prop · G903150 · 1985-12-31 00:00:00 — Trotsen sämre allmän ekonomisk utveckling , medlägre tillväxt och underskott i utrikesbetalningarna, fortsatte den realatimlönen att stiga ända . Fallet därefter blev kraftigt,sammanlagt . hade emellertid denreala lönesumman börjat sjunka. Skillnaden mellan de båda kurvorna förklaras avatt arbetstiden per sysselsatt minskade till följd av bl. a. ökat deltidsarbeteoch införandet av en femte semestervecka. är emellertidtendensen den motsatta; lönesumman ökar snabbare än timlönen till följd bl. a.av att både medelarbetstiden och antalet sysselsatta ökar. Skatte-och transfereringssystemet tenderade att dämpa effekterna av reallönefallet på den reala disponibla inkomsten. När timlönerna och löne- 18 1985/86: 150 Bil.1.2 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 summanföll bromsades nedgången i de disponibla inkomsterna genom atttransfereringarna ökade, till priset av en snabb försämring av statsfinanserna.Under börian av vidgades gapet ytteriigare. En förklaring till dettaär att pensionärskollektivet haft en snabbare inkomstutveckling än löntagarna. Avslutningsviskan konstateras att den disponibla inkomsten har ökat liksomlönesumman. Utvecklingen har emellertid varit långsam i förhållande till denförbättring som skett i det allmänna ekonomiska läget. Förklaringen är enkel;det har varit nödvändigt att sätta av resurser för investeringar och för attminska underskottet i bytesbalansen. 3 Internationell bakgrunci Prop. Deninternationella ekonomiska utvecklingen analyseras i detta kapitel. Mot bakgmndav de resonemang som förs preciseras de antaganden rörande den internationellautvecklingen som läggs till grund för de beräkningar som redovisas i följandekaphel. Denutveckling för världsekonomin som fömtses i RNB innebär, att denekonomiska tillväxten får en extra impuls av fallet i oljepriserna, deninledda anpassningen av växelkurserna och nedgången i de internationellaräntorna. Om tillväxten i OECD-området blir i nivå med prognoserna, kommer denackumulerade produktionsökningen sedan konjunkturens bottenläge att bli störreän vid tre av de fyra senaste konjunkturuppgångarna. kommer dennuvarande uppgångsfasen i så fall att ha varat längre än vad som varitnormalt. Från den utgångspunkten är det naturligt att fråga sig om det är sannolikt att tillväxten kommeratt mattas av. internationella förutsättningar som årets treårskalkyler baseras påfömtsatts inte några konjunktursvängningar. Dels saknas i realiteten analysmässigamöjligheter att förutsäga konjunkturförlopp så långt i förväg, dels kan detfinnas anledning att förvänta att konjunktursvängningarna under resten av1980-talet blir mer dämpade . För det sistnämnda talar främst denlåga inflationstakt som uppnåtts i flertalet industriländer redan föreoljeprisfallet. Därtill kommer att konjunktumppgången varit förhållandevisutdragen, vilket på många håll inneburit att tillväxten inte överstigit denpotentiella ökningstakten för BNP. Traditionellt fluktureran-deefterfrågekomponenter, som t. ex. lagerinvesteringarna, har under den senastekonjunktumppgången lämnat ett mindre bidrag till tillväxten än tidigare.Finanspolitiken i de större industriländerna har, med vissa undantag, varitstram . har penningpolitiken kännetecknats avrelativt stor stabilitet. Mycket talar därför för en förhållandevis stabiltillväxt 1987-1989. Fleraav de obalanser och riskmoment som i någon form finns kvar i börian avtreårsperioden utgör emellertid ett hot mot den förhållandevis gynnsamma bildsom tecknats. Exempel på faktorer som kan påverka tillväxten i negativ riktningär de stora externa obalanserna inom OECD-området, det amerikanska federalabudgetunderskottet och problemen i de mest skuldsatta länderna. Tabell 3.1 Internationella förutsättningar i sammandrag Årlig förändring i procent 3 4 2 1/2 2.5 4,3 2,2 2,8 3 1/4 3 1/2 2 3/4 3 1/4 3 1/2 Ränta (procent) 1985/86: 150 Bil.1.2 Utvecklingenpå oljemarknaden får troligen inte lika central betydelse för tillväxten iindustriländerna 