prop · G90327 · 1985-12-31 00:00:00 — Somobligatorisk kontroll anses också kontroU som utförs som fömtsättning för attekonomisk förmån, tillstånd eller liknande skaU lämnas enligt föreskrift iförfattning. Lagengäller inte egenkontroll. 2 § För visst område förobligatorisk kontroU (kontrollområde) kan utses en offentlig kontrollanstalteller auktoriserade kontrollföretag. Föreligger särskilda skäl kan två ellerflera offentliga kontroUanstalter utses. 3 § Har för ett kontroUområdeutsetts offentlig kontrollanstalt eUer auktoriserade kontrollföretag, skallobligatorisk kontroll inom området utföras där, om inte annat följer avföreskriften eller beslutet. 4 § En offentUg kontroUanstalt eUerauktoriserade kontroUföretag kan utses för kontroU som myndighet själv utföreller låter utföra gentemot enskild eller för kontroU som enligt internationellöverenskommelse skall utföras i viss ordning. 5 § En offentlig kontrollanstaltskall bedriva verksamheten på ett sakkunnigt och omdömesgUlt sätt. Samhälletskall ha det bestämmande ägarinflytandet. Ägarförhållandena i övrigt samtorganisationen och verksamhetsinriktningen skaU vara sådana att anstaltensoberoende stäUning inte kan sättas i fråga. Enoffentlig kontrollanstalt utses av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. 6 §Ett auktoriserat kontrollföretag skall bedriva verksamheten på elt sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Auktoriseradekontroltföretag utses av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. 7 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får överlämna tUl offentlig kontrollanstaltsom är bolag eller stiftelse all pröva frågor som gäUer godkännande avpersonal, utmslning, förfarande, organisation, produkt eller anläggning ellerfastställande av avgift för utförd provning. 8 § Tillsyn över verksamheten vid sådana offentiigakontrollanstalter och auktoriserade kontrollföretag som inte är statiigamyndigheter utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. 9 § Auktorisationen förett auktoriserat kontrollföretag meddelas eller tills vidare. Auktorisationkan återkallas, om företaget inte uppfyller de krav som ställsi 5 § första stycket eller annars i något väsentligt hänseende bryter Prop.1985/86: 27 mot de vUlkor som gäller för verksamheten. 10 § En offentiig kontrollanstaltoch auktoriserade kontroUföretag skall lämna bidrag tUl den centralaförvaltningsmyndighetens kostnader för dess verksamhet enligt denna lag ochlagen (1974; 897) om riksmätplatser m. m. 11 § En offentlig kontroUanstaltfår uppbära avgift för obligatorisk kontroll enligt vad regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer närmare föreskriver. 12 § Regeringen får meddela föreskrifterom auktorisation all inom ett visst område utföra kontroU genom tekniskprovning, analys eUer liknande undersökning som inte är obligatorisk enligt 1 §.Därvid får föreskrivas avgift för auktorisationen. IIråga om sådan auktorisation tillämpas vad som gäller om auktoriseradekontrollföretag enligt 5, 8 och 9 §§. 13 §Har beslut i någon fråga som avses i denna lag meddelats av annan myndighet än regeringen, fär beslutet överklagas till regeringen genom besvär. Dennalag träder i kraft den , då lagen (1974:896) om riksprov- m. och lagen (1975:444) om beslutanderätt för riksprovplats som ej ärmyndighet skall upphöra att gälla. Hänvisningari lagar eUer andra författningar till riksprovplats skall i stället avseoffentlig kontrollanstalt. Äldrebestämmelser tillämpas alltjämt i fråga om auktorisation för termografering avbyggnader. 