prop · G9032 · 1985-12-31 00:00:00 — Vidareär det en brist att en fastighetsägare inte mot sin vilja kan tvingas in i enexploateringssamverkan, särskilt som det i motiven sägs att avgränsningen av samverkansomrädelskall bedömas utifrån planmässiga principer. Om en viss fastighetsägare med eltstrategiskt markinnehav avböjer att delta kan hela syftet med eltmarkförordnande om exploateringssamverkan förfelas. 1985/86:2 122 Länsstyrelseni anser däremot atl det torde vara svårt att ta in regler somtvingar in markägare i samverkan, eftersom det rör sig om exploateringsföretagmed vilka allfid ett visst risktagande är förenat. ,, och kommuner anser alt om en fastighetsägareavböjer att delta i samverkan bör exploateringssamfälligheten få lösenrätt Ullden mark som berörs av fastighetsplanen. Helsingborgsoch kommuner menar alt kommunen bör få rätt att ta över ansvaret försädana fastigheter vars ägare avböjt att delta i exploateringssamverkan.Däremot bör enligt kommun inte någon ytteriigare "privatexpropriationsrätt" tillskapas. Angåendeminsta andel för deltagande i samverkan anför i : Avuttalanden på s, 387 m framgår att fastigheter som berörs av exploateringendast på så sätt att de har andel i samfälld mark inom exploateringsområdetskall kunna delta i samverkan, såvida andelama i samfällda marken inte harendast obetydligt värde. Tvekan kan uppstå, humvida faslighet som med sinenskilda mark ingår till bara någon liten del i exploateringsområdet alltidskall ha rätt atl delta i samverkan. Motivuttalanden humvida någon minsta andelskall ställas upp som villkor för dellagande kan vara lämpliga. Fråganom möjligheten atl meddela ett preliminärt exploateringsbeslul bör utredasytterligare enligt hovrätten för Nedre , hovrätten över ochBlekinge, i län samt Fastighetsrådens förening.Länsstyrelsen anför: Mångamarkägare torde vilja avvakta en bålnadskalkyl innan de lar slutlig ställningom deltagande i exploateringssamfälligheten. Det bör finnas mycket speciellaskäl att göra exploateringsbeslutet till preliminärfråga om det ej finnsmöjlighet atl göra båtnadsberäkning. Del måste också vara svårare att få enopinion för en exploateringssamfällighet innan man vet hur planen kommer alt ulformas.Skall man vänta fill dess att detaljplanen utställts finns det knappastanledning detta förfarande. Frågan bör övervägas ytterligare. Närett preliminärbeslut meddelats kan en tveksam fastighetsägare avvakta med ettställningstagande. Lämpligheten av detla bör ytterligare övervägas. Det börvidare klarläggas hur opinionsmätningen skall ske. Skall en passiv markägareräknas som "obefintlig" eller som negativ? Lantmäteriverketanser att en e x t r a a v g i f t bör tas ut av de fastighetsägare somansluter sig till företaget först vid det slutliga exploateringsbeslutet.Verket anför: Prop.1985/86:2 123 Omen fastighetsägare vid etl preliminärbeslut (66 § AL) avböjt all delta har hanändå möjlighet alt vid ett slutligt beslul enligl 65 § AL delta. Eftersom någonbåtnadsprövning normalt inte sker till gmnd för etl preliminärbeslut löper defastighetsägare som redan då beslutar sig för att delta viss ekonomisk risk. Defastighetsägare som beslutar sig för att delta försl då båtnadsprövning sketttill grund för ett slutligt exploateringsbeslul löper däremol på detta sällingen större ekonomisk risk. Genom detta system torde de flesta försiktigamarkägare avvakta med alt delta. Detta medför i sin tur att själva tanken bakometl preliminärbeslut knappast blir uppfylld. Det kan ifrågasättas om dessafastighetsägare inte borde betala någon form av extra avgift, utöver andelen ide eventuella kostnader som exploateringssamfälligheten haft, för alt få möjlighelatl inträda först då del är tämligen klart att förelaget kommer att gå medvinst. Lundskommun påpekar att det bör framgå av beslulet alt exploateringssamverkan avseren fastighetsplan av viss uiformning. Isamband med exploateringssamverkan torde det bli vanligt alt en fastighetsplanutarbetas. Fastighetsplanens utformning kan bli avgörande för bland annatprincipen för fördelning av avkastningen. Därför bör av exploateringsbeslutet,i förekommande fall, också framgå atl exploateringssamverkan avser enfastighetsplan av viss utformning. Antas en fastighetsplan, som avviker fråndet fömtsatta planförslagel, ges då möjlighet att, i likhet med vid motsvarandeförhållande beträffande detaljplan, få till stånd en omprövning avexploateringsbeslutet. 