prop · G903129 · 1985-12-31 00:00:00 — I det svenska anförandetvid årsmötet , som hölls av statssekreteraren ,uttalades besvikelse över att man ännu inte lyckats ena sig om ett allmäntfördömande av militära attacker på flyktingläger. Varje sådan attack innebar enkränkning av viktiga principer inom UNHCR och FN i övrigt. Flyktingkommissarienombads också undersöka alla möjligheter till att förbättra rättsläget för de khmerersom befinner sig i gränsområdet mellan och . Vidare uppmanadesflyktingkommissarien att stärka sin närvaro i områden där problemen varsärskilt stora, t. ex. i . Det var önskvärt att flyktingproblemeni större usträckning kunde lösas i den region där de uppstod. Frivillig repatriering,allmänt betraktad som den bästa lösningen när förhållandena medgav, skulledärmed kanske kunna aktualiseras oftare än nu var fallet. tog också uppproblemet med s.k. irreguljära rörelser (irregular movements), dvs. personersom på egen hand lämnar ett första asylland för att söka sig till ett annat sombättre svarar mot deras önskemål. Ett närliggande problem var förfalskning ochförstöring av pass och andra resehandlingar i vilseledande syfte. Det varangeläget atl de konsultationer som inletts mellan UNHCR och berörda länder omdel ökade antalet asylsökande i kunde fortsätta. uttalade ocksåregeringens oro över UNHCR; s kritiska budgetläge. förberedde nu extrainsatser som skulle innebära att det svenska bidraget för första gångenöversteg 100 milj. kr. Exekutivkommitténantar etl antal slutsatser som avspeglar de frågor eller ämnesområdendär en hög grad av samstämmighet kommit till uttryck under mötet. Vidare fattasen rad beslut som allmänt betraktas som en viljeförklaring från medlemmarna medavseende på UNHCR: s fortsatta verksamhet och dess finansiering. Blandde långt över hundra slutsatser och beslut som antogs redovisas härnågra av de viktigaste. - konstaterademed stor oro att UNHCR befann sig i en allvariig finansiell kris och uppmanade regeringar, mellanslalliga och frivilliga organisatio ner och andra givare att fortsätta stödja dess verksamhet; uttrycktestor oro över de allvarliga konsekvenser torkkatastrofen i medfört, där både flyktingar och lokalbefolkning hade drabbats. Uppskattningframfördes över flyktingkommissariens engagemang i Skr. 1985/86: 129 hjälparbetettrots att det inneburit en kraftigt ökad arbetsbelastning för - beklagade att katastrofen hademedfört ett allvarligt bakslag för arbetet med att uppnå bestående lösningaroch för ICARA Il-projekt. uppmanade alla länder att inteförbise dessa projekts stora betydelse för flyktingarna i ; - konstaterade att flyktingarsgrundläggande rättigheter alltfort åsidosätts i olika delar av världen genompiratattacker, andra våldsangrepp, militära och väpnade attacker, godtyckligtfängslande och återsändande till ursprungsland. Denna utveckling hade ägt rumsamtidigt som ytterligare ansträngningar gjorts för alt stärka fastlagdaprinciper för behandling av flyktingar; - fastslog vikten av att skapastörre förståelse hos allmänheten för flyktingars speciella situation i syfteatt underlätta för flyktingkommissarien att utöva sitt skyddsarbete; - fastslog den grundläggandeskyldigheten för fartygsbefälhavare att i enlighet med internationell rätträdda alla människor i sjönöd, även asylsökande; - konstaterade attflyktingkvinnorna utgjorde en särskilt sårbar grupp som ofta utsattes för våld,hot och diskriminering. Ytterligare åtgärder måste vidtas för att säkerställaderas skydd. Vidare anbefalldes ökat stöd till UNHCR: s biståndsprogram somsyftade till alt hjälpa flyktingkvinnor att bli självförsörjande genom undervisningsinsalseroch arbetsskapande projekt; - underströk att internationelltagerande för att främja frivilligt återvändande krävde hänsynstagande tillsituationen i såväl ursprungslandet som första asyllandet. Kommittén fastslogatt insatser av väridssamfun-det i ursprungslandet var en viktig faktor för attfrämja återvändande; - flyktingkommissarien fillerkändesfortsatt ansvar för