prop · G903106 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86:106 om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vidolovlig parkering 1985/86: 106 Regeringen föreslårriksdagen att anta del förslag som har lagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprolokolletden . På regeringens vägnar OlofPalme Ipropositionen föreslås att lagen (1984-. 318) om kontrollavgift vid olovlig parkeringändras sä att kontrollavgiftens belopp helt får anpassas till de belopp somgäller för felparkeringsavgifterna i kommunen enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift.F. n. är kontrollavgiften i princip maximerad lill den lägsta felparkeringsavgiftsom har fastställts i kommunen. Lag om ändring i lagen (1984: 318) om kontrollavgift vid olovligparkering Härigenom föreskrivs att 4§ lagen (1984:318) omkontrollavgift vid olovlig parkering skall ha följande lydelse. 1985/86: 106 Kontrollavgiftenfär inte överstiga den felparkeringsavgift som fastställts inom kommunen enligtlagen (1976:206) om felparkeringsavgift. Om felparkeringsavgiflenhar fastställts till olika belopp för skilda delar av kommunen eller för skildaslag av överträdelser gäller följande. Kontrollavgiften får inte överstiga denfelparkeringsavgift som fastställts för överträdelser av föreskrifter om avgiftsbelagdparkering eller, om sådana joreskrifter saknas, den lägsta felparkeringsavgiftsom gäller för den del av kommunen där den olovliga parkeringen ägde rum. Om felparkeringsavgiflenhar fastställts till olika belopp för skilda delar av kommunen eller för skildaslag av överträdelser, får den kontrollavgift som las utför en olovligparkering inte överstiga den felparkeringsavgift som har faslsläUls för detaktuella slaget av felparkering i den del av kommunen där den olovligaparkeringen ägde rum. Denna lag träder i kraft den I juli 1986.1 fråga omolovlig parkering som ägt rum före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I, , , ,, , , , , , , R, Carisson,, , , , Proposition om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgiftvid olovlig parkering Den1 trädde lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering, LKOP,i kraft. Lagen innehåller bestämmelser om sanktionsavgifter vid s. k.tomtmarksparkering eller privaträllslig parkering. FöreningenSveriges kommunala parkeringsbolag har i en framställning till regeringen den 8maj 1985 hemställt om ändring i LKOP så alt kontrollavgiftens belopp hell kananpassas till de belopp som gäller för felparke-ringsavgifter enligt lagen(1976:206) om felparkeringsavgift. Yttranden har avgetts av , trafiksäkerhetsverkel,luftfartsverket, , , , och Svenska kommunförbundel. Manbrukar skilja mellan privalrättslig parkering eller lomtmarksparkering ä denena sidan och offentiigrältslig parkering eller gatumarksparkering å den andra. Förgalumarksparkeringen finns bestämmelser både rörande när och hurparkering får eller inte får ske och rörande sanktioner för den som parkerarolagligt. Parkeringsbestämmelser finns i vägtrafikkungörelsen (1972:603, omlrycki1985:380, ändrad senast 1986:16) och i lokala trafikföreskrifter meddelade medstöd av väglrafikkungörelsen eller ler-rängtrafikkungörelsen (1972:594). Föröverträdelser av vissa bestämmelser i väglrafikkungörelsen kan böler utdömas.Huvudparten av överträdelserna är dock avkriminaliserade och kan i ställetföranleda felparkeringsavgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, FelpL(omtryckt 1981:142, ändrad senast 1985:19). FelpLtillkom i syfte alt effektivisera samhällets möjligheter att ingripa Prop.1985/86: 106 mot olaglig parkering. Enligt lagen har det olagligt parkeradefordonets registrerade ägare ett strikt betalningsansvar för felparkeringsavgiflen.Betalning skall ske direkt, dvs, oberoende av om fordonsägaren anser avgiftenriktig eller inte. Rättelse kan ske i efterhand efter prövning avpolismyndigheten eller domstol. Regeringen fastställer det högsta och det lägstabelopp som felparkeringsavgiflen får fastställas till. F. n. får avgiftenbestämmas till lägst , och högst . De närmare beloppen fastställs avkommunfullmäktige i de kommuner som svarar för trafikövervakningen enligt lagen(1964: 321) om trafikövervakning och av i övrigakommuner. Beloppen får varieras med hänsyn lill skilda slag av överträdelser. 