1985/86:27 Bilaga 3 Sammanställning av remissyttranden över utredningens om RPP-systemetbetänkande; Kontroll genom provning översyn av lagstiftningen om riksprovplatser(Ds I 1983:22) Efterremiss har yttrande över betänkandet avgetts av (), kommerskoilegium,statens brandnämnd (Sbrn); (SoS), , (), (), trafiksäkerhets-verket (TSV), (SjöV),(), luftfartsverket,slätens väg- octi trafikinstitut, (),(), , (),statens jordbruksnämnd (JN), (), produktkontroUnämnden,statens strålskyddsinsti-tot (SSI), aibetarskyddsstyrelsen, ,statens planverk, statens energiverk, (),styrelsen för teknisk utveckling (STU), statens provningsanstalt (SP), statensmät- och provräd, (), , kammarrätten iSundsvall, , , ,statens lanlbrukskemiska laboratorium (SLL), statens maskinprovningar, SiS-Standardiseringskommissioneni , sprängämnesinspektionen, länsstyrelserna i , ochSkaraborgs län, i som bifogar yttrande fränSundsvalls kommun, , industriförbund.Hushållningssällskapens förbund, (),i (LO); ();; ;AB Stiitens Anläggningsprovning; AB samt AB SvenskLaboratorietjänst. Dessutomhar yttrande pä eget initiativ avgetts av ;, Industrins Byggmalerialgmpp; Industrins Kommitté för Byggbestämmelser;Kemiska Industrikontor; ;för Betongvaror samt Svensk ByggstålkontroU, Fleraremissinstanser anser det väl motiverat med en översyn av systemet med riksprovplatsersom i nuvarande form fungerat i snart . Någraremissinstanser däribland Sbm, SoS, SJ, statens väg- och trafikin-sutut samt STUhar inget att erinra mot utredningens överväganden och förslag. Deflesta remissinstanserna bl. a. RPS, TSV, , luftfartsverket, 38 , , arbetarskyddsstyrelsen,, statens energiverk,SKI, SP, MPR, RRV, . SLL,länsstyrelserna i och , TCO, SEMKO, AB StatensAnläggningsprovning, AB Svensk Laboratorieljänsl samt KemiskaIndustrikontor instämmer i stort i utredningens överväganden ochförslag även om några av instanserna föreslär kompletterings- och undantageller kritiserar enstaka delar av betänkandet. Negativtinställda tUl betänkandet - framför allt p, g, a, förslagen om kontroll avbyggnadsverksamheten är bl, a. VV, , ; IndustrinsKonimilté för Byggbestämmelser; ; Kontrolh-ädetför Betongvaror samt Svensk ByggstålkontroU. Avolika skäl är ; NO, ; iStockholms län, saml övervägande kritiskatill utredningsförslagen. Kommerskollegiumkonstaterar att utt-edaren funnit att kritiken mot riksprovplatssystemet tillstor del gäUer mer de föreskrivande myndigheterna än riksprovplatserna, dådenna kritik nämligen ofta gäller omfattningen och inriktningen av provningen,att myndighetema utfärdar för unika föreskrifter m. m. Då del ejomnämnts i utredningen kan det, enligt kommerskoUegiet, i anslutning härtiUfinnas anledning att erinra om att det enligl kungörelsen 1973:233 (senastelydelse enligt SFS 1979:1209) föreligger skyldighet för myndighet attunderrätta och samräda med kommerskollegium av vissa föreskrifter m. m. Härmedavses myndigheters föreskrifter eller allmänna råd i fråga om tekniskutformning eller beskaffenhet i övrigt, märkning, provning eller godkännandeav en vara som är föremål för internationell handel. Genom samarbetsarrangemangmed i erhåller kollegiet även förslag tiUtekniska regler som utarbetas av vissa enskilda organ. Beträffande de olika förslagtUl svenska tekniska regler som enligl ovan inrapporterats har kollegiet tilluppgift alt fortlöpande pröva bl.a. om av myndighet anmälda - föreslagna ellerantagna - föreskrifter och allmänna råd innebär eller kan komma att innebäratekniska handelshinder och hur föreskrifterna etc. ställer sig i relation tillSveriges internationella åtaganden. uppfattning har utredarna i sin strävan att lösa de problem somfinns med den nuvarande lagstiftningen i stället infört nya problem som synsvara fler och mer omfattande än de hittillsvarande. Dessa problem kommer bl. a,att kunna påverka verkets provning av radioanläggningar även om denna inle allahar uppmärksammats i utredningen. Verket anser att en överarbetning avlagförslag och förordningsförslag är behövlig. framhåller attverket uppträder både som föreskrivande myn dighet och som beställare inom byggområdet. En central frågestäUning i båda rollerna är att pä ett ekonomiskt och tekniskt godtagbar sätt verifiera att slutprodukten uppfyller uppställda krav. medverkar i och använder härvid den kontrollordning som Kontrollrädet för betongvaror 39 Prop.1985/86:27 (KRB), () och Svensk byggstål-kontroU(SBS) tUlhandahåller. Enligl verkets erfarenhet uppfyUes på detta sätt degrundläggande fömtsättningarna