prop · G90362 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86: 62 om bilbältesanvändning m. m. 1985/86: 62 Regeringenförelägger vad som har upplagils i bifogade utdrag ur regeringsprolokolletden för de åtgärder och det ändamål som framgår avföredragandens hemställan. Ipropositionen behandlas frågan om ett utvidgat krav på bilbältesanvändning såall det omfattar även passagerare i personbilars baksäten. Kravet föreslåsgälla för personer som fyllt med samma undantag som gäller förpassagerare i framsälel. Vidarekonstateras att fyrpunktsbälten, s. k. rallybällen, inte bör godkännas sombilbälten när bilarna används i allmän trafik. Slutligenbehandlas också frågan om behovet av en utmärkning på långa fordonskombinationersom anger att ett släp är kopplat lill dragbilen. Något krav pä särskild utmärkningbedöms ej behöva införas. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde I. , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , :;son,, , R. , , , , , Proposition om bilbältesanvändning m.m. 1 Inledning Idecember 1984 föreslog trafiksäkerhets verket (TSV) regeringen atl bilbälteskall användas av alla som färdas i bil på sittplats som är utrustad medbilbälte. Verkelsförslag har remissbehandlats. Regeringenhar med anledning av tidigare beslut rörande användning a\ fyrpunktsbälten(/84:1, rskr. 37) och utmärkning av atl släp är kopplat lill dragbil (TU1981/82: 19 och 1981/82:26, rskr. 231) uppdragit åt trafiksäkerhets verket attnärmare utreda frågorna. Trafiksäkerhetsverkelhar redovisat uppdragen till regeringen. Verkels förslag om utmärkning av släphar remissbehandlats. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels trafiksäkerhetsverkets framställningom utökad bilbällesanvändning samt förteckning över remissinstanserna ochsammanställning av remissyttrandena som bilaga 1 och 2, dels trafiksäkerhelsverketsrapport om fyrpunktsbälten som bilaga 3, dels trafiksäkerhelsverkets förslag omutmärkning av släp saml förteckning över remissinstanserna och sammanställningav remissyttrandena som bdaga 4 och 5. Jagavser nu alt ta upp de angivna frågorna. Ettsystematiskt arbete har pågått för alt göra våra vägaroch fordon Irafiksäkrare. har utbildningen av förarna och övrigatrafikanter successivt förbättrats. Trafiksäkerhetsinformationen har ocksåutvecklats. Sverigehar därigenom uppnått en mycket hög trafiksäkerhelsstandard internationelltsett. Trots detta inträffar åriigen ett stort antal olyckor där människor dödasoch skadas. Det trafiksäkerhetsbefrämjande arbetet måste därför fortsätta påalla områden. Inriktningenpå del Irafiksäkerhelsarbete som bedrivs f. n. överensstäm- Prop. 1985/86: 62 mermed de mål för Irafiksäkerhelsarbelet som godkände . Dessainnebär all totala antalet dödade och skadade i trafiken fortlöpande skallminskas saml att risken atl dödas eller skadas skall sänkas för varje trafikantkategori.Dessutom skall risken all dödas och skadas i trafiken minskas i högre grad förde oskyddade trafikanterna än för de skyddade och barnens problem skallsärskilt beaktas. Ettintensivt och målmedvetet arbete har också utförts av organisationer,myndigheter och regering. Vad gäller insatser för all öka de oskyddadetrafikanternas säkerhet kan nämnas den särskilt tillsatta ledningsgruppen förmc- och cykelfrägor och de extra 5 milj. kr. som har avsatts för extraordinärainsatser på mc-och cykelområdel . Trafiksäkerhetsverketsförslag om krav på utökad bilbällesanvändning är ett led i arbetet att minskaantalet dödade och skadade bland bilförarna och passagerarna. Förekomstoch användning av bilbälten Under1960-lalel började vissa bilfabrikanter alt förse nya bilar med bilbälten i framsälel.Samtidigt lät också vissa enskilda fordonsägare montera in bälten i äldrefordon. Kravpå att bilbälten skall finnas i framsätet gäller års modeller. För1970 och senare års modeller omfattas samtliga sittplatser av ulruslningskravel.F. n. är av personbilarna utrustade med bälten i baksätet. Förlätt lastbil gäller numera såväl ett utrustnings- som