prop · G90352 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86:52 om förbud mot införsel av jordbruksvaror från , m.m. Regeringen förelägger vad som har tagits upp ibifogade utdrag ur regeringsprotokollet för de åtgärder ochdet ändamål som framgår av föredragandens hemställan. I propositionen läggs fram förslag till en lag om förbudmot införsel av jordbruksvaror frän och en lag som ger kommuner ochlandstingskommuner rätt att vid upphandling vidta bojkottaktioner mol densydafrikanska apartheidpolitiken. Vidare föreslås att en särskild straffskalaför grova brott införs i lagen (1971: 176) om vissa internationella sanktioner. I propositionen begärs också godkännande avregeringens beslut att sätta 3§ lagen om vissa internationellasanktioner i tillämpning för ett förbud mot införsel av det sydafrikanskaguldmyntet Krugerrand. Slutligen lämnas i propositionen en redogörelse för deövriga åtgärder som regeringen har vidtagit och som ytterstriktar sig mot apartheid i . Den föreslagna lagstiftningen är avsedd att träda i kraftden . Regeringens beslut om förbud mot införsel av Krugerrandträder i kraft . 1 1985/86. Prop.1985/86:52 1 Förslag till Lag om förbud mot införsel av jordbruksvaror frånSydafrika 1 § Varor hänföriiga till 1 -24 kap. lagen (1977:975) med tulltaxa får inte föras in i landet, om varorna har sitt ursprung i . Förbudetomfattar inte införsel under sådana omständigheter som för en tullpliktig varamedför tullfrihet enligt 7 § tullförordningen (1973:979). 2 § Om olovlig införsel av varor och om försök därtill finns bestämmel ser i lagen (1960: 418) om straff för varusmuggling. Dennalag träder i kraft . Regeringen får, om del föreliggersynnerliga skäl, till utgången av februari månad 1986 medge undanlag förinförsel på grund av avtal som slutits före lagens ikraftträdande. 2 Förslag till Prop. Lag om rätt för kommuner och landstingskommuner att vidta bojkottåtgärdermot Härigenom föreskrivs följande. Vid upphandling får kommuner och landstingskommuner genombojkott av varor och tjänster med sydafrikanskt ursprung vidta sådanasolidaritetsaktioner som riktar sig mot den sydafrikanska apartheidpolitiken. Denna lag träder i kraft den ! och gällertill utgången av . Prop.1985/86:52 3 Förslag till Lag om ändring i lagen (1971: 176) om vissainternationella sanktioner Härigenomföreskrivs att 11 och 15 §§ lagen (1971: 176) om vissa internationellasanktioner skall ha följande lydelse. Den som bryter mot förbud som meddelats med stöd av 3-8 § dömes,om gärningen skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst eker,om gärningen skell av grov oaktsamhet, lill böter eller fängelse i högst sexmånader. 1 ringa fall skall ej dömas till ansvar. För anstiftan av eller medhjälp till gärning som avses iförsta stycket dömes ej till ansvar. I den mån det påkallas med anledning av beslut ellerrekommendation som avses i 1 § första stycket kan regeringen förordna attsvensk medborgare, som utom riket begått brott som avses i denna paragraf,skall dömas efter denna lag och vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 §brottsbalken ej är tillämplig och ulan hinder av 2 kap. 5 a § första och andrastyckena nämnda balk. Den som bryter mol förbud som har meddelats med stöd av3-8§ döms, om gärningen skett uppsåtligen, till böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, tiU fängelse i högst . Har gärningensketl av grov oaktsamhet, döms lill böter eller fängelse . Iringa fall skall inte dömas till ansvar. För anstiftan av eller medhjälp fill gärning som avses iförsta stycket döms inte till ansvar. I den mån det påkallas med anledning av beslut ellerrekommendation som avses i 1 § första stycket kan regeringen förordnaalt en svensk medborgare, som utom riket har begått brott som avses i dennaparagraf, skall dömas efler denna lag och vid svensk domstol, även om 2 kap. 2eller 3 § inte är tillämplig och utan hinder av 2 kap. 5a§ förstaoch andra styckena nämnda balk. Regeringenfår förordna att utlänning som skäligen kan antagas ha hemvist i blockeradstal och ha begått eller avse att begå sådan handling som står i strid motförbud enligt 3-8 § kan avvisas i den ordning som föreskrives iutlänningslagen (1954:193). Regeringenfår förordna att en utlänning som skäligen kan antas ha hemvist i en blockeradstat och ha begått eller avse att begå sådan handling som står i strid motförbud enligt 38§ kan avvisas i den ordning som föreskrivs i utlänningslagen(1980:376). Denna lag träder i kraft den . ' Senaste lydelse 1979:515. - Senaste lydelse 1979:515. