prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — RSVhar i olika sammanhang betonat att den största brislen med näringsförbudsinstitutethittills värk att beslämmelserna i praktiken inte kommit att tillämpas med denskyndsamhet som är påkallad och avsedd. Del har konstaterats atl tidsuldräklenmest beror på långa handläggningslider hos polis och åklagare, i viss män ocksåpä alt konkursförvaltarna dröjt med sina anmälningar. Ioch för sig kan krav på skyndsammare handläggning ställas i många fall. t.ex. ifråga om svåra broll och särskilda slag av brott. RSV anser dock att det finnssärskilda skäl atl lyfta fram näringsförbudei. Näringsförbud grundas påallvarlig, skadlig och omfattande illojal verksamhei inom näringslivet. Blirpersonen för vilken näringsförbud ifrågasätts inte föremål för snabbaingripanden p. g. a. brottsmisstanke är risken stor att han hinner fortsättasin skadliga verksamhet, t.o, m, på ett ännu allvarligare sätt än tidigareunder hotet om kommande ingripanden. Risken att sådan näringsverksamhet kanfortsätta kan till och med jämföras med risken för fortsatt brottsligverksamhet som häktningsskäl. Också andra skäl, såsom aUmän-preventionen, talarför atl det är angelägel med snabba ingripanden. Dethar inte heller från något håll beslritts alt del är viktigt med snabbarehantering av näringsförbudsfrågor. Kommittén har (s, 327) understrukitangelägenheten av större resurser och bättre utnyttjande av dessa. Verketbefarar dock att del också behövs andra mer konkreta åtgärder för att kommatill rätta med, eller åtminstone minska, problemet. T, ex, frågan omprioriteringsordning och preskriptionslid bör diskuteras i dettasammanhang, Inledningsvismåste konstateras att sedan näringsförbud infördes har i Kopparbergslän en näringsidkare ålagts sådant förbud. Inte heller i framti- 224 denförväntas all del blir myckel mer än en eller annan som drabbas av Prop.1985/86: 126 denna påföljd. Myndighetens yttrande skall ses mot denna bakgrund. Myndighetenfinner del någol tidigt med hänsyn till bestämmelsernas införande att redan nu revidera dessa. infinner sig en viss förstå else för ålgärden mot bakgrund av de uppenbara tolknings- och rältslill- lämpningnsproblem som de tillämpande myndigheterna uppenbarligen ställts inför. Betänkandet innehåller myckel få förändringar till gällande . ' lagstiftningmen desto mer bedömningar och utvärderingar lill ledning för domstolar,åklagare m.fl. I sislnämnda avseende är det mycket utförligt och välgenomarbetat. Iavsaknad av en allmän etableringskonlroll finner myndigheten det nödvändigt meden möjlighel alt utestänga olämpliga personer från alt driva näringsverksamhet.Etl näringsförbud bör emellertid enbart drabba de verkligt kvalificerade fallenav misskötsamhel, vilket kommittén betonar genom atl l.o.m. skärpa reglerna idetla avseende genom en mer detaljerad lagtext. Myndigheten ansluler sig tillförslagen frånsett vad som sägs nedan. Delta gäller såväl att sambandet medkonkurs upphör som atl man försöker komma åt bulvanförhållanden. Alt det skallha företagits en brottslig handling finner inte heller myndigheten uigöra nödvändigindikation på misskötsamhel. KFMhyser den grundläggande synen att misskötsamhel som näringsidka re i försia hand skall angripas genom ett regelsystem om näringsförbud av den typ som del nu gällande. Myndigheien har följaktligen också i ell tidigare yttrande avstyrkt från den föreslagna konstruktionen i belänkan det "Näringstillstånd" varvid vi bl.a. anfört atl nu föreliggandeinstru ment, såsom näringsförbud vid sidan om återvinning etc. i försia hand bör förbättras och utnyttjas. Del nuvarande regelsystemet om näringsförbud har fungerat så länge all en utvärdering är motiverad. De vunna erfarenhe terna ger vid handen atl en översyn för en förbättring är motiverad. Myndigheten delar kommitléns sammanfattande överväganden sid. 14 överst, atl förbättringarna måsle syfta till all försöka åstadkomma . etlbättre system med övervakning av meddelande näringsförbud ettsnabbare