1975/76: 106 med förslag lill lag om felparkeringsavgift, m. m.förutsatte föredraganden att avgifterna också skulle kunna vara olika för olikadelar av en kommun. Enligtförordningen (1984:26) om felparkeringsavgifter i vissa fall i Stockholmskommun får fastställa felparkeringsavgiflen till . föröverträdelser av förbud atl stanna i kolleklivkörfält och på markeradbusshållplats samt att parkera på parkeringsplatser som är avsedda förhandikappade. Denna rätt för kommunen gäller endasl under förutsättning altkommunen inte tar ut avgifter enligt lagen (1982:129) om flyttning av fordon ivissa fall. om ett fordon som parkerats i kolleklivkörfält, på en busshållplatseller en handikapplats flyttas. Denprivalrätlsliga parkeringen var före tillkomsten av LKOP inte författningsmässigtreglerad. En relativt fast praxis för denna parkering hade dock utvecklats.Denna praxis, som fortfarande tillämpas i viss utsträckning, bygger påantagandet att det träffas ett avtal mellan fordonsföraren och markägaren omparkering, Avtalel träffas genom atl markägaren anslår villkoren förparkeringen vid infarten till parkeringsplatsen och fordonsföraren accepterarvillkoren genom att utnyttja parkeringen. I de villkor som markägarenföreskriver ingår i allmänhet också ett åtagande för föraren atl betala enextra avgift (ocksä den kallad kontrollavgift) om han inte följer övrigavillkor. Avtalskonstruktionen medför all krav om avgifter i princip inte kanriktas mol någon annan än fordonets förare i hans egenskap av avtalspart. Denmarkägare som vill förbjuda parkering inom etl område kan inte heller tillämpaavtalskonstruktionen för alt få någon form av ersättning. Motslutet av hade lomlmarksparkeringen fåll sådan omfattning att detuppstått elt behov av elt mer effektivt sätl att ingripa mot olovlig parkeringpä tomtmark än det som avtalskonstruktionen kunde erbjuda. En utredningtillkallades därför med uppdrag att se över förfaran-del vid olovlig parkeringpå tomtmark. Utredningen avgav betänkandet (Ds K 1980:14) Felparkeringpå tomtmark. Förslageni betänkandet lades sedan i allt väsentligt till grund för prop. 1983/84:104med förslag till lag om kontrollavgift vid olovlig parkering. Lagförslagetantogs av utan ändring, /84:25, rskr 1983/84:314. a. följande bestämmelser. Enmarkägare som upplåter ett område för parkering eller som förbjuder 4 parkeringinom etl område får la ut kontrollavgift enligt lagen, om ett Prop.1985/86: 106 fordon parkeras i strid mot förbud eller villkor som markägarenhar beslutat. Förbuden eller villkoren skall utmärkas på ett tydligt sätl medvägmärken. Lagenfår inte tillämpas om den olovliga parkeringen omfattas av förordnande enligt FelpLeller kan föranleda straff enligt nägon annan författning än . Kontrollavgiftenfår inte översliga den felparkeringsavgift som har fastställts inom kommunen.Har felparkeringsavgiflen fastställts lill olika belopp för skilda slag avöverträdelser eller för skilda delar av kommunen gäller följande. Avgiften fårinte överstiga den felparkeringsavgift som har fastställts för överträdelser avföreskrifter om avgiftsbelagd parkering eller, om sådana föreskrifter saknas,den lägsta felparkeringsavgift som gäller för den del