etl användningskrav. Föratl få förare och passagerare alt använda de bälten som monterals i bilarnagenomfördes olika informationskampanjer. Resultatet blev alt användningen steglill bland förare och passagerare i framsälel i långvägalandsvägstrafik. I mer lokal landsvägstrafik var användningen och inne itätorterna . Dengällande föreskriften om användning av bilbälte i framsätet infördes den 1januari 1975. I och med atl denna bestämmelse trädde i kraft ökadeanvändningsfrekvensen kraftigt. gjorda mätningar visar att användningenfortsatt ligger pä hög nivå och att den i tätortstrafik är och ilandsvägstrafik . Undantagnafrän gällande användningskrav är barn och personer med en längd avmindre än . Vidare gäller undantag vid backning eller vid färd inomparkeringsplats, parkeringshus, bensinstation eller verksladsområde eller underliknande förhållanden. Bilbälte behöver inte heller användas av förare iyrkesmässig trafik för personbefordran eller när det finns medicinska hinderenligt läkarintyg som utfärdats före färden. Densom inte använder bilbälte kan dömas lill penningböter. Enligt riksåklagarensbeslut om ordningsbot är ordningsbolen f. n. Underett flertal år pä har trafiksäkerhets verket och för trafiksäkerhetens främjande (NTF) genom olika informa- 3 Prop.1985/86:62 tionsaklivileler sökt öka människors kunskap om de säkerheismässiga fördelarnamed och påverka inställningen till att använda bilbälte även i baksätet.Användningen har stigit långsamt från till . Blandbarnen ligger användningen högre. Fråganorn bilbältesanvändning har behandlats tidigare. Trafiksäkerhetsutredningenunderströk i sitt slutbetänkande (Ds K 1980:6) behovet av kraftfulla informafionsinsalser.Vid behandlingen av frågan i den s.k. Irafiksäkerhetsproposilionen (prop.1981/82:81) anförde föredraganden atl man i görligaste mån borde undvika allinföra tvingande bestämmelser och i .stället först pröva frivillighet iförening med information. Skulle del visa sig all användningsfrekvensen intekunde påverkas tillräckligt på detta sätt bedömdes ett obligatorium nödvändigt atlUllgripa även för baksälespassa-gerarna. Redani dag har ett anlal länder krav på alt vuxna baksätespassagerare skall användabilbälte. Hit hör , , och staten iAustralien. För barn finns krav på skyddsanordningar i nästan samtliga av saml i , och New , . Innanjag går in på frågan om utökad bilbältesanvändning, användning av fyrpunktsbältensamt behovet av en särskild utmärkning om släp på dragfordonet vill jag kort lämnaen redovisning av olycksutvecklingen . Under1970-talel sjönk antalet dödade och skadade i trafiken trots atl trafikarbetetökade. I början av 1980-lalet bröts emellertid den nedåtgående olyckstrenden. År1981 dödades 784 och skadades 18554 personer i trafikolyckor enligt denofficiella slatisUken. var motsvarande anlal 801 resp. 20635. Antaletomkomna har således ökat och antalet skadade . Ökningenfram lill hänförde sig huvudsakligen till grupperna cyklister ochmotorcyklister medan övriga Irafikantkalegorier visade en oförändrad ellersänkt döds- och skadefallsnivå. Dekonstaterade ökningarna ledde lill att den dåvarande kommunikationsministerntillsatte en särskild ledningsgrupp med representanter för berörda myndigheter,organisationer och branscher för att bryta den oroande utvecklingen. Underår 1985 har vi kunnat konstatera en annorlunda utveckling. Antalet dödade ochskadade cyklister och motorcyklisler har minskat medan motsvarande tal förbilförare och passagerare har ökat markant. Denhär utvecklingen har lett till all behovet av olycks- och skaderedu-cerandeåtgärder för biltrafikanter accentuerats. Undersökningarsom gjorts visar att en tredjedel av de dödade passagerarna har suttit ibilarnas baksäte. Detta motsvarar 50-60 personer . Av dessa är ca 70%vuxna och ungdomar . 