prop · G90313 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86:13 om ändring i smittskyddslagen (1968:231) Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet , Ipropositionen lämnas en översiktlig redogörelse för de åtgärder som har vidtagitsoch som planeras för att begränsa spridningen av viruset HTLV-III, som kan geupphov till sjukdomen AIDS (Acquired Immune Deficiency Syndrome), Som ett led ikampen mot sjukdomen har regeringen beslutat att smittskyddslagen (1968:231)skall Ullämpas på AIDS. Detta har skett genom att regeringen denna daghar fattat beslut om att hänföra infektion av HTLV-III-virus de veneriskasjukdomarna genom ändring i 6 § smittskyddskungörelsen (1968:234), Enförutsättning för att åtgärderna skall leda till ett gott resultat är att deuppfattas som ändamålsenliga av främst de gmpper där viruset har fått sinstörsta utbredning. Flera av åtgärderna syftar därför att stärkaförtroendet för smittskyddsarbetei. Som en sådan åtgärd föreslås att 26 § smitlskyddslagenupphävs. Paragrafen innehåller bestämmelserom straff för den som lider avvenerisk sjukdom och med vetskap eller misstanke om det har könsligt umgängesamt för den som eljest uppsåtligen eller av grov oaktsamhet utsätter annan förfara att bli smittad av venerisk sjukdom. 1 1985/86. Prop.1985/86:13 Förslag till Lag om ändring i smittskyddslagen (1968:231) Härigenomföreskrivs i fråga om smittskyddslagen (1968:231) dels att 26 § skall upphöraatt gälla, dels att 29 § skall ha följande lydelse. 29§(1) Om den läkare som utsetts enligt 2 § andra stycket i sin verksamhet enHgt denna lag har erhåUit uppgifter som ger anledning anta att en gärning som avses i 6 kap. 8 eller 9 § har förövats, är han skyldig att anmäla detta lill åklagare, när det är påkallat för att förhindra att brottsligheten fortsätter. Omden läkare som utsetts enligt 2 § andra stycket i sin verksamhet enligt dennalag har erhållit uppgifter som ger anledning anta att en gärning som avses i26 § eller i 6 kap. 7 § har förövats, är han skyldig att anmäladetta till åklagare, när det är påkallat för att förhindra att brottslighetenfortsätter. Har någon vid förundersökning enligt 23 kap. befunnitsskäligen misstänkt för brott som avses i 26 §, har åklagaren rätt att på begäran få uppgift om resultatet av läkarundersökning, som föranstaltats av denläkare som utsetts enligt 2 § andra stycket. Har åtal väckts, har ävendomstolen rätt att få sådan uppgift. Dennalag träder i kraft efter den dag då lagen enligt uppgift på denutkom från trycket i . (1)Senaste lydelse 1981:581. Prop, 1985/86:13 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsråden I, , ordförande, , , , ,, , , , , R, , ,, Thunborg Proposition om ändring i smittskyddslagen (1968:231) m.m. Smittsammasjukdomar som kan utgöra ett hot mot samhället har sedan lång tid tillbakabekämpats pä oHka sätt i värt land. De nuvarande bestämmelserna omsmittskyddet finns i främst smittskyddslagen (1968:231, ändrad senast 1981:581)och smittskyddskungörelsen (1968:234, ändrad senast 1981:682), I dessaförfattningar finns bestämmelser om bl,a, organisaUonen av smittskyddet,åligganden för den enskilde när han lider av en smittsam sjukdom samttvångsmedel och straff för den som inte efterlever bestämmelserna. Desmittsamma sjukdomarna indelas i allmänfarliga sjukdomar, veneriska sjukdomaroch övriga smittsamma sjukdomar. Bestämmelserna i lagstiftningen gäller nästanutan undantag endast sjukdomarna i de två förstnämnda grupperna. Det ärregeringen som bestämmer vilka sjukdomar som skall hänföras lill allmänfarUgasjukdomar respektive till veneriska sjukdomar. Detta har regeringen gjort genomen uppräkning i 1 och 6 §§ smittskyddskungörelsen. F.n. hänförs 22 sjukdomar eUersjukdomsgrupper de akmänfarkga. Bland dessa märks salmonelladiarré, bacillärdysenteri, amöbadysenteri, meningokocksjukdom, polio, epidemisk gulsot, inokula-tionsgulsot,difteri och tuberkulos. Veneriska sjukdomar är syfilis, gonorré, mjuk schankeroch veneriskt lymfogranulom. Närdet