prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Ivissa fall kan tvekan råda om vilken av särskolan och specialskolan som är rättskolform för barnet. Genom särskilda insatser i särskolan kan vissa psykisktutvecklingsstörda som dessutom är t, ex, hörselskadade klara skolgång isärskolan. Som framgår av 4 8 är det den lokala styrelsen för specialskolan somavgör om barnet skall tas emol där i stället för i särskolan. När det gälleransvaret för att barnet får utbildning intar således särskolan samma ställningi förhållande till specialskolan som intar i förhållande lill bådesärskolan och specialskolan. 4 8Den lokala styrelsen för särskolan skall på framställning av barnets vårdnadshavare eller skolstyrelsen i barnets hemkommun pröva om barnet skall tas emot i särskolan under sin skolpliktslid. Denlokala styrelsen för specialskolan skall på framställning av barnetsvårdnadshavare, skolstyrelsen i barnels hemkommun eller den lokala styrelsenför särskolan pröva om barnet skall tas emot i specialskolan under sinskolpliktslid. som har tagils emot i särskolan, bedöms kunna gå över tillgrundskolan, skall den lokala styreisen för särskolan besluta att barnet inlelängre skall vara elev i den skolan. Motsvarande gäller för den lokalastyrelsen för specialskolan, om ett barn, som har tagils emol i den skolan,bedöms kunna gå över till eller särskolan. 5 8Beslut av den lokala styrelsen för särskolan eller specialskolan i ärende enligl 4 8 får överklagas hos genom besvär. beslut får överklagas hos regeringen genom besvär. Beslutenfår överklagas endast av barnets vårdnadshavare. 1985/86: 10 Regleringeni 4 och 5 88 överensstämmer i sak med vad omsorgsberedningen föreslagit. 1förhållande till omsorgslag innebär regleringen skillnader i fråga ombl, a, beslutsorgan och kretsen av besvärsberättigade. Den senare omfattar f,n. Jagvill erinra om vad jag anfört i kommentarerna till 2 och 3 88 angåendeansvarsfördelningen mellan skolformerna. Enframställning från barnets vårdnadshavare om att barnet skall las emot isärskolan eller specialskolan skall prövas av vederbörande lokala styrelse förrespektive skolform. Men barnets vårdnadshavare kan inte alltid antas görasådan framställning trots att behov kan föreligga. Såsom framgår av 4 § förstaoch andra styckena kan även skolstyrelsen i barnets hemkommun väcka frågan. Närdel gäller mottagande i specialskolan kan frågan också väckas av lokal styrelseför särskolan, vilket kan vara aktuellt beträffande psykiskt utvecklingsstördasom antas inte kunna klara skolgång i särskolan på grund av exempelvishörselskada. Bestämmelsernai 4 8 tredje stycket avser fall där barnet går i särskolan eller specialskolanmen bedöms kunna fortsätta i resp. särskolan. Sådana frågor skallden lokala styrelsen givetvis vid behov ta upp på eget initiativ. Ävenvårdnadshavare kan väcka en sådan fråga. Enligt5 § har endast barnets vårdnadshavare besvärsrätt. Delta beror på att det ärfråga om barnets intresse oavsett hur frågan väckts. ex. lokal styrelse för särskolan efter framställning från skolstyrelsen ibarnets hemkommun beslutat att barnet inte skall tas emot i särskolan, skallbarnet tas emot i . Detta hindrar inle att skolstyrelsen i ettsenare skede kan aktualisera frågan om skolgång i särskolan på nytt. om detvisar sig att barnet inte klarar skolgång i och värdnadshavarnainte själva gör framslällning om att barnet skall tas emot i särskolan. Iparagraferna finns ingen bestämmelse om samråd med värdnadshavarna innan enlokal styrelse hos en annan väcker fråga som rör val av skolform. En är onödig, eftersom det är självklart att en framställning inteavlåts utan att värdnadshavarna får tillfälle att redovisa sinuppfattning. Skolpliktensinträde och skolstarten (3 kap. 69 §8) 68 Skolplikten inträder höstterminen det kalenderår då barnet fyller sju Jfrdels 30 8 andra stycket skollag saml 5 kap. I 8 och 6 kap. 3 8 iskolförfattningsutredningens lagförslag, dels 24 8 omsorgslag. Bestämmelsenom när skolplikten inträder gäller för alia. oavsett om det är fråga om vanligskolplikt enligt 2 8 eller särskild skolplikt enligt 3 8. Att skolstarten i vissafall kan läggas tidigare eller senare framgår av 7 och 8 88. Kommittén (U 1981:01) omsamverkan mellan förskola och skola (förskola-skola-kommittén) har utrettfrågor om skolpliktens inträde och skolstarten. Jag har erfarit att kommitténden skall lägga fram betänkandet (SOU 1985:22) Förskola - skola. 