2.1 Utvidgat krav på bilbältesanvändning Mitt förslag: Kravet på obligatorisk användning avbilbälte bör utvidgas lill atl omfatta även passagerare i personbilarsbaksäten. Kravet bör gälla den som fyllt och som har en längd av minst150 cm. I övrigt bör samma undantag gälla som gäller förbilbältesanvändning i framsätet på personbilar dvs. när fordonet inte är irörelse, vid backning eller vid färd inom parkeringsplatser, parkeringshus, bensinstaUons-eller verksladsområden eller under liknande förhållanden. Bilbälte bör hellerinte behöva användas när det finns medicinska hinder enligt läkarintyg somutfärdals före färden. Skyldigheten alt använda bilbälte även i personbilarsbaksäten bör gälla fr. o.m. den Ijuli 1986. förslag: Bilbälten skall användasav alla som färdas i bil på sittplats som är utrustad med bilbälte oavsettålder och längd och oavsett om färden sker i framsätet eller baksätet.Undantaget för föraren i yrkesmässig trafik för personbefordran slopas.Skyldigheten kommer därigenom också atl omfatta även den som färdas i tunglastbil eller buss som på frivillig väg försetts med bilbälten. För barn skall en särskild skyddsanordning användas istället för bilbälte. Barn är inte slraffmyndiga. Ansvaret för altdessa använder bilbälte eller särskild skyddsanordning bör därför vila påföraren eller om en förälder eller annan som har vårdnaden om barnet medföljeri fordonet på denne. ''Jlmänheten, tillverkare och myndigheter behöver en visstid för anpassning till den kommande regleringen. Därför bör ändringen träda ikraft så snart som det är praktiskt möjligt dock . Remissinstanserna:' En överväldigande majoritet instämmeri att det är angelägel atl utvidga kravet på bilbällesanvändning, så att deläven omfattar passagerare i personbilars baksäte. Flera remissinstanserförordar atl kravet träder i kraft tidigare än . Några remissinstanser understryker behovet av en kraftiginformationsinsats i samband med en eventuell regeländring. Flera remissinstanser framhåller att det måste uthur delaljbe-slämmelser för skyddsanordningar för barn skall se ul innan trafiksäkerhelsverketsförslag genomförs i denna del. Kritik framförs mot förslagel att ta bort del nuvarandeundantaget från bältespliklen för förare i yrkesmässig trafik liksom atl införaskyldighet för ' är inte enigt. Här, liksom iövriga avsnitt, redovisas endast majoritetens ståndpunkt. För en utförligareredovisning hänvisas till bilaga 2. 1985/86: 62 förare av tunga lastbilar atlanvända bilbälten i de fall fordonen utrustats med sådana. är tveksam till förslaget med hänsyntill svårigheterna att övervaka bestämmelsens efterlevnad. Skälen för mitt förslag Del är en allmän strävan i regeringens arbete all inte ionödan införa nya regler. Detta gäller inte minst straffsanktionerade förbud.Inom pågitr också en översyn med sikte på att avskaffaonödiga straffbestämmelser, bl. a. för att göra det möjligt att koncentrerarättsväsendets resurser där de behövs bäst. Till grund för detta arbete liggerbl. a. två promemorior som riksåklagaren har utarbetat. Den ena gäller avkriminali-seringarpåtrafikrällens område. Inom färdigställs i dagarnaen promemoria i samma ämne. Jag räknar med alt regeringen senare underriksmötet skall redovisa resultatet av delta arbete för . Denomständigheten all man strävar efter alt avskafta onödiga straffbestämmelserinnebär självfallet inte att man skall avstå frän all införa nya bestämmelser ifall där behovet ter sig särskilt angelägel. Inte minst del genomslag som detnuvarande bilbälteskravet har fåll visar att man med sådana små medel kanavsevärt förbättra trafiksäkerheten. Därför bör en begränsad utvidgning avdetta krav nu genomföras. Vilka skall o.mfattas av bilbälteskravet i baksätel? Som framgått av den redovisning som jag lämnat över olycksutvecklingenbör olycksförebyggande och skadereducerande åtgärder sältas in sä snabbt sommöjligt för att motverka den ökning av dödade och skadade biltrafikanter somtidigare noterats och som varit särskilt kraftig år1985. Därför bör ändringen av det nu gällande bilbälleskravetbegränsas sä att den kan göras relativt omgående. Jag föreslär därför attnuvarande bilbälteskrav utvidgas till all omfatta också baksätespassagerare omde fyllt och om de