gäller de allmänfarliga sjukdomarna ger smittskyddslagen miljö-ochhälsoskyddsnämnderna en central roll i smittskyddsarbetet. I realiteten harnämndernas verksamhet begränsats livsmedelsburna smittsamma sjukdomar, huvudsakUgentill salmonelladiarré och dysenteri. Övrigt smittskyddsarbete utförs inom hälso-och sjukvården. Arbetetmed att bekämpa utbredningen av de veneriska sjukdomarna sker också det inom hälso-och sjukvården. Här har smittskyddsläkaren viktiga uppgifter. Denne läkareutses av landstingskommunens hälso- och sjukvårdsnämnd och har tillagtsbetydande befogenheter i smitlskyddslagen. Statensbakteriologiska laboratorium (SBL) bidrar i smittskyddsarbetet i storomfattning med laboratorieundersökningar av insända prover och med expertråd omhur spridningen av olika smittsamma sjukdomar bäst kan 1*1985/86. Prop.1985/86:13 begränsas. Genom att läkarna är skyldiga att rapportera inträffadesjukdomsfall till SBL, har laboratoriet en fortlöpande överblick över smittskyddssituationeni landet. Socialstyrelsenhar den högsta tillsynen över smittskyddsverksamheten. Genombeslut tiUkallades en särskild utredare' att göra en översynav smittskyddsförfattningarna. Utredaren antog namnet smittskyddskommittén (S1982:02). Som skäl för en översyn angavs i direktiven (dir, 1982:7) bl,a, attansvarsfördelningen mellan olika berörda myndigheter behöver närmare preciseras- särskilt när det gäller ansvaret för information i samband med epidemier-ochatt nya rön i fråga om smittsamma sjukdomars orsaker och spridningsmönster oftainnebär ändrade förutsättningar för organisationen av samhälletsberedskapsskydd. Närdel gäller de veneriska sjukdomarna framhölls i direktiven bl, a, att det undersenare är ofta hade debatterats huruvida det är lämpligt att använda tvångsmedelför att förebygga utbredningen av sexuellt överförda sjukdomar. Enligtdirektiven var tiden nu mogen alt pröva frågan om det alltjämt fanns behov avatt särreglera de veneriska sjukdomarna. Smittskyddskommitténhar överlämnat betänkandet (SOU 1985:37) Om smittskydd. Förslageni betänkandet innebär bl,a, att uppdelningen i allmänfarliga och veneriskasjukdomar skaU upphöra. Samtliga sjukdomar som regleras i den nya lagen skallkallas allmänfarliga. Liksom skall det ankomma på regeringen att bestämmavilka sjukdomar som lagen skall Ullämpas pä, I lagen anges under vilkaförutsättningar en sjukdom skall fä förklaras som allmänfarlig.Landstingskommunerna får ansvaret för smittskyddet. Åtgärder som vidtas föratt förhindra eller begränsa smittspridning skall inriktas på människor, s,k, personinriktadeåtgärder. Åtgärder som kräver ingrepp mot objekt får vidtas med stöd av annanlagstiftning. Smittskyddsläkaren får en central roll i smittskyddsarbetei.Denne föresläs få fler arbetsuppgifter och vidare befogenheter än vadsmittskyddsläkaren f ,n, har. Smittskyddsläkaren skall vara den i landstingetsom under hälso- och sjukvårdsnämnden leder och planerar smittskyddet. Till skUlnadmot den nuvarande lagen får varje verksam läkare en uttrycklig skyldighet attbedriva visst smittskyddsarbete och alt göra vissa epidemiologiska utredningar.Tvångsmedlen i lagsUftning-en har begränsats de absolut nödvändigaste.Dessa är enligt kommittén läkarundersökning och isolering på sjukhus. Däremotfår ingen tvingas att genomgå behandUng med läkemedel eller annan medicinskbehandling. Nuvarande straffbestämmelser för bl.a, den som sprider venerisksjukdom betraktas som mindre ändamålsenliga och föreslås inte få någonmotsvarighet i den nya lagen. 