prop · G90399 · 1985-12-31 00:00:00 — I liknande riktning uttalar sig bl.a. Konslnäriiga och Hllerära yrkesutövares samarbelsnämnd (KLYS) i enskrivelse och kräver att av programtiden skall bestå av svenskproduceratmaterial och att under de bästa sändningstiderna det svenska materialet skalldominera. Liknande resonemang förs beträffande musikutbudet i radio. KLYS ärockså av den uppfattningen att behovet av utländskt material i televisionenssändningar minskar på grund av det intemationaliserade utbudet via bl. När det gäller musikutbudet iriksradion har en rad organisationer inom musikområdet, bl. a. Svenskatonsättares internationella musikbyrå () och Svenska gruppen av theInternational (),framfört synpunkter om behovet av att stärka den svenska andelen och atteventuellt tillgripa kvotering. har prövat anmälningarrörande bl. a, utbudet av svensk musik och musik med svensk text i radions P 3,Nämnden har inte funnit att företaget har brutit mot radiolagen eller avtaletmed staten i detta hänseende. Skälen för mitt förslag: I likhetmed anser jag att den nationella kulturen i radio och TV måstefrämjas. Jag är däremot inte beredd att förorda någon typ avkvotering. länderregleras visserligen andelen inhemsk produktion och även hur mycket utländsktmaterial som får sändas på bästa sändningstid. Del finns emellertid enligt minmening stora risker för att en kvotering i termerna svenskt-utländskt skullekunna leda till en stelbent organisation och rentav motverka det avseddasyftet. Däremot anserjag att moderbolaget bör få ett bevakningsansvar i dettahänseende. Det bör ankomma på moderbolaget att följa utvecklingen på samma sätlsom förutsätts ske när det gäller medverkande utifrån (jfr. avsnitt 3.6) ochatt vidta åtgärder i samband med medelsfördelningen, om t.ex. det svenskainslaget i musikutbudet skulle tendera att minska. I sammanhanget förtjänar det också att understrykasatt kvalitetskriteriet givetvis skall gälla både för det svenska och för detutländska materialet. Jag är också angelägen om att framhålla att strävandenaatt stärka det inhemska utbudet i radio och TV inte får utmynna i isolationismgentemot omväriden. I public service-företagets uppgift måste ingå attpresentera ett värdefullt och varierat utländskt programmaterial. Hänsyn böräven tas till att numera är ett mångkulturellt samhälle, vilket innebäratt språkliga minoriteters särskilda behov bör uppmärksammas. I det följande kommer hithörande frågor även attberöras när det gäller samspelet mellan public service-företaget ochkulturlivet i stort (avsnitt 3.12) liksom när det gäller åtgärder för attgarantera medverkan av utomstående resp. utläggning av produktion (nästaavsnitt). 3.6 Utomstående medverkan, produktionsutläggning m. m. Mitt förslag:Moderbolaget bör verka för att omfattningen av frilansmedverkanhåller en hög och jämn nivå i programproduktionen. För att främjaproduktionsuiläggning av TV-program bör moderbolaget försöksvis pröva kvoteringav medelstilldelningen till . Bakgrundtill mitt förslag: Vikten av att fristående utövare av konstnärlig,publicistisk, vetenskaplig och därmed jämställd verksamhet skall få medverka iradio och TV har understrukits i många olika sammanhang. 1974 årsradioutredning behandlade frågan ingående, proposition om SverigesRadio (s, 183) instämde min företrädare i utredningens uppfattning att iförsta hand konstnärlig verksamhet är ett viktigt frilansom-råde, men därutöverframhöll han också vikten av frilansmedverkan från vetenskapsmän, publicisteroch opinionsbildare. I detta sammanhang slog han också fast att det är av viktatt helt eller delvis lägga ut produktionsuppdrag. Det konstaterades vidare proposition attden då låga andelen frilansmedverkan i stor utsträckning berodde på attmedelsanvisningarna fill realt hade minskat. Vidarekonstaterades att lagstiftningen om anställningsskydd kan ha inneburit hinderför en ökad frilansmedverkan i programproduktionen. Föredragandenansåg liksom radioutredning att det inte var nödvändigtatt genom kvotering