prop · G903150 · 1985-12-31 00:00:00 — Förslagenhar fått ett positivt mottagande vid remissbehandlingen. Jag anser att de börgenomföras liksom vissa föreslagna tekniska justeringar i fondförfattningarna.Innan jag behandlar förslagen närmare vill jag ta upp en annan fråga. Iett särskilt avsnitt i promemorian diskuteras vilka möjligheter det finns attdelvis slopa kravet på individuella tillståndsbeslut i tider då investeringsfondernaär frisläppta. Något förslag läggs dock inte fram i den delen. a. att fondfrisläppen i allmänhet är mycket detaljerade och att risken förmisstag och felaktigheter - både från företagens och taxeringsmyndigheternassida - skulle öka om man lättade på tillståndskravet. Ettantal näringslivsorganisationer anser att tillståndsförfarandet i en del fall bör kunna undvaras. Flertalet länsstyrelser anser däremot att till ståndskravet bör behållas och att en ändring på detta område totalt sett inte skulle leda till några förenklingar. i (LO) framhåller att ett slopat tillståndskrav skulle kunna medföra men vad gäller de anställdas inflytande vid fondutnyttjanden. Tjänstemännens centralor ganisation (TCO) tar av samma anledning avstånd från tankarna på ett slopat tillståndskrav. För egen del är jag inteberedd att nu föreslå några ändringar i fråga om tillståndskravet. Det äremellertid angeläget att utvecklingen följs och att de möjligheter som kanfinnas att förenkla den praktiska hanteringen av investeringsfonderna tas tillvara. 1985/86: 150 Bil. Mitt förslag:Skyldigheten slopas för SIND och länsstyrelserna att föra register överallmänna investeringsfonder, vinstfonder, särskilda investeringsfonder ochförnyelsefonder. SIND skall inte heller behöva föra register över allmännainvesteringsreserver. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks allmänt. anser dock att länsstyrelsernaäven i fortsättningen bör föra register. Två andra länsstyrelser anser attlänsstyrelsernas skyldighet att föra register över allmännainvesteringsreserver också kan slopas. Skälenför mitt förslag: Den registerföring som har förekommit hos SIND har tagitstora resurser i anspråk. Registren har utnyttjats i ringa utsträckning. Någraönskemål om att SIND skall fortsätta att föra register har inte framställts vidremissbehandlingen. SIND:s skyldighet att föra register bör därför slopas ochdärmed också SIND:s formella roll som tillsynsmyndighet. Registren hoslänsstyrelserna är avsedda att underlätta taxeringskontrollen. Vidremissbehandlingen har bekräftats att registren i det sammanhanget i allmänhetär av mycket begränsat värde. Kravet på registerföring hos länsstyrelserna bördärför också slopas. Jag vill tillägga att förhållandena naturligtvis kanskifta från län till län. I län där man anser sig ha nytta av registren kan detvara lämpligt att behålla eller utveckla nuvarande rutiner. Mitt förslag tilländringar i registerföringen gör det möjligt att begränsa den omfattandeskyldigheten att skicka underrättelser mellan , länsstyrelserna ochSIND. Regleringen i de olika fondförfattningarna kan därför förenklas. Medhänsyn till den förestående omorganisationen av skatteförvaltningen finns detinte anledning att i det här sammanhanget ändra taxeringsnämndensuppgiftslämnande till . 