3 AIDS Prop. 3.1 Sjukdomen och dess spridning Undersenare år har ett nytt, smittsamt och farligt vims börjat att sprida sig blandbefolkningarna i många länder runt om i världen. Viruset benämns HTLV-III(Humant T-lymfotropt virus typ III) eller (LymfadenopaU-Associerai Virus).I det följande används benämningen HTLV-III. Av dem som har smittats med dettavirus utvecklar vissa sjukdomen - eller mera egenUigt sjukdomstiUståndet - AIDS(Acquired Immune Deficiency Syndrome). På svenska kan sjukdomen kallasförvärvad immunbrist. Om något annat inte framgår av sammanhanget, används idet följande benämningen AIDS endast när det fullt utvecklade sjukdomsUUståndsom viruset kan ge upphov till avses. I övrigt används benämningen infektion avHTLV-III-virus. Varifrån viruset kommer vet man ännu inte helt säkert, men enhgten teori med många förespråkare har det sitt ursprung i de centrala delarna av ,varifrån det har spritt sig till . Från och har det spritt sigtill bl.a, . I diagnostiserades det första sjukdomsfallet ochi . HTLV-III-virusetär ett s.k, kvardröjande virus, vilket innebär att den smittade själv märkereffekterna av infektionen först , ofta efter flera är. Redan4-6 veckor efter smittillfället kan dock vissa sjukdomssymptom uppträda hos densmittade. Dessa visar likheter med symptomen vid influensa. vunnaerfarenheter tyder på att endast en del av dem som har smittats kommer attutveckla sjukdomen AIDS, Man uppskattar att av de smittade utvecklarsjukdomen . Om denna andel ökar därefter vet man ännu inte.Dödligheten i sjukdomen är mycket hög men smittsamheten är förhållandevis lågoch sjukdomen fordrar särskUda smittvägar, t,ex, sexueUt umgänge. Vid vanUga socialakontakter smittar den inle alls. Såvitt man känner tik har ännu inte någon somdrabbats av sjukdomen tillfrisknat. Något vaccin mot infektionen finns inte ochinte heller finns något botemedel att tillgå. Den som en gång har smittatskommer sannolikt att bära smittämnet under återstoden av sitt Hv och utgörsåledes under hela en potentieU smittkälla. Nya rön om sjukdomen ochen eventuell upptäckt av ett vaccin eller botemedel mot sjukdomen kannaturligtvis komma att ändra vår syn på AIDS, Smittämnetförekommer i kroppsvätskor såsom blod, urin, tårar, saliv och sädesvätska. Beträffande spridningssältet föreligger vissa likheter med hepatit B (en form av smittsam gulsot), vilket innebär att smittan sprids vid könsUgt umgänge och genom blod och blodprodukter. Genom blod och blodprodukter sprids smittan inle endast vid transfusioner utan också när t,ex, samma injektionsspruta används av flera personer utan att desinficeras mellan användarna. Virusets spridningssätt har inneburit att förekomsten av det ännu så länge är i huvudsak begränsad tiU vissa grupper i befolkningen. Det har visat sig att levnadssättet, särskilt sexualvanorna, har stor betydelse för risken att bli smittad och att föra smittan vidare till andra. De som har sexuellt umgänge med många partners löper en betydligt större risk att bli smittade och alt utveckla sjukdomen AIDS än de som lever i fasta t 1985/86:13 Smittanoch sjukdomen har fått sin största utbredning bland de homosexuellamän som har många sexuella kontakter med andra män. Någon liknande snabbutveckling har inte märkts bland de heterosexuella. I vissa länder i Afrikasynes dock sjukdomen numera vara mera jämnt spridd i de olikabefolkningsgrupperna. En annan grupp som har drabbats är den del av de s,k,intravenösa narkotikamissbrukarna som använder gemensamma sprutor. Bland dessafinns många kvinnliga prostituerade. Även för denna grupp är det såledeslevnadssättet som är avgörande för den förhöjda risken att bli smittad. Till entredje grupp med förhållandevis stor risk att bli smittad brukar hänförasmottagare av blodprodukter. Bland dessa märks särskilt de blödarsjuka, ISverige finns ca 600 blödarsjuka. Riskerna för denna grupp har dock numerastarkt minskat, främst genom att en rad åtgärder vidtagits för att fåblodprodukterna fria från smitta. Hurmånga som f.n, bär på HTLV-III-virus i vet man inte med säkerhet, menman beräknar alt ca 3 000-5 000 är smittade. har 33 fall av AIDSdiagnostiserats och 18 har hitUlls avlidit till följd av sjukdomen. I USAberäknar man att mer än 1 miljon amerikaner är smittade och över 12 000 fak avAIDS har diagnostiserats. har mer än 6 000 avlidit i sjukdomen i USA.Sjukdomens spridningshastighet synes vara densamma i olika länder. Man beräknaratt antalet AIDS-fall mer än fördubblas varje