prop · G90398 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag avser atl i del följande närmare diskutera den tänktaombudsmannens uppgifter och de krav som får ställas på denne. Med del nu sagda kan jag inte finna all JK: ssynpunkler bör ses som någol avgörande hinder mol ett genomförande av förslagetom inrättandet av en ombudsman mot etnisk diskriminering. Jag vUl här tillägga alt del förslag som lades frami promemorian om en ombudsman har mötts av remissinstanserna på två principieUtolika säll. Många remissinstanser - och JO är en av dem - har uppfattat ombudsmannensfunktion som rådgivande och utredande, medan några få remissinstanser, främstJK, har sett ombudsmannen mera som en tillsynsmyndighet. Den skiUnad som härföreligger i uppfattningen av förslagets huvuddrag blir grundläggande för hurförslagets detaljer sedan uppfattas. Den leder lill olika syn på frågan omlagstiftningens uiformning, lagreglernas precision, kompelensförhållanden,sanktioner och effekter av lagstiftningen. Min egen utgångspunkt är, och såhar jag också uppfatlat promemorieförslaget, all ombudsmannen skall ha enrådgivande och utredande funktion. Därmed ger sig också ett naturligt mönsterför den närmare utformningen. Ombudsmannen skall enligt min mening arbeta med ettganska fritt mandal men stödd av vissa av i lagform angivna principerför verksamheten, Etl nytt myndighelsorgan av den skisserade typen kanåtminstone tills vidare inte ges någon processförande roll. Som framgåtttidigare finns inte förutsättningar för en lagstiftning med egentliga förbudsregler.Inte heller förefaller det lämpligl att inom ramen för de gällande materiellareglerna föra in någon ny processförande institution såsom en specialåklagareeller exklusivt rältshjälpsbilräde etc. Med dessa utgångspunkter blirkonsekvensen atl vissa naturliga begränsningar måste göras når det gällerombudsmannens funktioner. Ombudsmannen bör genom individuell rådgivning ocholika pådrivande generella insatser verka på skilda samhällsområden. Förarbetslivets del föreslås dock i del följande särskilda befogenheter förombudsmannen främst för alt garantera denne insyn. En viktig uppgift,slutligen, blir atl rapportera lill regeringen om behovel av ytteriigarelagstiftning. Det är dock väsentligt atl tvekan om ombudsmannens roll igörligaste mån undanröjs. Jag avser därför atl i del följande söka tillmötesgånågra av JK: s önskemål om preciseringar av lagtexten för all motverka riskenför intressekonflikter och problem med en alllför betungande uppgiftsskyldighelför arbetsgivarna. Det är mot nu redovisade bakgrund som jag föreslårall ell myndighels organ tillskapas med särskilda uppgifter all i bred kontakt med enskilda 61 ochsamhällslivets olika offentliga och privata organ aktivt bekämpa etniskdiskriminering i samhällslivet på både etl individuellt och kollektivt plan. Ensådan institution skulle kunna ges en viss likhet med deombudsman-nainstitulioner som redan finns i och i många andra länder.Det bör här betonas atl inrättandet av etl sådanl organ givetvis inte innebärnågon förändring av del ansvar som alla myndigheter har på sina respektiveverksamhetsområden, jfr bl, a, förordningen (1976:310) om ålgärder förinvandrare m, fl. Alt varje myndighei har skyldighel all ål enskilda lämnaupplysningar och vägledning är också en viktig princip i förvaltningsrätten.Men genom atl ombudsmannen placeras centralt och kan bidra med särskildkompetens just i frågor om etnisk diskriminering bör den nya institutionen,bl,a, i samråd med andra myndigheter, bli ett verksamt medel, bland andra, föratl motverka etnisk diskriminering. Den hår föreslagna tekniken, att enmyndighetsuppgift av här avsett slag delvis bedrivs ulan direkt stöd av någonuttrycklig bakomliggande materiell förbuds- eller päbudsregel, är inte hellokänd i svensk rätt. Den ursprungliga utformningen av lag ommotverkande i vissa fall av konkurrensbegränsning inom näringslivet är ellexempel på sådan lagstiftningsteknik. Enligt den lagen hadenäringsfrihetsrådel