prop · G9039 · 1985-12-31 00:00:00 — 11 §Den som vid krigföring, genom att använda stridsmedel ägnat att förorsaka onödigt lidande eller genom att missbruka kännetecknet röda korset eller annorledes, förfar på sätt som står i strid mot gäUande avtal med främmande makt eller allmänt erkända folkrätlsliga grundsatser, dömes för folkrättsbrott till fängelse i högst ; är brottet ringa, må dömas lill böter eUer, om han är krigsman, UU disciplinstraff. För folkrätts- brott dömes jämväl den som i annat fall än vid krigföring åsidosätter vad som skall iakttagas enligt sådana avtal eller grandsatser angående skydd försårade, sjuka och skeppsbralna vid stridskrafter i fält eller tiU sjöss, 231 Prop.1985/86:9 krigsfångar eller civUpersoner under krigstid eller eljest angåendeockupation, och därigenom orsakar skada å person, kroppsligt eller själsligtlidande eller ock annan skada eller olägenhet som ej är ringa. Ärbrottet grovt, skall dömas till fängelse , lägst två och högst Uoår, eUer på livslid. Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskiltbeaktas, om det förövats genom ett stort antal skilda handUngar eUer omdärigenom eljest många människor dödats eller skadats eller omfattandeegendomsförlust uppkommit. 12 §För försök, förberedelse eller stämpling till landsförräderi, lands svek eller överlöpande till fienden dömes UU ansvar enligt vad i 23 kap. stadgas. Såsom stämpling skall även anses att träda i förbindelse med fienden för all förbereda, möjliggöra eller underlätta att brott som sagts må förövas. För förberedelse eUer stämpling under lid, då riket hotas av krig, ockupation eUer andra fientligheter, dömes ansvar ändå att fient ligheter icke utbraUt. Densom underlåter att avslöja landsförräderi, landssvek eller överlöpande tiUfienden, dömes ock ansvar enligt vad i 23 kap. sägs; och skall tiU sådantansvar dömas jämväl om han icke insett men bort inse att brottet var åfärde. 13 § Har under krig brott förövats av någon som därvidicke saknat anledning antaga att gärningen enligt krigsbruk var Ullåten, må dömasUU lindrigare straffan för gärningen är stadgat. Äro omständighetema synnerligenmildrande, skaU ej dömas tiU ansvar. 14 § Under beredskapstiUstånd och dä riket är i krig skaUsåsom krigsman anses, föratom den som på grand av 21 kap. 20 § eller med stöddärav givna bestämmelser är krigsman, jämväl envar annan som är tjänstgöringsskyldigvid försvarsmakten, i den mån ej regeringen annorlunda förordnar. Vad som sägsom krigsman skaU, då riket är i krig, äga motsvarande tillämpning å polisman vilken,utan att vara tjänstgöringsskyldig vid försvarsmakten, är skyldig att deltaga irikets försvar samt å skyddsvakt som har förordnats med stöd av 10 § lagen(1940:358) med vissa bestämmelser tiU skydd för försvaret m. m. Densom eljest under beredskapstiUstånd eller dä riket är i krig vistas vidavdelning av försvarsmakten, som är i fäll eller tjänstgör under Uknandeförhållanden, skall ock anses såsom krigsman. Beträffandekrigsfånge, krigsdeltagare som internerats vid krig under vilket riket ärneutralt och utländsk man som vistas bland krigsfångar eUer interneradekrigsdeltagare för att utöva sjukvård eller andlig vård skall i tiUämpligadelar gälla vad för krigsman är stadgat. 15 § Därest, då riket är i krig, gäming som avses i 21kap. eller i detta kapitel förövas mot stat, vilken är förbunden med riket, motsådan stats krigsmakt eUer mot någon som Ullhör denna, skaU vad som är stadgatom enahanda gäming mot riket, dess [krigsmakt] eller krigsman äga motsvarandetillämpning. 16 § I den mån det med hänsyn tUl krigsfara, variriket befinner sig, eller andra av krig föranledda utomordentliga förhållandenfinnes påkallat, äger regeringen förordna, att vad i 19 och 21 kap. samt idetta kapitel stadgas för del faU alt riket är i krig skall i tUlämpliga delargälla jämväl beträffande brott som förövas under annan lid. 232 Om riket skulle komma att vara helt eUer delvisockuperat av främman- de makt utan att militärtmotstånd förekommer, skall likaledes beträffande Prop. 1985/86; 9 brott somförövas i tillämpliga delar gälla vad i de nämnda kapklenfinnes stadgat för det faU att riket är i krig. Därvid skall vad som sägs omrikets försvar äga tillämpning å motståndsverksamheten och vad som sägs omfienden äga tillämpning å ockupationsmakten. 