är. Infektionav HTLV-III-virus ingår inte bland de allmänfarliga eller veneriska sjukdomarnaoch smittskyddslagen är följaktligen i princip inte tillämplig på sjukdomenförrän regeringen har fattat beslut härom, ISverige, liksom i många andra länder, ser man med stort allvar på den nya sjukdomen.Betydande insatser görs på många håll och stora resurser satsas på forskningkring sjukdomens spridningssätt, behandlingsmetoder, m.m. 3.2 Myndigheternas vidtagna och planerade åtgärder Följande åtgärder har vidtagits ellerplaneras. - 1 meddelandeblad nr 45/83 från socialstyrelsenlämnas information tik hälso- och sjukvårdsnämnder, klinikchefer m,fl, medförslag åtgärder mot AIDS, - meddelade föreskrifter (SoSFS1983:6) om anmälningsskyldighet för läkare vid inträffade fall av AIDS, - meddelade föreskrifter (SoSFS1984:27) om blodgivning och blodtransfusion för att bl,a. hindra spridning avAIDS. - gav ny informationtill hälso- och sjukvårdsnämnderna, klinikchefer m.fl, (Meddelandeblad 11/85)om riskgrupper, riskfaktorer m,m. och förslag till åtgärder vid misstänkt AIDS-sjukdom. - meddelade föreskrifteroch allmänna råd angående AIDS (SoSFS 1985:4). Dessa innehåller bl.a.instruktioner till läkareom information till antikroppspositiva om infektionens spridnings- Prop.1985/86:13 vägar och möjligheter till skydd för patienten och personer i hans närmasteomgivning. Föreskrifterna innehåller också en komplettering av de tidigareföreskrifterna om blodgivning. Bl.a, utökas antalet grupper som inte får lämnablod. - meddelade arbetarskyddsstyrelsen ochsocialstyrelsen gemensamt föreskrifter om skydd mot AIDS-smitta vid vård och omhändertagande(AFS 1985:2), - meddelade information(Meddelandeblad nr 35/85) om psykologiskt stöd till personer med HTLV-III-smitta,Skriften vänder sig till smittskyddsläkare, infektionsläkare, läkare inom narkomanvårdenoch kriminalvården m,fl, - har gett ut en informationsbroschyrtiU allmänheten "Vad aUa bör veta om AIDS", Broschyren finnstillgänglig bl.a, på vårdcentraler och apotek. Vidare har ett videoband omAIDS färdigställts för TV:s anslagstavla, - En särskild broschyr har utarbetats tillutlandsresenärer. Informationen gäller framför allt resande till de afrikanskaländerna kring ekvatorn och till HaiU, - I en skrivelse till samtliga hälso- ochsjukvårdsnämnder har rekommenderat test av alla blodgivare ochriskutsatta grupper, - följerkontinuerligt utveckUngen av kunskaperna om det virus som orsakar AIDS,Särskild uppmärksamhet ägnas frågan om risken för smittspridning genomläkemedel. Följandeåtgärder förbereds f.n, inom , - avser att isamråd med SBL och påbörja en basutbildning om HTLV-III-infektionm.m, för all hälso- och sjukvårdspersonal, - Utbildning av regionala kontaktpersoner inomnarkomanvården kommer att genomföras av socialstyrelsentillsammans med och , - Den basutbildning för all hälso- ochsjukvårdspersonal som planeras, kommer att kompletteras medkunskapsöversikter för vissa personalgrupper, exempelvis för de läkare somkommer i kontakt med berörda patienter samt för kuratorer m,fl.personalgrupper. Sådana kunskapsöversikter utarbetas , - kommer att ta upp frågan om attlägga in utbildning rörande HTLV-III-infektion m,m, i ordinarievårdutbildningar med utbildningsansvariga, - har beslutat att gå ut medinformation till yrkesgrupper utanför hälso- och sjukvården, där smittspridningkan förekomma. Detta gäller främst dem som sysslar med akupunktur, tatuering,håltagning i öron och rakning. - VidSBL har en omfattande verksamhet byggts upp för undersökningar av förekomsten av HTLV-III-antikroppar som ett led i n 1985/86:13 epidemiövervakningen.Metodik har utarbetats för undersökningar i stor skala.Undersökningarna har i första hand avsett homosexuella män,narkotikamissbrukare och blödarsjuka, SBL bedriver en omfattande information,konferensverksamhet och rådgivning om laboratorieundersökningar ochsmittrisker till oUka laboratorier och kliniker samt till smittskydds- och sjukvårdshygienverksamheterna. - SBL