har en längd av . Den föreslagna avgränsningen lämnar på intet sätt barnenutanför del säkerhetsarbete som bedrivs. Den gör det möjligt atl med kortvarsel införa ett obligatorium för de vuxna baksälespassagerarna - de över 15år, som det fortsatta arbetet inriktas på att förbättra även barnenssituation. En utvidgning lill barnen kräver dock alt vissa frågeställningarklaras ut. TSV har föreslagit alt obligatoriet skall omfatta ävenbarn . Flera remissinstanser har pekat på alt det behöver klarläggas hur de skyddsanordningar skall se ul som minderåriga barn bör använda. Så har t. ex. statens väg- och trafikinstitut (VTI) tagit upp frågan om atl skyddsan ordningarna för barn skall vara av godkänd typ. VTI menar all om etl sådant krav inte införs så finns del stor risk för att undermåliga system 6 dyker upp på marknaden. Även fråganom hur man skall hanlera de ca 200000 ej godkända anordningar som är i bruk måsteockså enligt VTI Prop. 1985/86:62 lösas. VTI tar också upp problemet vad manskall göra när det är fler personer i bilen än det finns bälten, t. ex. närfyra personer sitter i etl baksäte där det finns tre bälten. Nordiska trafiksäkerhetsrädet har startat enöversyn över vilka skyddssyslem som kan användas av barnpassagerare. Rådetkommer också alt överväga hur användningsfrekvensen pä bästa sätt snabbt skallnå en än högre nivå. Jag har erfarit atl detta arbete beräknas bli färdigtunder . Problemet med fler passagerare i baksätet än vad del finnsbälten för är i hög grad aktuellt inom skolskjutsningens område. har också i sitt remissvar tagit upp detta och framfört atlfrågan måste belysas ytterligare. Även Svenska Taxiförbundel som tillstyrkt förslaget omobligatorisk användning av bilbälte bland barnpassagerare i baksätet haruttalat alt besiämmelser vid yrkesmässig trafik för personbefordran bör anstå iavvaktan på all särskilda skyddsanordningar avpassade för barn- och skolskjutsbrukgodkänts av trafiksäkerhetsverkel och blivit allmänt förekommande i handeln. Jag delar denna uppfattning och har för avsikt alltillsätta en arbetsgrupp med uppgift att se över hithörande frågor. Jag harerfarit all kommunförbundet ställt sig positivt lill att medverka iarbetsgruppen. Arbetsgruppen bör kunna lämna ett förslag senast under år1986. Beträffande de delar av TSV:s förslag som berör enutvidgning till förare i yrkesmässig trafik och förare av tung lastbil harSvenska Taxiförbundel erinrat om de synpunkter som tidigare framförtsbeträffande de speciella förutsättningar som gäller för yrkesgruppen laxiförare.Från skyddssynpunkt är det angeläget atl snabbi kunna la sig ur bilenframhåller taxiförbundel. Man ställer sig dock positiv till all obligatorietäven skall omfatta förare i yrkesmässig trafik för personbefordran underförutsättning alt ikraftträdandet anstår till dess atl automatisk bilbältespålagarefinns allmänt förekommande till salu. Jag kan för min del instämma i desynpunkter taxiförbundet framfört. TSV:s förslag om att införa krav på bilbällesanvändningför förare av tung lastbil om fordonet försetts med bilbälte avvisas av någraremissinstanser. a. hänvisas till behovet av utvecklingsarbete avseende förar-slolen.Jag har inte funnit tillräckliga skäl för atl ansluta mig till trafiksäkerhelsverketsförslag i denna del. Av stor betydelse för när krav pä bältesanvändning ibaksätet skall införas är alt allmänhetens förståelse för obligatoriet måstevara stor. I annat fall skulle inte förslaget mötas av den breda anslutning somär av väsentlig betydelse för reformens framgångsrika genomförande.Informationen spelar här en mycket viktig roll. Liksom flera remissinstanserbl. a. NTF, och Mo- 1985/86: 62 lormännens riksförbund anser jag atlgenomförandet bör ske . Jag gör den bedömningen atl den Ijuli 1986 är lämplig tidpunkt. , under semestrarna, färdas etl stort antalmänniskor ute på vägarna. Säkerhetsfrågorna är då naturiigt i fokus. Likaså gerde längre semeslertureina baksätespassagerarna vana vid baksätesbältena i defall de inte har använt dem