17 § Med fiende likställes i detta kapitel främmandemakt med vUken riket ej är i krig, om fara är att krig med den makten kanuppkomma. 18 § Om inträde och upphörande avberedskapstillstånd stadgas särskilt. 19 § Upphävd g. Prop.1985/86:9 Lagrådet Utdragur protokoU vid sammanträde Närvarande:f.d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådet Gregow. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag tdl 1. lag om disciplinförseelser av krigsmän, 2. lag om ändring i , 3. lagom ändring i värnpliktslagen (1941:967), 4. lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning, 5. lag om ändring i lagen (1980: 1021) om militär grundutbildning förkvinnor, 6. lag om ändring i , 7. lagom ändring i skadeståndslagen (1972: 207), 8. lag om ändring i lagen (1974:515) om ersättning vid frihetsinskränkning, 9. lag om ändring i lagen (1940:358) med vissa bestämmelser tiU skydd förförsvaret m.m., 10. lagom ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m. m., 11. lagom ändring i lagen (1975:688) om skydd för viss tjänsteutövning, 12. lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m.m., 13. lag om ändring i polislagen (1984:387), 14. lagom ändring i rättshjälpslagen (1972:429), 15. lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott, 16. lag om ändring i lagen (1953:770) om folkrättsliga reglers iakttagandei fråga om ansvar för brott av vissa utlänningar, 17. lag om ändring i lagen (1957:132) med särskUda bestämmelser angåendedomstolarna och rättegången vid krig eller krigsfara m. m., 18. lag om ändring i lagen (1942:87) med särskilda bestämmelser angåendestats- och kommunalmyndigheterna och deras verksamhet vid krig eller krigsfara m.m., 19. lag om ändring i lagen (1975:1057) med instraktion för justitieombudsmännen. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av t. f. departementsrådet föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagettill lag om disciplinförseelser av krigsmän I3 och 4§§ har tagits upp bestämmelser om att en i förhållande till 2§ 234 vidgad krets av personer skaU under vissa föratsättningarvara att anse somkrigsmän och därmed underkastade det disciplinansvar som den före- Prop.1985/86: 9 I 3§ föreskrivs alt, när riket är i krig, i paragrafen angivenpersonal är krigsmän. I 4§ anges att, om riket är i krigsfara eller omdet råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krigeUer av krigsfara som riket har befunnit sig i, regeringen får föreskriva altden personal som avses i 3§ skaU vara krigsmän. upphörandeav nämnda verkan föreslås i 5 § att regeringen skall, när det intelängre föreligger förhållanden som avses i 3 eller 4§, föreskriva att tillämpningenav dessa paragrafer skall upphöra. Avlydelsen av 3 och 4§§ framgår att nämnda personals ställning som krigsmäninträder automatiskt, om riket skulle räka i krig, medan det vid krigsfaraeller sådana utomordentliga förhållanden som avses i 4 § krävs att föreskrift isaken meddelats av regeringen för att denna verkan skall inträda. Att bestämmelseni 5 § likväl avser båda fallen synes moUverat. Det kan emellertid ifrågasättaspå vilken grand regeringen skall kunna meddela föreskrift som avses i 5§.Bestämmelsen i 4§ är uppenbarligen avsedd att utgöra ett sådant bemyndigandesom avses i 13 kap. 6§ första stycket första meningen regeringsformen. Någotstöd för att bemyndiga regeringen att meddela föreskrift av det slag som nämnsi 5 § synes däremot inte föreligga. Sådan föreskrift torde i stället utgöraverkställighetsföreskrift enligt 8 kap. 13 § första stycket 1 regeringsformen.Något hinder mot att regeringen meddelar verkställighetsföreskrift med åsyftatinnehåll kan inte anses föreligga. Paragrafens lydelse bör emeUertid