6 Metoder att fördela kostnader och avkastning Deti belänkandet föreslagna sättet all bestämma andels talen medför enligtSveriges lantmätareförening atl man erhåller en rättvis grund för fördelning avbyggnadsrätten inom exploateringsområdet. Inte heller lantmäteriverket harnågot att erinra mot det föreslagna sättet att beräkna andelstalen. framhåller särskilt att del för institutets effektivitet ärviktigt alt enkla och lätthanterliga principer kan tillämpas vid andelstalensberäkning. finneratt förslaget är oklart när det gäller beräkning av andelstal för berördafastigheter, värderingsgmnder, beräkning av exploateringsavgifter m. m. förbyggnadsforskning framhåller atl utredningens tre olika metoder för att fördelakostnader och avkastning efler andelslal fömtsätter attfastighetsbildningsmyndighetens mark- och fastighetsvärderingar accepteras avalla inblandade parter. Institutet anser alt en utvärdering och uppföljning avdenna process är nödvändig. Läges- och andra fördelarbör i vissa fall beaktas vid andelslals-beräkningen enligt iStockholms län, som anför: 1985/86:2 124 Omman inom ett exploateringsområde har klart olika gynnsamma betingelser förbyggande i skilda delar, kan man räkna med att en markägare, som har frånläges- eller bebyggbarhetssynpunkt bättre mark, uppfattar det som orättvist atthan inte får tillgodoräkna sig detta vid åsättande av andelstal. Det börövervägas om inte läges- och andra fördelar i vissa fall bör få tillgodoräknas.Vidare bör vid beräkning av andelstal hänsyn tas fill särskilda fillgångar,såsom växande skog och grus liksom till negativa faktorer, l.ex. Liknandesynpunkter framför lantmäteriverket. Fråganom vilken metod som bör väljas för fördelning av kostnader och avkastning börutredas ytterligare anser statens planverk och i län.Planverket anför: Omfattningenav dessa reglers fillämpning och effekter blir beroende av metodema att fördelakostnader och avkastning. Tre metoder att fördela nämns (s, 388) ochutredningen föreslår att lagstiftningen skall möjliggöra alla utan någravägledande resonemang om de skilda konsekvenser de har. Detla frågekomplex börbelysas ytterligare. Preferensen för marköverföring leder ofta till krav påbetydande kontantinsatser som utestänger många från medverkan. Länsstyrelsernai , och ifrågasätter det lämpliga i attfördelningen i första hand skall ske genom marköverföring. Ofta torde det varamer rationellt alt fördelningen av avkastningen sker i pengar. I59 § AL anges att avkastningen av exploateringen skall fördelas mellan dedeltagande fastigheterna genom marköverföring om inte fördelning i pengar ärmer ändamålsenligt. Delta är huvudregeln. Denna regel ifrågasattes. Det tordevara betydligt mer rationellt, framför allt vid nyexploateringar, alt exploateringssamfällighetenordnar genomförandet från början till slut. Därför borde avkastningen kunnafördelas helt i pengar. Man skulle få ett minst lika rättvist system. Dessutomskulle del kunna undvikas en hel del besvär mot fördelningsprinciperna somfattas vid förrättningen. Angåendetvå av de föreslagna metoderna för fördelning av kostnader och avkastning anförlantmäteriverket: Möjlighetenatt fördela avkastningen genom överföring av bebyggbar mark, som i lagtexten ärhuvudregel, kan vara en lämplig metod t. ex. inom förnyelseomräden eller då fäfastigheter berörs. Vid större nyexploateringar torde det vara meständamålsenligt att exploateringssamfälligheten sköter genomförandet från börjantill slut varvid alltså avkastningen fördelas i pengar. På detta sätt uppnåsfördelar vid t, ex. marknadsföring och försäljning av tomter. En annan