förfarande framtill domstolens avgörande bättreavvägda formuleringar i lagtexten, Belräffandelagstiftningens lillämpning fram lill denna dag vill myndigheten göra följandeöverväganden och kritiska granskning. Delstora och alll överskuggande problemet är det relativt tunga och tidsödandeförfarandet från konkursbeslutel fram lill avgörande i näringsförbud sf rågan,KFM som fortlöpande lar del av förvaltarnas synpunkter i förvaltaruppgiftenresp. förvaltarberätlelsen om bl.a. näringsförbudei konstaterar, att manvanligen gör mycket finstämda avvägningar av skälen för och emot näringsförbud,varefter man inte sällan stannar vid att inte förorda en utredning. De fall manpåtalar är således vanligen ur förvaltarens synpunkl mycket väl underbyggda,det är således fall där med förvaltarens goda insyn i gäldenärens förehavandenman menar all en person är något av en fara för det ekonomiska Uvet. Vidkontakter med andra KFM har denna erfarenhet befästs. denna bakgrund ler sig missförhållandet mellan de mänga anmälningar ochdet begränsade antalet meddelade näringsförbud som ytterst oroande. Ocksålidsutdräkten mellan konkursbeslutet och beslulel om näringsförbud ingerbetänkligheter. Detär således välmotiverat atl fråga sig vilka lösningar kommittén har 225 15 1985/86. Dessvärre konstaterar manall i delta hänseende finns inga egentliga Prop. 1985/86: 126 konstruktivaidéer. Tvärtom medför vissa, i och för sig motiverade förändringar, risker förytterligare förseningar eller nedlagda utredningar. Det som åsyflas är exempelvisfrågan om förutsättningarna för tillfälliga förbud (se s. 346) och vidareslopandet av "preskriptionsregeln". KommUtén har visserligen i flerasammanhang betonat viklen av att polis/åklagarmyndigheten tillförs resursermen KFM hyser farhågor beträffande resursresonemanget. Mot bakgrund av våraerfarenheter av andra reformer klingar vanligen vädjanden av denna typ ohördaförutom atl del är ganska omfattande ytterligare resurser som erfordras.Dessutom räcker det inte med atl resurser tillförs de aktuella myndigheternautan det förutsätts att resurserna även omgående sätts in just pånäringsförbudsmålen. Kronofogdemyndighetendelar kommitténs uppfattning att det föreligger ell behov av förstärkta ocheffektivare insatser mot den ekonomiska broltslighelen och att näringsförbud ärett lämpligt vapen mol sådan brottslighet men även mol vissa andramissförhållanden som förekommer i samband med näringsverksamhet. Kommitténföreslår att näringsförbud skall kunna meddelas som en följd av även andraoegentligheter än sådana som har samband med konkurs. 1 övrigt innebärförslaget en viss skärpning av kraven på näringsförbud. Förslagelbedöms av kommittén inte komma all leda till vare sig en ökning eller minskningi avsevärd grad av antalet personer som kan komma all åläggas näringsförbud.Antalet gällande förbud bedöms komma atl uppgå till omkring 300. Detär överraskande alt kommittén utgår från en så snäv begränsning när del fåranses vara uppenbart atl elt väsentligt större antal personer missbrukarnäringsfriheten i stor omfattning. Trots atl kommittén inte uttalar sig däromfår del antas att kommkténs koncentration till en så liten grupp utgår ifrånatl andra lagstiftningsåtgärder vidtas för atl komma till rätta med återstodenav den slora grupp som grovt missbrukar näringsfriheten utan risk för påföljd. Kronofogdemyndighetenkoncentrerar sitt yttrande lill all huvudsakligen belysa vilka effeklerförslaget kan väntas fä för kronofogdemyndigheternas verksamhet. Detfinns i indrivningsverksamhelen ett slort problemområde som bör diskuteras idel här sammanhanget. Det gäller gäldenärer som bedriver rörelse och bedöms haåtminstone medelgoda inkomster men som konsekvent underlåter att belala skattoch därför snabbt får slora skalleskulder. De fortsätter på den inslagna vägendärför all del är lönsamt och ofarligt. Samhället har f, n, inga metoder attkomma lill rätta med den här gruppen. Hurstor den beskrivna gruppen är, är svårt att ange bestämt men det kan antas