för att byggobjektel skall få avsedd kvalitet.Verkets specieUa kvaUtelskrav säkerställes sedan genom en kompletterande internkontrollordning. Den interna insatsen kan minskas i omfattning somden kan ges en inriktning mot våra särskUda krav och fömlsättningar. framför utredaren inga sakskäl mot den kontrollordning som finnsetablerad inom byggområdet och som fungerar väl. I utredningen framhålles ocksåatt genom samverkan med organisationer på branschnivå erhålles störreförståelse och tiUtro tiU verksamhetens ändamålsenlighet. NOanser att den i stort positiva bild av RPP-syslemet som utredningen ger uttryckår inte stämmer helt med den utvärdering som gjorts av på StatensProvningsanstalts uppdrag och som anges ha utgjort ett viktigt underlag förutredarens överväganden. Även i denna utvärdering framkom kritik mot bl. a.avgiftsnivån och väntetiderna, vUket tyder på att del inte bara varit fråga omövergångsproblem EnligtSNV påverkar utredningens förslag gällande arbetsfördelning, ansvarsområden ochorganisation inom miljövårdsområdet. Konsekvenserna härav har inte närmareutretts anser SNV. SSIframhilUer att utredningen på ett föredömhgt sätt klargör vilka olika former avprovning och kontroll som finns , vilka argument som talar för och emotdessa olika former och vilka förändringar utredningsförslagen skuUe medföra. Utrednignensförslag kommer att vara ett värdefuUt referensdokument i SSl:s arbete. Avsnitt4 i utredningen behandlar prisut-veckUngen. Detta är en punkt där nuvarandesystem kritiserats, och enligt direktiven en viktig del av utredningen. Trotsalt ofrånkomliga praktiska aspekter föranlett en viss schablonisering avprissättningen både på den officiella provningen och på den av SSI enligt äldreregler utförda provningen, har SSI inte i någon större utsträckning kommit idirekt kontakt med den omtalade kritiken. SSI begränsar sig därför i dettaavseende till att konstatera att utredningsresultaten inte tyder pä attprisutvecklingen genereUt skulle ha varit oskälig. Arbetarskyddsstyrelsenfinner i huvudsak utredningens överväganden väl gmndade och tillstyrker därföri princip de framlagda förslagen. Styrelsen anser det värdefullt att RPP-systemetföreslås bli mera flexibelt. Att auktoriserade provplatser kan användas ävenför ofliciell provning har stor betydelse på arbelsmiljöområdet. anser att utredningsförslagen visar att utredningen inte har hafttillgång till sakkunskap rörande normgivning och tiUsyn inom byggnadsverksamheten.Detta har fått lill följd att byggnadsverksamheten och dess kontrollbestämmelserblivit mycket bristfälligt klarlagda i utredningen. Eftersom förslagen i sästor utsträckning inriktar sig pä att reglera just byggområdet och kommer attså radikalt påverka detta, framstår denna underlåtenhet enligt statens planverksom anmärkningsvärd. Utredningens uppfattningatt riksprovplatssystemet i stort fungerat väl överensstämmer med statensenergiverks erfarenheter. 40 ningen lägger finner verket väl ägnade att leda till elt enklare ochsmidigare Särskiltförtjänar påpekas att förslagen inte beräknas med- Prop. 1985/86:27 föranågra ökade kostnader för statsverket eller enskUda anser verket. SKIanser att erfarenheterna av riksprovplalssystemet i stort sett är goda, men attmöjligheter tiU förbättringar finns i flera avseenden. Enligt SKI:s bedömningkommer de nya förslagen till författningar all verka i gynnsam riktning. SPpåpekar att utredningens uppgift har varit att se över nuvarande lagstiftningom rUcsprovplatser (RPP) m. m. mot bakgmnd av de erfarenheter som erhållitsunder de som lagstiftningen tiUämpats. RPP-systemet har blivitutsatt för kritik i olika avseenden. a. har hävdats att systemet inneburitkraftiga fördyringar, bristande effektivitet och ökad byråkrati. De fallstudieroch övriga undersökningar som genomförts i utredningen visar att en stor del avdenna kritik är ogrundad eUer överdriven. Det konstateras att RPP-systemet istort fungerat väl och inneburit en förbättring i relation till tidigareförhållanden. Nägon genomgripande systemändring har därför inte ansettsmotiverad. 