvägddeflator bestående av konsumentprisindex och den implicita deflatorn föroffentlig konsumtion. Föratt illustrera förändringen i utgifternas utveckling har en uppdelning gjorts i två perioder, nämligen budgetåren 1975/76-1982/83 () och budgetåren 1982/83-1985/86 (). Periodindelningen har valts så att de ingående åren i varie period i stort kännetecknas av samma genomsnittliga utvecklingstakt. Utgiftsutvecklingen under budgetåren 1975/76-1985/86 1985/86: 150 1975/76- 1982/83-1982/83 1985/86 Underiiggande utgifter' 1982/83-1985/86 Löpande priser, proc. + 16.1 +5,5 + 13.7 +4,1 Fasta priser, proc. + 5,2 -1,3 + 3,1 -2,5 -0,4 -1,4 Andel av BNP. + 11,2 -5,2 + 5,2 -5,3 -4,0 -4,2 ' Hänsynhar tagits till de budgetavlastningar som gjorts . Utgiftsutvecklingen /76-1982/83kännetecknades av en såväl snabb real som nominell utveckling. Den snabba realautgiftsökningen kan till viss del hänföras till det försämradearbetsmarknadsläget, vilket medförde kraftigt ökade utgifter förarbetsmarknads- och industripolitiska åtgärder. Övriga viktiga utgifter som ökade kraftigt var bidragentill kommunerna där såväl skatteutjämningsbidraget som de specialdestineradebidragen, främst de som är riktade till utbildningsväsendet, ökade. Den höga löne-ochprisökningstakten bidrog till att den nominella ökningen avutgifterna blev extremt hög, eftersom en stor andel av utgifterna ökarautomatiskt med pris- och löneökningar via en rad indexkopplingar. Underperioden ökade såväl timlönerna som konsumentpriserna med i genomsnitt drygt10% . Den höga pris- och lönenivån bidrog även till att räntenivån nästanfördubblades , vilket i sin tur medförde ökade utgifter förstatsskuldräntor och räntebidrag. /83-1985/86 har ett trendbrottinträffat i de tidigare så höga utgiftsökningarna. Det ökade upplåningsbehovet,nedskrivningen av kronan och den höga räntenivån har emellertid medfört atträntekostnaderna stigit med ca . Förutom deökade räntekostnaderna har utgifterna stigit med endast ca 30 miljarder kr.under de senaste tre budgetåren, vilket motsvarar en total ökning med drygt 4%per år. Eftersom prisökningarna i genomsnitt varitknappt , innebär det en real sänkning på . Anledningentill att utgifterna kunnat sänkas beror delvis på ett bättre konjunkturläge,vilket medfört att de tidigare höga kostnaderna för insatser inom detindustripolitiska området har reducerats kraftigt . I övrigt harutgiftsbegränsningar genomförts inom de flesta områden. Mätt som andelen av BNP ökade utgifterna från 30,5%1975/76 till 41,/83. har utgiftemas andel minskat vaqeår och var /86 36,. Om man exkluderar statsskuldrän- tornaökade utgifternas andel av BNP från /76 till Prop.1985/86: 150 34,1982/83. har denna andel fallit kontinuerligt ochvar Bil. 1.3 1985/86 29,. 3.4 Följderna av en snabbare utgiftstillväxt 1 detta avsnitt redovisas effekterna på budgetsaldotom utgifterna skulle öka snabbare än vad som antagits i långtidsbudgetens lågalternativ. I tabell 10 redovisas utvecklingen under perioden1986/87-1990/91 om utgiftsökningen följer BNP-utvecklingen under denna period.Beräkningarna utgår från utgifterna exkl. statsskuldräntor /87.Att de ökade utgifterna normalt påverkar aktiviteten i ekonomin och därmed äveninkomsterna har inte beaktats. En grundläggande förutsättning för att ökadeutgifter skall leda till en ökad aktivitet i ekonomin är att det finns ickeutnyttjad kapacitet hos företagen. De multiplikativa effekterna av att ökastatsutgifterna vid dagens höga kapacitetsutnyttjande skulle sannolikt endastleda till prisstegringar, ökad import och höjda räntor och därmed försämra budgetsaldotytterligare. Däremot har effekterna på utgifterna för statsskuldräntor av ettstörre budgetunderskott inkluderats i beräkningarna. Resultatet visar alt omutgifterna ökar i takt med BNP-utvecklingen -trots den låga prisutvecklingenunder - försämras budgetsaldot avsevärt . Utgiftsutveckling i takt med BNP-utvecklingen (saidopåverkan miljarder kr.) 1987/88 1988/89 1989/90 1990/91 statsskuldräntor -5 -12 -22 -32 Statsskuldräntor - - I - 2 - 3 Totalt 5 -13 -24 -35 I tabell 11 redovisas utvecklingen under perioden1986/87-1990/91 om utgifterna utvecklats realt i samma takt som under perioden1975/76-1982/83. Denna reala utveckling har räknats upp till löpande priser medhjälp av den prognostiserade prisutvecklingen. UtgifUutveckling i takt med utgiftsökningen1975/76-1982/83 (saidopåverkan miljarder kr.) 1987/88 1988/89 1989/90 1990/91 statsskuldräntor -9 -17 -30 -41 Statsskuldräntor - - 1 - 3 - 5 Totalt 9 -\8 -33 -46 Resultatet av beräkningarna bör tolkas med storförsiktighet, bl.a. med hänsyn till att någon bedömning av effekterna på ekonomin i övrigt av den höga utgiftstillväxten inte har gjorts i detta sammanhang. Används beräk ningarna som en känslighetsanalys framträder klart den betydelse som utgiftsprövningen har på statsbudgeten. 