1 paragrafen talas om "höstterminen".Bestämmelsen om skolpliktens Prop. 1985/86: 10 inträde knyter således antill läsårs- och lerminssystemet inom del offentliga skolväsendet. Skolpliktenfår fullgöras även vid frislående skolor. Rciniss-Dessa tillämpar iallmänhet samma läsårs- och términssystem som det protokoll offentligaskolväsendet. Om någon skola inle tillämpar det systemet bör man kunna ta den Iseptember som riktpunkt. För att barnet skall kunna börja där avsevärt tidigareeller senare krävs beslul enligl 7 eller 8 8, 7 8 Om ett skolpliktigt barn inte är moget för skolgång,får skolstyrelsen i barnels hemkommun efter medgivande av barnels vårdnadshavare besluta att barnet skall börja skolgången först höstterminen del kalenderår då barnet fyller . Om barnet har sådant handikapp som enligt 3 § kan varagrund för särskild skolplikt, skall skolstyrelsen i iircndet inhämta yttrandefrån den lokala styrelsen för särskolan eller specialskolan. Om skolstarten skjuts upp, skall barnet gå i förskola.Föreskrifter om förskola finns i socialtjänstlagen (1980:620). Skyldigheten altgå i förskola omfattar högst . Jfr dels 32 8 andra stycket och 39 a § skollagsamt 5 kap. 3 8 och 6 kap. 6 8 i skolförfaltningsutredningens lagförslag, dels25 8 första stycket omsorgslag. Medgivande från barnets vårdnadshavare krävs alltid. Harbarnet två vårdnadshavare. krävs medgivande från dem båda. Å andra sidan ärvårdnadshavares önskan om uppskov med skolstart inle tillräcklig grund. Förbeslut om uppskov krävs att barnet inte är moget för skolgång. Fråga om uppskov aktualiseras normalt innan barnet harbörjat skolan men kan komma upp även när barnet gått där någon tid. Det kan ivissa fall råda tvekan om vilken skolform som är eller i sinom tid skall bliden rätta för barnet. För enkelhetens skull föreskrivs i 7 8 att skolstyrelseni barnets hemkommun skall besluta om uppskov i samtliga fall, dvs. även ombarnet har sådant handikapp att skolgång i särskolan eller specialskolan kanvara aktuell. Enligt andra stycket skall emellertid skolstyrelsen i sådana fallinhämta yttrande från vederbörande lokala styrelse för särskolan ellerspecialskolan. Om skolstarten skjuts upp, fullgörs skolplikten genomdeltagande i förskola (jft prop. 1977/78:85 s. 106). Förskolan skall enligl 14§ första stycket socialtjänstlagen omfatta minst . Den iskollagen föreskrivna skyldigheten att gå i förskola omfattar högst 525limmar. Om ett barn börjat i och man först beslutaratt uppskjuta barnets skolgång, minskar naturligtvis skyldigheten alt gå iförskola i motsvarande män. 8 8 Pä begäran av ett barns vårdnadshavare fårskolstyrelsen i barnels hemkommun tillåla att barnet redan höstterminen det kalenderår då barnet fyller sex är börjar i eller i en motsvarande skola för barn med vanlig skolplikt. Tillstånd får lämnas endast om barnet är moget för skol gång. Undersamma föruisättningar får den lokala styrelsen för särskolan eller specialskolan tillåta att ett barn börjar skolgång där eller i en motsvarande °5 skola ettår tidigare än normalt. 1985/86: 10 Jft dels 32 8 första stycket. 