1987-1989 som är fallet 1986. Osäkerheten i denna bedömning ärbetydande, men finns det skäl att anta att oljepriset kommer attförbli lågt (jämfört med ) och attförväntningarna om detta stabiliseras. Efterfråganpå olja torde vara relativt oelastisk mot bakgmnd av desatsningar som gjorts för att spara och substituera olja.Utvecklingen av utbudet dikteras främst av prissättningsstrategiskaöverväganden, och det är i första hand som har kapacitet attpåverka utbudet på världsmarknaden (upp och ned) med några större kvantiteter.Det är därför främst i förändrad saudisk utvinning som de viktigaste orsakernatill prisutvecklingen kan stå att finna. Sålänge osäkerheten på oljemarknaden består torde priset kunna fluktuera mereller mindre kraftigt. 1 treårskalkylema antas oljepriset vara genomsnittligtoförändrat per fat under vart och ett av . För attbelysa konsekvenserna av ett högre oljepris prövas också i en känslighetsanalysett alternativ där oljepriset blir i genomsnitt per fat undertreårsperioden. Ävenför övriga råvaror är prisutvecklingen svårbedömd. Den mycket svagarealprisutveckling som skett torde föranleda en stmkturellanpassning på utbudssidan, men det är svårt att generellt bedöma hur långtdenna anpassning har kommit. Dollarns dominans som noteringsvaluta harytterligare förvärrat prisförhållandena för flertalet råvaror 1985-1986.Kalkylantagandet i detta sammanhang är oförändrade reala råvampriser 1987-1989. Detendenser till avtagande inflation som fömtses 1986, till följd av prisutvecklingen för oljaoch andra råvaror, kan väntas bestå till viss del Prop. 1985/86: 150 även1987. Därmed ges ett underlag för positiva spridningseffekter på Bil. 1.2prisbildning och inflationsförväntningar i industriländerna. Vilkenekonomisk politik som kommer att föras i de större industriländerna fram till1989 kan givetvis inte fömtses med någon säkerhet. Bland de inslag som måsteantas få betydande konsekvenser finns den plan för avveckling av det federalabudgetunderskottet i som antagits av kongressen. Denna plankommer troligen att förverkligas i en eller annan form. Den restriktivafinanspolitiska effekt som i så fall uppkommer lär dämpa tillväxten i ; humvida en regelrätt recession utvecklas beror även på andratillväxtpåverkande faktorer. Ettosäkerhetsmoment utgörs av vilka effekter på företagens investeringsvilja somkan uppkomma om den skattereform som diskuteras genomförs. Till detta kommeratt det finns vissa näringsgrenar med speciella strukturproblem. Dendollardepreciering som skett underlättar emellertid en successiv neddragning avunderskottet i bytesbalansen. Om inflationen trots deprecieringen förblirmåttlig finns också goda möjligheter att föra en lätt penningpolitik sommotvikt till den strama finanspolitiken. De fortsatta beräkningrna utgår frånen genomsnittlig tillväxt om i BNP. Anpassningeni den amerikanska utrikeshandeln underlättas om tillväxten i övriga delar avvärlden hålls uppe. står inför en inte okomplicerad anpassningsprocess,där ett viktigt steg tagits genom den långtgående yen-appreciering som redanägt rum. En utveckling mot lägre överskott i bytesbalansen skulle i hög gradunderlättas av en förstärkt tillväxt i den inhemska efterfrågan. Omförstärkningen främst är en följd av högre investeringar skulle en reduktionav det inhemska sparandeöverskottet kunna ske utan att den långsiktigatillväxtpotentialen försvagas. En relativt försiktig inledning på dennaanpassningsjjrocess antas här leda till att BNP-tillväxten i genomsnitt uppgårtill 19871989. Detdominerande ekonomiska problemet i , arbetslösheten, kan sannoliktinte väntas få någon lösning . För detta skulle krävasbetydligt snabbare ekonomisk tillväxt än vad som f. n. förefaller realistisktatt räkna med. Avgörandeför tillväxten är utveckhngen av investeringarna, som ökat blott hälften så snabbt som under de tidigare kon junktumppgångarna. Ökningen har också varit klart mindre än i t. ex. och . En expansion av de europeiska investeringar na fömtsätter både god tillväxt av total