fördelär att tomterna i detta fall blir värderade direkt av marknaden medan det vidfördelning av bebyggbar mark till intressenterna måste ske en värdering inomförrättningens ram. 1985/86:2 125 Umeåkommun föreslår att får möjlighet att i styrelsen för samfällighetsföreningenutse en samhällsrepresenlant med kunskaper inom det aktuellaverksamhetsområdet, anser i stället all den förrättningsman som beslutar ombildande av exploateringssamverkan bör kvarstå som sakkunnig under processenfram till genomförandet med ändringar av fastighetsindelningen m.m. Boråskommun frågar sig om exploateringssamverkan kan genomföras utan omfattandemedverkan från konsulter eller kommun. anser det vara onödig byråkrati att skall kontrollera humvidaexploateringsavtalet fullgjorts innan samfällighetsföreningen upplöses. Samfällighelsföreningensförmånsrätt bör begränsas något i förhållande till utredningens förslag anserbostadsstyrelsen, lantmäteriverket, i län samt Stockholmskommun. Enfråga av speciellt intresse för bostadsslyrelsen som långivare ärförmånsrättens värde vid exploateringssamfällighet. För atl underlätta finansieringenav exploateringen har införts ett system där samfällighetsföreningen harerhållit förmånsrätt i delägarfastighet för fordran som påförts delägaren inomett år från förfallodagen. Med detla system skall det vara möjligt förkreditgivare alt utan övrig säkerhet låna pengar till en samfällighetsförening.Denna förmånsrätt är i princip obegränsad, vilket gör det svårt för enkreditgivare att bedöma förmånsrättens värde vid olika lidpunkter. Det finnsfall där bottenlångivare vägrat ställa upp med lån beroende på det osäkraläget. Någon form av begränsning av förmånsrättens värde bör införas för atlföretaget skall te sig ekonomiskt sunt. Lundskommun påpekar att förmånsrätten, för att skydda inteckningshavaren, inte börgälla förrän beslutet atl anla detaljplanen vunnit laga kraft. Någraremissinslanser anser att finansieringen bör ordnas på annat sätt än genomförmänsrätt i de deltagande fasfigheterna. Till dessa hör hovrätten för NedreNorrland som uttalar: Enligthovrättens mening bör finansieringen ordnas på annat sätt än genom förmånsrätti dellagande fastigheter, I vart fall skapar den föreslagna begränsningen i 62§ AL ett osäkert kreditunderlag eftersom resultatet av exploateringsföretaget idetta stadium av genomförandet är ovisst, I de fall en exploateringssamfällighetbildas innan detaljplan föreligger finns för övrigt ingen möjlighet attfastställa förmånsrätt enligt 62 § AL. 1985/86:2 126 Farhågoringer också resonemangel om förmånsrätt (s. 390), som ska begränsas till högstden värdehöjning som en ännu inte antagen detaljplan ger. Om plansystemets rätlsgarantierär värda något blir denna inteck-ningshavarnas säkerhet i samma mån mindre. Detsynes vara redigare alt göra samfälligheten helt frislående och sluUigl bildadförst när finansieringen är ordnad utan alt delägarnas övriga mark belastatsmed osäkra belastningar. Möjligheten att beräkna beloppen för förmånsrätttorde ha överskattats eftersom det nog ofta kommer många överraskandeextrakostnader. Näringslivetsbyggnadsdelegation framför tanken att berörda fastigheter genomgående bordekunna befrias från betalningsansvar och anför bl. Enteknisk förbättring borde vidare kunna ske i fråga om behandlingen avfastighetsbelastningar då plangenomförande sker med exploateringssamverkan.Fastighetskrediter mot pantbrev i berörda fasligheter borde genomgående kunna relaxeras,dvs, fastighetsdelen befrias från betalningsansvar för ägovidd, som ingår iplanområden på samma säll som vid expropriation, eventuellt efter nedsättningav fordringsbelopp hos överexekuior etc. Utredningen anvisar här en annanmetod, som bygger på tanken att gravationer i princip beslår och får avlösas påfrivillig väg. Med lanke på att nybelåning ändock måste ske av byggnadsfasUgheterna,är det mera praktiskt att frigöra dessa från äldre och utnyttja gravations-friafastigheter som säkerhet för nybebyggelsen. 