försöka garantera en viss omfattning av Prop.1985/86:99 frilansmedverkan. återkom han till frågan omfrilansmedverkan. Han anförde (prop. 1979/80:100 bil. 12 s. 83) att om denkonstaterade låga andelen av resurser som satsats på frilansmedverkan inteökades, fanns det anledning att överväga möjligheterna att kvoteradriftsmedlen, för att på så sätt garantera en rimlig omfattning av sådanmedverkan. Även kulturutskott har understrukitvikten av en ökad frilansmedverkan i radio och TV (KrU 1979/80:24 s. 14 f)- Av den sammanställning som jag har redovisat(tabell 1.8) i inledningen framgår att andelen utomstående medverkande harsjunkit . Detta beror troligen till största delen på att deröriiga programmedlen har minskat. En viss återhämtning kan dock noteras fördet . Enligt ett avtal som har träffats mellanprogrambolagen i koncernen och vid - det s. k.mångfaldsavtalet - får företagen i programverksamheten anställa vissakategorier medverkande för begränsad tid, s.k. visstidsanställning. Dettainnebär att reglerna i lagen om anställningsskydd inte blir tillämpliga pådessa. Förutsättningarna för denna rätt är dels att anställningen sker för attöka mångsidighet och variation i programutbudet, dels att den sammanlagdaanställningstiden inte överstiger . Utläggningarav produktion av TV-program sker i varierande omfattning. Någon motsvarighetförekommer inte i nämnvärd utsträckning i de andra programbolagen. Här är detfråga om fria filmare, samt produktionsbolag av varierande storlek inom video-och filmsektorn, som i viss omfattning försörjer sig som leverantörer avmaterial till televisionen. Besläktad med utläggning av produktioner ärverksamhet med samproduktioner och vad som kan betecknas som inköp frän friaproducenter. I sistnämnda fall produceras programmen helt utanför SverigesTelevision och erbjuds sedan företaget för inköp. För uppgifter omomfattningen hän visar jag till inledningen (tabell 1.9). Föreningen () har i en skrivelse hemställt att av televisionens medelskall avsättas för produktionsuppdrag till fria filmare. Föreningen anservidare att man bör skilja på utläggningar till fria filmare och påproduktionsbolag. Det rör sig enligt föreningen om två olika aspekter avmångfaldskravet: i ena fallet självständiga konstnärliga uttrycksformer, i detandra snarare mångfald beträffande produktionsförfarandet. OFF menar att denfria filmen fyller alldeles speciella uppgifter för en vidgad debatt ochyttrandefrihet och för en självständig konstnärlig hållning. Skälen för mitt förslag: Motiven för att strävaefter en hög nivå av frilansmedverkan och utläggning av produktionsuppdrag är det kulturpoli tiska ansvar som man har rätt att kräva av ett public service-företag. När det gäller produktionsutläggning, samproduktioner och inköp av färdiga TV- produktioner, bör det kulturpolitiska ansvaret också anses innefatta atl public service inte är liktydigt med ett produktionsmonopol. Ekonomis ka skäl kan också tala för en begränsning av public service-företagets egen produktionsapparat och för inköp av tjänster utifrån. När det gäller kvotering av utomstående medverkan iprogramproduktionen är jag i likhet med min företrädare tveksam. Kvoteringskulle kunna innebära en styrning av inriktningen. Det är dock angeläget attmoderbolaget noggrant följer utvecklingen och ser till att programbolagenlämnar en mycket mer klargörande redovisning av omfattningen av utomståendemedverkan än vad som sker. Vidare bör moderbolaget vid denårliga medelstilldelningen sträva efter att öka de röriiga programmedlen. Jag har i del föregående redogjort för det s. k.mångfaldsavtal som slutits mellan programbolagen inom Radio-koncernenoch en av de fackliga organisationerna. Så länge ett sådant avtal gälleranserjag det inte motiverat atl överväga modifieringar av lagen omanställningsskydd för att underlätta engagemang av frilansmedarbetare. När det å andra sidan är fråga om SverigesTelevisions utläggning av produktionsuppdrag, samproduktioner och inköp avfärdiga program producerade av