regelbundet. Vid kontakter med TSV och NTF har jag erfarit atl enförstärkt informationsverksamhet under cirka ett halvt är bedöms varatillräckligt för alt höja den höga andelen - - av personer somär positiva till en obligatorisk användning av bilbälte i personbilars baksäte. Om godkänner den av mig föreslagna utvidgningenav bilbälteskravet avser jag all föreslå regeringen den ändring i 117 a §vägtrafik-kungörelsen (1972:603) som behövs. Min bedömning: Fyrpunktsbälten för tävlingsbilar bör integodkännas som bilbälten i personbilar i vanlig trafik. Skälen för min bedömning: Ar 1983 beslöt alt geregeringen lill känna att del borde undersökas om s. k. fyrpunktsbälten kundegodkännas när de används i bilar i allmän trafik. TSV har på regeringensuppdrag redovisat konsekvenserna av all godkänna fyrpunktsbälten. Verket angerall man klart påvisat all dessa inte ger samma skydd som ett trepunklsbälte ihändelse av kollision. Låg bakre fästpunkt för axelbanden ger upphov lill tryckpå axelpartiet med risk för ryggradskomprimering. Axelbanden belastar vidarerevbenens yttre delar i stället för del kraftiga bröstbenet. Dålig bandgeometrigör att axelbanden tenderar att dra upp höflbandet i bukens mjukdelar däkroppen slungas framåt. har inte remissbehandlats. En kompletterande undersökning som TSV låtit VTI ulföravisar alt fyrpunktsbältels nackdelar finns kvar även om förarslolen är av s.k. rally-typ. Skillnaden ii skyddseffekt beror på olikheter i bältenashuvudsakliga funktion. Trepunktsbältets viktigaste uppgift är att skydda förareoch passagerare vid en kollision eller vid en häftig inbromsning. Rallybältenasprimära funktion är däremot all hälla föraren på plats i stolen så alt fordonetkan manövreras även vid stora sidoaccelerationer under kraftig kurvtagning.Vidare skall dessa bälten fixera förare och passagerare i stolen vid en voltning,dvs. under andra betingelser än vad som råder i normal trafik. 2.3 Utmärkningav släp på långa fordonskombinationer Minbedömning: Krav på utmärkning av långa fordonskombina-lioner bör f. n. inteinföras. Trafiksäkerhetsverketsförslag: Del är tveksamt om del föreligger ett tillräckligt underlag för altkunna bedöma värdet av en obligatorisk utmärkning av långafordonskombinationer. Om det befinns önskvärt är verket berett alt ta fram ytteriigarebeslutsunderiag. Remissinstanserna:Majoriteten av remissinstanserna har ansett alt TSV bör få i uppdrag allnärmare undersöka för- och nackdelarna med den föreslagna släpskyllen. VTI harutifrån gjorda överväganden om synbar-hel, effekt och kostnader ifrågasatt omdel är insiktsfullt atl driva frågan längre. Skälenför min bedömning: Trafiksäkerhetsverkel följer kontinueriigt utvecklingeninom fordonsområdet, såsom konstruktions- och utmärknings-frågor. Någon specialinrikladstudie beträffande en skylt vars nytta kan ifrågasättas bör inte pressas in iverkels ordinarie program där andra mer angelägna frågor ställer anspråk på verketsutredningsresurser. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår all godkänna de riktlinjer jag har angett för användningav bilbälte dels bereder tillfälle att ta del av vad jag har anfört iövrigt. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar genom propositionförelägga vad föredraganden anfört för de åtgärder och del ändamålsom föredraganden har hemställt om. 1985/86:62 Bilagal Framställning om införande av generellt krav på att användabilbälte i bil Kravetpå att använda bilbälte har gällt och avser den som färdas i framsätei personbil, lätt lastbil och buss på sittplats som har bilbälte. Fram lill den1 var såväl förare som passagerare i yrkesmässig trafik förpersonbefordran undantagna från detta krav. Undanlaget gäller numera endastföraren. Någol krav att använda bilbälte i baksäte finns fortfarande inte.Oaktat detta skall personbil av 1970 eller senare års modell ha bilbälte ibaksätet. Kravet pä bilbälte i lätt lastbil skall tills vidare endast gälla framsätei fordon av 1984 eller senare års modell. I tung lastbil krävs endastfästpunkter