33 a 8 andra stycket och 39a 8 skollag samt 5 kap. 2 8, 6 kap. 5 8 och 8 kap. 3 § iskolförfattningsutredningens lagförslag, dels 25 8 andra slycket i 1967 årsomsorgslag. Det är skolstyrelsen i barnets hemkommun som skall taställning till frågan om tillstånd. Krav på tillstånd gäller även om vårdnadshavareönskar att barnet i stället för att gå i skall börja i l.ex. ensådan fristående skola som ersätter . Ett barn får aldrig börja skolan tidigare än föreskolpliktsåldern. När motsvarigheten till nu föreslagna 8 8 första stycketbehandlades i prop. 1958:93 uttalade departementschefen bl. a, (s. 31): Jag vill i delta sammanhang framhålla det stora ansvar somåvilar den som har att ta ställning till huruvida ett barn skall äga börjaskolan före skolpliktens inträde eller ej. Misstag i fråga om skolmognaden kannämligen fa svåra följder för barnet, varför det gäller att på allt sättförsöka gardera sig mot alt barn beredes en för tidig skolgång. Prövningenskall därior enligt förslaget till bestämmelser härom alltid avse såväl denfysiska som den psykiska mognaden hos barnet och endast om den ger tillresultat, all barnet väl fyller förutsättningarna alt börja skolgången föresjuärsål-dern, skall sådant medgivande lämnas. Hänsyn skall därvid endast tagastill vad som är del för barnet lämpligaste och bästa. Även om ett barn bedöms vara moget för skolgång finns inlenågon ovillkoriig rätt att få börja skolan . Barn i den aktuella åldernhar rätt att få plats i förskola (se 14 8 socialtjänstlagen). I 2 kap. 10 8 skolförordningen föreskrivs attläkarandersökning och annan erforderlig undersökning skall äga rum innan beslutfattas om skolstart . Jag avser inte att föreslå någon ändringdärvidlag. Skolstart blir sällan aktuell för den som skallgå i särskolan eller specialskolan eller i någon motsvarande fristående skola.Bestämmelser härom finns emellertid i andra stycket. 9 8 Beslut av den lokala styrelsen i ärende enligt 7 eller8 8 får överklagas hos genom besvär. Skolöverstyrelsensbeslut får inte överklagas. För uppskov med skolstart krävs vårdnadshavaresmedgivande. Överklaganden i ärenden som avses i 7 8 blir därför knappastaktuella annat än i fall där barnets vårdnadshavare anser all barnet inte ärmoget för skolgång, medan skolstyrelsen motsätter sig uppskov med skolgången.Sädana fall torde vara mycket ovanliga. Av större praktisk betydelse är besvär över beslut enligt8 8. Det rör sig här om fall där barnet har förvägrats tillstånd att börjaskolan innan skolplikten inträtt. Barnets vårdnadshavare kan betrakta frågansom viktig och bör ha möjlighet att fä saken prövad i en andrainstans. De kan vilja komplettera beslutsunderlaget med ytterligareläkarutlåtande e.d. Skolpliktens upphörande (3 kap. 10 §) 10 8 Skolplikten upphör vid utgången av vårterminen detkalenderår dä barnet fyller eller, om barnet har särskild skolplikt. Om barnet tillfredsställande slutför högstaårskursen i eller motsvarande i någon annan skola där barnet fårfullgöra sin skolplikt, upphör därmed denna. Skolplikten upphör också, ombarnet vid särskild prövning visar att det har motsvarande kunskaper. Sådanprövning anordnas av skolstyrelsen eller, för barn med särskild skolplikt, avden lokala styrelsen för särskolan eller specialskolan. Beslul av den lokala styrelsen i ärende om skolpliktensupphörande får överklagas hos genom besvär.Skolöverstyrelsens beslut får inte överklagas. Jfr dels 30 8 andra och tredje styckena, 36 8 och 39 a 8 i1962 års skollag samt 5 kap. I och 6 §8 och 6 kap. 3 och 9 88 iskolförfattningsutredningens lagförslag, dels 24 och 33 8§ i 1967 årsomsorgslag. De som går i slutför normalt årskurs 9 (se 4kap. I 8) vid utgången av vårterminen det kalenderår de fyller . Och desom går i specialskolan, grundsärskolan eller träningsskolan slutför normaltårskurs 10 (se 6 kap. 7 8 och 7 kap. I 8) vid utgången av vårterminen det kalenderårde fyller . Men även om de inte hunnit sä långt upphör skolplikten vidutgången av den angivna vårterminen. Motsvarande gäller dem som fullgör sinskolplikt pä något annat sätt. Om términssystem enligt det offentligaskolväsendets modell inte tillämpas, får tas som riktpunkt,eftersom vårterminen brukar sluta . Alt rätt till utbildning efter skolpliktens upphörandeföreligger i vissa fall framgår av 17 och 19 88. Skolpliktens syfte är inte utbildning under ett visstantal år utan inhämtande av ett visst mätt av kunskaper i vidaste mening.Därför kan skolplikten upphöra före den i första stycket angivna tiden.Förutsättningarna anges i andra stycket. 