efterfrågan och god avkastning på investerat kapital. Delvis står dessa fömtsättningar i konflikt med varand ra. En bred tillväxt måste innefatta ökad privat konsumtion, underbyggd av stigande reallöner. Detta synes nu bli möjligt genom den avtagande inflationstakten. begränsar detta utrymmet för att öka vinstande len i företagen, och risken finns därför att investeringsincitamenten ändå blir otillräckliga. En försiktig bedömning leder till en antagen BNP-tillväxt 23 iVästeuropa om 2,i genomsnitt 1987-1989. Med de här skisseradetillväxtförutsättningarna skulle BNP för OECD- Prop. 1985/86: 150 områdetsammantaget öka . I länder- Bil. 1.2 nautanför den industrialiserade världen är bilden splittrad. Deoljeproducerande länderna står inför en problematisk anpassningsperiod efterde fallande oljeprisena. Särskilt illa utsatta är förstås de med storautländska skulder. De s. k. NIC-länderna (industrialiserade )kan sannolikt åter snabbt nå en god tillväxt efter den senaste tidensavmattning, och även i övriga stimuleras den ekonomiska utvecklingenav det låga oljepriset, avtagande inflation i i-länderna som kan ge lägreräntor, frånvaron av en djupare recession i i-länderna etc. Skuldproblemen kanhärigenom bli mindre svårhanterliga i de icke-oljepro-ducerande länderna, och igynnsamma fall kan visst utrymme då frigöras för tillskott till finansieringenav bytesbalansunderskotten även i de oljeproducerande länderna. Sammantagetbedöms de här angivna tendenserna ge underiag för en tillväxt i världshandelnmed bearbetade varor om . Prisutvecklingen ivärldshandeln med dessa varor bedöms förbli långsam efter 1986; i kalkylernaantas den årliga prisökningstakten bli i genomsnitt 1987-1989. Dettaförutsätts vara konsistent med en allmän inflationstakt i OECD-området om 3%per år . Räntenivånkan förväntas sjunka något snabbare än inflationstakten, om den skisseradeutvecklingen mot successivt mindre obalanser inom och mellan olikaindustriländer förverkligas. Realräntan kan då falla mot en genomsnittlig nivåom för långa placeringar i slutåret. Risker för sämre utveckling Detförtjänar att understrykas att också den relativt försiktiga utveckling som härantas råda kan komma att visa sig innebära enöverskaltning av den utveckling som faktiskt kommer till stånd. Som nämntsredan inledningsvis finns i utgångsläget ett antal obalanser. Det är långtifrånsäkert att de kan minskas - i värsta fall kan de t. o. m.förvärras. Fömtom att den globala tillväxten i så fall kan väntas bli markantlägre, ökar också risken för att inflationen skjuter fart på nytt. Snabbareprisstegringar kan bli följden om betalningsobalanserna mellan ihuvudsak utjämnas genom växelkursanpassning eller om det amerikanskabudgetunderskottet inte nedbringas utan måste finansieras med en inflationsdrivandeupplåning. Givetvis kan inte heller ännu mer akuta händelser uteslutas, som t.ex. en dramatisk uppgång i oljepriserna, kriser i råvaruförsöriningen,fallissemang hos internationella banker etc. 4 En väg mot balans Prop. 1985/86: 150 Avsiktenmed detta kapitel är att beskriva en utvecklingsväg mot balans för den svenskaekonomin . Om denna väg följs bör det vara möjligt attuppnå de mål för den ekonomiska utvecklingen som LU 84 satte upp och somriksdagen senare ställde sig bakom. Detär viktigt att slå fast att det inte är en prognos för den kommandetreårsperioden som presenteras, utan en s.k. kravanalys. Det innebär attberäkningarna utgår från ett antal fömtsättningar som måste vara uppfyllda föratt ekonomin skall följa det balanserade utvecklingsförloppet. Föratt kunna upprätthålla en hög tillväxt och sysselsättningsnivå i ekonomin,som bytesbalansen förbättras krävdes det enligt LU 84 en utbyggnad avden konkurrensutsatta sektorn. En tillräcklig sådan utbyggnad kunde enligt LU84 inte förväntas komma till stånd med mindre än att relativprisema för svenskavaror sjönk med i genomsnitt . Enviktig fråga inför den framförliggande treårsperioden är om det fortfarandekrävs relativprissänkningar av denna storlek. Mycket