8 Detaljplan vid exploateringssamverkan Omsamverkan kommer till stånd företräds markägarna av en juridisk person. Dettabör enligt i vara till fördel t, ex. vidupprättande av exploateringsavtal. är dock tveksam till om manskulle kunna få till stånd exploateringsavtal i någon större omfattning mol bakgmnd av all systemet bygger på frivillighel. Någrainstanser anser att kommunen bör ges etl större inflytan-d e överexploateringen. Till dessa hör i som anför: Föralt undvika alt angelägen förnyelse eller förtätning av bebyggelse, sanering, nyexploateringetc, ska göras alltför beroende och i viss mån styras av enskildavinstintressen borde enligl länsslyrelsens mening regelsystemet ändras så attkommunen ges en mera aktiv roll. Härigenom skulle exploateringssamverkan kunnabli etl gott alternaUv genomgripande och mycket kapitalkrävandeexpropriation. Ett ökat kommunalt inflytande kunde exempelvis ta sig uttryck iall kommunen i all exploateringssamverkan skulle ingå som delägare med vissandel och att kommunen fick Prop;1985/86:2 127 befogenheteratt genomföra exploateringarna om samfällighetens styrelse icke fullföljerfattade beslut. Liknandesynpunkler framför i . anser atl kommunen bör vara sakägare vid den lantmäteriförrätlningdär samverkansfrågorna regleras och ges rätt atl delta i samexploaleringen,förslagsvis efter andelstalen för de fastigheter, vars ägare avböjt ettdeltagande. Även och kommuner synes vara av den åsikten altkommunen enhgt förslaget har för små möjligheter att påverka exploateringen.Borås kommun efterlyser bl, a, möjlighet för kommunen att ställa krav på atlfastigheter bebyggs inom viss Ud och att kommunen själv ska utföraanläggningsarbetena för gator och va. Kommunen menar också attexploateringssamverkan kommer att innebära att utjämning avexploateringskostnader mellan skilda områden inte kan göras. Halmstadskommun ifrågasätter om det inte i anläggningslagen borde införas bestämmelsersom möjliggör att vid förrättning ställa krav på standardfrågor förexploateringsanläggningar. Detta skulle enligt kommunen vara önskvärt somkomplement i de fall detta ej regleras i exploateringsavtal, t, ex. inomfastighetsplan utanför detaljplanelagt område. Svenskariksbyggen, kommunaljuridiska förening saml och Stockholmskommuner påtalar att de mark-ochbostadspolitis-ka konsekvenserna av förslagetom exploateringssamverkan inte diskuterats i utredningen. påpekar förutsätter samverkansinstitutet att bestämmelserna ommarkvillkoret i bostadsfinansieringsförordningen ändras på så sätt att etlbeslut av kommunen om exploateringssamverkan jämlikt 11 kap. 22 § PBLautomatiskt skall ge dispens från markvillkoret vid statlig belåning. Förslagetom exploateringssamverkan inrymmer alltså inte endast tekniska aspekter. Isjälva verket har frågan om att införa ett sådant institut även mark- ochbostadspolitiska samt bostadsekonomiska dimensioner som överhuvud inte blivitbelysta eller diskuterade av utredningen, Boråskommun avstyrker automatisk dispens frän markvillkoret videxploateringssamverkan. Kommunen anser dock all reglerna för dispens kanförändras så alt större hänsyn tas till kommunens mening vid dispensgivningen. för byggnadsforskning pekar på möjligheterna att omformadispensmöjligheten och anför: Utredningenföreslår slulligen att dispens från markvillkorel automatiskt skall ges vid ettbeslut om exploateringssamverkan. Detla förslag kan tolkas så att kommunen ioch med ett beslut om dispens också avhänder sig kontrollen över mark- ochexploateringskostnader. Del förefaller möjligt att med anknytning till dagenspraxis omforma dispensmöjligheten så atl kommunen inte frånhänder sigkostnadskontrollen. Prop.1985/86:2 128 gällerförnyelse med förtätning eller nyexploatering är det av betydelse för kommunenatt ha kostnadsutvecklingen under konlroll. Jönköpingskommun befarar att automatisk dispens från markvillkoret kan medföra attexploateringsrätten utnyttjas som handelsvara. Näringslivetsbyggnadsdelegation och anser att d i s pe n s bör lämnas även frånkonkurrensvill-korel vid