filmare m.fl. bosatta i , finner jagövervägande skäl tala för att pröva kvoteringsinstrumentet. Moderbolaget börsålunda vid sin medelstilldelning föreskriva att omfattningen avproduktionssamarbetet med producenter utanför skall liggapä minst den nivå som gällde för /83, dvs. runt 45 milj, kr, i1984/penningvärde. Kvoteringen bör uttryckas i belopp eller procent avtelevisionens budget, och alltså inte i sändningstid. Med utläggning bör i detta sammanhang jämställasolika former av produktionssamarbete med utomstående producenter. Jag har förståelse för kravet på att de friafilmarna anlitas i dessa sammanhang. Många av dem bidrar genom bl. a.gestaltande produktioner, dokumentärfilm och konstnäriig kortfilm tillTV-mediets förnyelse. Men jag anser inte att det vore principiellt riktigt attregering och riksdag så i detalj uttalar sig för en viss producenttyp ellergenre. Över huvud taget bör en spridning av uppdragen eftersträvas. Jag förutsätter att erfarenheterna avförsöksverksamheten redovisas för regeringen. 3.7Regionalt producerade program i televisionens och radions rikssändningar Min bedömning: avprogrammen i radions och televisionens rikssändningar bör produceras utanförStockholm. Det distriktsproducerade programutbudet skall, liksom ,både ta till vara och spegla det egna områdets särprägel och egenart och på ettmera allmänt sätt bidra till mångfalden i programmen i radio och TV. En vissspecialisering på olika programområden i distrikten är acceptabel av ekonomiskaskäl, men risken för att specialiseringen kan leda till ensidighet ibevakningen av vissa frågor bör uppmärksammas. Bakgrund till min bedömning: Riksradions ochtelevisionens distrikts- Prop. 1985/86: 99 verksamhet har byggts ut kraftigt. Enligt beslut är 1966 skulle minst entredjedel av programmen produceras regionalt. Enligt beslut sattesmålet till av allmänproduktionen i radions och televisionensrikssändningar. Härtill kommer distriktens bidrag till nyhetsprogrammen iradio och TV, samt de regionala nyhetssändningarna i TV. Vid en total bedömningav expansionen i regionerna bör man också beakta tillkomsten av lokalradion. 40-procentmålet har i stort sett uppnåtts avriksradion. Televisionen beräknas uppnå nivån under /88, I inledningen redovisas statistik rörandedistriktsproduktionen /85, Av materialet kan bl, a. slutsatsendras att både televisionens distrikt och distrikten inom riksradion producerarprogram av alla kategorier. Endast Södra och Västra distrikten (resp.Göteborg) omspänner dock var för sig samtliga kategorier. I princip har dessabåda distrikt resurser för att producera på alla områden, fast i mindre skalaän vad som gäller för . Övriga distrikt är mycket olika dimensionerade. Entendens som kan utläsas i materialet är att distrikten har specialiserat sig påvissa programområden, en specialisering som motiverats av ekonomiska skäl ochstundom av de särskilda resurser som finns att tillgå inom resp. distrikt. I genomsnitt av den samladedistriktsproduktionen i riksradion och TV har regional anknytning, dvs.använder regionalt material etc. Variationerna är dock betydande från ettdistrikt till ett annat, och det är uppenbart att de mindre distriktensproduktion har en starkare regional anknytning än Malmös och . Nyhetsprogrammen i och har på senare åranvänt inslag producerade i de mindre distrikten i ökad utsträckning. Före år1979 svarade Göteborgs- och Malmö-distrikten för den övervägande delen avdistriktsinslagen i TV:s nyhetssändningar, producerar de åtta mindredistrikten totalt mer än och tillsammans. Analyser av publiken till distriktsprogrammen i TVvisaratt distriktsprogrammen ofta har haft en större dragningskraft änprogrammen producerade av redaktionerna i , Skälen för min bedömning: En vital regionalverksamhet är väsentlig i radio- och TV-sammanhang, eftersom det i publicservice-begreppet ligger ett ansvar för att programproduktionen öser ur mångaolika källor. Programmen får t. ex, inte i alltför stor utsträckning speglahuvudstadens kultur och debatt. Den