1 stället föreslås ett antal olika åtgärder för att vidareutvecklaoch förbättra systemet. SP delar väsentiigen dessa bedömningar. Detta grundaspå de erfarenheter av systemet som SP har som landels centralaprovningsinstitution och som RPP har tolv olika objektomräden.Också SP har i några fall närmare utrett påståenden om ineffektivitet och högakostnader inom SP:s egen RPP-verksamhet. Som exempel kan nämnas återkommandekontroll (justering) av Vågar och gatupumpar. Resultatet överensstämmer med deslutsatser som utredningen kommit fram tUl i sina fallstudier. I utredningen harbehandlats mänga av de frågor och problem som är aktuella i det nuvarande RPP-systemet.Dock saknas enligt SP helt en belysning av problematiken kring verksamheten vidsmå RPP. Enligt SP;s erfarenheter har det visat sig svårt att finansierauppbyggnad och drift av små RPP på det sätt som fömtsätts i lagstiftningen,dvs. helt genom avgifter. Metodut-veckUng, information och resurshåUning måsteskötas oberoende av antalet uppdrag. De taxor som skulle ge fullkostnadstäckning uppfattas som helt orimliga av uppdragsgivarna och kommer ivissa fall all snedvrida konkurrensen i förhållande till importerade ochutomlands godkända produkter anser SP. Förstatens mät- och provråds del är det tillfredsställande att en översyn av RPP-lagstiftningennu genomförts. RPP-syslemet har prövats i ca tio ärs tid. De erfarenheter somdärvid kommit fram ger en god grund för förbättringar. Utredningen har enligt MPR:smening på ett överskådligt sätt beskrivit förhållandena på området ochredovisat de faktorer som i stort sett bör vara styrande för framtida åtgärder.MPR delar i de flesta fall de uppfattningar som utredaren redovisat. Dettagäller i huvudsak också de förslag tUl ålgärder som utredaren framför. RRVfinner det värdeftjUt att en översyn av riksprovsplats-(RPP)-lag- stiftningen nu genomförts. Utredningen har pä ett överskådligt sätt beskri vit RPP-systemets uppbyggnad och de viktigaste erfarenheterna av de systemet funnits. RRV är i stort sett positiv tiU de av utredningen fram lagda förslagen. Många av dem ligger väl i linje med vad RRV föreslagit i revisionsrapporter och remissvar. RRV anser i Ukhel med 41 Prop.1985/86: 27 utredningen att någon genomgripande systemändring inte är påkallad,trots den kritik som framförts, utan att i stället oUkaåtgärder behövs för att vidareutveckla och förbättra systemet. RRV delar ocksåden av utredningen gjorda bedömningen att kontroUverksamheten inte bör organiserasi mer kvalificerade former än nödvändigt och att möjUgheter därför bör öppnasför att låta autoriserade kontrollföretag i vissa faU få utföra obligatoriskkontroll. RRV tiUstyrker därför alt RPP-lagen ersätts med en ny lag med i stortsett det innehåll som föreslås i betänkandet. Götahovrätt framhåller att en bedömning i detalj av de förslag som utredningenlägger fram kräver en ingående kännedom om verksamheter av mycket skiftandeart. Av naturliga skäl är det därför svårt för hovrätten att ta ställning tiUom förslagen i sak kommer att innebära en bättre lösning för de myndigheter ochkontroUorgan som skall handha verksamheten. AUmänt sett förefaUer förslagendock vara väl underbyggda och föranleder inte heller några erinringar såvittgäller organisationens uppbyggnad eUer handläggningsmtinema anser hovrätten. Landstingsförbundetkan i allt väsentligt instämma i de förslag utredningen framsäller i syfte attvidareutveckla och förbättra riksprovplatssystemet. Några av delförslagenkommenteras särskilt häir nedan. Statensmaskinprovningar påpekar att lagen om riksprovplatser har fungerat i snartett decennium och finner det därför väl motiverat med en översyn ochutvärdering av riksprovplatssystemet. I likhet med utredningen anser statensmaskinprovningar att systemet i stort sett har fungerat väl och att del rätt tiUämpatkan tillgodose de gmndläggande krav på skydd för liv, hälsa och egendom,rättssäkerhet och effektivitet, som systemet är avsett