attdet rör sig om elt anlal i storleksordningen 10000 fysiska personer i helalandet om lägsta skuldbelopp sätts till , 1 den gruppen ingär dåinte juridiska personer och inte heller fysiska personer som har skuld över100000 kronor men som har anstånd eller någon form av betalningsuppgörelse.Gruppen omfattar enbart indrivningsimmuna personer med stor skuld somfortsätter rörelsedrift med hyggliga inkomster utan att belala nägon skatt. Detbör vara en viktig pedagogisk uppgift för exekutionsväsendet atl förmedlakunskap om den beskrivna situationen till regeringen inför del fortsattalagsltftningsarbetet. Kommitténsförslag lar inte sikte på den beskrivna gäldenärskategorin. Även om kriterierna i den föreslagna lagens försia paragraf möjligen skulle 226 kunnatolkas så, är del uppenbart att kommittén inte avser atl näringsför- Prop,1985/86: 126 budsinstilutel skall användas i tillnärmelsevis så många fall somdel här är fråga om. föreslår beträffande den lilla grupp man tar sikte på inger ingabetänkligheter i slort. Tvärtom förefaller förslaget vara ovanligt välgenomtänkt, om avsikten är att använda näringsförbudet i ett så begränsat antalfall som kommittén anger. anser sig därför böra avståfrån all punkt för punkt behandla förslaget. Allmänt kan sägas atl delnuvarande näringsförbudsinslitulel föresläs få en stabilare teoretisk grund attslå på men alt del varken underlättar eller försvårar arbetet medskatteindrivningen. Del får i stället anses vara viktigt för exekuiionsväsen-.det all peka på de problem som inte blir lösta om förslaget genomförs.Kronofogdemyndigheten lägger därför tyngdpunkten i yttrandet på frågan om detär möjligt alt i del fortsatta lagstiftningsarbetet mot ekonomisk brottslighetoch andra oegentligheter, som förekommer i samband med näringsverksamhet, tafram etl verksamt instrument mot den mycket slora grupp som systematisktförsummar alt betala skatter och avgifter till det allmänna, Förslageltill lag om näringsförbud bör ses tillsammans med brotlskom-missionens förslagom näringstillstånd. hade lillfälle all yttra sig ocksåöver det sistnämnda förslaget. Myndigheten anförde därvid bl, a, alt ettsystem med näringstillstånd skulle beröra ell alllför stort antal personer. Delskulle vara bättre med regler mot en mindre men väl definierad målgrupp, dvs,reglerom näringsförbud för dem som åsidosätter "god näringslivssed" istället för tillslåndslvång för etl mycket stort anlal personer av vilka deflesta är skötsamma. ser saken är nu problemet alt varken brottskommissionenseller näringsförbudskommitténs förslag löser problemet med deindrivningsimmuna näringsidkarna trots all det kan anlas att bakom direktivenför utredningarna ligger en önskan om att få en lösning också i del avseendet. Detbör vara förenat med negativa konsekvenser atl systematiskt underlåta attbelala skatt som är eller får antas vara bestämd på ett korrekt sätl. Allstraffbelägga försummelse att betala skatt tillämpas visserligen redanbeträffande innehållen källskall och diskuteras också beträffandemervärdeskatt och arbetsgivaravgift men det är knappast någon tilltalandelösning, eftersom del straffbelagda hänför sig till varje enskildbelalningsförsummelse för sig. Meloden drabbar ocksä dem som vanligtvis betalarmen som tillfälligtvis saknar pengar till inbetalningen. 1 stället är detupprepad tredska alt betala löpande skaller som bör föranleda någon form avansvar. Enframkomlig väg kan kanske vara alt ersätta nuvarande 199 a § konkurslagen, somenligt kronofogdemyndighetens erfarenhet knappast har nägon funktion, med enbeslämmelse som vid konkurs ställer etl automatiskt krav på näringstillståndför fortsatt rörelse som är förenad med bokföringsskyldighet. Densom försatts i konkurs och sedan, i enskild firma eller genom juridisk person,driver bokföringspliklig rörelse ulan näringstillstånd bör vara förfallen tillstraffansvar. Genomden skisserade konstruktionen vinner man följande fördelar; - Systematisk försummelse avnäringsidkare att belala skatt blir inte