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde I. , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , R,, , , , , , Proposition om förbud mot införsel av jordbruksvaror frånSydafrika, m. m. Iproposition 1984/85:56 med förslag till lag om förbud mol investeringar i Sydafrikaoch föreslog regeringen alt dels anta en lag om förbud motinvesteringar i och , dels godkänna riktlinjer för den svenskaSydafrikapolitiken, Lagen var avsedd att ersätta lag i samma ämne (SFS1979:487). Riksdagenantog lagförslaget och godkände riktlinjerna för den svenska Sydafrikapoliliken(UIJ 1984/85:6, rskr 127). Den nya lagen jämte av regeringen beslutadeverkställighetsföreskrifter trädde i kraft den (SFS 1985:98 och1985:99). Utvecklingeni har såsom kommer att framgå av min redogörelseunder avsnitt 2.1 - drastiskt förvärrats. Ytteriigare åtgärder bör därförvidtas från svensk sida som etl led i försöken all med fredliga medel medverkatill apartheidsystemets avskaffande. Vissa av dessa åtgärder kräver riksdagensgodkännande. Denallmänna motiveringen i propositionen är så disponerad att jag i avsnitt 2.1lämnar en redogörelse över utvecklingen i och södra under år1985 varefter jag i avsnitt 2.2 går igenom de åtgärder som andra ländervidtagit . I avsnittet 2.3 redogörs för slutsatser och motiv förytterligare åtgärder. Underavsnitten 2.4-2.6 går jag igenom de lagförslag som jag föreslär all riksdagenskall föreläggas för antagande och i avsnitt 2.7 det förordnande av regeringensom kräver godkännande, nämligen alt sätta 3§ lagen (1971: 176) omvissa internationella sanktioner i tillämpning. Slutligen lämnar jag i avsnitt2.8 för kännedom en redogörelse för övriga åtgärder som regeringenvidtagit. Prop.1985/86:52 2 Allmänmotivering 2.1 Utvecklingen i och södra under år1985 Iproposition 1984/85: 56 med förslag till lag om förbud mot investeringar i Sydafrikaoch , som antogs av , lämnades enredogörelse för utvecklingen i och i södra ochfram . Sammanfattningsvis uttalade jag att utvecklingen iSydafrika inte visat på någon reform som syftade till att fä till stånd enförändring av apartheidpolilikens grundvalar. de-stabiliseringspolitikgentemot grannstaterna hade vidare ökat spänningen i regionen och hotel motinternationell fred och säkerhet kvarstod. Motiven för den svenskaSydafrikapolitiken, som också redovisats i nyssnämnda proposition, kvarstodsåledes oförändrade. 1 propositionen uttalades vidare atl utvecklingen inte visatnågra tecken på en process mot en fredlig lösning av konflikten i ochsödra utan tvärtom att tendenserna mot en ökad konfrontation blivitalltmer framträdande. Underde månader som gått sedan regeringen lade fram sin proposition har läget iSydafrika allvariigt försämrats och konfrontationen mellan den vitaminoritetsregimen och motståndarna mot apartheid tilltagit i styrka ochbrutalitet. Händelseutvecklingen har således inte gett anledning till någonändring av den bedömning som då gjordes. Jagkommer att i korthet redogöra för några av de viktigare inslagen i denpolitiska och ekonomiska utvecklingen i och i södra under är1985. Oroligheternai de svartas och färgades bostadsområden, som började isamband med valen till det nya trekammarparia-mentet, har fortsatt. Debakomliggande orsakerna, som då utgjordes av, förutom motståndet mot den nyakonstitutionen, det utbredda missnöjet mot arbetslöshet, hyreshöjningar,undermåliga utbildningsmöjligheter m. m., har fått en alltmer markantpolitisk profil. Oroligheterna är nu ett klart och otvetydigt