exploateringssamverkan.Delegationen anför: Däremotanses konkurrensvillkoret behöva bestå. Delta kan kanske vara begripligt om samfällighetensjälv uppträder som exploatör inom hela området. Däremot förefaller tankenmindre begriplig om området fördelas på flera byggherrar. Enkonkurrenssituation uppkommer ju därvidlag automafiskt. Näringsfrihetsombudsmannenframhåller angelägenheten av att kommunema vid exploateringssamverkanmedverkar till en konkurrens på lika villkor samt tillvaratar och stimulerarkonkurrensförutsättningarna så långt det är möjligt i syfte att hållakostnaderna nere. Förfarandetatt vägra bygglov som inte avser pågående markanvändning för åigärder pä en fasUghetsom inte deltar i exploateringssamfälligheten anses vara orationellt avbostadsstyrelsen och statens planverk. anser därför att allafastighetsägare i samverkans-området på något sätt bör tvingas med i samfälligheten. Byggnadsnämndenska vara förhindrad att lämna byggnadslov för ändrad markanvändning enligtplan om fastighetsägaren valt atl stå utanför samfälligheten (s. 392). Dennaregel innebär ytteriigare en belastning på nämnden. behöver man inteförvissa sig om atl sökanden förfogar över den fastighet som han söker för. Denregeln borde kunna gälla även i fortsättningen. Om fastighetsägaren stårutanför bör antingen samfälligheten ha tagit över eller också detaljplaneninte fastställas i den delen, anser att fastighetsägare bör kunnahävabyggnadsförbudet. Fastighetsägare,som dragit på sig ett byggnadsförbud enligt 9:16 andra stycket PBL genom attinte delta i samexploatering bör kunna häva byggnadsförbudetgenom att till kommunen betala vad han skulle ha debiterats vid ett dellagande. Prop.1985/86:2 129 9 Marköverföring m. m. Hovrätten för Nedre , institutionen förfastighetsteknik vid tekniska högskolan i och anser att frågorna om överföring av mark till exploateringssamfällighetenbör bli föremål för ytterligare utredning. Enligt utredningen skall det vara möjligl alt till exploateringssamfällighetenöverföra mark. För att möjliggöra detta föreslås ändringar i 5 kap. och 8 kap, FBL. När del gäller överföring av exploateringsbarmark torde uppmärksammas att sådan genom fastighetsreglering kan överföras endast om samfälligheten äger någon fastighet, som marken kan föras till, eller om marksamfällighet bildas enligt 6 kap. FBL, I fråga om överföring av mark till samfälligheten krävs enligl hovrättens mening ytterligare övervägan den. Hovrätten över och och framför följande synpunkter pä frågan om marköverföringarinom samverkansområdet. Hovrätten över och : I de fall då metod 2 skall komma till användning framstårdet som uppenbart omoUverat att låta samfälligheten förvärva exploateringsbarmark. De erforderliga markbytena måste här utan olägenhet kunna företas direktmellan de i samverkansområdet ingående fastigheterna. Även när det gäller metod1 framstår det som onödigt komplicerat all låta samfälligheten förvärvaäganderätt. Saken har för övrigt viktiga skatterältsliga konsekvenser, någotsom över huvud taget inte beaktats i betänkandet. Målet för samfälligheten vidmetod 1 är all avyttra eller upplåta den exploateringsbara marken sedan denindelats i lämpliga enheter. Det mesl ändamålsenliga sättet att uppnå detta målförefaller hovrätten vara att låta den exploateringsbara marken bilda en marksamfällighet.Därefter delas samfälligheten in i önskade fastigheter och avyttras eller upplåtes.Denna lösning kräver några smärre ändringar i 6 kap, FBL, Detla borde dock inteavskräcka från alt ta frågan under närmare övervägande i det fortsattalagstiftningsarbetet. Regler om skyldighet att avstå mark för gemensamhetsanläggningfinns i 12 § AL, Det framstår som uppenbart för hovrätten att mark inom samverkansområdetsom behövs för gemensamhetsanläggning utan olägenhet kan avstås direkt frånberörda fastighetsägare lill anläggningsföreningen ulan något mellankommandeäganderättsförvärv för exploateringssamfälligheten. En teknisk fråga är också hur storleksförändringar skallske inom samverkansomrädel. För