i uppgift all genom förhandling söka undanröja skadligverkan av konkurrensbegränsning även av annal slag än sådan som uttryckligenförbjudits i lagen (prop, 1953:103 jämförd med prop, 1966:13), Regelsystemet ifrämjandelagen är uppbyggt efter delvis liknande mönster. Utgångspunkten för ombudsmannens verksamhet bliralliså de rättsregler som gäller . Ombudsmannens verksamhei fordrar docklagstiftning, I de delar det gäller att ålägga arbetsgivare skyldighet attlämna uppgifter lill och komma lill överläggningar med ombudsmannen - åläggandensom får ses som särskUt vikliga i fråga om anslällningsärenden främst på denprivata arbetsmarknaden, där materiella regler mol etnisk diskriminering saknas- fordras all reglerna ges lagform. Det är emellertid även i övrigt lämpliglatt genom lagstiftning ge ökat eftertryck åt även de kringliggandebestämmelserna om ombudsmannens verksamhei. Genom en lag på områdel kanstatsmakterna tydligare ange sitt program eller fasta viljeinriktning alt medolika medel aktivt motverka etnisk diskriminering i samhällslivet. Jag har dockinte funnit det lämpligl att i lagen ta in en uttrycklig, ehum osanklionerad,regel om etl förbud mot etnisk diskriminering, I stället föreslås en regelformulerad som en ändamålsbeslämning i en inledande beslämmelse i lagen som geruttryck för statsmakternas bestämda avståndstagande mot etnisk diskriminering. 5.2.2Ombudsmannens verksamhetsområde och diskrimineringsbegreppet Mitt förslag:Ombudsmannens verksamhetsområde avses spänna över hela samhällslivet, eller medandra ord såväl den offentliga sektorn som de delar av samhällslivet därprivata verksamheter förekommer. Privatlivet omfattas inte. Ombudsmannenföreslås ägna särskill uppmärksamhet ål en del av samhällslivel, nämligen arbetslivet.På verksamhetsområdet skall ombudsmannen genom olika ålgärder motverka etniskdiskriminering, Begreppei etnisk diskriminering ges här samma principiellainnebörd som i bl, a, bestämmelser om olaga diskriminering (16kap, 9 §), Prop,1985/86:98 Promemorians förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Endasl etl mindre antal remissinstanserhar behandlat verksamhetsområdet och diskrimineringsbegreppel. Flera av demhar varit positiva till det vida verksamhetsområde som föreslagils i promemorian.Så är fallel med slalens invandrarverk (), JämO, kammarrällen i ,justitieombudsmän (), och (), JK anser alt det inte behövs någol särskillkontrollorgan för frågor om etnisk diskriminering inom den offentliga sektornoch all beslämmelserna om verksamhetsområdet är alltför allmänt hållna ochoprecisa, JK menar bl, a att begreppei arbetslivet givits en alllför vidinnebörd för alt kunna läggas till grund för vilessanklionerade plikter förarbetsgivare. Några remissinstanser, såsom JK, ,(), konsumentombudsmannen (KO) och JO, framhåller atldel med ett sådant omfattande och icke närmare preciserat verksamhetsområde kanuppkomma gränsdragningsproblem och kompelenskonflikler, KO och JO framhållerdock atl den typen av problem bör kunna bemästras i samråd med berörda myndigheter,anser att ombudsmannens uppgifter när det gäller allmänna invandrarfrågorbör begränsas lill direkta diskrimineringsfrågor för att dubbelarbete skallundvikas. Förslaget om diskrimineringsbegreppet möts av positiva uttalanden avsocialstyrelsen, JämO och kammartälten i , Kammarrällen, liksomAdvokatsamfundet, erinrar, såviti gäller rekvisitet trosbekännelse, om all detibland kan vara motiveral alt ta hänsyn till en människas religiösa uppfattningi samband med anställning. Skälen för mitt förslag DU betonade i sitt slutbetänkande vikten av insatser motetnisk diskriminering inom samhällslivels olika delar. Remissinstansernadelade denna grundläggande värdering. Mot den bakgrunden föreslogs ipromemorian all ombudsmannens verksamhetsområde skulle spänna över hela samhällslivet.Vid remissbehandlingen har promemorian mötts av etl i huvudsak positivtgensvar i denna del. Ombudsmannens verksarmhetsområdebör mot denna bakgrund avse hela