1985/86: 10 Deltagandeti utbildning för skolpliktiga (3 kap. 11 och 12 88) Som bakgrund till II och 12 88 hänvisar jag till vad jaganfört i mina inledande kommentarer 3 kap. 11 8 Varje barn som fullgör skolplikt inom det offentligaskolväsendel eller på något annat sätt skall delta i den verksamhet somanordnas för att ge den avsedda utbildningen, om barnet inte är sjukt eller harannat giltigt skäl att utebli. Enskolpliktig elev får beviljas kortare ledighet för enskilda angelägenheter.Disciplinär åtgärd mot en skolpliktig elev får avse elevens närvaro i skolan,dock endast i ringa omfattning. Ingen ärpå grund av skolplikt, som fullgörs inom del offentliga skolväsendel. skyldigatt gå i skolan mer än I90dagar per läsår elieratt någon dag delta mer än ältalimmar eller, i de två lägsta årskurserna, . Jfr 31 8 och 55 8 första slycket skollag. Prop.1985/86:10 Första slycket I förstastycket slås fast den allmänna principen om att barnet skall delta i denverksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen. I uttrycket liggeratt det kan finnas inslag som är frivilliga. Somexempel på sådana disciplinära åtgärder som åsyftas kan nämnas att elevenutvisas ur klassrummet för återstoden av pågående lektion (jfr avsnitt 10.5). I de andra bestämmelser i lagen som rör skolpliktensomfattning talas endast om läsår och terminer. Mot bakgrund av de övervägandenjag har redovisat i mina kommentarer i inledningen till 3 kap. anges vissa övregränser för antal skoldagar och antal timmar per dag. Den för eleverna obligatoriskaverksamheten i , särskolan, specialskolan och sameskolan måsteläggas upp med beaktande av dessa gränser. Bestämmelserna i tredje stycket avser endast skolplikt somfullgörs inom det offentliga skolväsendet. Skolplikten får också fullgöras i enfristående skola. Denna kan l.ex. genom att tillämpa sexdagarsvecka komma upp iett högre antal dagar än 190. Eleven väljer frivilligt att fullgöra sinskolplikt i den skolan i stäUet för inom det offentliga skolväsendet och fårdä acceptera att delta i den utbildning som genom godkännandet av denfristående skolan för skolpliktens fullgörande har ansetts erbjuda entillfredsställande motsvarighet till det offentliga skolväsendet (jfrparagrafens första stycke samt 9 kap. 1-3 88), 12 8 På begäran av en skolpliktig elevs vårdnadshavareskall eleven befrias från skyldighet att delta i annars obligatoriska inslag iverksamheten, om del med hänsyn till särskilda omständigheter inte är rimligtalt kräva att eleven deltar. Befrielse skall alltid medges från undervisning ireligionskunskap, om eleven tillhör ett trossamfund, som har regeringenstillstånd att i skolans ställe ombesörja sådan undervisning, och eleven visaratt han deltar i denna. Om elevens vårdnadshavare kräver det. skall begäran ombefrielse prövas av den lokala styrelsen för skolan eller, för elever utanfördet offentliga skolväsendet, av länsskolnämnden. Avslås begäran vid sådanprövning, får beslutet överklagas hos genom besvär.Skolöverstyrelsens beslut får överklagas hos regeringen genom besvär. Av principiella skäl avser 12 8 liksom huvuddelen av 11 8även barn som inte fullgör sin skolplikt inom det offentliga skolväsendet.Bestämmelserna har emellertid sin största praktiska betydelse för . Jag hänvisar lill vad jag anfört i mina kommentarer iinledningen till 3 kap. Jag vill tillägga följande. a. verksamhet har de komponenter, someleverna ansesbehöva, sammanfogats till en helhet. t)enna helhet skulle förryckas om man utanvidare plockade bort vissa bitar för vissa elever, även om dessa elever kanskei och för sig kan undvara just dessa bitar. Helhetssynen utesluter emellertidinte vissa möjligheter till undantag. Sådana finns såsom nämnts redan igällande rätt. Idet föregående har redovisats innehållet i den nuvarande skollagens 27 §.Frågan om befrielse från att delta i morgonsamling eller i undervisning ireligionskunskap har ingående behandlats i förarbetena till den nuvarandeskollagen och tidigare bestämmelser (se t. ex, prop, 1950:70 s. 