personer som återvänt, i synnerhet om återvändandet möjliggjortsgenom amnesti eller annan form av garanti. Att ha fritt tillträde till dem somåtervänt för att förvissa sig om deras säkerhet förklarades ingå i hans mandal. UNHCR;s verksamhet behandlas i FN: s generalförsamling i dess tredjeutskott. I det svenska anförandet vid den 40: e generalförsamlingen i november1985 uttalade FN-ambassadör uppskattning över vad UNHCRåstadkommit sedan organisationen inledde sin verksamhet för 35 år sedan.Miljoner människor hade blivit hjälpta lill en ny start och många liv haderäddats. Men flyktingproblemen syntes nu mer omfattande och svårlösta ännågonsin. Regeringar i länder som gav upphov fill flyktingströmmar måste insesitt ansvar gentemot hela sitt folk. Om dessa regeringar tillät sina medborgareatt åtnjuta sina mänskliga rättigheter samt främjade ekonomisk och socialrättvisa skulle en stor del av problemen vara lösta. noterade vidare att97 stater nu tillträtt FN; s flyktingkonvention.Det var angeläget att fler länder anslöt sig, inte minst Skr. 1985/86: 129sådana som hyste ett stort antal flyktingar. Tillny flyktingkommissarie efter dansken , vars mandat utlöpte vidutgången av , utsågs under generalförsamlingen schweizaren ,innehavare av en ledande befattning inom ICRC. Igeneralförsamlingen behandlas också frågan om efterievnaden av de internationellakonventionerna rörande de mänskliga rättigheterna. Den svenske representantenunderströk bl. a. viklen av att innehållet i konventionernagenomfördes och efterlevdes. Av synnerlig vikt var att sådana särskiltallvarliga förbrytelser mot de mänskliga rättigheterna som kunde hänföras filltortyr, försvinnanden och summariska och godtyckliga avrättningar noga följdesoch fördömdes. var också med-förslagsställare till ett antalresolutioner om bl. a. mänskliga rättighetssituationen i , , och samt om tortyrkonventionen. Även UNRWA: sverksamhet är ett stående inslag på generalförsamlingens dagordning. Vid dess40: e möte uttalade djup oro över UNRWA; s ekonomiska kris som nuförvärrats ytterligare. Fler länder måste delta i finansieringen av UNRWA: sverksamhet och länder som lämnade små bidrag i förhållande till sina resurserborde öka sina bidrag. Den svenske delegaten erinrade om att UNRWA utgör enviktig faktor för att upprätthålla en rimlig grad av social och polifiskstabilitet i området. UNHCR:s budget för uppgick till drygt 500 milj. dollar. nödgades UNHCRanslå betydande belopp till nödhjälp för torkdrabbade i inom ramen försärskilda program. Härigenom uppstod ett underskott på ca 20 milj. dollar vadgäller UNHCR: s reguljära verksamhet. Sverigestotala bidrag till FN; s flyktingkommissarie uppgick till 111 milj. kr.Därmed är den sjätte största bidragsgivaren efter , ,, och . Av beloppet utgjorde60 milj. kr. bidrag till UNHCR: s reguljära budget. Övriga medel utgick liksomtidigare år i form av extra bidrag till UNHCR: s olika program i bl. a. ,och . Repatrierings-programmen i och harfått extra stöd liksom programmet för återförening av anhöriga till båtflyklingarfrån . har specialenheten för katastrofhjälp, som utgör endel av den svenska beredskapsstyrkan för FN-tjänst, genomfört envattenförsörjnings- och hälsovårdsinsats för etiopiska flykfingar i östraSudan. Detsvenska reguljära bidraget till UNRWA för uppgick till 60 milj. kr.Extra bidrag på 10 milj. kr. är tredje störstabidragsgivare efter och . Fråntredje huvudtitelns reservationsanslag C 2. Utvecklingssamarbete genom SIDA,anslagsposten 24, Katastrofer m. m., har ca 115 milj. kr. tagits ianspråk för flyktingar och hemlösa. Medlen har kanaliserats genom FN-organ (UNHCR,UNRWA, , WFP), Röda korset (Svenska röda korset, , internationella rö- dakorskommittén) samtgenom svenska frivilligorganisationer som Evan- Skr. 1985/86: 129 geliska Fosteriands-Stiftelsen,, och . Undersamma anslag har från anslagsposten 21 - Humanitärt bistånd i - ca80 milj. kr. gått till flyktingar och hemlösa. Biståndet har lämnats genomsvenska och internationella