kraftiga utbyggnaden av den regionalaprogramproduktionen för rikssändningar ser jag som ett av de mest positivainslagen i utvecklingen . Som en biprodukt har på många håll ettfruktbart samarbete utvecklats mellan det lokala kulturiivet och riksradionsoch televisionens distriktskontor. Den av angivna målsättningen med 40%distriktsproduktion bör ingå i riktlinjerna för verksamheten även under nästaavtalsperiod. I andra frågor som rör distriktsverksamheten anserjag emellertid att koncernen bör ha en större frihet än vad som varit fallet. Det gäller regionala TV-sändningar, samarbetet mellan lokalradion och riksradion, 39 eventuellaändringar av TV-distriktens ställning med hänsyn till kanalstrukturensförändringar i televisionen m, m. Somjag har nämnt tidigare finns det en tendens hos vissa distrikt att specialiserasig på vissa programtyper. Exempel härpå är livsåskådningsfrågor, miljöfrågoroch bevakning av vissa andra samhällsområden. Jag har full förståelse för atten sådan specialisering kan vara motiverad av ekonomiska skäl och med hänsyntill sammansättningen av producentkåren i vissa distrikt. Jag är dock angelägenom att programbolagen uppmärksammar risken för att specialiseringen kan ledatill en ensidighet i urval och behandling av de aktuella ämnena. Mittförslag: Regionala nyhetssändningar i TV bör anordnas i hela landet. Det börankomma på moderbolaget att efter samråd med bestämma omsändningstidens längd och områdesindelning. Bakgrund till mitt förslag: Regionalanyhetssändningar i TV inleddes på försök . I 1978 årsbeslut regleras utbyggnaden av verksamheten över hela landet med angivande avvilka områden de olika distrikten bör omfatta. Under innevarande budgetårinleds regionala nyhetssändningar över det sjunde området som består avMellansvenska distriktet () och Värmlandsdistriktet (). Skälen för mitt förslag: I linje med mina förslagatt flytta beslut från regering och riksdag till Radio-koncernenanserjag att koncernen i fortsättningen bör ha frihet att bestämma omfattningenav och områdesindelningen för de regionala sändningarna i TV. Intentionerna i1978 års beslut bör emellertid fullföljas. Beslut i dessa frågor bör fattas avmoderbolaget efter samråd med televisionsbolaget. 3.9 Samarbetet mellan riks- och lokalradion Min bedömning:Moderbolaget bör verka för ett utökat samarbete mellan riksradion ochlokalradion såväl vad gäller programverksamheten som i tekniska ochadministrativa frågor, där detta är motiverat från ekonomisk synpunkt och därbolagens skilda uppdrag inte lägger hinder i vägen. Om det framstår sommotiverat att fördjupa samverkan och eventuellt slå samman båda programbolagen,bör moderbolaget vara oförhindrat att lägga fram förslaghärom till regeringen. Bakgrundtill min bedömning: proposition (s. 173 f.) uppehåller sig minföreträdare utförligt vid behovet av samverkan mellan riksradion ochlokalradion. Lokalradion bör bl. a. i flera avseenden kunna lämna direktabidrag till riksradion i form av färdiga program och annan medver- Prop,1985/86:99 kan. Många av de program som förekommer inom lokalradionbör enligt vad föredraganden förmodar vara av sådant intresse att det förtjänarspridning även utanför det enskilda lokalradioområdet. Möjligheten av attupprätta en programbank för lokalradioprogram som kan sändas i riksprogrammennämns också. I flera budgetpropositioner under avtalsperiodenoch i utskottsbetänkanden med anledning härav har samarbetet mellan riks- ochlokalradion varit uppe fill diskussion. Man har i dessa sammanhang bl. a,efterlyst "kost-nadsreducerande samarbetsformer". slöts det första samarbetsavtalet mellanriksradion och lokalradion. Detta avtal har sedermera avlösts av andra avtal.Gällande avtal reglerar vilka tider lokalradion får disponera i FM 3-nätet försändningar från lokalradiostationerna. Vidare behandlas upphovsrättsfrågor avgemensamt intresse och programsamarbete på nyhetssidan. Programsamarbeteavhandlas i fråga om program på flera minoritetsspråk, och möjligheterna attsända lokalradioprogram i