1 anledning av ett påpekande vidremissbehandlingen vill jag vidare tillägga att - som framhållits i promemorian- någon särskild bestämmelse om att på begäran skall lämnaerforderliga uppgifter till SIND inte behövs. SIND och länsstyrelsernaskall enligt nuvarande regler också föra register över allmännainvesteringsreserver. I promemorian föreslås att denna skyldighet skall slopasför SIND:s del. Någon ändring av länsstyrelsernas skyldighet att föra registerföreslås däremot inte. Vid remissbehandlingen har å ena sidan sagts attregister hos länsstyrelserna bör kunna undvaras, särskilt om en återföring tillbeskattning av avsatta belopp efter sjuårsperiodens utgång säkerställs genomatt en uppgiftsskyldighet införs för bankerna. Det har emellertid ocksåframhållits att redovisningen av utnyttjandet av äldre avsättningar ideklarationsbilagorna ibland kan vara bristfällig och att ett register kanvara av visst värde i det sammanhanget. För egen del är jag inteberedd att föreslå ändrade regler på detta område. En ändring kan dock kommaatt aktualiseras om det exempelvis som en följd av det arbete som pågår medatt modernisera skatteförvaltningen - skulle visa sig att kontrollaspekten kantillgodoses på ett bättre sätt. Förslaget föranleder ändringarav 15 och 16 §§ lagen (1979:609) om allmän investeringsfond, 15 § lagen(1979:610) om allmän investeringsreserv, 14, 17 och 18 §§ lagen (1980:456) omtillfälligt vinstkonto, 14, 17 och 18 §§ lagen (1982:1185) om inbetalning påsärskilt investeringskonto samt 14, 17 och 18 §§ lagen (1984: 1090) ominbetalning på förnyelsekonto. 1985/86:150 Bil.1 6.3 Avveckling av vissa äldre fonder m. m. Mittförslag: Kvarvarande arbetsmiljöfonder, särskilda investeringsfonder ochinvesteringskonton för skog enligt lagstiftning återförs tillbeskattning. Återföringen skall normalt ske vid taxering eller - omföretaget på gmnd av förlängt räkenskapsår inte taxeras detta år vid 1990 årstaxering. Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Skälenför mitt förslag: Den allra största delen av de belopp som i mitten av1970-talet avsattes till arbetsmiljöfond eller särskild investeringsfond ellersom inbetalades på särskilt investeringskonto för skog har sedan längeutnyttjats. Vid utgången av hade 186 företag ett sammanlagt inneståendebelopp på om ungefär 5 milj. kr. Det är angeläget att fonderna ochkontona avvecklas. För att ge de berörda företagen att utnyttja dempå avsett sätt bör återföringen ske först vid taxering eller omföretaget på grund av förlängt räkenskapsår inte taxeras detta år - vid 1990års taxering. Jagföreslår att bestämmelser om avveckling av ifrågavarande äldre fonder ochkonton tas in i en särskild lag. Mitt förslag: Dennuvarande kopplingen till dagen för avlämnande av deklaration slopas.Inbetalning till skall i stället ha gjorts eller- om räkenskapsåret avslutats eller tidigare - senast den 15februari. Inbetalning som sker senare men godtas också moten avgift om 3 resp. . Uppgår förseningen till högst skall avgiftenvara . Promemorieförslaget:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks av flertaletremissinstanser. Vissa näringslivsorganisationer föreslår senareinbetalningsdagar än den 30 april resp. den 15februari. Föreningen auktoriserade revisorer anser att Prop. 1985/86: 150den fasta inbetalningsdagen bör vara oavsett bokslutstidpunkt. 1 anser att inbetalningar t. o. m. börgodtas mot särskild avgift. Skälenför mitt förslag: Ett system med fasta inbetalningsdagar har flera fördelarframför ett system där tidpunkten för inbetalningen är beroende av eventuelladeklarationsanstånd. Med fasta inbetalningsdagar blir rättvisan företagenemellan större som ett antal anståndsansökningar kan väntas fallabort. Vid prövning av om den särskilda avgiften skall utgå behöver inte längreeventuella anståndsbeslut beaktas. Närinvesteringsfonderna är frisläppta får en fondavsättning som gjorts i ett visstbokslut tas i anspråk för investeringar efter bokslutsdagen. Företag med bmtnaräkenskapsår har således - till skillnad mot kalenderårsföretagen - enmöjlighet att utnyttja avsättningen för investeringar som sker företaxeringsårets ingång. Det är ett skäl till att ha olika inbetalningsdagar förde båda kategorierna av företag. Fler än bör emellertidinte komma i