2 1985/86. De tidigare presenterade beräkningarna av statensinkomster och utgifter har sammanställts i tabell12. Utöver den framräknade utvecklingen redovisasutfallen för budgetåren 1980/81-1984/85 och beräknat utfall för budgetåren1985/86 och 1986/87. Budgetsaldo budgetåren 1980/81-1990/91 Miljarder kr., löpande priser Prop.1985/86: 150 Bil. -60,0 -68,1 -86,6 -77,1 -68,5 -49,7 -44,9 -50,2 -38,6 -23,6 -12,9 -51,4 -50,5 -53,8 -53,9 Budgetunderskottet försämras i lågalternativet från 45miljarder kr. /87 till . /88.Därefter förbättras gradvis budgetunderskottet för att uppgå till 13 miljarderkr. Uttryckt som andel av BNP innebär detta en minskningfrån /87 till /91. 1 tabell 13 redovisas BNP-andelarna för inkomster,utgifter exkl. statsskuldräntor, statsskuldräntor och budgetunderskott förlångtidsbudgetens första och sista år. Inkomster och utgifter i procent av BNP Ienlighet med tekniken i långtidsbudgetberäkningarna tas ingen hänsyn Prop.1985/86: 150 till framtida politiska beslut vid beräkningen av inkomster ochutgifter. 1.3 Detta innebär bl. a. att punktskatter och vissa utgifter -exempelvis barnbidrag och bostadsbidrag - inte har beräknats med hänsyn tillden allmänna prisutvecklingen, eftersom en förändring av bl. a. dessa bidragkräver särskilda politiska beslut. Om man inkluderar vissa sådana utgiftsökningarsom historiskt sett regelmässigt uppkommit, exempelvis höjda barnbidrag ochbostadsbidrag samt ökade insatser inom arbetsmarknadspolitiken ochregionalpolitiken, kommer budgetsaldot enligt lågalternativet att försämras medca . Resultatetav långtidsbudgetkalkylen bör således tolkas med viss försiktighet. Somframgår av tabell 14 föreligger betydande skillnader mellanberäkningsresultaten i tidigare långtidsbudgetar och de faktiska budgetutfallet. Tabell14 Budgetsaldots utveckling i de senaste långtidsbudgetarna Miljarderkr., löpande priser 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 1984/85 1985/86 1986/87 1987/88 1988/89 1989/90 1990/91 -58 -65 - 76 -75 - 63 -55 -50 - 50 -39 -24 -13 -60 -68 Iårets långtidsbudget görs inga beräkningar av det underliggande saldot förlångtidsbudgetperioden eftersom det inte finns några särskilda budgeteffekterunder perioden som i någon större omfattning påverkar beräkningsresultatet. Medhänsyn tagen till bl. a. olika beräkningsmetoder (framför allt ifråga ompunktskatterna), de schablonmässigt inlagda saidoförbättrande åtgärderna i treårskalkylemasamt olika periodiseringar är det inte meningsfullt att jämföra saidoresultatetmellan långtidsbudgeten och treårskalkylema. Jämförelsemellan beräkningarna i 1985 och långtidsbudgetar Iårets långtidsbudget beräknas budgetunderskottet bli avsevärt lägre vid slutetav perioden än vad som var fallet långtidsbudget. Tabell 15, Jämförelse mellan långtidsbudgetarna (LB) 1985och 1986 avseende budgetåren 1985/86 och 1989/90 med förra åretslångtidsbudget blir budgetunderskottet ca . 1985/86:150 lägre för /90. Jämförelsen avser lågalternativet. Jämförtmed långtidsbudget blev utfallet /86 betydligt bättre. Mättsom andelen av BNP blev budgetsaldot lägre. Knappt enprocentenhet av detta är en följd av att inkomsterna blev högre än beräknat.Detta förklaras av såväl en högre lönesumma som den privata konsumtionenssnabbare ökning, vilket gett högre inkomster av moms och övriga punktskatter änvad som tidigare förutsågs. Även statsskuldräntorna blev lägre än beräknatvilket förklaras av det lägre budgetunderskottet och därmed lägreupplåningsbehovet samt av att räntenivåerna sjunkit sedan föregåendeberäkning. Övriga utgifter beräknas däremot hamna något högre än i förra åretslångtidsbudget. Ilångtidsbudgeten 1985 föll budgetunderskottets andel av BNP mellan 1985/86 och1989/90 . I långtidsbudgeten 1986 faller denna andel med3,, dvs. med mer än i långtidsbudgeten 1985. Detta kantillfullo förklaras av att inkomsterna inte alls faller i samma takt som ilångtidsbudgeten 1985. Utgifternas (exkl. statsskuldräntor) andel av BNPfaller nu liksom i långtidsbudgeten 1985 med , vilket ären följd av en minskning av de reala utgifterna som BNP antas ökarealt med i genomsnitt . Beräkningarnaär mycket känsliga för förändringar av antagandestrukturen. Som exempel kannämnas att en procentenhets högre räntenivå försämrar saldot med8 miljarder kr. för /91. På motsvarande sätt förbättras saldotmed . om löneutvecklingen blir en procentenhet högre samtliga årunder perioden.