uttryck förbefolkningsmajoritetens hat och förbittring mot apartheidsystemet. Ifebruari samlades tusentals svarta i bostadsområdet utanförKapstaden skrämda av rykten Om förestående tvängsförflyttning-ar. Omvärldennåddes av bilder på upprörande övergrepp mot värnlösa människor och isammandrabbningen med polis sköts 18 personer lill döds, ochöver 200 sårades allvarligt. En annan av omvärlden uppmärksammad händelseinträffade , pä årsdagen av Sharpevillemassakern år 1960.Beväpnad polis gick dä till attack mot de tusentals svarta som samlats i Uilenhageför all begrava offren frän tidigare sammanstötningar. Polisen öppnade utanförvarning eld mot de sörjande, och minst 20 personer fick sätta livet till. Listanöver sammandrabbningar med våld, övergrepp och dödsskjut ningar som följd kan göras lång. Antalet dödade upp skattas till drygt 700 personer. Regimen har i ökande utsträckning satt in militära förband i de svartas bostadsområden för att bistå polisen. Ett nytt inslag i orolighelerna utgörs av den svarta befolkningens angrepp mot 6 svarta poliser och kommunräd som uppfattas sommedlöpare till apartheid- Dessa har fält sina bostäder plundrade och brändaoch flertalet av Prop. 1985/86: 52 regeringen tillsatta kommunråd hartvingats eller valt att lämna sina poster. Regimens förtryck mot det organiserade apartheidmotständethar hårdnat. Framför allt har "Den förenade demokratiska fronten", UDF,och dess associerade föreningar utsatts för en systematisk förföljelse.Flertalet av dess ledare har arresterats och ställts inför rätta åtalade förhögförräderi. Studentorganisationen COSAS har bannlysts och regimens svar pästudenternas bojkotter mot undervisningssystemet har varit att stänga ett stortantal skolor varigenom hundratusentals elever utestängts frän undervisning. infördes undantagstillstånd i vissa delar avlandet. Polisen, som haft vidsträckta befogenheter, gavsdärigenom ytteriigare rättigheteratt ingripa mot och arresteraapartheidmotständare.Samtidigt infördes restriktioner vad avser massmedias rapportering ochtillgång till information liksom långtgående begränsningar i rätten attgenomföra möten och begravningar. Sedan undantagstillståndet infördes i julihar över två tusen människor arresterats och flera hundra dödats. Möjligheterna att genomföra fredliga protestaktioner harsåledes begränsats. Det organiserade motståndet har dock förenat så mångaolika organisationer pä så många områden och nivåer att regimens försök attkrossa allt motstånd torde omöjliggöras. Nya inslag i motståndet har tillkommUsåsom t. ex. köpbojkotter mot vila varuhuskedjor och butiker. Bojkotterna harsnabbt spritt sig över landet och medfört kännbara ekonomiska konsekvenser förinnehavarna. Allt fler inser att apartheidsystemet kanvidmakthållas. Det tycks som om regimen och det regeringsbärandeNationalistpartiet, åtminstone tills vidare, tvingats till vissa eftergifter iapartheidpolitiken. Partiet har öppet erkänt att hemlandspolitiken, dvs. att allasvarta skall tvingas till medborgarskap och bosättning i något av de för densvarta befolkningen särskilt avsatta områdena, har misslyckats.Tvångsförflyttningar av olika befolkningsgrupper genomförs i mindre omfattningän tidigare, och vissa löften har getts om att det lagstiftningskomplex somreglerar de svartas boende och rätt till förflyttning inom landet skall sesöver. Lagstiftningen om förbud mot blandäktenskap och sexuellt umgänge mellanpersoner av olika ras har upphävts. höll president ett anförande somav det internationella samfundet emotsågs med stort intresse. Bedömningen varatt den vita minoritetsregimen skulle utnyttja tillfället att visa atl man varberedd till långtgående reformer för att därigenom återställa lugn och ordningi landet och tysta kritiken frän motståndarna. Reaktionen på talet, i Sydafrikaliksom i omväriden. blev besvikelse och bestörtning över regimens totala bristpå lyhördhet inför oppositionens och omväridens krav pä reformer ochförändringar. Med all tydlighet fastslogs att regimen ännu inte givit upphoppet om ett av den vita minoriteten styrt och ekonomiskt dominerat samhälle. Densydafrikanska ekonomin, som fått vid kännas en kraftig stagnation, främst som en följd av världsrecessionen, visade tecken på en viss återhämtning. 