alt främja. Attviss kritik har förekommit mot officieU provning beror på att det ibland harvarit svårt att helt motsvara de höga krav som systemet stäUer pä samspeletmellan de provande organet och den föreskrivande insatsen anser staten.maskinprovningar. Länsstyrelseni framhåller att den för egen del har begränsad erfarenhet avden nuvarande RPP-lagstiftningen. Någon enstaka gång förekommer palänsstyrelsen besvär över riksprovplats beslut beträffande maskindrivna portar,hissar o.d. Den reflektion som dessa ärenden föranleder är att riksprovplatsenshanterande av ärenden från förvaltningsjuridisk utgångspunkt är i vissaavseende bristfäUig. Humvida den s, k. RPP-lagstiftningen från andrautgångspunkter är otillräckling eller eljest i behov av förnyelse kanlänsstyrelsen inte bedöma. Mot den bakgrunden att en ny lagstiftning påområdet verkligen behövs finner utredningens förslagförvirrande. I dä aUa goda krafter engageras i kampen mot onödigbyråkrati och formalism föreslår utredningen en genereU lagstiftning som förden oinvigde är obegriplig och för den initierade svårtillgänglig och aUtförlitet anpassad till olika verksamhetsområdens särdrag. Redan av detta skäl ärlänsstyrelsen ytterst tveksam till utredningens förslag, grossistförbundpåpekar att utredaren i sitt betänkande terar att riksprovplatssystemet i olika sammanhang blivit utsatt för kritik. 42 En stor del av denna kritik gäller emellertid såvitt utredaren kunnat finna- mer de föreskrivande myndighetema än riksprovplatserna. 1985/86;27 ken gäller nämligen ofta omfattningen och inriktningen av provningen, alt myndigheternautfärdar för unika föreskrifter och att de försummar alt göra ekonomiskakonsekvensanalyser. Denna kritik bör därför inte riktas mot riksprovplatserna,som enligt gäUande lagstiftning har att sakkunnigt och opartiskt ulföra denprovning som författningsenligt är föreskriven. kanför vår del instämma i detta uttalande från utredarens sida. Riksprovplatsernahar ofta kommit att få klä skott för det ökande antalet föreskrifter och denbyråkrati som dessa ofrånkom-Ugen skapar. Förbundet vill i detta sammanhang medtiUfredsställelse notera att behovet av avreglering alltmer uppmärksammas, ävenfrån statsmakternas sida. Den arbetsgrupp med uppgift att gå igenom den statliganormgivningen gentemot näringsUvet som chefen för industridepartementettillsatte är ett tacknämligt exempel härpå. Vad som nusagts utesluter emellertid inte all det finns skäl att uppmärksamma de riskerför ineffektivitet som kan finnas i riksprovplalssystemet. Riksprovplatserna ärensamma inom sina respektive objektområden, vilket gör att det inte finnsnågon effektiv mätare på produktiviteten. Det är visserligen så att statensmät- och provråd har en viss kontroll över prisutveckUngen men rådet kanknappast komma åt det gmndläggande problemet, som bristen på konkurrens.Utredaren framhåller att enligt gjorda utredningar talet om kraftigafördyringar i allt väsentligt saknar grund. är säkerligen i och för sigen riktig slutsats men utesluter ändå inte de risker som förbundet påtalat.Inom flera provningsområden har medlemsföretag i förbundels organisationframhållit att kostnaderna för provningen är alltför höga. Del ligger i sakensnatur att kostnaderna upplevs som särskUt betungande inom produktområden färmarknaden är förhållandevis begränsad. Detta har exempelvis påtalats av i en skrivelse till trafiksäkerhetsverketrörande provningen av varningsfyrar med blått ljus och larmanordningar. Marknadenför dessa produkter är av naturliga skäl begränsad, och provningskostnadenblir inte sällan så hög att den inte täcks av nettovinsten pä försäljningenFöretagen måste ändå ta pä sig denna kostnad, eftersom produkten ingår i eltkomplett sortiment av produkter avsedda för utryckningsfordon. har i princip inga erinringar mot de av utredningen framlagdaförslagen. Förbundet viU dock i detta sammanhang understryka angelägenheten avatt tillgängliga och lämpliga laboratorieresurser genom auktorisation även ifortsättningen utnyttjas