jämkas. Motbakgrand av det sagda förordar lagrådet att ingressen till 3 § får lyda"Kommer riket i krig, är -" (jfr 1 § förfogandelagen 1978:262) samtatt 5 § ges följande lydelse: "När det inte längre föreligger sädanaförhållanden som avses i 3 och 4§§, skall regeringen föreskriva att annanpersonal än den som nämns i 2 § skall upphöra att vara krigsmän." Beträffandetillämpningen av bestämmelserna kan nämnas följande. Om riket kommit i krig,skall som nämnts den personal som avses i 3 § automatiskt bli att anse somkrigsmän. Om i något fall tvekan skulle uppkomma vid tillämpning av denföreslagna lagen huruvida riket befinner sig i krig, ankommer det på denmilitära myndigheten och, vid överklagande, domstolen att bedöma om så ärfallet. Om krigstillstånd övergår i sådana utomordentliga förhållanden somavses i 4 §, kan det inte anses erforderligt att regeringen dels enligt 5§meddelar föreskrift om att ifrågavarande personal skall upphöra att varakrigsmän och dels med stöd av 4 § föreskriver att samma personal skaU varakrigsmän. Detta torde inte heller påkallas av bestämmelsernas lydelse. Denverkan som inträtt enligt 3§ bör sålunda kunna beslå även under deefterföljande utomordentliga förhållandena, och någon föreskrift i sakenbehöver inte meddelas av regeringen förrän även dessa förhåUanden upphört. Paragrafeninnehåller bestämmelser om löneavdrag. Del föreskrivs bl. attlöneavdrag får bestämmas för och innebär avdrag på dagersättningeller motsvarande ersättning. Vidare anges att regeringen föreskriverom löneavdragets storlek. 1985/86: 9 Iremissen berörs inle frågan om storleken av löneavdraget. emellertidupplysts under hand att de tillämpningsföreskrifter som regeringen förutsättsutfärda avses bli utformade så, att för den som erhåller dagersättninglöneavdraget kommer att motsvara dagersättningen utan Ullägg. För andra somomfattas av bestämmelserna skall detta belopp utgöra löneavdragetsminimibelopp. I övrigt avses löneavdraget bestämmas i huvudsakligöverensstämmelse med vad som anges i 20 § anställningsförordningen (1965:601).I den paragrafen föreskrivs såvitt nu är av intresse att det där aktuellalöneavdraget skall bestämmas belopp motsvarande visst procenttal avarbetstagarens lön för dag i trettiodagars-månad. Procenttalet ökar enligl en iparagrafen intagen tabell från 16 vid månadslöner som inte överstiger tUl22 vid månadslöner som överstiger . som avses bli utfärdade med stöd av förevarande 13 § harkaraktären av verkställighetsföreskrifter. Med hänsyn härtiU synes i paragrafenböra intagas i vart fall granderna för beräkningen av löneavdraget. Detta kanske genom att den sista meningen i det remitterade förslaget ersätts av ettandra stycke av förslagvis följande lydelse: "För den som erhållerdagersättning skall löneavdraget motsvara dagersättningen utan Ullägg. Förövriga skall löneavdraget bestämmas till viss andel av utgående ersättning.Andelen skall utgöra högst en Qärdedel av ersättningen per dag. Avdraget fårdock inte understiga ett belopp motsvarande dagersättning utan tillägg." Dennu angivna lydelsen ger regeringen möjHghet att föreskriva löneavdrag enligten progressiv skala pä sätt som skett i 20 § anställningsförordningen.Minimiregeln för avdragets storlek medför emellertid att det progressivainslaget i löneavdraget i sådant faU blir tämligen begränsat. Med hänsynhärtill kan ifrågasättas, om man inte av praktiska skäl skall låta avdragetvara i huvudsak proportioneUt mot lönen. Detta blir resultatet, om en fastprocentsats i förening med minimiregeln föreskrivs för löneavdraget. Väljesdetta alternativ kan ett andra stycke ges följande lydelse: "För den somerhåller dagersättning skall löneavdraget motsvara dagersättningen utantillägg. För övriga skall löneavdraget bestämmas tUl tjugo procent av utgåendeersättning, dock lägst tiU ett belopp motsvarande dagersättning utan tUlägg." Idenna paragraf har tagits upp en bestämmelse, vari föreskrivs att om endisciplinförseelse också utgör ett brott, krigsmannen skall anmälas till