organisationer som , Kyrkornas världsrådoch till enskilda grupper och organisationer imottagarländerna. Vidarehar från anslagsposten 22 - Humanitärt bistånd i södra -under åretuppskattningsvis 80 milj. kr. använts för flyktingprogram av olika slag. del har gått lill utbildningsinsatser, rättshjälp och information genomolika frivilligorganisationer. En mindre del har gått till FN: s olika programför södra . Utövervad som nämnts har i vissa fall delar av det svenska biståndet till FN-organsom WFP och använts för flyktingprogram i FN-organens egen regi. Sverigessamlade bidrag till flyktingar och hemlösa världen över (utanförSverige) kan därmed uppskattas till över 400 milj. kr. I siffran ingår hjälp tillsåväl flyktingar som hemlösa i en flyktingliknande situation inom eller utomdet egna landet. Detär i många fall svårt att avgöra i vilken mån hjälp utgått till flyktingar,hemlösa i en flykfingliknande situation eller andra nödlidande. Ofta görs ifältarbetet ingen åtskillnad mellan hjälpbehövande människor. Flera av deredovisade uppgifterna bygger därför på uppskattningar. Västeuropaoch har erfarit en ökande invandring av asylsökande.Detta avspeglar den försämrade flykfingsituationen i världen. har detblivit allt vanligare att personer som senare visar sig sakna grund för asylanvänder förfalskade identitetshandlingar. Detta har negativt påverkat denallmänna opinionen. Ökningen av antalet asylsökande som enligl gällande laginte är berättigade till asyl kan befaras leda till en urholkning avflyktingbegreppet. En viss skärpning av flyktingkriterierna har redan kunnatiakttas på vissa håll. Ökningen av antaletasylsökande, som först uppmärksammades vid möte med UNHCR; s exekutivkommitté, får nu hög prioritet inom UNHCR och i flera av dess medlemsländer. Från många håll har anförts att UNHCR bör spela en mer aktiv roll i första asylländerna. UNHCR har ombetts alt tillse aft omplacering i största möjliga utsträckning sker i ordnade former och kommer dem fillgodo som är i störst behov av en . Flyktingkommissarien kallade mot denna bakgrund berörda länder fil! konsultafioner om den ökande inströmningen i . underströk i sitt anförande, som hölls av statssekreteraren , aft det ytterst gällde att slå vakt om solidariteten med flyktingar och om de rättigheter för dessa som arbetats fram under . Man kom överens om att intensifiera sitt samarbete för att söka nya lösningar och en jämnare bördefördelning. inbjöd Sverigeflyktingkommissarien och ett mindre antal europeiska Skr. 1985/86: 129länder till fortsatta diskussioner om dessa frågor i . Konsultationernakommer att fortsätta . Flyktingkommissarienhar vidare i särskild ordning låtit utreda den ökandeflyktinginvandringen i . Arbetet utmynnade i en rapport som belyser deasylsökandes rättigheter, berörda länders legala och humanitära förpliktelsersamt de problem som börjat göra sig gällande i anslutning tillden ökande inströmningen. Motbakgrund av den nya situationen har även bilateralt utvecklatkontakterna med en rad berörda länder, såväl i som utom . Ökningen avantalet asylsökande i , och har vidare föranlett aktivitetpå det nordiska planet. Flyktingfrågor diskuteras nu i ökad grad både inom och inom . I samband med s.k.minisession i framhöll jag att de nordiska ländernanu står inför likartade problem på det flyktingpolifiska området och därförborde öka sill samarbete såväl när det gäller åtgärder i den egna regionen somi det internationella flyktingarbetet. Flyktingfrågorna togs också upp underNordiska rådets session i . 5 Överföring av flyktingar till Sedan1950-talet har etl stort antal flykfingar överförts från läger på olika håll ivärlden till genom statliga hjälpaktioner. Syftet har varit dels att avhumanitära skäl hjälpa flyktingar som befunnit sig i en svår belägenhet, delsatt som en handling av internationell solidaritet avlasta de länder som fåttbära den största flyktingbördan. Överföringen sker i regel efter samråd med UNHCR.Omfattningen och inriktningen av överföringen bestäms genom årliga beslut avregeringen. Denna del av flyktinginvandringen brukar benämnas flyktingkvoten. Ansvaretför uttagning och överföring av flyktingar till ligger hos statensinvandrarverk (). Uttagning kan ske genom att en svensk uttagningsdelegationbesöker flyktingläger eller genom att UNHCR eller svensk utlandsmyndighet förSIV presenterar enskilda fall som behöver omplaceras till tredje land (s. k. dossieruttagning).