av kommunen där denolovliga parkeringen ägde rum. Begränsningenav avgiftens storlek motiverades på följande säll av föredraganden i prop,1983/84:104. Deöverträdelser som kan föranleda felparkeringsavgifter varierar från renaordningsförseelser som underlåtenhet atl belala föreskriven parkeringsavgifttill sådana som är förhållandevis allvarliga från trafiksäkerhetssynpunkt, t.ex. parkering på ell övergångsställe. Avbetänkandet framgår atl parkeringsöverträdelserna pä tomtmark lill övervägandedelen avser underlåtenhet att betala parkeringsavgifler. Överträdelser av sammaallvarliga natur som kan förekomma på gatumark förekommer knappast. Jag anserdet därför väl motiverat att i lag begränsa avgifternas storlek lill den felparkeringsavgiftsom gäller vid försummelse alt belala parkeringsavgift eller, om avgiftsbelagdparkering inte finns, den lägsta avgift som tillämpas i kommunen. kontrollavgift får las ul för varje påböriat kalenderdygn som en olovligparkering pågår. Minsl måsle dock förflyta mellan debiteringarna.Högst fem kontrollavgifter fär las ut för samma parkering. Fordonetsförare och ägare svarar solidariskt för alt kontrollavgiften betalas.Markägaren kan alltså vända sig till antingen föraren eller fordonsägaren. Medfordonsägaren avses i normalfallet fordonels registrerade ägare. Villmarkägaren la ul kontrollavgift skall han utställa en betalningsuppmaning somskall lämnas lill fordonets ägare eller förare eller fästas på fordonet.Betalas inte avgiften inom rätl tid skall markägaren påminna föraren ellerägaren om betalningsansvaret innan han vidtar inkassoåtgärder. Omdet med hänsyn till omständigheterna i samband med den olovliga parkeringenskulle framstå som oskäligt att ta ul kontrollavgiften, får avgiften inte tasut. Avgift fär inte heller tas ut om någon genom lagakraftägande dom dömts förgärning som innefattar olovlig parkering eller godkänt strafföreläggande fören sädan gärning. Föreningenhar begärt atl 4 § LKOP ändras sä all kontrollavgiftens belopp helt kananpassas till de belopp som gäller för felparkeringsavgifterna. Somskäl för sin framställning har föreningen anfört bl, a. följande, Isystemet med avtalsgrundade kontrollavgifter får markägaren i princip ensidigtbestämma avgiftens storlek, Detla kan medföra en risk - om än liten - för atloskäligt höga avgifter tas ul, I cahälften av de kommuner som ansvarar för trafikövervakning enligt lagen omkommunal irafikövervakning har felparkeringsavgifterna bestämls lill skildabelopp för olika slag av överträdelser. Starka skäl talar för allkontrollavgiftens storlek bör få bestämmas enligt samma principer som felparkeringsavgifternai dessa kommuner. En sädan ordning lorde te sig rimlig för bilisterna. Denskapar dessutom tillräckliga garantier för atl kontrollavgifterna inte las ulmed alltför höga belopp. Göteborgsstads parkerings AB debiterade totalt 75 939 kontrollavgifter för olovligparkering . Av dessa avsåg 19 479 eller överträdelserav parkeringsförbud eller olovlig parkering på platser som reserverats förhandikappade. Flertalet av dessa överträdelser har skett på gårdar, gångbanoroch vägar inom sjukhus- och bostadsområden och är ofta förhållandevis allvariigafrån trafiksäkerhets- och framkomlig-hetssynpunkl. Det är alltså inte riktigtsom departementschefen anförde i prop. 1983/84:104 attparkeringsöverträdelserna på tomtmark till övervägande delen avserunderlåtenhet all belala parkeringsavgifter. Begränsningsregelni 4 § LKOP är alltså enligt föreningen i hög grad otillfredsställande. Om t.ex.någon parkerar i slrid mot förbud inom etl civilrättsligt regleratbostadsområde får han betala . i kontrollavgift, medan han - om områdetomfattats av en lokal trafikföreskrift - fått betala , för samma typ avförseelse. Avde skäl som anförts har bl. a. flera av föreningens medlemsbolag och de treallmännyttiga bostadsföretagen i beslutat att - i avvaktan på önskadlagändring - fortsätta atl tillämpa den kritiserade och juridiskt tvivelaktigaavtalskonstruktionen. 