rikssändningar och riksradioprogram på lokalradiotidregleras. Vidare tas tekniskt samarbete, lokal samarbete och personalsamarbetem. m. upp. har en internutredning gjorts om samarbetsfrågorna. Utredningen, som koncernledningen låtitutföra, konstaterar att riksradion har utvecklats och givitsviktiga och kostnadskrävande kulturpolitiska uppgifter, vilket har lett tilldagens programverksamhet och resursbehov. Lokalradion å andra sidan har byggtsupp med andra förutsättningar. För att kunna utvecklas som planerat inom rimligtid har produktionen där måst organiseras till så låga kostnader som möjligt.Mot den bakgrunden finner man att en hopslagning av de båda verksamheterna i engemensam organisation radikalt skulle påverka programproduktion,bemanningsnormer och särart. Vidare konstateras att riksradions och lokalradionssamarbete inom ramen för nuvarande förutsättningar i stort tagit till vara debesparingsmöjligheter som finns. Det gäller både tekniskt samarbete ochprogramsamarbete. Beträffande lokalerna konstateras att gjordakontraktsåtaganden m.m. i samband med lokalradions start gjort att barabegränsade vinster kan göras genom samlokalisering på de totalt elva orter därbåde lokal- och riksradion har kontor. Skälen för min bedömning: De förhoppningar somuttrycktes beträffande ett omfattande programmässigt samarbete mellanriks- och lokalradion har inte kunnat infrias. Till stor del beror det på attproduktionen utvecklats i så olika banor i riks- och lokalradion. Det harvidare inte saknats tendenser till revirtänkande. Jag finner för egen del ingenanledning atl nu förorda någon ändring av de båda bolagens uppdrag. Däremotanserjag att bolagen noga bör följa utvecklingen och på alla sätt försöka fåtill stånd ett samarbete när så är motiverat av ekonomiska skäl och där dettainte rubbar förutsättningarna enligt det uppdrag som resp. bolag har. Skulle moderbolaget finna att det av ekonomiskaskäl vore motiverat att ändra programbolagens uppdrag, för att därigenom kunna åstadkomma 41 besparingar, börmoderbolaget vara oförhindrat att hos regeringen föreslå sådana ändringar. 3.10 Verksamhet på invandrar- och minoritetsspråk Mitt förslag:Sveriges Radio-koncernens åtaganden när det gäller programverksamhet päinvandrar- och minoritetsspråk bör preciseras. Moderbolaget förutsätts göraavvägningar mellan olika medier och programbolag med utgångspunkt frän en förkoncernen gemensam målsättning. Detta bör framgå av de avtal staten sluter medprogrambolagen angående programutbudet. Nuvarande resursnivå för program påinvandrar- och minoritetsspråk förutsätts i stort vara oförändrad. Möjlighettill omprövning av språkval bör finnas. Bakgrund till mitt förslag: Enligt avtalen medstaten har programbolagen en skyldighet att ta särskild hänsyn till språkligaoch etniska minoriteter. Bakom denna bestämmelse ligger uttalanden i 1978 årsproposition samt kulturutskottets uttalande i samband härmed (prop, 1977/78:91s. 196-197, KrU 1977/78:24 s, 51-52). Av dessa uttalanden framgår bl.a. att detansågs angeläget att förstärka insatserna på området och att flera programborde produceras för invandrare på deras språk. markerade försin del att programföretagen borde ägna särskild uppmärksamhet åt att studeraoch sätta sig in i den situation som medlemmar av olika språkligaminoritetsgrupper befinner sig i när det gäller att ta del av programmen iradio och TV. Vidare ansåg utskottet att programmen borde breddas tillinnehållet och sändas på flera språk samt att programmen skulle vara bådeavsedda för och handla om invandrare från skilda länder. Den nuvarande omfattningen av programverksamhetenför språkliga minoriteter inom framgår av inledningen (s. 19), Uttalandena i samband med beslut omSveriges Radio har legat till grund för ett antal beslut av radionämnden.Nämnden har prövat en rad anmälningar rörande förmenta brister i bevakningen avspråkliga och etniska minoriteters intressen. I flera fall har radionämndenfällt programbolagen. Det gäller bl. a, lokalradions skyldighet att