har under är 1985 utvärderat kommersieUttillverkade "grovtester", vkka nu har introducerats på även andralaboratorier än SBL, SBL utför bekräftande undersökningar av de prov som givitpositivt utslag i grovtesterna, utför också undersökningar för att direktpåvisa virus i patientprov, - SBL bedriver informationsverksamhet till olikapersonalgrupper inom hälso- och sjukvården, fångvärdsanstaker, behandlingshem m.m.Information lämnas också till skolor, turister och personer i utlandstjänst m.fl, - SBL har byggt upp en beredskap för psykologisktomhändertagande av HTLV-III-posiUva personer, - Inom SBL bedrivs ett omfattande forsknings- och utveckUngsarbete,Detta arbete syftar bl,a. att förbättra laboratoriediagnosUken av HTLV-III-infekUoner,vad gäller påvisande av både antikroppar och virus, all analysera faktorer avbetydelse för utveckUngen av AIDS hos HTLV-III-infekterade personer, att bedömaeffekterna av olika behandlingsförsök, att utveckla vaccin m,m, - Vid SBL följs nu smittans fortsatta utbredning iSverige, Rapporterings-syslem för HTLV-III-infekUoner upprättas. Enkartläggning av narkotikamissbruket ur AIDS-synvinkel pågår, - SBL avser att utge en AIDS-bulletin med informationom epidemiologi, diagnostik samt kUnik- och forskningsresultat, SBL avser ocksåatt tillhandahålla litteraturreferenser med hjälp av dataregister, - Flertalet blodgivare testas f,n, inom samlHgalandsting. Inom någon månad kommer samtliga blodgivare att testas, - Särskilda utbildningsinsatser för hälso- ochsjukvårdspersonal genomförs tillsammans med socialstyrelsenoch . - har producerat ettvideoprogram, som skall användas i fortbildnings- och informationsarbetet. - 1985 har chefer förlokala och regionala myndigheter samt sjukvårdspersonal erhållit information omAIDS (symptom, smittspridning, psykiska aspekter, aktuell forskning m.m,) - Fortlöpande provtagning sker av alla intagna sombefinner sig i riskzonen. - F.n. övervägs om det behövs specieUa åtgärder underverkställighetstiden för dem som bär pä HTLV-III-virus. - Socialstyrelsensbroschyr "Vad aUa bör veta om AIDS" distribueras Prop. 1985/86:13 till all personal och alla intagna. skallbroschyren delas ut till alla nyintagna personer. Avsikten är att personalenskall diskutera innehållet i broschyren med varje nyinta-gen. - Samtligakriminalvårdsregioner och större riksanstalter har erhålUt videofilmen , som bl,a, behandlar smittorisker. Den är i första hand avsedd för personal, men kan visas även för smärre grupper av intagna, Föratt samordna arbetet inom samhällets aUa områden med att begränsa spridningenav HTLV-III-virus tiUsatte regeringen en särskild delegationinom , regeringens AIDS-delega-lion. Delegationen ärsammansatt av företrädare för de två största riksdagspartierna, berördadepartement, , statens bakteriologiska laboratorium.Landstingsförbundet och . Jag är själv ordförande idelegationen. Utöverden övergripande uppgiften att samordna samhällsinsatserna mot AIDS, skalldelegationen följa och initiera angelägen forskning på området samt tainitiativ till de åtgärder som detta kan föranleda, bedöma behovet av ochinitiera information tiU riskgrupper, vårdpersonal, allmänheten m.fl,, bedömaoch påtala behovet av omedelbara åtgärder l.ex, frågor om lagstiftning samlbedöma angelägna resursbehov. Delegationen får även ta upp andra frågor som rörAIDS, Tilldelegationen har knutits tvä särskilda referensgrupper. Den ena består avföreträdare för (), Riksförbundetför sexuell upplysning (), i (FBIS),(), , Riksförbundetför hjälp åt läkemedelsmissbrukare (RFHL), LO, TCO och /SR. Den andra är enreferensgrupp för storstäderna, i vilken ingår företrädare för kommunoch landstingskommun saml för och kommuner. Delegationenhar vid sammanträde beslutat rekommendera regeringen enrad åtgärder för att begränsa spridningen av HTLV-III-virus bland befolkningen.Bl.a. föreslås att infektion av HTLV-Ill-vims skall hänföras till de veneriskasjukdomarna och att straffbestämmelserna i 26 § smittskyddslagen skallupphävas. Bestämmelserna i 26 § innebär bl.a, förbud mot könsligt umgänge förden som lider av venerisk sjukdom och har vetskap eller misstanke om detta.Vidare föreslår delegationen alt åtgärder vidtas för att värna integriteten hosdem som uppsöker hälso- och sjukvården för provtagning eller värd ochbehandling i anledning av smittan, bl.a. genom att sä långt som möjligt skyddapatientens identitet om han önskar detta. 