Ärenden kan också initieras på ansökan av flyktingar eller någon orgisation iSverige. har dossieruttagning varit det vanligaste. Svenskamyndigheter utomlands ombesörjer myckel av det praktiska arbetet i samband med flyktingövertoring,ofta i samarbete med ICM. Underåren 1950-1971 överfördes till efter regeringsbeslut sam manlagt drygt 20000 flyktingar från läger i . har den årliga flyktingkvoten omfattat I 250 personer. I denna ram inräknas även nära anhöriga till flyktingar som förs över hit om de kommer med dessa eller därefter. har flykfingar från getts visst företräde. beslöt regeringen om extra kvoter för sammanlagt 3000 s.k. bålflyktingar från och anhöriga till dessa. Flyktingkvoten för budgetåret1985/86 skall i första hand utnyttjas för Skr. 1985/86: 129 flyktingar frånSydvästasien och Syd- och . Vidare bör i viss utsträckning uttagningske av flyktingar från läger i . Därutöver får uttagning ske av enstakaflyktingar från övriga delar av världen. har totalt 668 flyktingar överförts till inom ramenför flyktingkvoten. Att kvoluttagningen synes vara förhållandevis liten harflera orsaker. Siffran för kalenderår blir inte helt rättvisande eftersom kvoluttagningensker per budgetår. Omläggningen av mottagningssystemet för flyktingar ochasylsökande, som ägde rum , tog en avsevärd del av : s resurser ianspråk. Den omfattande inströmningen av enskilt inresta asylsökande innebaren hög belastning på föriägg-ningar och i kommuner. Vidare harframställningarna från UNHCR om flyktingmottagning varil färre än vanligt. SIVhar därför sett sig föranlett alt senarelägga överföring inom kvoten av störregrupper från läger medan akutfall tagits emot som vanligt. Avkvotflykfingarna kom 277 personer från . De var främstmedborgare i (150) och (120). Kvotflyktingarna frånSydvästasien kom främst från (179) och (36). Uttagningav europeiska flyktingar har främst skett från ochavsett i första hand rumäner. Från , och har ettfåtal fall uttagits. Totalt har 115 östeuropeiska flyktingar tagits emot inomflyktingkvoten. FrånAfrika har 4 flyktingar tagits emot på kvoten. Vidare har 51 vietnamesiskabåtflyktingar tagits emot inom ramen för ett program som upprättats av UNHCRför att underlätta och påskynda landsättning av flyktingar som räddats tillhavs. Inomramen för en särskild familjeåterföreningskvot för vietnamesiska båtflyktingar,vilken upphörde , hade fram till dess beviljat totalt 2000personer tillstånd. /86 återstod ca 300 fall som ännu inte,av olika skäl, lämnat . Med tillämpning av sedvanligaanknytningskriterier har saml under år 1985beviljat ca 300 vietnamesiska medborgare tillstånd för familjeåterförening. SIVhar också möjlighet att bevilja bidrag för resa till för nära anhörigtill sådana flyktingar som avses i 3 § UtlL. bifölls 134 sådanaansökningar avseende 368 personer. Anhörigatill personer som fått uppehållstillstånd med stöd av 5 eller 6 §§ UtlL kaninte få sådant bidrag. Dessa kan emellertid ansöka om resebidrag hos Svenskaröda korset. Nämnasbör också de diplomatiska framställningar regeringen gör i vissa fall, främst iÖsteuropa, för att söka utverka utresetillstånd för anhöriga till flyktingarsom är bosatta i . 