1985/86: 52 uppvisade överskott och kursen pä densydafrikanska randen liksom guldpriset tycktes ha stabiliserats. Inflationenhar dock varit forisatt hög, , och den låga tillväxttakten i ekonomin harmedfört en kraftig ökning av arbetslösheten bland de svarta. De tilltagande oroligheterna inne i kombinerademed de internationellt växande kraven på sanktioner mot landet har dock snabbtlett till alt ekonomin hamnat i ett kritiskt läge. Utländska banker har visatsin oro över utvecklingen genom att stoppa krediter och vägra att omsättakortfristiga lån till sydafrikanska banker. Mänga av de stora internationellabankerna, som redan tidigare upphört med långivning till den sydafrikanskaregimen, lämnar nu inte heller lån till det privata näringslivet. Den internationellabankvärlden har framhållit behovet av långtgående reformer av apartheidsystemetför alt komma till rätta med den ekonomiska krisen. Enbart ekonomiska åtgärderanses otillräckliga. Utländskt kapital har i ökande takt börjat strömma ut urlandet. Flera utländska förelag har valt att lämna den sydafrikanska marknaden,några av politiska skäl, andra av ekonomiska skäl eller för att undvika kritikoch motstånd frän sina anställda och kunder utanför , Till följd avdessa aktioner har den sydafrikanska randen drastiskt sjunkit i värde vilket iseptember föranledde en tillfällig stängning av aktiebörsen ochvalutamarknaden. Kort därefter beslöts alt inställa alla återbetalningar päutländska lån fram /86. Även del inhemska sydafrikanska näringslivet har visatstor oro inför den framtida utvecklingen och kräver nu att långtgående reformergenomförs för att avskaffa apartheidsystemet. Minskade utländska investeringaroch brist på utländskt kapital bedöms få kännbara konsekvenser för landetsutveckling. Ledande företrädare inom sydafrikanska affärskretsar ställer sigockså bakom oppositionens krav på frisläppande av den fängslade ledaren förden förbjudna befrielseorganisationen (), NelsonMandela, och inledande av förhandlingar med alla för den svarta befolkningenrepresentativa ledare. En grupp företrädare för näringslivet har under hösteninlett kontakter med ANC för atl diskutera en möjlig lösning pä konflikten. Vad gäller förhällande lill grannstaterna kankonstateras alt den sydafrikanska destabiliseringspoliliken i regionen harfortsatt, liksom den illegala ockupationen av . har vidgåttatt man, trots den överenskommelse som träffades med ,fortsatt att ge stöd till den regeringsfientliga rörelsen RNM, I Angolagenomförde ett attentat mot amerikanska oljeinstallationeri de norra delarna av . Attentatet misslyckades men det har medfört attförhandlingarna mellan , och avseende avbröts.Under hösten har militära attacker genomförts i de södra delarna av Angolasamtidigt som erkänt att man bistår den regeringsfientligaorganisationen . , som inte tidigare utsatts för direkta militäraangrepp, blev och första hälften av föremål förupptrappade hot. delta är slog en sydafrikansk komman-doslyrka till mothuvudstaden . 8 satts för hot om liknande anfall.Därutöver har vid upprepade tillfällen hotat med ekonomiska motåtgärder motgrannländerna, t.ex. Prop. 1985/86:52 utvisning av immigrantarbelare fränSydafrika, för den händelse internationella sanktioner skulle komma attinföras. Det står klart att regimens desperata försök att med våldoch repression söka slå ner den svarta befolkningens massiva protester mot detförhatliga apartheidsystemet misslyckats. Undantagstillståndet har inte dämpatomfattningen och styrkan i protesterna, och fängslandet av tusentals oppositionsledarehar inte knäckt det organiserade motståndet. Lika klart är också att deeftergifter som regimen tvingats tillkännage inte på långt när tillfredsställtoppositionens krav på grundläggande förändringar. Den