talar för att så ärfallet. Av kapitel 2 framgick att relativprisema inte sjunkit och1985. Inte heller bedöms relativprissänkningar vara möjliga. Å andrasidan framgick av kapitel 3 att såväl BNP-tillväxten i omvärlden somvärldshandelstillväxten kan förväntas öka snabbare än LU 84 räknade med. Delägre oljepriserna medför också att det blir lättare att uppfyllabytesbalanskravet. ILU 84 konstaterades vidare att investeringamas andel av den totala produktionenvarit alltför låg under en följd av år. En högre investeringsnivå ansågsnödvändig både för att den konkurrensutsatta sektorn skulle kunna byggas ut ochför att potentialen för tillväxt i ekonomin som helhet skulle öka. Föratt skapa utrymme för en investeringsökning, utan underskott i bytesbalansen,argumenterade LU 84 för att det var nödvändigt med en relativt långsamkonsumtionsökning. Två alternativ presenterades, ett med en något starkare ökningav den privata konsumtionen - inom ramen för en begränsad totalkonsumtionstillväxt och ett med en något starkare ökning av den offentligakonsumtionen. Statsmakterna har senare tagit ställning för alternativet medinriktning på privat konsumtion. Detfinns inget underlag för att ifrågasätta den investeringsbedöm ning som gjordes av LU 84. Det innebär i sin tur att slutsatsen om behovet av en dämpad konsumtionstillväxt sannolikt står sig. Skälenför en begränsad tillväxt i den offentliga konsumtionen står sig Prop.1985/86:150 också. Redan det faktum att den privata konsumtionen i fasta priserhar Bil. 1.2 legat nästan stilla , medan den offentligakonsumtionen har ökat med , antyder att det kan finnasargument för att ge ett större utrymme för privat konsumtion. En sådaninriktning på politiken bör också underlätta avtalsrörelserna. Fören förhållandevis långsam offentlig konsumtionsökning talar också problemen medatt finansiera den offentliga verksamheten. Den konsoliderade offentligasektorn har ju faktiskt under en följd av år haft underskott. Om inte denoffentliga sektorns utgifter ökar i långsammare takt än tillväxten i ekonomin,krävs det att intäktema från skatter och avgifter ökar som andel av BNP. Men enökning av skattetrycket skulle få allvarliga konsekvenser för ekonominsfunktionssätt. På olika vis skulle resursanvändningen snedvridas. Därför ärden ekonomiska politiken inriktad på att skattetrycket skall vara oförändrat. Behovetav ökade investeringar, tillsammans med målet om att bytesbalansens saldoskall vara positivt 1990, ledde LU 84 till att ställa mycket bestämda krav pådet inhemska sparandet; det måste förbättras. Med den utveckling som bedömdesvara rimlig för det privata sparandet var det endast genom ett högre offentligtsparande som ett tillräckligt totalt sparande skulle kunna åstadkommas. Ipraktiken innebar det att statens budgetunderskott måste sänkas. Ävendetta är en intressant frågeställning att få belyst i de följande kalkylerna.Av kapitel 2 framgick att det offentliga sparandet förbättrats i en snabbaretakt än LU 84 räknade med. Å andra sidan har det privata sparandet - särskilt ihushållen - ökat långsammare. mot balans som beskrivs i detta kapitel bygger på att stärker sin ställning på världsmarknaden. Trotsatt den internationella bild som lagts till grund för beräkningarna är gynnsami förhållande till vad som förutsattes i LU 84 (se kapitel 3), krävs det attrelativpriserna på svenska varor sjunker med i genomsnitt om tillväxten i den svenska ekonomin skall kunna blifortsatt hög och sysselsättningen öka. Deavtal som slutits mellan LO och SAF respektive PTK och SAF bedöms gemöjligheter till en viss marginell relativprissänkning 1987. Merparten av denrelativprissänkning som krävs måste därför ske 1988 och 1989. Nedanstående tablå visarde pris- och löneökningstakter som förutsatts. Timlön i Konsumentpris i '' Konsumentpris i '' = RNB 1986. Prisbedömningengmndas på den antagna löneutvecklingen och på att näringslivets vinstandelbibehålls nivå. Från de skattadeexportsamband som använts, går det att sluta sig till att de