6 Svensk flyktinglagstiftning m. m. Densvenska lagstiftningen beträffande flyktingar står i överensstämmelse med Genéve-konvenfionen och protokollet. I 3 § utlänningslagen 17 (1980:376,omtryckt 1984:595 - UfiL) återfinns en definition och en Skr. 1985/86:129 skyddsbestämmelserörande flykfingar som överensstämmer med konventionens. Bestämmelserna i 5och 6 §§ UtlL om skydd åt krigsvägrare och åt personer, som utan att varaflyktingar kan åberopa starka politisk-humani-tära skäl för att få stanna iSverige, ger skydd även åt personer som inte omfattas av Genéve-konventionen.Denna vidare flyktingbedömning ligger i linje med vad UNHCR rekommenderar.Liknande regler eller praxis återfinns i flera av västvärldens stater. Densom på egen hand kommer till för att söka asyl här skall redovisa sinaskäl för polisen redan vid gränsen. Polisen gör en första utredning för attkunna avgöra om asylsökanden skall avvisas eller om ärendet skall överlämnastill för handläggning. Om den asylsökande anför politiska skäl - och dessainte är uppenbart oriktiga - skall ärendet överlämnas fill . Finner polisendäremot att skälen är uppenbart oriktiga kan beslut fattas om avvisning. Dettafår emellertid inte verkställas innan fått kännedom om fallet och beslutatatt inte överta ärendet. har således möjlighet att häva polisens beslut omavvisning och i stället undersöka fallet närmare. Regeringentillsatte den s. k. asylutredningen (A 1984; 01) för att undersöka omändringar bör vidtas i utlänningslagen så att rättssäkerheten för deasylsökande stärks ytterligare. I delbetänkandet (Ds A 1985:4) Kla-gorätt iverkställighetsärenden enligt utlänningslagen föreslår utredningen att en klagorättbeträffande polismyndighetens beslut i verkställighetsärenden införs.Regeringen framlägger en proposifion i frågan. I propositionenlämnas även förslag om vissa åtgärder för att säkerställa identiteten hosutlänningar som söker uppehållstillstånd i . Handläggningsordningenföreslås också ändras så till vida att skall ges möjlighet att ompröva sinabeslut. Besvär över beslut fattade av om avvisning eller utvisning skallenligt förslaget fr. o. m. inges fill . Asylulredningenskall vidare klargöra hur utlänningslagens bestämmelser om polismyndigheternasskyldighet att i vissa fall fill överlämna ärenden om asylansökningartillämpas i praktiken och om gällande regler bör ändras. Utredningens slutbetänkandeväntas föreligga . Den1 ändrades utlänningslagen så alt möjlighet finns att omhänderta ufiänningsbiljett för resa från för att säkerställa att utlänningen i enlighetmed stadgandet i 99 § UUL själv står för kostnaden för sin utresa i händelseavvisning eller utvisning (SFS 1985; 425). Vissaåtgärder har vidtagits för att komma tillrätta med problem som uppstår isamband med att asylsökande frånhänt sig sina dokument. Efter överiäggningarmed Tyska Demokrafiska Republiken (DDR) fick man i böljan av till ståndetl arrangemang som syftade lill att förhindra förstöring av pass underöverfarten från till . DDR har anpassatsig till inlernafionell praxis i fråga om transitvi-seringar och utfärdar intesådana i samma utsträckning som . Problemetmed passförstöring har även diskuterats med flyktingkom missarien. Frågan har vidare tagits upp av en arbetsgrupp inom (). Arbetsgruppen har därvid diskuterat 18 olikaförslag till lösningar och konstaterat att det inte finns några Skr. 1985/86: 129 enkla,effektiva metoder för att komma fill rätta med problemen utan att vållaallvarliga störningar i den reguljära resandetrafiken. därSverige innehade ordförandeskapet, avslutade sitt arbete Kvotflyktingarnautgör endast en mindre del av den totala flyktinginvandringentill . Mångdubbelt fler var under såväl som de som påegen hand reste hit och sökte asyl vid gränsen eller efter ankomsten tillSverige. uppgick dessa till ca 14500 personer inklusive barn,varav ca 2900 direktavvisades. var antalet asylsökande ca 11000och antalet direktavvisade ca 2 300. Liksomföregående år kom flertalet asylsökande från , , , Turkietoch . Följande kan sägas beträffande de olika naliona-litetsgrupperna. .Antaletiranska asylsökande har ökat kraftigt och uppgick till 3878 (år 1984uppgick antalet till 1723). Hitresorna sker huvudsakligen från . Denvanligaste resvägen har varil till via DDR. Sedan slutet av år 1985har fler iranska asylsökande anlänt via . Majoriteten är unga män sominte vill delta i kriget mot . Många åberopar också repression