samhällslivet. En naturlig gräns bildasdärigenom mol privatlivet som helt bör hållas utanför den tänkta ordningen.Uttrycket "samhällslivet" kan helt vissl te sig ganska oprecisl. Dethar dock tidigare förts in i svenskt författningsspråk, se 1 § försia stycketsocialtjänstlagen (1980:620), Med den uppläggning den nu aktuellalagstiftningen har givits, ulan materiella förbudsregler, kanjag inte se någothinder mot atl även här använda delta uttryck utan alt precisera det ilagtexten. naturiigenstatliga, kommunala och enskilda verksamheter inom samhälls- Prop.1985/86:98 livet såsom skolan, boendel, föreningslivet, hälso- och sjukvårdenoch näringslivet, liksom arbetslivet, uppfattat i vid mening, I promemorian föreslogs särskilda regler för allbetona viklen av alt arbetslivet och dess förhållanden skall ägnas särskilduppmärksamhet av ombudsmannen. Remissinstanserna har överlag inte hafl någolalt invända mot detta förslag. Jag anser att promemorieförslaget i denna delbör genomföras. Härvid skall inte någon principiell skillnad göras mellan denoffentliga respektive den privata delen av arbetsmarknaden. Den närmareinnebörden av uttrycket arbetslivet kommer jag att diskutera i avsnitt 5,2,3, Som framgått i del föregående kan ombudsmannensarbete inom etl på delta sätt angivet verksamhetsområde lill myckel väsentligdel bedrivas med utgångspunkt i gällande straffrältslig och civilrätlsliglagsliflnirlg och de rättsliga principer som på olika sätt utgör hinder motetnisk diskriminering. Nuvarande rättsliga reglering läcker dock inte etniskdiskriminering vad gäller arbetssökande på den privata arbetsmarknaden och inteheller slora delar av föreningslivet. Även dessa delar av samhällslivet kandock på ell naturligt sätt inbegripas i ombudsmannens verksamhei med stöd av enändamålsbestämmelse om motverkande av etnisk diskriminering, som även knyter anlill svenska konvenlionsålaganden på områdel. Den offentliga sektorn slår under bl, a, JK: s ochJO:s lillsyn. Även då myndigheter uppträder som arbetsgivare omfattas de avdenna tillsyn. Några remissinstanser har hävdat alt tillskapandet av enombudsman mot etnisk diskriminering i fråga om den offentliga sektorn och dessverksamhet kan leda lill kompelenskonflikler och JK har menat alt en sådanombudsman inte skulle fylla någon funktion vid sidan av de på denna sektorverksamma tillsynsorganen, I fråga om risken för kompetenskonflikter har JOoch KO dock anfört att problemet bör kunna bemästras genom samråd mellan ombudsmannen och andra berörda myndigheter. Jag delar denna uppfattning och vill framhålla all del är meningen att ombudsmannen skall arbeta med bl, a, initiativ och konlaktskapande verksamhei. Del är därvid ell av syftena bakom den föreslagna institutionen all ombudsmannen skall arbeta med frågorna i nära kontakt med andra myndigheter och bidra med sina erfarenheter i fråga om diskrimineringsproblematiken som en komplettering lill de andra myndigheternas egen sakliga kompetens. Detta gäller, som jag ser del, självfallet även på del område som svarar för, : s allmänna verk samhet är belydelsefull också för atl molverka diskriminering. För om budsmannen bör del alltså vara en naturlig uppgift all. i samverkan med , bevaka diskrimineringsfrågor även på delta område, Atl tala om kompelenskonflikler i ett sådanl sammanhang är egentligen inte rättvi sande, I stället är del fråga om alt förhindra dubbelarbete och åtgärder som motverkar varandra. Här kan ett samråd mellan ombudsmannen och be rörda myndigheter ha en direkt posiliv betydelse för atl man skall nå goda arbetsresultat. Det jag nu har sagt om relationen mellan ombudsmannen och andra myndigheter gäUer naturiigtvis också förhållandet mellan om budsmannen och olika kommunala organ, såsom t, ex, invandrarbyråerna, 64 Delfinns emellertid ytterligare skäl som talar för all problem mellan ombudsmannenoch andra myndigheter inte skall behöva uppkomma eller stå kvar olösta. mol etnisk diskriminering, inordnad i systemet av statiigamyndigheter, kommer, liksom