åtalför brottet, om inte annat följer av 17§. I specialmoUveringen paragrafenanges bl. a. att ett villkor för att åtalsanmälan enligt paragrafen skall kunnaövervägas är att förutsättningarna för att ålägga krigsmannen endisciplinpåföljd föreUgger i och för sig saml att det är ett absolut krav attdet föreligger en disciplinförseelse som sådan. Det anförda ger närmastintryck av alt avsikten är att uppkommen fråga om disciplinförseelse skaUtill fullo utredas, även om det på ett tidigt stadium står klart attåtalsanmälan skall ske i fall disciplinförseelse förelig- Det innebär att frågan om disciplinförseelse måste klarläggas,trots att detframgår att någon disciplinpåföljd inte kan åläggas oavsett utredning- Prop.1985/86:9 ens resultat. Saken skall ses mot bakgrund av förslagets principiellaståndpunkt, att skyldighet att göra åtalsanmälan skall föreligga endast dåfråga är om disciplinförseelse. Det kan dock ifrågasättas, om det är rimligtoch lämpligt att den militära myndigheten i angivna situationer skall behöva tUlfuUo utreda disciplinförseelsen. Det synes för åtalsanmälan böra varatillräckligt alt det föreligger sådana omständigheter, att det kan antas altkrigsmannen begått en disciplinförseelse. Närdet gäller frågan om brott är tydligt att det inte för åtalsanmälan kan krävasatt det är utrett att brott begåtts. Det bör räcka alt krigsmannen genom sittförfarande skäligen kan misstänkas för att ha gjort sig skyldig till brott. Pägrand av del anförda förordar lagrådet att 16 § ges följande lydelse: "Omen krigsman kan antas ha begått en disciplinförseelse och han genom sittförfarande skäligen kan misstänkas även ha gjort sig skyldig till brott, skaUhan anmälas till åtal för brottet, om inte annat följer av 17 §." Dennaparagraf innehåller bestämmelser om förfarandet med alkoholdrycker och andra berasningsmedel,vilka påträffas hos en krigsman som enligt de föregående bestämmelsemaomhändertagits på grand av berasning. I första stycket föreskrivs att sådanegendom skall tas ifrån honom samt att beslut härom meddelas av den förman somomhändertagit den berasade. Enligt andra stycket skaU med egendomen förfaras påsätt som föreskrivs i viss bestämmelse i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhalUgadrycker m. m., vilket innebär alt egendomen skall försäljas eller förstöras. Isamma stycke finns också bestämmelser om vilken myndighet som har att meddelabeslut i saken och om vem belopp som erhålls vid försäljning av egendomen skalltillfalla. Enligt tredje stycket får första och andra styckena tillämpas även ii fråga om injektionssprutor och kanyler, som kan användas för insprutning imänniskokroppen, samt andra föremål, som är särskilt ägnade att användas förmissbrak av eller annan befattning med narkotika. Alkoholdryckerlär vid tillämpning av lag säUan försäljas utan blir av praktiska skälnästan alltid förstörda. a. mot bakgrand härav kan ifrågasättas, om detfinns något egentligt behov av att kunna sälja alkoholdrycker somomhändertagits från en berasad krigsman. I fråga om injektionssprutor ochandra föremål som nämns i tredje stycket framstår försäljning över huvud somen föga realistisk åtgärd. När det gäUer bl. a. alkoholdrycker synes vidareundanlagsvis, t. ex. då egendomen tillhör annan än den omhändertagnekrigsmannen, böra finnas möjlighet att låta krigsmannen återfå egendomen. En jämförelse förtjänargöras med 8 § lagen (1976:511) om omhänderta gande av berasade personer m. m. Enligt den bestämmelsen saknas möjlig het att försälja alkoholdrycker eller andra berasningsmedel, vUka påträffas hos den som omhändertagits enligt lagen. Sådan egendom skall bevisligen förstöras, om inte särskilda skäl talar för att egendomen återstäUs efter frigivandet. Vad som föreskrivs om alkoholdrycker och andra berusnings- 237 Prop.1985/86:9 medel får också tillämpas i fråga om injeklionssprator och andraliknande föremål. Det synes lämpUgt alt nu förevarande paragraf får samma innebörd.Den bör även i övrigt utformas på motsvarande