lägrerelativpriserna i kombination med den gynnsamma marknadstillväxten möjliggören successivt stigande tillväxt av exportvolymen för bearbetade varor, frånknappt 1987 till 1989. För exporten av råvaror m. m. förutses enbetydligt svagare tillväxt knappt I % . Också importutvecklingenberäknas med hjälp av skattade samband. beräknas importenväxa något snabbare än BNP. Dock minskar differensen successivt. Annorlundauttryckt minskar im-portelasticiteten från drygt 2,5 åren 1984-1986 till drygt1,1989. Förändringen betingas i allt väsenthgt av att relativprisernasänks. Sammantaget medför export-och importutvecklingen att bytesbalansen förstärks gradvis under perioden1987-1989 (se diagram 4.1). Det blir möjligt för att betala tillbaka påden stora utlandsskulden. 1985/86: 150 Bil.1.2 Sverigesbalansproblem 1986 och 1989. Budgetsaldo, % av BNP 4.0 3.0-2.0 1.0 0.0 -1.0 -------- 1------------ 1 -15.0 -10.0 -5.0 Bytesbalans % av BNP 1.0 0.0 -1.0 -2.0 Den tecknade vägen motbalans bygger vidare på en fortsatt stram finanspolitik. I jämförelse med detbudgetutfall som normalt skulle följa utifrån redan gjorda åtaganden harförstärkningar i statens budget på . under perioden 1987-1989lagts in som en beräkningsmässig fömtsättning. En stor del av dessabudgetförstärkningar riktar sig mot kommunsektorn och är delvis tillgodoseddamed de förslag som lagts bl. a. i årets budget- ochkompletteringspropositioner. Med dessa fömtsättningar förbättrasstatens budgetsaldo påtagligt; från beräknade -. 1986 till -17miljarder kr. Minskningen av det statliga budgetunderskottet bidrar tillatt det finansiella sparandets fördelning på sektorer förändras i den riktningsom LU 84 ansåg nödvändig den konsoliderade offentliga sektorn uppnår motslutet av perioden åter ett positivt nettosparande. Finanspolitikens fömtsatta inriktning medför attpenningpolitiken skall Prop. 1985/86: 150 kunna lätta och de svenska räntornabör därmed kunna sjunka. I takt med Bil. 1.2 att den offentliga sektornsfinanser förbättras och ett överskott i bytesbalansen etableras har de svenskaräntorna antagits komma ner i nivå med räntorna i utlandet. Tillsammans med deinflationsantaganden som gjorts innebär det här att realräntorna under periodenfömtsatts sjunka successivt i . 1986 1987 1988 1989 " Valutakorgvägd euroränta, 3 mån. Tabell 4.1 visar en försöriningsbalans för perioden1986-1989. Av denna framgår att tillväxten i ekonomin i genomsnitt kanförväntas uppgå till . En uppbromsning sker 1987. Denna är enföljd främst av marknadsandelsförluster för svensk industri. I sin tursammanhänger de med den relativprisuppgång som skett 1985 och som också bedömsske 1986. I gengäld kan tillväxten förväntas uppgå till 2,1989. För den offentliga konsumtionen har en tillväxttakt på0,fömtsatts. Bakom denna siffra döljer sig en antagen statligkonsumtionsminskning på och en årlig konsumtionsökning på1 %, den senare i linje med det mål som lagts fast senast i årets kompletteringsproposition. Tabell 4.1 Försörjningsbalans och nyckeltal 19861989.Balansalternativet -0,9 -1,0 -1,0 -1,0 -0,3 -0,2 Export av varor och tjänster Import av varor och tjänster Bruttonationalprodukt (BNP) Arbetslöshet (procent) 2,7 2,6 2,4 2,3 Bytesbalans (miljarder kr, löpande priser) 3 0 2 6 Budgetsaldo (miljarder kr, löpande priser) -48 -38 -35 -17 Utveckling enligt RNB 86. " Andel avföregående års BNP. Genom den förutsattamåttliga offentliga konsumtionsökningen skapas Prop. 1985/86: 150 utrymmebåde för en relativt god tillväxt i den privata konsumtionen (ca Bil. i genomsnitt) och för en investeringsutveckling i linje med vad som iLU 84 bedömdes vara nödvändigt. Investeringarnai industrin beräknas komma att öka . Denna utveckling fömtsätterdels att vinstandelen i industrin bibehålles på den nivå som prognostiseratsför 1986, dels att räntorna sjunker på det sätt som antagits.Bruttoinvesteringarna i näringslivet som helhet bedöms få en årlig tillväxt påknappt . Den bedömning som gjorts av de offentliga investeringarna visar atten viss minskning är trolig . Vidare har mot bakgrund avhistoriska erfarenheter en viss lageravveckling fömtsatts komma till ståndunder perioden. Produktionstillväxtenleder till en ökad efterfrågan på arbetskraft. I sin tur innebär detta attantalet sysselsatta personer ökar med nära 80000. 