fråga. De inbetalningsdagar som föreslagits i promemorian, den 30april om räkenskapsåret avslutats septemberfebruari och den 15febmari om räkenskapsåret avslutats tidigare (), ger enligt minmening företagen tillräckligt med tid för att bestämma inbetalningens storlek. Ifråga om reglerna vid försenad inbetalning bör en anpassning ske till de reglersom gäller . Inbetalningar t.o.m. bör godtas mot enicke avdragsgill avgift om 3 resp. beroende på vilken ordinarieinbetalningsdag som gäller. Liksom nu bör avgiften vara om inbetalningengörs högst . Vadjag nu har föreslagit föranleder ändringar i 3 § lagen om allmän investeringsfond. Denya bestämmelserna bör tillämpas fr. o. m. 7 Ändrad uppbörd av kvarstående skatt (B 1982:03) har i betänkandet (SOU 1985:42) Förenklad taxering behandlat bl. a. frågan om uppbörd av kvarstående skatt (kvarskatt). Kommittén redovisar tre olika alternativ. Det första innebär att nuvarande ordning med två uppbördstillfällen behålls. Det andra alternativet innebär att kvarskatten skall betalas vid ett uppbördstillfålle året efter taxeringsåret. Det tredje alternativet överensstämmer med det andra bortsett från att kvarskatten skall betalas året efter taxeringsåret. Betänkandet har remissbehandlats. Huvuddelen av de remissinstanser som yttrat sig över frågan om kvarskatteuppbörden har förordat alternativet med ett upp- bördstillfalle under uppbördsmånaden april. () har i en promemoria , som Prop. 1985/86: 150upprättats av verket i samarbete med länsstyrelserna i samt Bil. 1Göteborgs och län lagt fram förslag till en effektivare hantering avkvarskatten. RSV föreslår bl. a. att uppbörden av kvarskatten skall ske vid etttillfälle och framhåller att en sådan reform är en förutsättning föratt länsstyrelserna skall klara samtliga sina arbetsuppgifter i samband medskatte- och avgiftsuppbörden på ett acceptabelt sätt. RSV:spromemoria har remissbehandlats. De flesta remissinstanserna har varit positivatill förslagen. Några har dock haft synpunkter på förslagens utformning. Jagämnar redovisa dessa i det följande. En sammanställning av remissyttrandenahar också upprättats och finns tillgänglig i finansdepartementetslagstiftningsärende (dnr 307/86). Vårtuppbördssystem är utformat med sikte på att både arbetstagare och egnaföretagare under inkomståret skall betala in en preliminär skatt som så närasom möjligt svarar mot den slutliga skatten för året. En viss förskjutning avbetalningen till påföljande år (taxeringsåret) har dock fått medges. Denkällskatt som innehålls under inkomstårets sista månad skall nämligen betalasin av arbetsgivarna under taxeringsåret. Under dennamånad infaller också den sista uppbörden av debiterad preliminär B-skatt. Deskattskyldiga har dämtöver fått ett visst utrymme för fyllnadsinbetalning avpreliminär skatt utan att betalningen skall anses ha skett . Sådanfyllnadsinbetalning kan göras t. o. m. under taxeringsåret. överstigeren skattskyldigs slutliga skatt den preliminära skatt som skall gottskrivashonom uppkommer kvarskatt. Om en skattskyldig debiteras kvarskatt skall hanockså betala kvarskatteavgift av kvarskatten, om den uppgår till högst5000 kr., och i annat fall . I vissa fall skall särskild beräkning skeav kvarskatteavgiften. Kvarskatt,som uppgår till högst , skall betalas senast den 18 i uppbördsmånadenmars året efter laxeringsåret. Annan kvarskatt skall betalas med lika beloppsenast den 18 i var och en av uppbördsmånaderna . Enarbetsgivare som betalar månadslön skall alltså, om arbetstagarens kvarskattöverstiger , göra skatteavdrag med en fjärdedel av kvarskatten undervar och en av månaderna . Den innehållna skatten skall avarbetsgivaren betalas in med halva beloppet och resterandebelopp . Fr.o.m.den tillämpas ett nytt system för