längre sanktionsfri. - Krav på näringstillstånd riktarsig enbart till én kvalificerad riskgrupp, nämligen dem som försatts i konkurs. - Del uppkommer en situation därnäringsidkarens inlresse av att börja 227 belalaantas öka vid konkurshot, eftersom han kan riskera atl bli förväg- Prop.1985/86: 126 rad näringstillstånd om han försätts i konkurs efler regelbundenbelalningsförsummelse. har konkursholet knappast någon verkanpå den angivna gäldenärskategorien. Dennu lämnade grova skissen lill lagteknisk lösning på kronofogdemyndigheternasproblem med indrivningsimmuna gäldenärer är naturligtvis bara en idé lill enlösning. Del finns sannolikt flera andra vägar all gå om man bestämmer sig föratt vidta effektiva ålgärder mot det utbredda "likvida fusket". Delvikliga är alt frågan blir uppmärksammad och i del avseendet anserkronofogdemyndigheten att som remiss-myndighet bör la på sig uppgiftenall närmare beskriva omfattningen av och detaljerna i den angivnaindrivningsproblematiken. Det är sannolikt atl utsikterna att få liU stånd enändring är särskilt goda just nu när såväl betänkandena"Näringsförbud", "Näringstillstånd" och "Ny konkurslag"som promemorian "Uppbördsbrott. Åtgärder mot det Ukvida fusket" på engång prövas av regeringen. Näringsförbudskommillénhar i betänkandet konstaterat, alt den rådande ordningen i huvudsak synes hafungerat väl. i anser sig kunna instämma delvis idenna uppfattning. Totalt i landet har meddelats omkring 160 näringsförbud.Siffran torde uigöra bevis för stor framgång med användningen av institutet.Den vid skapandet av näringsförbudei gällande kalkylen pekade på endasl någrafå fall . Generellt sett får alltså lagstiftningen anses ha fungerat väl. Kronofogdemyndighetenhar emellertid tvärt emot det sagda uppfattningen atl reformen lokalt settinte har fungerat särdeles väl. 1 själva verket anser myndigheten, atllagstiftningen inte har slagit igenom på lokalplanet. Situationen här ser utatt stämma ganska väl överens med uppfattningen hos en del dåtidaremissinstanser, som ifrågasatte det positiva i reformen. KFManser all näringsförbudsinstitutel är nödvändigt i kampen mot oegentligheterinom näringslivet. För att institutei skall vara verksamt krävs dock atllagstiftningen på området utformas pä ell sätt som medger berörda myndighetermöjlighet atl verka effektivt. Om inte efterlevnads-kontrollen blir verkligteffektiv uppnås inte vad man vill åstadkomma. Såväl saneringseffekten som denallmänprevenliva effekten av förbudet uteblir. KFMansluter sig i allt väsentligt till de förslag som framlagts. Yttrandetbegränsas dock lill alt avse de avsnitt som närmast berör KFM, främst frågorsom sammanhänger med efterlev nadskonlrollen, Inledningsvisvill KFM i framhålla att betänkandet på ett förtjänstfullt sättbehandlat och diskuterat institutet näringsförbud. Möjligtvis skulle kommitténkunnat ha koncentrerat dokumentationen av sitl arbete i nägon mån. Motdenna ljusa bakgrund vill emellertid KFM i särskilt uppmärksammanågra frågeställningar som ytterligare kan diskuteras. Denomedelbara reaktionen inför sanktionen näringsförbud är alt del varit ell alltför tungrott institut med svårigheter runt i slort sett varjehörn, 228 KFMhälsar därför med tillfredsställelse näringsförbudskommillén ambi- Prop.1985/86: 126 tioner att försöka effektivisera förbudspåföljden. Näringsförbudskommitlénsförslag till lag om näringsförbud är etl steg i rätt riktning. Steget synesdock vara för kort. Myndigheten befarar all vissa av de nuvarandetillämpningssvårigheterna kommer att kvarstå. Kommittén säger sig vilja skärpaefterievnaden men synes inte ta de fulla konsekvenserna av detta uttalande däman ger förslag till lagtext. Myndighetensbestämda uppfattning är att förslaget tyvärr inte kommer alt väsentligt ändravare sig hittillsvarande lillämpning eller tillsyn. Såsombankinspektionen framhållit i vissa andra remissyttranden anser inspektionenall ekonomisk brollslighel bör bekämpas med krafl. Näringsförbud kan därvidanses vara ett lämpligt vapen. Genom