sändaprogram avsedda för den assyrisk/syrianska befolkningsgruppen iStockholmsområdet och i samt televisionens och riksradions skyldighetatt sända program på polska - även tillämpligt för lokalradion istorstadsområdena. Således har verksamheten på minoritetsspråk inom SverigesRadio till en del byggts upp som en följd av upprepade fällningar iradionämnden. proposition underströk min företrädareatt det med hänsyn till samernas egenskap av ursprungsbefolkning och etniskminoritet i finns särskilda skäl för att program på samiska börförekomma i större utsträckning än vad som i och för sig motiveras av samernasantal. har i en skrivelsehemställt att resurserna för programproduktion för samer förs samman till enredaktion inom . Denna redaktion bör enligt förbundet åtnjutasamma självständighet som distrikten inom riksradion. I sitt betänkande (SOU 1984:58) Invandrar- ochminoritetspolitiken Prop. 1985/86:99 behandlar invandrarpolitiska kommitténSveriges Radios roll i sammanhanget. Kommittén anser att ett övergripande målför hela koncernen bör utarbetas. För programverksamheten på invandrarspråk börklarare riktlinjer utvecklas, som bl. a. medger kontinuerliga sändningar påetablerade större gruppers språk samt tillfälliga sändningar på mindre gruppersspråk, exempelvis i samband med perioder av nyinvandring. Kommittén anser attett kontinuerligt samråd bör ske med invandrarverket, samtrepresentanter för språkgrupperna. Vidare anser kommittén att en sådanorganisation måste skapas inom koncernen att beslut om den totala verksamhetenpå invandrarspråk kan fattas i ett sammanhang och att beslut pådelområden inte kan fattas utan att helheten vägs in. Någon minskning av desammantagna resurserna för minoritetsspråksprogrammen bör inte ske, utansnarare en ökning med hänsyn till att nya språkgrupper fortlöpande tillkommer. Även för det totala programutbudet anser kommitténatt målet bör preciseras med tanke på att utbudet skall betjäna allabefolkningsgrupper, spegla alla gruppers förhållanden och intressen samtmotverka invandrarfientiiga attityder. Förslag redovisas till förbättringaroch till ett handlingsprogram för i invandrarpolitiskasammanhang. Kommittén lägger särskild tonvikt vid roll somförmedlare av nyheter och allmän samhällsinformation till invandrare. Remissopinionen med anledning av invandrarpolitiskakommitténs överväganden rörande stöder i slora drag kommitténsslutsatser. Flera instanser, däribland , konstaterar attbristen på flexibilitet i informationen är stor. Vissa traditionellainvandrargrupper gynnas från informationssynpunkt medan andra och nyainvandrargrupper inte får tillräcklig samhällsinformation. ochTjänstemännens motsätter sig bestämt förslagen om ettinstitutionaliserat samråd med invandrargruppernas organisationer,invandrarverket m. fl. Från många håll stöder man förslaget att SverigesRadios ansvar avseende invandrare preciseras i kommande avtal. En sådanuppfattning har bl. a. radionämnden, invandrarverket och Radio.Sveriges Radio påpekar att en flexibel anpassning till immigrationen äreftersträvansvärd men innebär praktiska och ekonomiska samt arbetsrättsligakomplikationer. Skälen för milt förslag: Även de nya avtal somskall slutas rörande programverksamheten bör innehålla en föreskrift om attsärskild hänsyn skall tas till språkliga och etniska minoriteter. Till skillnadfrån vad som är fallet bör det emellertid ankomma på moderbolagetatt samordna insatserna på minoritets- och invandrarspråk. Vid en internationell jämförelse har SverigesRadios service på invandrar- och minoritetsspråk ganska stor omfattning. Detär dock nödvändigt att precisera riktlinjerna för verksamheten och underlagetför prioriteringar i ett trängt kostnadsläge. Därom ger de upprepadefällningarna i radionämnden besked liksom remissopinionen med anledning avinvandrarpolitiska kommitténs betänkande. Utgångspunktenför bedömningar bör alltså vara en i 43 förhållande till nuläget i stort sett oförändrad medelsramför verksamhei på invandrar- och minoritetsspråk.