1985/86: 106 Mittförslag: Kontrollavgiftens belopp får helt anpassas till de belopp somfastställts enligt lagen om felparkeringsavgift. FöreningenSveriges kommunala parkeringsbolags förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Rikspolisstyrelsen, trafiksäkerhets verket, luftfartsverket och tillstyrker bifall till förslaget. anser attdet för den verksamhet som styrelsen driver inte behövs någon sådan möjlighettill differentiering som föreningen har be- , , finner föreningens förslag logiskt, Prop, 1985/86: 106 mentillstyrker inte bifall, M förordar i stället atl möjligheten att införa ell enhetligtsyslem som omfattar de icke kriminaliserade förseelserna utreds. är kritiskt mot atl ägaransvar genom LKOP har införts ocksä för lomlmarksparkeringen,efiersom ägaransvarel drabbar bilulhyrningsföretagen mycket hårt. Förbundetmotsätter sig den föreslagna ändringen och vill i stället ha en allmän översynav parkeringslagstiftningen. Skälenför mitt förslag: Bestämmelserna i 4 § LKOP om kontrollavgifternas storiekfick det innehåll de har dels för atl på så sätt anpassas lill felparkeringsavgifterna,dels för all det innebar en garanti för att avgifterna inte bestämdes tillalltför höga belopp. En av utgångspunkterna i del resonemanget var alt denalldeles övervägande delen av den olovliga lomlmarksparkeringen bestod iunderlåtenhet atl betala parkeringsavgift. Föreningenhar emellertid anfört att detta, såvitt gäller de kommunala parkeringsbolagenoch vissa allmännyttiga bostadsföretag, inte är korrekt. En stor andel av deavgifter, som bolagen debilerar, gäller enligt föreningen fordon som parkeratsdär det är förbjudet att parkera eller som har parkerats pä mark som harreserverats för handikappade. Jagdelar föreningens uppfattning alt del är olyckligt från parkeringspoli-liskautgångspunkter att felparkeringsavgifterna och kontrollavgifterna varierar istorlek när de yttre omständigheterna vid parkeringen är typiskt sett desamma ide båda parkeringsformerna. Detta gäller särskill och statlig mark,eftersom del för den enskilde inte alltid är helt enkelt atl avgöra om det isådana fall är fråga om tomtmark eller gatumark. En större överensstämmelsemellan avgifterna är därför önskvärd och befogad frän parkeringspolitisksynpunkt. Denbegränsning av kontrollavgiften som 4§ LKOP innebär har, enligt föreningen ochenligt vad jag även i övrigt erfarit, medfört all säväl kommunala bolag somprivata markägare avstått från att tillämpa LKOP och fortsatt med den s. k. avtalsparkeringen.Med en möjlighet att differentiera kontrollavgifterna pä samma sätt somkommunen eventuellt differentierar felparkeringsavgiflen kommer sannolikt flermarkägare att tillämpa LKOP och avtalsparkeringen successivt all minska iomfattning. En sädan utveckling är enligt min mening önskvärd, bl, a. för altdet gynnar trafikanter, markägare och domstolar om vi kan fä i huvudsak etlenda system för lomlmarksparkeringen. Deändringar i 4§ LKOP som jag nu föreslär ställer krav på markägarna alt hållasig underrättade om vad som gäller i fråga om felparkeringsavgifter ikommunen. Del är dock endast undanlagsvis fråga om fler än två olika belopp.Det finns också kommuner som inte har differentierade felparkeringsavgifter.Det bör därför inte innebära några problem för markägarna alt uppfylla detlakrav. I huvudsak torde del vara de kommunala bolagen som har anledning atldifferentiera kontrollavgifterna. Självfallet kan, även om mitt förslaggenomförs, den markägare som så önskar ta