näringsförbud kan även andramissförhållanden som förekommer i samband med näringsverksamhet molverkas. Näringsförbudskommillénhar på etl förtjänstfullt sätt utvärderat de gällande beslämmelserna omnäringsförbud. Kommittén har också ingående redovisat sina överväganden.Bankinspektionen anser att kommittén pä ett lillfredsslällande sätt behandlatde i många fall svåra frågor kommittén hafl att ta ställning till. Kommitténhar därvid, utan atl ge avkall på rättssäkerhelskraven. åstadkommit ettförslag lill lagstiftning som bör ge möjlighet lill en effektivare tillämpningav institutet näringsförbud. De olika åtgärder som kommittén föreslår framstårför bankinspektionen som både välmotiverade och genomförbara. Bankinspektionenvill dock påpeka viklen av all kommitténs uttalanden att näringsförbud böranvändas med stor restriktivitet och åläggas endast i grava missbruksfall intefår leda till att domslol avhåller sig från all meddela näringsförbud trotsall de i lagen angivna förutsättningarna är uppfyllda. Molbakgrund av del anförda kan bankinspektionen tillstyrka bifall till delremitterade betänkandet, 1.21 (): Kommitténhar på ett förtjänstfullt sätt belyst tillämpningen av nu gällande regler omnäringsförbud. Övervägandena vid utformningen av förslagel till en ny,fristående lag om näringsförbud präglas likaså genomgående av grundlighel ochutförligt motiverade ståndpunkter. kn i allt väsentligtinstämma i kommitténs överväganden och slutsatser. Fleraav de förslag som kommittén lägger fram kan väntas leda till en effektiviseringav systemet som är mycket angelägen. Till dessa hör bestämningen av dekategorier som kan åläggas näringsförbud och det s. k. närståendeförbudel,liksom reglerna om interimistiskt förbud vilka innebär att sådant förbudregelmässigt bör meddelas i uppenbara fall. Del är mera tveksamt om kommitténsförslag i väsenllig män kan bidra till all göra tillsynen effektivare. Avbetänkandet framgår alt intresset för denna uppgift varierar starkt bland deolika tillsynsmyndigheterna. Delta är givetvis även en fråga om resurser.Övervakningsuppgifterna är dock av sådan art all del torde vara svårt attanvisa helt effektiva metoder på detta område. Genomutförliga och belysande motivuttalanden har kommittén skapat 229 goda förutsättningar föratt rättstillämpningen kommer att präglas av nöd- Prop. 1985/86: 126 vändighänsyn lill rättssäkerheten och, mer än , av enhetliga bedömningar.Kommittén framhåller (bl.a. på s. 199 och 396) att näringsförbud skall ses somen sista utväg för atl komma till rätta med konstaterade oegentligheter. Dethar inte ställts upp någol formellt krav att resultatet av andra åtgärder måsleavvaktas innan näringsförbud meddelas, men kommitténs ordval skulle ändå kunnage upphov till en sådan tolkning. Meningen kan dock inte vara atl en domstolinte , om omständigheterna ger anledning därlill, skulle kunnameddela näringsförbud. Härför talar även den omständigheten att åtal och lalanom näringsförbud ofta handläggs i samma rättegång. uttalar idelta sammanhang bör väl således uppfattas som ytterligare en påminnelse omvikten av att inte slentrianmässigt ådöma näringsförbud. 1.22 (): Betänkandetinnefattar dels en utvärdering av gällande system med näringsförbud och delsförslag lill utvidgade möjligheter att utfärda näringsförbud. Huvudsyftet mednäringsförbud är enligt kommittén atl förhindra den som grovt åsidosätter vadsom åligger honom som näringsidkare all åstadkomma fortsatt skada. NO delarkommitténs uppfattning att näringsförbud med den angivna målsättningen intemedför nägon menlig begränsning av den fria konkurrensen. Näringsförbud ärtvärtom enligt NOs mening ett från konkurrenssynpunkt önskvärt medel mot deohederiiga näringsidkare som skaffar sig konkurrensfördelar genom att intefullgöra sina lagstadgade skyldigheter t, ex, mol del allmänna. Ikombination med vissa andra åtgärder för atl effektivisera gällandelagsliftning på t.ex, skatieområdei framstår vidgade möjligheter liU näringsförbudmot den som grovt