alt det alltid skall vara möjligl atl göraerforderliga marköverföringar har ulredningen föreslagit införande av regler i5 kap. 8 § och 8 kap, 4 § FBL som innebär en utvidgning av möjligheterna atltvångsvis göra undantag från spärregeln i nuvarande 5 kap. 8 § FBL. Regeln i 5kap. 8 § ger möjlighet till plusjämkningar utöver vad spärregeln medger ochregeln i 8 kap. 4 § ger möjlighet till minusjämkningar i motsvarande mån. 9 1985/86. Prop.1985/86:2 130 Deöverväganden som kan ligga bakom en uppdelning av de båda jämkningsfallen itvå paragrafer i skilda kapitel är för hovrätten förborgade. Klarheten blirinte större när man konstaterar att utredningen föreslagit sammaersättningsregler oavsett vilken av paragraferna som används förmarköverföringen. Den synbara skillnaden mellan de båda situationerna är atlför större minusjämkningar krävs en fastighetsplan medan större plusjämkningarfår äga mm utan en sådan. För hovrätten framstår denna skillnad som omotiverad.Härtill kommer att, såviit man kan fömtse, fastighetsplan torde erfordras i deövervägande antalet fall av exploateringssamverkan (se utredningens egna uttalandens. 393 xm och 833 my). Mot bakgmnd av det sagda föreslår hovrätten att deförevarande undantagen från spärregeln sammanförs till en regel och att dennaregel föreskriver att fasUghetsplan erfordras för att jämkning skall få ske. AvsystemaUska skäl passar en sådan regel inte in vare sig i 5 kap. eller 8 kap.Detta förhållande ger ytteriigare belägg för hovrättens ovan framförda uppfattningom att reglerna om exploateringssamverkan bör stå i en särskild lag. Sådanabeslämmelser bör införas att kvartersmarken kan fördelas mellan samtligasakägare (inklusive dem som inte deltar i samexploateringen) pä följande sätt. Kvartersmarkenfördelas så långt är möjligt med tillämpning av 5:8 FBL mellan sakägarna efterderas andelstal. Om marken inte fullt ut kan fördelas med stöd av 5:8 FBLeller överenskommelse enligt 5:18 FBL upprättas en fastighetsplan. Ägarna lillde andelar, som är så små att de inte enligl 5:8 FBL kan omsättas i hel tomtges rätt enligt 8:4 FBL inlösen av tomt. Företräde till inlösen ges efterandelamas storlek. Omingen yrkar på inlösen utläggs resttomterna var för sig som samfälligheter.Vid en framtida upplösning av sådan samfällighet ges företräde för inlösen enligl8:4 FBL framför försäljning enligt lagen om förvaltning av samfälligheter. Eskilstunaoch kommuner anser att expropriationsrätt borde finnas videxploateringssamverkan. Närdet gäller den föreslagna ersättningsregeln i fastighetsbildningslagen anserstatens råd för byggnadsforskning att en ytterligare genomarbetning ärönskvärd. Rådet finner det utomordenUigt känsHgt om olika sätt att genomföra endetaljplan leder till att ersättningarna bedöms enligt olika regler. och är också tveksamt inställda Ullersättningsregelns uiformning. Detanförda synes innebära atl - om kommun medger det genom att förordna omexploateringssamverkan enskilda personer eller företag ges samma möjlighetersom har ansetts böra förbehållas det allmänna att, inom ett område somavses för l.ex. bostadsbyggande, tvångsvis förvärva för exploateringerforderlig mark, till pris som understiger det marknadsvärde marken kanbetinga med hänsyn till förväntningar om ändrad användning. Delvis synes deenskilda exploatörerna t.o.m. kom- Prop.1985/86:2 131 mai ett bättre läge än en kommun då den i motsvarande situation exproprierar, idet att man vid inlösen i samband med exploateringssamverkan regelmässigt skallbortse från den gällande planens eventuellt vardehöjande effekt. Länsstyrelseni län ifrågasätter om inte den föreslagna lagtekniska lösningen vadgäller fördelning av ersättningar enligt FBL bör ses över. tar upp en speciell ersättningsfråga och anför: SomSLF har uppfattat förslaget till regler om exploateringssamverkan, skall allmänplatsmark inom samverkansområdet överföras till kommunen. Den fastighetsägare,som inte önskar delta i samexploaleringen, bör därvid få ersättning för attmarken avstås.