för bilbälten och då först från den lidpunkt trafiksäkerhetsverkelbestämmer. Någon sådan tidpunkt har dock verket inte besitämt . Detär konstaterat att bilbältets skyddseffekt är stor. Man kan också med relativtstor säkerhet förutse hur många liv som skulle räddas och hur många svårareskador som skulle kunna undvikas om samtliga åkande använde bilbälte isåväl fram- som baksäte. Nästan hälften av dem som skulle räddas till livetskulle vara barn. Genom en massiv informationsinsats har allmänhetensinställning till användning av bilbälte avsevärt förbättrats. Del ärförmodligen inte möjligt alt med rimliga insatser åstadkomma en större ökningav den frivilliga användningen. Majoriteten av allmänheten synes också varapositiv lill en lagstiftning som innebär generellt krav på atl användabilbälte. Trafiksäkerhetsverkel har upprättat en promemoria diir vad nu sagtsnärmare redovisas (bilaga 1). Mot bakgrund härav föreslås atl 117 a och 164 §§ vägtrafikkungörelsen(1972:603) ändras (bilaga 2). Som kommentar till författningsförslaget kanföljande anföras. Föreslagenlydelse av 117 a § första styckel medför att bilbälten skall användas av allasom färdas i bil pä sittplats som är utrustad med bilbälte oavsett ålder ochlängd och oavsett om färden sker i framsätet eller baksätet. Förslaget innebärdärmed atl skyldigheten omfattar även den som färdas i tung lastbil som på frivillighelensväg försetts med bilbälten. Förde riktigt små barnen är det givelvis omöjligt atl använda bilbälten. För destörre barnen är del i många fall olämpligt att använda sädana ulan någolsärskilt hjälpmedel. I marknaden finns dock ett rikt utbud av särskildaskyddsanordningar för barn. Vissa av dessa är utformade som hjälpmedel för allmöjliggöra användning av bilbältet. Andra är konstruerade på sådant sätt allbilbältet inte alls används eller används endast indirekt. För att i ställetför bilbälte möjliggöra användning av den senare typen av skyddsanordningar hardet som en ny punkt i andra slyckel införts ett undanlag från kravet påanvändning av bilbälte. Itredje stycket har undantaget för föraren i yrkesmässig trafik för personbefordrantagils bort. Han faller därför in under huvudregeln i första styckel. Barnunder är inte slraffmyndiga. För atl regeln om att även barn 10 skall använda bilbälte inte skall bli ett slag iluften bör det straffrättsliga ansvaret vila på annan änbarnet. Ansvaret bör i första hand vila på Prop. 1985/86: 62 fordonetsförare. Men i de fall en förälder eller annan som har vårdnaden om barnetmedföljer i fordonet är det naturligare atl denne istället för föraren haransvaret. Ansvarsregler om detta har införts i 164 § som ett nytt stycke. Fråntrafiksäkerhetssynpunkt syns det angelägel all en bestämmelse om generellanvändning av bilbälte börjar tillämpas . Enligt trafiksäkerhelsverketsmening behöver allmänheten, tillverkare och myndigheter en viss lid föranpassning till den kommande regleringen. Verket föreslår därför attförfattningsändringen träder ikraft så snart det är praktiskt möjligt docksenast . Besluti detta ärende har fattats av, förutom undertecknad generaldirektör, styrelseledamöternaAdolfsson, , , , , och har varit byrådirektör . Bilaga I Underbilaga 1 Underlag till trafiksäkerhetsverkets förslag om generelltkrav på användning av bilbälte i bil Under är 1983 omkom 60 personer och skadades svårt 500personer när de färdades som baksätespassagerare i personbilar. Mänga av demsom omkom eller skadades svårt var barn. En föreskrift om användning avbilbälte i baksätel skulle varje är sannolikt rädda omkring 20 liv och 400personer från svåra skador. Forskningen visar all det är lika farligt atl åka ibaksätet som i framsälel. Del är säkrare all vara fastspänd i bilen än all intevara det. Det finns nu lämpliga skyddssyslem för personer i alla åldrar. Genom atl baksälesåkande inte bara riskerar all skada sigsjälva utan också de frarnsätesåkande är skälen för en föreskrift om användningav bilbälte i baksätet egentligen starkare än i framsätet.