sätt. Pågrand av det anförda förordar lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: "Alkoholdryckereker andra berusningsmedel, som påträffats hos den som har omhändertagits pågrund av berusning, skaU las ifrån honom. Sådan egendom skall bevisligenförstöras, om inte särskilda skäl talar för att egendomen återstäUs efterfrigivandet. Frågan härom prövas av den myndighet som avses i 40 §. Förstastycket får tiUämpas även i fråga om injektionssprutor och kanyler, som kananvändas för insprutning i människokroppen. Detsamma gäller andra föremål, somär särskilt ägnade att användas för missbrak av eller annan befattning mednarkotika." Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. Utdragur protokoU vid regeringssammanträde . I. , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , ,, R. , , . Proposition om lag om disciplinförseelser av krigsmän m. m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande(l) över förslag till 1 lag om disciplinförseelser av krigsmän, 2 lag om ändring i , 3 lag om ändring i värnpliktslagen (1941:967), 4 lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning, 5 lag om ändring i lagen (1980:1021) om militär grandutbildning förkvinnor, 6 lag om ändring i , 7 lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207), 8 lag om ändring i lagen (1974:515) om ersättning vid frihetsinskränkning, 9 lag om ändring i lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser tUl skyddför försvaret m.m., 10 lagom ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafflid m. m., 11 lagom ändring i lagen (1975:688) om skydd för viss tjänsteutövning 12 lagom ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m., 13 lagom ändring i polislagen (1984:387), 14 lagom ändring i rättshjälpslagen (1972:429), 15 lagom ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott, 16 lagom ändring i lagen (1953:770) om folkrättsliga reglers iakttagande i fråga omansvar för brott av vissa utlänningar, 17 lagom ändring i lagen (1957:132) med särskilda bestämmelser angående domstolarnaoch rättegängen vid krig eller krigsfara m. m., 18 lagom ändring i lagen (1942:87) med särskilda bestämmelser angående stats- ochkommunalmyndigheterna och deras verksamhet vid krig eller krigsfara m.m., 19 lagom ändring i lagen (1975:1057) med instraktion för justitieombudsmännen. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådet har med de undantag somframgår av det följande lämnat de remitterade förslagen utan erinran. (1)Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde . Prop, 1985/86:9 Jagansluter mig UU vad lagrådet har uttalat rörande 3, 5, 16 och 44§§ lagenom disciplinförseelser av krigsmän. Dessa paragrafer bör alltså jämkas ienlighet med lagrådets förslag. Lagrådethar föreslagit ändring av också 13 § i samma lag. EnHgt min mening gårlagrådets förslag längre än vad regeringsformen kräver. Det remitteradeförslaget att regeringen föreskriver om löneavdragets storlek har utformats med10 kap. 2§ tredje stycket andra meningen lagen (1976: 600) om offenUiganställning () som förebUd. En på samma sätt utformad erinran om regeringensrätt att genom föreskrifter bestämma löneavdrags storlek fanns närmast föreLOA: s ikraftträdande i 18 § statstjänstemannalagen(1965:274). Den paragrafen och stora delar av statstjänstemannalagen i övrigtvar föremål för ändring i samband med ämbetsansvarsreformen (prop.1975:78, JuU 22, rskr 212). JagvUl emeUertid inte motsätta mig att grunderna för beräkning av löneavdragetnärmare anges i lagtexten på det sätt som lagrådet har föreslagit. Denremitterade paragrafens sista mening bör därför ersättas av ett andra stycke avföljande lydelse: "För den som erhåller dagersättning skall löneavdragetmotsvara dagersättningen utan tillägg. För övriga skall löneavdraget bestämmasUll viss andel av utgående ersättning. Andelen skall utgöra högst en fjärdedelav ersättningen per dag. Avdraget får dock inte understiga ett beloppmotsvarande dagersättning utan tiUägg." Det får ankomma på regeringen attsenare besluta föreskrtfter om löneavdragets storlek. Utövervad som har berörts förordar jag också vissa redaktionella jämkningar ilagförslagen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attanta de av lagrådet granskade förslagen med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionföreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. Innehåll ProP- 1985/86:9 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... .... 