367-369, prop.1951:100 s. 127-128 och prop. 1962:136 s. 72-76). Jag vUl också erinra om 6kap. 26 § skolförordningen. Skolförfattningsutredningenföreslår utan att åsyfta någon ändring i sak - att den nya skollagen får enbestämmelse om att en elev på begäran av vårdnadshavare skall befrias från attdelta i religiösa inslag i utbildningen, om eleven tillhör ett trossamfund somav regeringen fått tillstånd att i skolans ställe ombesörja utbildning ireligionskunskap. Utredningen framhåller därvid att religiösa inslag kanförekomma även inom ramen för andra verksamhetsformer än undervisning i ämnetreligionskunskap, t, ex, fria aktiviteter. Vissaremissinstanser har invändningar mot uttrycket "religiösa inslag".En och annan ifrågasätter om bestämmelsen behövs. Någon menar att kravet förbefrielse borde vara mindre kategoriskt utformat. En remissinstansifrågasätter om den föreslagna bestämmelsen låter sig väl förena med RF:s ochreligionsfrihetslagens bestämmelser och menar alt elevens egen ansökan ombefrielse borde vara tillräcklig, om eleven uppnätt sådan mognad, att han självkan bedöma frågan. Regleringeni 12 § innebär att befrielse alltid skall medges frän undervisning ireligionskunskap under sådana omständigheter som anges i paragrafens andrastycke. Jag anser inte att en sådan bestämmelse kan utmönstras som överflödigmed hänvisning till att skolans undervisning i religionskunskap är objektiv. Ibestämmelsen ligger nämligen ett respekterande av att den som tillhör ettsådant trossamfund får en religionsundervisning som är präglad av samfundetstro. Andrastycket ingår som en del i den allmänna regleringen i första stycket. Denregleringen innebär att en elev inte skall behöva delta i vissa i det storahela för eleven mindre viktiga inslag i utbildningen, om det med hänsyn tillsärskilda omständigheter framstår som orimligt att kräva att eleven deltar. Detbör alltså finnas ett utrymme för befrielse från inslag som är meningslösa föreleven därför att han redan mer än väl behärskar det som skall uppnås medinslaget och från inslag som kan upplevas som utmanande mot bakgrund av elevensspeciella inställning och hemmiljö. Det säger sig självt att en bestämmelse avdetta slag skall tillämpas med återhållsamhet. Normallbör ärenden om befrielse kunna av ulan att den lokala styrelsen skallbehöva kopplas in. Tredje stycket är betingat av rättssäkerhetsskäl. 1985/86: 10 Tillsynen över attskolplikten fullgörs (3 kap. 1316 88) Såsomjag utvecklat i den allmänna motiveringen (avsnitt 7) har både skolmyndigheter(främst skolstyrelsen) och barnens vårdnadshavare ett ansvar för att barnenfullgör sin skolplikt. Delta kommer till uttryck i första hand i 13 och 15 S8, Tvångsmedelskall inte behöva tillgripas annat än som en sista utväg mot vårdnadshavare sominte gör vad på dem ankommer i detta hänseende. 1 den nya lagen kvarstår vitesom enda tvångsmedel. 13 8Skolstyrelsen skall se till att skolpliktiga elever i kommunens grund skola fullgör sin skolgång. Skolstyrelsen skall också se till att skolpliktiga barn, som är kyrkobokförda i kommunen men inte går i dess grundskola, pä något annat sätt får föreskriven utbildning. Denlokala styrelsen för särskolan eller specialskolan skall se till attskolpliktiga elever i skolenheter under dess ledning fullgör sin skolgång. 14 8Om en skolpliktig elev i en skola utanför det offentliga skolväsendet är frånvarande i stor utsträckning utan giltig orsak, skall huvudmannen för skolan anmäla förhållandet till skolstyrelsen i barnets hemkommun. styrelsen skall pröva om barnet skall åläggas skolgång i eller, om skäl föreligger, överlämna anmälan till den lokala styrelsen för särsko lan eller specialskolan, som skall pröva om barnet skall åläggas skolgång där. Beslutom att ålägga barnet skolgång får överklagas hos kammarrätten genom besvär. Jfr2 kap, 12 och 14 88 skolförordningen. Enligtmin mening har bestämmelser av detta slag sin plats i skollagen. Vadgäller 13 8 första slycket är skolstyrelsens kontrollansvar mera långtgåendenär det gäller elever i kommunens egen grundskola. 