motoliktänkande. Kvinnor anför i många fall att de har en allmänt svår situation.Under andra halvåret 1985 har allt fler personer som beviljats besöksviseringsökt asyl efter ankomsten till . beviljades 2853 iranskamedborgare uppehållstillstånd av skäl hänföriiga till 3, 5 eller 6 §§ UtlL. Påmotsvarande premisser beviljades 1 194 irakiska medborgareuppehållstillstånd. Ca2000 personer från sökte asyl i . Stora svårigheterhar uppstått vid verkställighet av utvisnings- och avvisnings-beslut med avseendepå personer som saknat dokument. Barnfamiljer har oftast, av humanitära skäl,fått stanna. har totalt ca 1000 personer från beviljatsuppehållstillstånd. Underåret har ca 400 turkiska medborgare sökt asyl i . Uppehållstillstånd avpolitiska skäl har beviljats 191 personer från . Omkring4000 polska medborgare besöker för tillfällig vistelse här.Av dessa ansöker 100-200 om uppehållstillstånd efter inresan. Två tredjedelaranför skäl av politisk natur medan övriga åberopar humanitära omständigheter.Under år 1985 beviljades ca 400 polska medborgare uppehållstillstånd, enökning från 1984. Dechilenska asylsökandena uppgick till 1 629. Uppehållstillståndbeviljades 576 personer. Underår 1985 beviljades sammanlagt 5685 uppehållstillstånd för vuxna på flykting- eller flyktingliknande skäl, vilket är ca 1 100 fler än . I siffran ingår de som beviljats uppehållstillstånd inom ramen för 19 Om barn inräknas uppgår den totala flykting- Skr. 1985/86:129 invandringen till ca 7300. De som under ett visst år beviljas uppehållstillståndhar i åtskilliga fall ansökt om tillståndet . Många av deenskilt inresta asylsökandena väntade fortfarande på beslut vidingången av . Tillståndsgivningenunder har i stora drag följt den praxis som utvecklats under tidigareår. En särskild undersökning avseende : s och regeringens praxis har ibörjan av genomförts inom . Dennaundersökning visar att ungefär hälften beräknas ha fått uppehållstillstånd påskäl hänföriiga till 3 § UtlL, som motsvarar flykfingkonventionensflyktingdefinition. fick uppehållstillstånd på grundval av 5 § UtlL (krigsvägrarparagrafen)medan övriga fick stanna enligt 6 § UtlL. Därutövergavs uppehållstillstånd till 868 vuxna personer på humanitära grunder. Motsvarandesiffra för var 829. Omäven barnen inräknas fördelas den utomnordiska invandringen påföljande sätt, enligt : s statistik: Flykting-och flyktingliknande skäl 7 300 Flyktinginvandringenunder uppgick därmed till nära hälften av den totala utomnordiskainvandringen på ca 18 300 personer. Då det statistiska materialet innehållervissa osäkerhetsfaktorer får här redovisade uppgifter betraktas som ungefäriiga. ökningenav antalet asylsökande har inneburit ökad belastning för berörda myndighetermed längre handläggningsfider som följd. Regeringen har därför under år 1985fattat beslut om förstärkningar med ett 30-tal årsarbetskrafter inomregeringskansliet och . Inom polisväsendet har den ökade belastningendärvid, så långt det varit möjligt, klarats av genom en omfördelning avbefintliga resurser. Denökade belastningen har emellertid resulterat i allt längre handläggningstideri vissa polisdistrikt. gav därför regeringen i uppdrag ålstatssekreteraren i jusfitiedepartementet, , all med biträde aven arbetsgrupp följa de särskilda insatser som polisen vidtagit för attsnabbare handlägga asylärenden. Balanserna av asylärenden inom polisen var också nere på en godtagbar nivå. Myhiback skulle också lämna förslagtill hur man skulle kunna undvika att balanserna på nytt började växa.Regeringen har uppdragit åt och attgemensamt utveckla de förslag som lämnats. gruppen fortsätter medviss förändrad sammansättning sitt arbete med att Skr. 1985/86: 129 följahandläggningen av asylärenden inom och inom . Genomtilläggsbudget I till statsbudgeten för /86 (prop. 1985/86:25,bil 5 SfU 7, rskr 73) förstärktes mer långsiktigtmed tio tjänster fr.o.m. . Därutöver fick departementet entillfällig förstärkning motsvarande fem tjänster fram till föratt avarbeta den mängd ärenden som finns inom .