för ohka former av kontroll. LO konstaterar att riksprovplatssystemeti olika sammanhang har blivit utsatt för kritik i form av att det hävdats att systemet inneburit kraftiga fördyringar, bristande effektivitet och ökad byråkrati. Enligt de undersök ningar utredaren utfört saknar talet om kraftiga fördyringar i aUt väsentligt grund. Påståendena om sänkt effektivitet och ökad byråkrati har inte kunnat beläggas. En stor del av kritiken mot riksprovplatssystemet är alltså ogrundad eller överdriven. Den allmänna slutsals som kan dras av utvärderingen är enligt LO att riksprovplalssystemet i stort fungerat väl och att det innebär en förbättring i relation till tidigare förhållanden. 1985/86: 27 ABStatens Anläggningsprovning finner att utredningen är myckel väl genomarbetadoch instämmer nästan genomgående i där framförda värderingar och förslag. ABSvensk påpekar att den nuvarande organisationen av den officieUaprovningen syftade till att åstadkomma klara ansvarsförhållanden, ett effektivtresursutnyttjande och garantier för att verksamheten bedrivs opaitiskt. Avredovisningen i betänkandet framgår att den nuvarande organisationen i aUtväsentligt har fungerat på ett tiUfredsstäUande sätt. Mot denna bakgmnd synesskäl inte föreligga att nu göra några genomgripande förändringar i systemet. Istället bör man söka förbättra och vidareutveckla den befintligaorganisationen. Förslagen i föreliggande betänkande har också i huvudsak dennainriktning. Den kritik mot riksprovplatssystemet för bristande effektivitetoch höga kostnader som likväl har framförts har enligt utredaren ofta visat sigvara osaklig eller överdriven. Riksprovplalsernas ställning som monopolorganinnebär emellertid att vissa risker för t.ex. bristande effektivitet ochotillfredsställande service finns inbyggda i systemet. Det är därför viktigtatt det finns en insyn i riksprovplatssystemet, som kan medverka tiU att riksprovplatsernablir väl fungerande enheter och följer de intentioner som är angivna iriksprov-platslagstiftningen. Verksamheten hos riksprovplatserna och inom hela riksprovplatssystemetbör också ha en viss homogenitet trots att objektområdena kan vara av mycketolika karaktär. Den övergripande synen på riksprovplastsverksamheten och tUlämpningenav de genereUa reglerna bör vara så likartad som möjligt mellan riksprovplatserna.Mät- och provrådet har på detta område gjort väsentliga insatser bl. a. genomregelbundet förekommande seminarier med representanter för riksprovplatserna.De utökade arbetsuppgifter och befogenheter som mät- och provrådet erhållitgenom de genomförda organisatoriska förändringarna bör ytterligare kunna bidratill en positiv utveckling av riksprovplatssystemet anser AB SvenskBilprovning. Förstatens mät- och provråds del är det tUlfredsställande att en översyn av RPP-Iagsliftningennu genomförts. RPP-systemet har prövats lid. De erfarenheter somdärvid kommit fram ger en god gmnd för förbättringar. Utredningen har enligt MPR:smening på ett överskådligt sätt beskrivit förhållandena på området ochredovisat de faktorer som i stort sett bör vara styrande för framtida åtgärder.MPR delar i de flesta fall de uppfattningar som utredaren redovisat. Dettagäller i huvudsak också de förslag tiU åtgärder som utredaren framför. 2 Terminologi samt avgränsning av området obligatoriskkontroll Utredningenom RPP-systemet föreslår: -att med uttrycket "obligatorisk kontroU" anses sådan kontroll genom teknisk provning, analys eller liknande undersökning som följer anting- 44 en direkl av författning eller av myndighetsbesluli särskilt faU attmed uttrycket "egenkontroU" avses kontroll som tillverkare eller Prop.1985/86: 27 bmkare utför i egen verksamhet och pä eget ansvar. Om kontrollenskall ske i egen regi eUer med anlitande av utomstående är vederbörandes ensak.KontroUen kan vara friviUig men del förekommer alt myndighet föreskriver att egenkontrollskall utföras s. k. "föreskriven egenkontroU" attden nuvarande benämningen "riksprovplats" byts ut mot "offentUgkontrollanstalt".