1985/86:13 4 Regeringsbeslut om ändring i smittskyddskungörelsen Densnabba spridningen av HTLV-III-virus under senare är har rönt stor uppmärksamhetrunt om i världen. Mängder med uppgifter om viruset och om AIDS harpublicerats. Mycket av denna information har varit korrekt, men en inteobetydlig del har varit överdriven, onyanserad och ibland felaktig. Det senareslaget av information har varit till stor skada genom alt den bidragit till attopåkallat resa murar mekan de smittade och den övriga befolkningen. Detta harlett tiU att t,ex. polis och socialarbetare i vissa fall vägrat att tabefattning med dem som smittats av HTLV-III-virus. Också bland hälso- ochsjukvårdspersonalen har Uknande yttringar visat sig. Dessbättre kan vi nu setecken på att den obefogade rädslan för att bli smittad håller pä att vika ivärt land. Den ändrade attityden till sjukdomen torde väsentligen ha sin förklaringi den omfattande sakUga information som har lämnats om sjukdomen under detsenaste halvåret. Detfordras inte några överdrivna eller felaktiga uppgifter om AIDS för att sjukdomenskall framstå som ett betydande hot mot folkhälsan. Redan en riktig beskrivningav sjukdomen ger denna bUd, Det är nödvändigt att vi ser sakligt och nyanseratpå situaUonen och inte vidtar oöverlagda åtgärder som kan våUa mer skada ännytta. Settfrån smittskyddssynpunkt är läget i värt land fortfarande gynnsamt. Smittan ärännu begränsad till vissa grupper av befolkningen. Målet för insatserna motviruset måste därför på kort sikt vara att förhindra att smittan får någotfäste utanför dessa grupper och att motverka ytterligare smittspridning. Pålängre sikt måste målet givetvis vara att finna ett vaccin och botemedel motsjukdomen. Med del sistnämnda syftet pågår ett intensivt arbete runt om ivärlden, särskilt i och där stora forskningsresurser har sattsin, aUmänna debatten har många krävt att smittskyddslagstiftningen skaU görastillämplig pä infektion av HTLV-III-virus, Andra har ansett att detta skulleförsämra möjligheterna att bedriva ett effekUvt smittskyddsarbete. Desom har förespråkat en lagreglering har påpekat att det är orimligt att smittskyddslagenskall gälla för så relaUvt ofarliga sjukdomar som gonorré, men inte för enlivshotande sjukdom som AIDS, Man har också framhålHt att det är stötande inte har några tvångsmedel att tillgripa mot de smittade personer somvisar bristande hänsyn och ansvarskänsla genom en livsföring som innebär storarisker för smittspridning. Man har här pekat främst på prostituerade ochnarkomaner som missbrukar narkotika intravenöst. Desom har varit tveksamma eller avvisande till en lagreglering har fört fram skilda motiv för sin uppfattning. Många har den principiella uppfatt ningen att ett effektivt smittskyddsarbete inte kan bedrivas med tvång och straff eller hot därom. Ett framgångsrikt smittskyddsarbete förutsätter att både dess mål och medel har en stark förankring i hela befolkningen. För detta behövs kunskap om hur sjukdomar sprids, sjukdomars symtom och IQ farlighet, m.m. Det förutsätter också omtanke omoch hänsyn till medmän- niskorna hos den som liderav en smittsam sjukdom. Detta uppnår man inte Prop. genom tvång och straff. Ensådan inställning hos befolkningen kan uppnås endast genom informationoch upplysning. Man pekar också på att en lagreglering av infektion av HTLV-III-virus kan leda till alt många människor drar sig för attuppsöka läkare för att få veta huruvida de är smittade eller ej. Dettaberor naturligtvis på att det ännu inte finns någon bot Man anseratt den som får besked om att han är smittad med