ul en enhetlig kontrollavgift eflerde principer som gäller . Mittförslag ställer ocksä krav på alt den som debiteras en kontrollavgift far reda på vilket slag av olovlig parkering han påslås ha gjort sig skyldig 7 till.Han måste ju kunna kontrollera avgiftens storlek. Jag förutsätter att Prop.1985/86: 106 markägarna lämnar denna upplysning på belalningsuppmaningen. En sådanordning är, efter vad jag inhämtat, praxis . Det torde för övrigtvara så att klar och tydlig information om den olovliga parkeringen ökar betalningsbenägenhelen.Oklar och bristfällig information å sin sida kan påverka markägarens rätt attfå betalt för sina rättegångskostnader. Denkoppling som finns i mellan kostnaderna för flyttning avfordon och felparkeringsavgiftens storlek i vissa fall (SFS 1984:26) går inteatt överflytta lill lomlmarksparkeringen. De fall det är fräga om äröverträdelser av föreskrifter med förbud alt stanna i kolleklivkörfält, pämarkerad busshållplats eller om rätt att parkera på sådana parkeringsplatsersom reserverats för handikappade. Av dessa överträdelser är det endasl den somrör handikapplatserna som har någon motsvarighet på tomtmark. Omden nuvarande ordningen för behålls oförändrad, kan mittförslag teoretiskt komma atl medföra alt den som parkerar olovligt i enhandikappruta på tomtmark kan drabbas av en hårdare sanktion än den som görsig skyldig till motsvarande överträdelse på gatumark. Den förre kan nämligenbli skyldig att betala flyttningskostnaderna om hans fordon flyttas. Efiersomett fordon måste ha varit olovligt parkerat under i följd förall få flyttas från tomtmark, torde denna situation dock inte inträffa särskiltofta. Bakgrunden till regleringen var attefterlevnaden av parkeringsbeslämmelserna om kolleklivkörfält, busshållplatseroch handikapplatser var dålig. Det var orealistiskt alt flytta alla fordon somvar olagligt uppställda. Kommunen begärde då hos regeringen att få ta ul 500kr, av alla som parkerade olagligt pä dessa platser och i stället inte la utflyttningskostnaderna, Detla skulle bli mer rättvist och öka allmänpreventionen.Efter vad jag har erfarit, fick regleringen inledningsvis avsedd effekt. Medtiden har emellertid respekten för dessa parkeringsföreskrifter på nyltavtagit. Delär utomordentligt viktigt att de handikappade har tillgång till de parkeringsplatsersom har reserverats för dem. Det är ocksä en förutsättning för framkomligheteni Slockholm atl kolleklivkörfält och busshållplatser inte blockeras avparkerade fordon. Specialregleringen i bör därför behållas. Man bör däremolkunna överväga om inte kopplingen mellan avgiftsbeloppet och kommunens rätt attta ul flyttningskostnaderna skulle kunna upphävas. Det allvarliga i dessaparkeringsöverträdelser skulle på så sätl ytteriigare markeras. Jag avser altåterkomma lill regeringen i denna fråga. Beträffandede invändningar mot förslagel som och gjort vill jag informationsvis nämna att det inomkommunikationsdepartementet f. n. pågår en översyn av lagstiftningen om felparkeringsavgifter.I det sammanhanget kommer frågan om ägaransvarel för biluthyrningsbranschenatt behandlas. Jag har emellertid inte ansett atl dessa överväganden bör hindraatt frågan om kontrollavgifternas storlek behandlas . Ändringenbör kunna träda i kraft . 4Upprättat lagförslag Prop. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom kommunikationsdepartementetupprättats förslag lill lagom ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering. Medhänsyn lill alt lagstiftningen inte är av nägon komplicerad beskaffenhet börlagrådets hörande kunna underlåtas. Jaghemställer att regeringen föreslår alt anla förslaget. Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå atl anta det förslag som föredraganden har lagtfram.