bl. a, NO och JämO -som för övrigi har uppgifter påbåde den offentliga och den enskilda sektorn - all vara underkastad ochJO: s lillsyn. JK: s och JO:s lillsyn av den offenllige arbetsgivaren är vidareväsentligen inriktad på en ansvarsprövning av förfarandefrågor i individuellaärenden. En ombudsman mol etnisk diskriminering måsle givetvis beakta deprövningsmöjlig-heler som redan finns och får därför främst syssla medrådgivning i individuella fall och med att initiera förändringar i generellafrågor i kontakt med myndigheterna, JK och JO har tillsynsuppgifler sominnefattar frågor av vill skilda slag inom hela den offentliga sektorn. Den nyaombudsmannen skall som jag sagt inte vara en tillsynsmyndighet utan harådgivande/utredande uppgifter och därigenom få möjlighet att koncentrera sigpå en fråga som fordrar alldeles särskilda insatser både i fråga om mål ochmedel. Härigenom kan ombudsmannen få en viktig roll även inom hela denoffentliga sektorn. Prop,1985/86:98 Ipromemorian föreslogs att ombudsmannens verksamhei mot etnisk diskrimineringskulle styras av ett diskrimineringsbegrepp som direkt motsvarar del som finnsi bl, a, bestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap, 9 § BrB, Förslaget harinte mött någon egentlig erinran under remissbehandlingen. Jag anser altpromemorian bör följas på denna punkt. Det innebär alt diskrimineringsgrundemaär ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Mankan hysa ivekan inför all här låta begreppet etnisk diskriminering omfatta ävenfall då någon diskrimineras för att han eller hon tillhör ell vissl trossamfundeller en viss religiös gmpp. Diskriminering på grund av trosbekännelseinnefallar emellertid ofta någon form av etnisk diskriminering i egentligmening. Det ligger vidare ell stort värde i att använda diskrimineringsgmndersom direkt knyter an lill gällande rätt. Vägledning kan därmed erhållas iförarbetena till bestämmelser i 16 kap, 8 och 9 §§ och i dendomstolspraxis som finns i anslutning lill dessa bestämmelser. Promemorianinnehåller en närmare redovisning av bestämmelser och jaghänvisar därför dit. Jag kommer även alt någol kommentera begreppei etniskdiskriminering i specialmotiveringen i del följande. Där tar jag också upp denav kammar-rätlen i och väckta frågan om rekvisitettrosbekännelse. 5.2.3Ombudsmannens uppgifter och arbetsmetoder Mitt förslag:Ombudsmannens uppgifter skall vara inriktade dels på individuella, dels pågenerella frågor, I de individueUa fallen skall ombudsmannen genom bl, a, rådoch upplysningar medverka till att den som anser sig ha blivit diskrimineradkan tillvarata sina rättighe- På ett generellt planskall ombudsmannen ta initiativ lill åtgärder mot etnisk diskriminering genomöverläggningar med myndigheter, förelag och organisationer och genomopinionsbildning, information och på annat liknande säll. Arbetslivet skallägnas särskild uppmärksamhet, Pä det området skall ombudsmannen ha befogenhetatt vid vite förelägga arbetsgivare alt komma till överläggningar med och lämnaupplysningar till ombudsmannen. En viktig uppgift skall också vara altrapportera lill regeringen om behovet av ytteriigare lagstiftning eller andraåtgärder. Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak medmitt förslag. Enligt promemorieförslaget ges dock inte ombudsmannen rätt attsjälv förelägga vite, I stället föreslås atl frågor om vitesföreläggande förarbetsgivare skall prövas av en sårskild diskriminering påombudsmannens begäran. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser uttalar sig mera allmänt om förslagel och behandlarinte uttryckligen frågan om ombudsmannens uppgifter. Av dem som är tveksammatill förslaget ifrågasätter några om ombudsmannens verksamhet kan bli effektivulan stöd av sanktionerade förbudsregler, JK anser att del bör närmareklarläggas hur omfattande och ingående ombudsmannens råd och upplysningar skallvara och vilket ansvar som ombudsmannen skall ha för verksamheten, påpekarvikten av atl rådgivningen kommer nära dem som behöver den. Även JämOframhåller betydelsen av alt rådgivningen bedrivs på ell lokall plan. Någraremissinstanser kommenterar den föreslagna vilesregeln. Vissa anser all regelninte bara bör gälla arbetsgivare ulan även andra, JK finner delotillfredsställande från rättssäkerhetssynpunkt att, som föreslås i promemorian,ell beslut om vitesföreläggande inte skall kunna överklagas. Vissa frågor somrör förfarandet hos ombudsmannen las upp av JK och JO, Del gäller bl, a, fråganom hur etl enskilt ärende hos ombudsmannen bör avslutas. Avskäl som jag tidigare redovisat år en lagstiftning mol etnisk diskriminering iarbetslivet med förbudsregler och sanktioner nu inte aktuell. Som vissaremissinstanser påpekat finns det givelvis en risk alt ombudsmannensverksamhei blir svårbemästrad och mindre efTektiv ulan stöd av förbudsregleroch ulan en uppgift för ombudsmannen som processförare. Som jag redanframhållit är emellertid tanken med mitt förslag atl ombudsmannen skall ha enrådgivande och utredande funktion. Detär alltså inte meningen all ombudsmannen skaU uppfattas som entillsynsmyndighet i egentlig mening med uppgift alt stämpla eUer peka ulenskilda som diskriminerande. Om straff, sanktioner och rättslig prövning intei första hand förknippas med ombudsmannens verksamhei, kan denna ges en merrenodlat konslmkliv inriktning, nämligen all hjälpa till rätta demsom känner sig missgynnade och att på olika säll bidra till en sam- Prop,1985/86:98 hällsulveckling där rasism och diskriminering inte får någolutrymme. Tanken är alt ombudsmannen genom metoder som uppfattas som positivaskall öka insikten om gällande regler på områdel och de värderingar som dessabygger på, initiera förändringsprocesser ägnade att främja goda relationer mellanmänniskor med olika etnisk bakgrund och därmed förebygga etnisk diskrimineringoch rasism. Målet med verksamhelen kan med andra ord beskrivas så altombudsmannen ytterst skall sträva efler all samhälleliga ålgärder på området -och därmed även ombudsmannen själv - inte längre behövs, - Även med enverksamhei upplagd på delta sätt, kan det dock knappasl hell undvikas alt olikaålgärder som ombudsmannen vidtar ibland - med rätt eller orätt - kan komma atttolkas som kritik eller som ell påstående om all någon uppträtt klandervärteller olagligt. Problem av dessa slag är förenade med många myndighetersverksamhet och bör inte överdrivas. Jag återkommer strax med ytterligaresynpunkter på hur sådana problem bör kunna bemästras. Del bör här också framhållas alt ombudsmannen kansägas förfoga över en "sanklionsmöjlighel" nämligen den som ligger iförslagel all ombudsmannen skall lämna rapporter lill regeringen om sinverksamhei och därvid kunna föreslå lagändringar. Skulle ombudsmannensverksamhei inte få avsedd effekt, är tanken all hans eller hennes erfarenheterskall kunna läggas lill grund för framlida lagstiftningsåtgärder mot etniskdiskriminering. Närdel gäller ombudsmannens uppgifter i de individuella fallen är utgångspunktenatl del i den svenska lagstiftningen finns åtskilliga rättsregler som verkarlill skydd mol etnisk diskriminering. Dessa regler är emellertid rätt svåra allöverblicka, bl, a, därför alt de återfinns i olika rällskäUor, Fråninvandrarorganisalionernas sida har med särskild skärpa framhållits behovel avall ha någon instans dit man kan vända sig för all få råd. För invandrare i denförsta generationen, med begränsade kunskaper i svenska, kan del vara en i delnärmaste omöjlig uppgift att själva skaffa sig tillräcklig kännedom omrättsreglerna. För alt stärka bl, a, denna gmpps resurser fordras därförsärskilda insatser. Ombudsmannen skall alltså kunna ge personer somvänder sig lill honom eller henne råd och information om hur den enskilde skall kunna ta till vara sin rätl. Ombudsmannen skall därvid kunna ge grundläggande upplysning ar om de regler som saken gäller och om hur man får rättshjälp. Vidare skall ombudsmannen kunna hänvisa lill advokat, konsumenlrådgivare, annan rådgivare eller