allt hårdare konfrontationen mellan regimen ochoppositionen tycks, sett i ett kortare perspektiv, ha minskat möjligheternatill en fredlig lösning pä konflikten. Undantagstillståndet ochmassarresteringarna av ledande apartheidmotståndare har begränsat förutsättningarnaatt med fredliga medel ge uttryck för protesterna mot apartheidsystemet. har regimen, hotad av trycket inne i landet ochfrån omvärlden, tvingats till uttalanden om vissa förändringar iapartheidpolitiken, liksom att erkänna atl den förda politiken inte kantillgodose de skilda befolkningsgruppernas krav på medinflytande. De reformersom utlovats, såsom rätten till sydafrikanskt medborgarskap även för svartabosatta i hemländerna samt ändringar av passlagarna, medför visserligen teoretiskt,om de genomförs, att vissa delar av den institutionaliserade rasdiskrimineringenundanröjs. Löftena har dock enhälligt avvisats av oppositionen ochbetecknats som "för lite och för sent". Den avgörande frågan, nämligenden om de svartas politiska rättigheter, har inte kommit närmare sin lösning. Så länge undantagstillståndet består och så länge desvarta förnekas rätten att framföra sina krav genom sina representativa ledaresynes utsikterna till en lösning av konflikten begränsade. Inte ens om denvita regimen skulle välja att använda sig av alla de maktmedel ochresurser som står den till buds torde detta förhållande kunna ändras. I takt med händelseutvecklingen i har omvärldenskärpt sin attityd, och kraven på sanktioner mot har fått ökat gehör. I resolutioner antagna har FN:ssäkerhetsråd för första gängen sedan är 1977, dä rådet fattade ett bindande beslutom vapenembargo mot , uppmanat medlemsstaterna att vidta vissakonkreta åtgärder mot , såsom stopp för nyinvesteringar, förbud motförsäljning av dalautrustning lill sydafrikansk militär och polis, förbud motförsäljning av Krugerrand m. m. I en resolution avseende den 19 juni1985 har säkerhetsrådet dessutom uttalat att åtgärder enligt inkl.sådana enligt stadgans kapitel VII, dvs. bindande sanktioner, kan komma attövervägas. Utöver FN:s skärpta hållning gentemot har underde ett stort antal länder visat sin protest och sitt avståndstagande från apartheidregimen genom att införa en rad olika unilaterala åtgärder. ti /86. 1985/86:52 Utländska massmedias kontinuerligabevakning av de tragiska och våldsamma händelserna i har självklartbidragit till den ökande opinionsbildningen. Fackföreningar, kyrkor,studentorganisationer m.m. världen över har genom sina protestaktioner och solidariletsgärningarsatt tryck på regeringarna att besluta om sanktioner mot . 1 har diskussionen om sanktioner mot pågättunder . Representanthuset i kongressen antog medöverväldigande majoritet ett lagförslag som omfattade förbud mot försäljningav Krugerrand, förbud mot export av utrustning för kärnenergisektorn och datauirustningsamt förbud mot lån till sydafrikanska myndigheter. Förslaget omfattade ytterligareåtgärder, bl. a. förbud mot nyinvesteringar, avsedda att genomföras inom ettår, om inte vissa i lagförslaget fastställda villkor avseende ökad jämlikhet fördensvarta befolkningen uppfyllts. , kort innan senaten skulle taställning lill förslaget, tillkännagav president ett beslut om vissaåtgärder riktade mot apartheidsystemet. Beslutet innefattar förbud mot låntill sydafrikanska regeringen och dess myndigheter samt förbud mot export av datauirustningoch datateknologi till sydafrikansk polis och militär och myndigheter ansvarigaför upprätthållandet av apartheid. Vidare förbjuds export av kärntekniskutrustning och teknologi samt import till av vapen, ammunition och militärafordon från , Statligt exportstöd skall fortsättningsvis endast utgå tillsådana amerikanska företag som för sina dotterbolag i tillämpar vissauppföranderegler, de s, k. Sullivan-principerna. har också beslutatom förbud mol import av sydafrikanska Krugerrand. Bland andra länder kan nämnas som i början av julii år fattade beslut om en rad åtgärder mot , bl. a. upphörande avbearbetning av namibiskt