uppbörd av källskatt och arbetsgivaravgifter. Inom det nya systemet har uppbörden av arbetsgivaravgifterna samordnats med uppbörden av källskatten. Syste met administreras av de lokala skattemyndigheterna, länsstyrelserna och RSV. Enligt de nya reglerna skall arbetsgivarna i en uppbörds deklaration redovisa bl. a. innehållna skattebelopp, den lönesumma arbets givaren betalat ut och på vilken arbetsgivaravgifter skall beräknas samt 66 den avgift som belöper pälönesumman (månadsavgiften). De innehållna Prop. 1985/86: 150skattebeloppen och månadsavgiften skall betalas in till länsstyrelsensskat- Bil. 1 tepostgirokonto som redovisningen lämnas.Redovisningen och betalningen skall göras senast den 18 efter denmånad då skatteavdraget gjordes eller lönen betalades ut. Omsumman av de arbetsgivaravgifter som belöper på det kalenderår för vilketarbetsgivaravgifter skall betalas (utgiftsåret) skall beräknas till annatbelopp än arbetsgivaren betalat för utgiftsåret och skillnaden uppgår tillminst . skall arbetsgivaren lämna en årsuppgift. Eventuell kvarståendeavgift skall betalas som årsuppgiften skall lämnas, eller senastden året efter utgiftsåret. Underuppbördsmånaderna skall en arbetsgivare som redan nämnts redovisaoch betala in innehållen kvarskatt. Detta skall ske i samma ordning som gällerför innehållen preliminär skatt. Uppbördsdeklarationerna för mars och majskall således innehålla, förutom nämnda uppgifter, även uppgift omavdragen kvarskatt. Denna skall betalas in till länsstyrelsensskattepostgirokonto som arbetsgivaren betalar in övrig innehållenskatt och arbetsgivaravgifter. Fömtom uppbördsdeklarationen skallarbetsgivaren vid varie kvarskatteuppbörd lämna en följesedel angåendekvarskatten med specifikation för varie arbetstagare. 7.3 Överväganden och förslag 7.3.1 Behovet av åtgärder Uppbördenav kvarskatt är mycket resurskrävande. Detta gäller framför allt i fråga om detav stämningsarbete som utförs på uppbördsenhet och som bl. a.innebär att arbetsgivarnas inbetalningar av kvarskatt stäms av mot redovisadebelopp och krediteras arbetstagarna. På en länsstyrelse av länsstorlek sysselsätter avstämningsarbetet för varie uppbörd ett tjugotal personerunder resp. . RSV har vidareuppgett att arbete med årsuppgifterna inom det nya systemet församordnad uppbörd av källskatt och arbetsgivaravgift kräver betydande resurserockså och en stor del av april. med registreringen ochavstäm-ningen av årsuppgifterna och kvarskatterna löper arbetet medregistrering och avstämning av den månatliga uppbörden av preliminär A-skattoch arbetsgivaravgifter. Även dessa arbetsuppgifter kräver betydande resurserhos . Arbetetmed årsuppgifterna kräver stora resurser också hos arbetsgivarna, bl. a. månad. Detta arbete skall delvis utföras med arbetet attupprätta förteckningar över innehållna kvarskatter som skall redovisas senastden . RSVanser mot denna bakgrund att länsstyrelsernas arbete med kvar skatten måste förenklas för att dessa skall kunna klara sina arbetsuppgifter på ett acceptabelt sätt. En förenkling anses önskvärd också med hänsyn till arbetsgivarna. Jag delar RSV:suppfattning och lägger i det följande fram förslag som syftar till att förenklaordningen för uppbörd av kvarskatt. Prop.1985/86: 150 Bil. Mitt förslag:Kvarskatt skall betalas senast den 18 i uppbördsmäna-den april året eftertaxeringsåret. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:RSV:s förslag har tillstyrkts av flertalet remissinstanser.Centralorganisationen /SR, Företagens uppgiftslämnardele-gation, LO,, och anser dock attkvarskatteuppbörden bör ske under uppbördsmånaden maj. iÖstergötlands län påpekar att statens förlustrisker vid konkurser ökar vid ensenarelagd uppbörd och vid uppbörd med större ackumulerat belopp. Enligtlänsstyrelsens mening skulle föriustris-kerna elimineras eller i vart fall blimindre än om avdragen kvarskatt för januari inbetalades ,för febmari och för mars . Däremot skulle redovisningenav kvarskatten med fördelning på arbetstagare enligt inte behövaske förrän vid inbetalningstillfället . Skälenför mitt förslag: För att uppnå någon påtaglig förenkling avkvarskatteuppbörden måste redovisning och helst också inbetalning av kvarskattenförläggas till ett enda tillfälle. Den nuvarande ordningen med tvåuppbördstillfällen skapar ett omfattande dubbelarbete. Jag skall här närmastbelysa några av vinsterna med att gå över till en enda kvarskatteuppbörd. Mednuvarande regler kan det inte sällan vara svårt för att avgöratill vilken uppbörd en viss förteckning över redovisade kvarskatter hör. Dettagäller särskilt om förteckningen kommer in till myndigheten under april månad.Det har vidare visat sig att arbetsgivare och arbetstagare kan ha svårt attskilja mellan de två kvarskatteuppbörderna. Detta leder exempelvis till att endel arbetsgivare redovisar och betalar all innehållen kvarskatt vidmajuppbörden. Ett stort antal telefonsamtal och skrivelser till länsstyrelsenberor på att uppbörderna blandas samman. Dessa problem försvinner omkvarskatten kan uppbäras vid endast ett tillfälle. Vidare eliminerasmöjligheten för en arbetsgivare att göra kvittningar på ett felaktigt sättmellan de två uppbördstillfällena. Eftervarie uppbörd skall sända ut påminnelser om obetald eller försent inbetald kvarskatt. Påminnelserna leder till en mängd telefonsamtal ochskrivelser till från arbetsgivarna. Dessa arbetsuppgifter kanockså minskas om man inför en enda kvarskatteuppbörd. Enomräkning av slutlig skatt som leder till att redan debiterad kvarskatt skallsättas ned kan, med nuvarande system, ibland bli komplicerad på grund av attden ena uppbörden av kvarskatt förfallit till betalning men inte den andra.Hanteringen kompliceras ytterligare om anstånd med betalningen har beviljats.Även dessa problem försvinner med endast en uppbörd. Vidaremedför en kvarskatteuppbörd att antalet restavgiftsärenden hos Prop.1985/86: 150 minskar och att handläggningen av ärendena förenklas. En enda kvarskatteuppbörd innebär som redan nämntsförenklingar också för arbetsgivarna. Arbetsgivarna är skyldigaatt vid varie uppbördstillfälle lämna uppgift om hur redovisad kvarskatt fördelarsig mellan olika arbetstagare. De skall alltså lämna i stort sett sammauppgifter vid två tillfallen. Det är därför en stor fördel även för arbetsgivarnaom redovisning och inbetalning av kvarskatt kan ske vid bara ett tillfälle. Arbetsgivarna, inkl. pensionsutbetalarna, är vidareskyldiga att efter varie kvarskatteuppbörd underrätta sina anställda resp.pensionärerna om storleken på den kvarskatt som vid varie uppbördstillfälleinte kunnat dras av från lönen eller pensionen. Införandet av en kvarskatteuppbördmedför att arbetsuppgifterna för arbetsgivarna även i detta hänseende halveras. Det anförda visar enligt min mening att en övergång enda kvarskatteuppbörd innebär stora administrativa vinster för såvällänsstyrelserna som arbetsgivarna. Frågan är då om i stort sett samma vinster kan uppnås meddet förslag som har förts fram av i och somalltså innebär att arbetsgivarna redovisar gjorda kvarskatteavdrag vid etttillfälle nämligen april, men däremot löpande betalar in skatten under uppbördsmånadernafebruari-april. En fördel från det allmännas sida med detta förslag är ju attde avdragna skatterna betalas in till statsverket snabbare än enligt RSV:sförslag. Man kan då konstatera att förslag medföratt avstämningsarbetet visserligen förenklas i förhållande till nuvarandeordning men att detta blir svårare än enligt RSV:s förslag. Komplikationenberor