1 kombinationmed den antagna utvecklingen av arbetskraftsutbudet bhr resultatet en svagminskning av arbetslösheten. Löner, priser och konkurrenskraft Pålängre sikt beror konkurrenskraften av faktorer som allmän utbildningsnivå ochforskningsinsatser. Det är emellertid inte möjligt att påverkadessa faktorer i någon större utsträckning. Avgörande för konkurrenskraftenunder den framförliggande treårsperioden är därför främstrelativprisutvecklingen. Denna beror i sin tur huvudsakligen på pris- ochlöneutvecklingen i relativt vår omvärld. Avkapitel 2 har framgått att den svenska ekonomin under de senaste 10-15 årenhaft betydande svårigheter att upprätthålla konkurrenskraften. Detta har kommittill uttryck i stora balansproblem. Att med ekonomiskpolitiska åtgärderåstadkomma ett trendbrott i pris- och kostnadsutvecklingen har genom årenvisat sig svårt; inflationen tenderade att permanentas kringtioprocentsnivån. har prisstegringarna visserligen bromsatsupp, men fortfarande ligger inflationstakten alltför högt, sedd i relationtill våra viktigaste konkurrentländer. Enutveckling mot balans fömtsätter att prisstegringstakten sjunker rejält. Om ensådan förändring inte kommer till stånd under de framförliggande tre årenkommer den gynnsamma konkurrenssituation som åstadkommits genom 1981 och 1982års devalveringar att reduceras till ett tillfälligt positivt mellanspel i enlångsiktigt nedåtgående utveckling. Denstarkt fallande inflationstakt som kan förväntas i omvärlden - delvis som en följd av de sjunkande oljepriserna - skärper givetvis detta krav. 1 kalkylen har dock antagits att en tillräckligt snabb dämpning av den svenska pris- och lönestegringstakten inte är möjlig att uppnå . Som en konsekvens av de löneavtal som slutits på det privata området kommer relativpriserna att öka. innebär avtalen att goda fömt sättningar finns för en väsentligt lägre pris- och lönestegringstakt 1987. En viss marginell sänkning av relativpriserna bör vara möjligt detta år. Icke desto mindre får svensk industri vidkännas vissa marknadsandelsförluster 29 1985/86: 150 Relativpriser och marknadsandelar för export av bearbetadevaror till rj-i it OECD-området 1980-1989 rSll. ISBO 1981 1982 1983 1084 1065 1086 1087 1S88 1989 Men 1988 och 1989 förefaller det kunna vara möjligt att återta förlorademarknadsandelar, som följd av de relativprissänkningar som sker från och med1987. (Se diagram 4.2). Pris-och lönescenariot (och därmed den relativa prisutvecklingen) bygger, somtidigare nämnts, på vissa bestämda antaganden. Dessa antaganden kannaturligtvis diskuteras. Exempelvis kan den historiskt sett mycket låganominella löneökningstakten 1988 och 1989 vid ett första påseende framstå somorimligt låg. 1 teorin kan man också tänka sig en snabbare löneökning inomramen för en balanserad utveckling. Detta skulle i så fall förutsätta antingenatt vinstandelen tilläts sjunka i motsvarande grad, eller att produktivitetenökade snabbare än vad som här har antagits, vilket skulle ge ett störrelöneutrymme. Ett utvecklingsförlopp som bygger på sådana antaganden äremellertid inte realistiskt. Ikapitel 2 har konstaterats att vinstandelen i ett historiskt perspektiv inte ärexceptionelh hög. Med tanke på de utbyggnads- och förnyelsebehov som finns isvenskt näringsliv, av industriell tillbakagång ochfallande investeringar, måste en fortsatt hög vinstnivå ses som ett nödvändigtvillkor för en gynnsam ekonomisk utveckling. För att öka sysselsättningen ochfå till stånd en uthållig reallönetillväxt krävs alltså att nuvarandevinstandel bibehålles. Produktivitetsutvecklingenär givetvis svårbedömd. Men det finns inte några skäl att antaatt den svenska industrin kommer att kunna öka sin produktivitet snabbare änindustrin i omvärlden, bl.