uran som importerats från , stopp förexportkreditgarantier och exportstödsprogram, uppsägning avdubbelbeskattningsavtal med , utvidgning av vapenembargot m. m.Regeringen har därefter offentliggjort ytterligare åtgärder, såsom förbud motflygtrafik mellan och samt en rekommendation tkl kanadensiskabanker att avstå från långivning till sydafrikanska regeringen och dess organsamt en rekommendation att inte sälja råolja m. m. till . Australienhar tillkännagett införande av nyinvesteringsförbud, förbud mot export av olja,oljeprodukter och datorer, förbud mot import av Krugerrand m.m. harbeslutat om stopp för nya investeringar i och om förbud mot import avKrugerrand, och har infört förbud mot export av råolja ocholjeprodukter samt förbjudit alla kontakter med inom områdena sportoch kultur. införde förbud mot statliga investeringar iSydafrika, förbud mot import av Krugerrand, stopp för exportkreditgarantier,förbud mot export av datauirustning m.m. Tre av utrikesministraravlade ett besök i i syfte alt närmare studerasituationen där. Därefter fattade utrikesministrarna från samtPortugal och beslut om vissa sanktioner avseende export av olja, förbudmot export av vapen och paramilitär utrustning, hemkallandet av sina resp. militäratta- 10 chéer, förbud mot nya kontrakt på kärnkraftsomrädetoch begränsning av kontakterna med inom områdena sport, kultur ochvetenskap. 1985/86: 52 reserverade sig mot beslutet men har senareanslutit sig till Samväldesländerna har enats om att vidta en rad åtgärdermot såsom förbud mot export av datautrustning till sydafrikanskmilitär och polis, förbud mot export av olja m. m. Därutöver avsersamväldesländerna att vidta ytterligare åtgärder, om inteförändringar i då har genomförts. De skandinaviska länderna beslöt i är attsäga upp sina luftfartsavtal med . SAS flygningar på iSydafrika har därmed upphört. Därutöver har vad avser handel medSydafrika haft överläggningar med näringslivet och rekommenderat berörda företagalt minska sin handel med . Man har vidare infört ett system förautomatisk licensiering av all import frän . har beslutat omförbud mot investeringar i och långivning till . Den finska regeringenhar vidare träffat överenskommelse med näringslivet i syfte attkraftigt reducera importen frän . Slutligen har finländska rederieruppmanats att upphöra med all trafik till . Det nordiska handlingsprogrammet, som antogs vid detnordiska ulrikesministermötel , innebär, förutom ökadenordiska ansträngningar för att få till stånd FN-åtgärder mot , ävenen avsevärd nedskärning av de nordiska ländernas ekonomiska och andrarelationer med . 2.3 Slutsatser och motiv för nya åtgärder mot Syftet med den svenska Sydafrikapoliliken är all medverka fredlig förändring av samhällssystem och ett avskaffande avapartheid-politiken. Svensk Sydafrikapolitik ger uttryck för det svenskafolkets avsky för apartheidsystemel och syftar till atl lämna effektiva bidragtill kampen för dess avskaffande. I finns en bred majoritet för densvenska Sydafrikapolitiken. Denna har också ett starkt stöd och är välförankrad inom en rad olika organisationer vilket kraftfulltmanifesterats av bl. a. den svenska fackföreningsrörelsen och kyrkorna. Detsvenska folket sluter således upp kring kraven på en isolering av . Utvecklingen inne i under de senaste månadernahar visat hur den folkliga protesten mot apartheidsystemet mötts med brutaltvåld av den vila minorilelsregimen. Den svarta befolkningens djupa hat ochdesperation har ökat intensiteten i protesterna. Det växande samarbetet mellanolika oppositionsgrupper har engagerat och medvetandegjort allt större delar avbefolkningen och därigenom också bidragit till att politisera motståndet. Apartheidsystemet med dess legaliserade rasdiskriminering,tvängsför-flyllningar, hemlandspolitik m. m. kan inte längre vidmakthållas. Alltfler, även bland den vila minoriteten, tycks inse att grundläggandeförändringar är ofrånkomliga. Avgörande för hur och när förändringen sker blir de inreförhållandena, 11 Prop.1985/86: 52 bl.