1 Propositionens lagförslag ...................................... .... 3 1 lag om disciplinförseelser av krigsmän ................ 3 2 lag om ändring i ........................... .... 9 3 lag om ändring i värnpliktslagen (1941:967) ......... 25 4 lag om ändring i lagen (1976:600) om offenUiganställning 26 5 lag om ändring i lagen (1980:1021) om mUitärgrundutbildning för kvinnor .................................................................... 28 6 lag om ändring i .................... ... 28 7 lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207) .... ... 30 8 lag om ändring i lagen (1974:515) om ersättning vidfrihetsinskränkning 30 9 lag om ändring i lagen (1940:358) med vissabestämmelser till skydd för försvaret m. m .................................................................... 32 10 lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning avstrafflid m. m. 11 lag om ändring i lagen (1975:688) om skydd för visstjänsteutövning 36 12 lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande avalkoholhaltiga drycker m. m .................................................................... 36 13 lag om ändring i poUslagen (1984:387) .............. 37 14 lag om ändring i rättshjälpslagen (1972: 429) ...... ... 38 15 lag om ändring i lagen (1957:668) om uUämning förbrott 39 16 lag om ändring i lagen (1953:770) om folkrättsligareglers iakttagande i fråga om ansvar för brott av vissa utlänningar ............................. 40 17 lag om ändring i lagen (1957:132) med särskUdabestämmelser angående domstolarna och rättegängen vid krig eller krigsfara m.m........... 40 18 lag om ändring i lagen (1942:87) med särskildabestämmelser angående stats- och kommunalmyndigheterna och deras verksamhet vidkrig eller krigsfara m. m................................. .. 41 19................................................................. lagom ändring i lagen (1975:1057) med instrakUon för justkieom- budsmännen ................................................. .. 42 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . 1 Inledning....................................................... .. 44 1.2................................................................ Gällanderätt om militäransvar 45 2 AllmänmoUvering .......................................... .. 49 2.1 Principiellasynpunkter på militäransvaret 49 2.1.1 Behovet av ett nytt disciplinärt system ... .. 49 2.1.2 Den anställda personalens ansvar ......... 51 2.1.3 Vämpliktigas ansvar ............................. .. 52 2.1.4 Disciplinansvaret för vissa andrapersonalkategorier . 2.1.5 Disciplinansvaret i krig ........................ .. 54 2.2 Detsärskilda militära discipUnsystemet 56 2.2.1 Krigsmannabegreppet ........................ 56 2.2.2 Disciplinansvaret ................................. .. 57 2.2.3 Principiella frågor om disciplinpåföljderna .. .. 58 2.2.4 DiscipUnpåföIjdernas närmare utformning m. m 60 2.2.5 Konkurrensen mellan discipUnansvaret och allmännastraffbestämmelser 62 2-2.6 Beslutande myndigheter ................... 65 241 1985/86:9 2.2.7 Handläggningen av disciplinärenden ..... .. 68 2.2.8 Verkställighet av disciplinpåföljd ........... .. 70 2.2.9 Tvångsmedel .................................... 72 2.2.10 Klagan över beslut om discipHnpåföljd ..... 75 2.3................................................................ Detstraffrättsliga ansvaret 78 2.3.1 Allmänna utgångspunkter .................... 78 2.3.2 Den militära personalens straffansvar i krig .. 79 2.3.3 Särskilda straffbestämmelser för värnpliktiga 81