missbrukar näringsfriheten som det primära sättet att gäfram i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Att, såsom föreslagits frånandra håll. införa förhandskontroll av alla företagare i bransch efter bransch(elableringskontroll) är etl hell väsensskilt angreppssätt som skapar flerproblem än det löser. NO har i sitl yttrande över belänkandetNäringstillstånd (SOU 1984:8) närmare utvecklat sin syn pä vikten avetableringsfrihet och på olika åtgärder mol ekonomisk brottslighet. NO hänvisartill detta yttrande, Etableringsfrihetär en i vårt ekonomiska syslem. trots återkommandekrav från olika intressegrupper, med belydande konsekvens och framsynthetvärnats av statsmakterna, främst av hänsyn till konsumentkolleklivelslångsikliga intressen. Rätlen att fritt etablera företag har hafl en avgörandebetydelse för framväxten av ett livs-och konkurrenskraftigt näringsliv i vårtland. Varje förändring i vårt ekonomiska regelsystem som riskerar all medförabegränsningar i närings- och etableringsfriheten måste därför noga övervägas.NO finner alt kommittén på ett föredömligt sätt sökt utvärdera olika effeklerav sitl förslag. Kommitténhar mol bakgrund av sin utvärdering kommit fram till att ett utvidgat näringsförbud kan utgöra etl effektivt medel i kampen mot ekono misk brottslighet och andra oegentligheter som förekommer i samband med näringsverksamhet. NO finner att den föreslagna förstärkningen av instrumentet näringsförbud bör kunna göra näringsförbudei till etl verk samt medel mol ekonomisk brottslighet. Förslaget slår väl i överenssläm melse med NOs uppfattning att man skall sträva efter atl med selektiva metoder ingripa mol de näringsidkare som missbrukar gällande lagar och föreskrifter. Genom atl sådana möjUgheter finns förebygger man också beteenden av oönskad arl. En viktig föruisäiining för atl näringsförbud 230 skallfå dessa avsedda allmänpreventiva effekter är dock all del tillämpas Prop.1985/86: 126 effektivt. a. framgår det av uiredningen alt övervakningen avdem som ålagts näringsförbud bör och kan förbättras. Avbetydelse för att göra näringsförbudet till ett effektivt medel mot ekonomiskbrollslighel är också de åtgärder, som vidtagits eller som är underutformning och som syftar till att öka möjligheterna att ingripa mot denäringsidkare som inte följer gällande lagstiftning. NO tänker då främst pååtgärder som förbättrad företagsregistrering, prioritering av skattekontrollav företag och snabbare uppbörd. Bland andra åtgärder som föreslagits förtjänarnämnas förbättrad skatteregislrering, förenklat skalle- och avgiftssystem,avdragsrätt för reparationer av småhus, konkurrenskraftigare lönesättning iskatteförvaltningen för högre kompetens, förstärkning av polis- ochåklagarresurserna, bättre samarbete mellan myndigheter på skatte- ochavgiftsområdet, ökat internationellt samarbete på skallesidan. En vidgadkriminalisering av lagstridiga förfaranden på skatteområdet kan ocksä visa sigönskvärd. Ombehov av ytterligare åtgärder visar sig föreligga kan näringsförbudetförstärkas med kompletterande regler som alternativ för mindre kvalificeradefall där näringsförbud inte synes böra ifrågakomma. Man kan för dessa skapaolika individuella påföljder som l.ex. krav på bankgaranti, försäkring el. Sammanfattningsvisfinner NO att etl näringsförbud utformat i enlighet med kommitléns förslag kanbli ell verksamt medel för atl diskvalificera näringsidkare som inte vill följagällancJe lagstiftning. 1 kombination med redan beslutade ålgärder och olikaförslag till vissa nya ålgärder mol dem som begär oegentligheter inomnäringslivet bör näringsförbudet avsevärt öka möjligheterna att komma tillrätta med den ekonomiska brottsligheten. Som NO utvecklat lidigare och i annatsammanhang bör det nu framlagda förslaget - och icke näringstillstånd som gernegativa effekter utan att leda till avsedda mål - vara den primära formen församhällets ingripande mot missbruk av näringsfriheten. Del nu tillstyrktasystemet med näringsförbud bör efter en lid utvärderas.