invandrarbyrå etc. Även en rekommenda tion att söka biträde hos den fackliga organisationen, hos hyresgästför eningen etc, kan i en del fall ligga nära lill hands. Ombudsmannen skall vidare kunna informera om hur en polisanmälan görs och vad man bör överväga i det sammanhanget. Ombudsmannen bör också i en del fall ha anledning all erinra om andra ombudsmäns och andra myndigheters pröv ningsmöjligheter. Rådgivningen bör vara enkel och formlös men också ,, aktiv. JK har ansett det nödvändigt att närmare ange huromfattande och Prop. 1985/86:98 ingående råd som skall lämnas och vilket ansvarsom ombudsmannen har för verksamheten, JK menar bl, a, alt en aktiv rådgivningkan föranleda skadeståndsskyldighel för staten och alt rådgivningen därför börbegränsas lill atl avse hänvisningar till andra myndigheter m, m. Jag delarinte JK: s uppfattning. Med den inriktning som mitt förslag har är det varkenlämpligt eller nödvändigt alt begränsa rådgivningsverksamheten på det sätt JKförordat. För all verksamhelen skall ge avsedd effekt måsle den självfalletbedrivas på ell sakligt och vederhäftigt sätt. Några preciserade direktiv förhur rådgivningen skall bedrivas och hur ingående den skall vara, bör intelämnas. Detta får i stället bedömas med utgångspunkt i del enskilda fallel. Delkan vara lämpligl all ombudsmannen utarbetar upplysningsbroschyrer medbakgmndsmalerial som komplettering till etl mer eller mindre ingående brevsvareller lill ell telefonsamtal. Som och framhållit är del också viktigtatt ombudsmannen på olika sätt utvecklar ett nära samarbete med invandrarbyråeroch andra lokala rådgivare som därigenom får ökad möjlighet att ta hand områdgivning i diskrimineringsfrågor. Genom ell sådanl samarbete kan ombudsmannenockså utveckla rutiner för atl på bästa sätt utnyttja tillgängliga tolk- ochöversällarresurser, rutiner som kan få slor betydelse för all verksamhetenskall bli effektiv, I vissa fall av principiell vikt eller av störrebetydelse för den enskilde kan ombudsmannen komma att behöva la kontakt medmyndigheter eller andra för all skaffa sig tillräckligt underlag förrådgivningen. Del kan här röra sig om både all få information om del enskildafallel och om all inhämta mera aUmänt kunskapsmaterial. En gmndläggande tanke är vidare alt den erfarenhetsom ombudsmannen får av arbetet med individuella fall skall utnyttjas i dengenerelll inriktade verksamhelen. Även ulan all ha en ställning som en egentligtillsynsmyndighet skall ombudsmannen i del syftet på ell principiellt plankunna följa utveckUngen på olika samhällsområden. För denna uppgift börombudsmannen hålla sig underrättad om vad som händer i viktiga enskildaärenden. Ombudsmannen avses även i de enskilda ärendenakunna la initiativ lill överläggningar med den som påståtts ha agerat på ell diskriminerande säll i syfte all få upplysningar i saken. Om han eller hon finner all den som berörs av en anmälan ger uttryck för en vilja atl söka lösa problemet eller på annal sätt gå den enskilde lill mötes bör ombudsmannen aktivt kunna verka för någon form av uppgörelse mellan de berörda. Del kan också vara naturligt all ombudsmannen i en sådan eller liknande silualion ställer sin sakkunskap i diskrimineringsfrågor lill förfogande för alt på det sättet bidra till all uppkomna motsättningar får sin lösning. Aktiviteter från ombuds mannens sida i sådana sammanhang kan också vara ägnade atl undanröja eventuella missförstånd. Den principiella utgångspunkten för överlägg ningar av här angivet slag är frivillighet, även om det för arbetslivets del i del följande föreslås en vilessanklionerad regel om arbetsgivares skyldig heter i sammanhanget. En gmndlanke med den föreslagna lagstiftningen är emellertid att enskilda och myndigheter på olika sätt deltar i strävandena att molverka etnisk diskriminering i samhällslivel i stort. Delta bör komma 68 tilluttryck i lagtexten genom en erinran om atl inte bara arbetsgivare utan Prop. 1985/86:98 även andra bör komma till överiäggningar som ombudsmannenbegär,