1 fall som avses i andrameningen är det närmast fråga om att skolstyrelsen skall hålla sig underrättadom var och hur barnet får föreskriven utbildning samt ingripa om barnet intebereds sådan utbildning. Del är inle skolstyrelsens sak att kontrollera attbarnet deltar i utbildningen vid en fristående skola där barnet är elev. Bakgrundentill 14 8 är dels skolstyrelsens begränsade kontroll i fråga om här berördabarn, dels att tvångsmedlet vite enligt 16 8 kan användas endast i fråga ombarn som är elever i det offentliga skolväsendet. Bestämmelserbehövs inte i skollagen om överklagande av beslut som meddelats avkammarrätten. Generella föreskrifter härom finns nämligen iförvaltningsprocesslagen (1971:291). Se även lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar och förordningen (1977: 937) om kammarrätternasdomkretsar m.m. 158 Den som har vårdnaden om ett skolpliktigt barn skall se till att barnetfullgör sin skolplikt. Jfr 38 och 39 a §8 i 1962års skollag samt 5 kap. 9 8 och 6 kap. 12 8 i skolförfattningsutredningenslagförslag. 1 13 8 regleras skolstyrelsens övergripande ansvar. primärtbarnets vårdnadshavare som har ätt se till alt barnet fullgör sin skolplikt pånågot av de sätt som lagen tillåter. En föreskrift om detta har tagits in i 158. Naturiigtvis kan föreskriften i praktiken endast innebära attvårdnadshavaren skall se till att barnet kommer till skolan och vid behovuppmana barnet att inle t. ex. hälla sig borta från vissa lektioner. Skollagensbestämmelser skall ses mot bakgrund av föreskrifter om vårdnad i 6 kap.föräldrabalken. I 6 kap. 2 8 föreskrivs bl. a, att barnetsvårdnadshavare skall bevaka att barnet får tillfredsställande utbildning.Bestämmelserna i lar sikte på vårdnadshavares skyldigheter iförhållande till barnet, medan skollagens bestämmelser tar sikte påförhållandet till samhället. 1985/86: 10 16 8 Om en skolpliktig elev i det offentliga skolväsendetinte fullgör sin skolgång och detta beror på att elevens vårdnadshavare intehar gjort vad på dem ankommer för att så skall ske, får länsskolnämnden vidvite förelägga elevens vårdnadshavare att iaktta sina skyldigheter. Motsvarandegäller om vårdnadshavare för ett skolpliktigt barn, vars skolgång upp-skjutits,inte ser till alt barnet går i förskola, när skyldighet till detta föreligger.Ett föreläggande gäller , även om beslutet överklagas. Fråga om utdömande av vite prövas av länsskolnämnden. 'Vitet får inte förvandlas till fängelse. Beslut av länsskolnämnden i ärenden enligt denna paragraffår överklagas hos kammarrätten genom besvär. Jfr 39 och 39 a 8§ skollag samt 5 kap, 10 8 och6 kap. 13 8 i skolförfattningsutredningens lagförslag. Paragrafen avser endast barn som är elever i deloffentliga skolväsendet. Jfr 13 och 14 8§ med kommentarer samt 10 kap, 4 8 medkommentarer, 1 formuleringen "inte fullgör sin skolgång"ligger att det måste vara fråga om en betydande bortovaro. Det räcker inte omeleven exempelvis uteblir från idrottslektionerna. Åtgärder enligt denna paragraf får riktas endast mot densom är vårdnadshavare i mening och aldrig mot den som faktiskthar vård om ett barn utan att vara barnets vårdnadshavare (prop. 1962: 136 s.80-81; jfr 24 8 folkskolestadga). Det är viktigt att vitesföreläggande inte utfärdas förränalla länkbara ansträngningar gjorts att på frivillig väg åstadkomma en lösning.1 många fall är förhållandena sådana att nära samarbete bör ske mellan skolmyndigheternaoch de sociala organen i kommunen. Vitesföreläggande får givetvis inte utfärdasom barnet vägrar att gä i skolan trots att värdnadshavarna gjort vad på demankommer i detta sammanhang. Vite får enligt uttryckligt stadgande i 39 8 tredjestycket i den nuvarande skollagen inte tillgripas beträffande barn som på grundav handikapp, långvarig sjukdom eller sjukdom som tvingar till upprepad kortarefrånvaro inte kan delta i vanligt skolarbete. I propositionen om den nuvarandeskollagen ansåg föredragande statsrådet att en uttrycklig bestämmelse