givetvis på att tre inbetalningar i stället för en skall stämmas av motredovisningen. Vidare ökar det arbete som är förbundet med självainbetalningen av kvarskatten och detta även i jämförelse med nuläget. Detgäller t. ex. ADB-registrering, ansökningar om anstånd, utsändande avbetalningspåminnelser och påförande av restavgift vid för sena betalningar.Jag anser med hänsyn till det anförda att man i vart fall inte för närvarandebör stanna för förslag utan i stället genomföra RSV:s förslagmed en enda kvarskatteuppbörd. Nästa fråga är då om denna kvarskatteuppbörd såsom RSV föreslagitbör ligga eller om den bör ligga som några remissinstanserförordat. a. arbetstagarorganisationerna har påpekat innebär RSV:sförslag att avdrag för kvarskatt skall göras i stället försom nu under fyra. Detta är naturiigtvis till viss nackdel för A-skattebetalaremed stora kvarskatter. Jag vill med anledning härav framhålla att huvudprincipenär att in komstskatt skall eriäggas i form av preliminär skatt under inkomståret. En A-skattebetalare med sidoinkomster som det inte görs skatteavdrag från har möjlighet att undvika kvarskatt genom att begära ett förhöjt skatteav drag från huvudinkomsten. Det finns också möjlighet att rätta till ett undemttag av preliminär skatt genom en fyllnadsinbetalning. Vidare gäller att den som får kvarskatt och finner att kvarskatten är för stor för att 69 2 1985/86. Bilaga I, del 3 betalas genom skatteavdrag , harmöjlighet att under Prop. 1985/86: 150 vissa förutsättningar få en nedsättningav skatteavdraget. Det är vidare att Bil. 1 märka att en effektiv uppbörd avkvarskatt förutsätter att uppbörden sker . Härigenomminskas nämligen riskerna för såväl fel som betalningsbortfall. Det bör ocksåframhållas att en uppbörd gör det möjligt att klara avavstämningsarbetet , vilket inte är möjligt om uppbörden sker imaj. En uppbörd innebär således att indrivningen av obetalda kvarskatterblir kraftigt försenad. Härtill kommer att en uppbörd medför inteobetydliga ränteförluster för statsverket. Med hänsyn till det anförda anserjag att kvarskatteuppbörden inte bör läggas senare än under uppbördsmånadenapril. I ekonomiskt hänseende innebär den föreslagna ordningen pådet hela taget ingen förändring för statsverket. Den ränteförlust somstatsverket gör genom att senarelägga marsuppbörden uppvägs i stort sett av denräntevinst som uppstår genom att majuppbörden tidigareläggs. I ekonomiskt hänseende innebär förslaget vidare attarbetsgivarna gör en räntevinst jämfört med dagens system. Den uppkommerdärigenom att arbetsgivarna skall göra större skatteavdrag vid varjelöneutbetalningstillfälle och får behålla innehållna belopp än inuvarande system. Ränte vinsten kan med utgångspunkt i en kalkylränta på 10 %uppskattas till 12 milj. kr. Arbetstagarkollektivet får vidkännasmotsvarande ränteförlust. För att syftet med mitt förslag skall uppnås måste denföreslagna ordningen gälla all kvarskatt, alltså även kvarskatt från dem somär skyldiga att betala preliminär B-skatt. Även rättviseskäl talar för en sådanlösning. Den som är skyldig att själv betala in sin kvarskatt bör sålunda inteha möjlighet att göra detta än den för vilken enarbetsgivare skall redovisa och betala innehållen kvarskatt. I detta sammanhang vill jag också säga några ord omkvarskatteavgiften. Nuvarande kvarskatteavgift, som ersatte dendittills gällande kvarskatteräntan, har en viktig uppgift i uppbördssystemet.Den skall vara ett påtryckningsmedel som förmår de skattskyldiga att genom bl.a. fyllnadsinbetalningar bidra till en god överensstämmelse mellan denslutliga och den preliminära skatten. Den har vid införandet också avvägts medtanke på den ränteförlust som statsverket gör om den slutliga skatten i ställetbetalas som kvarskatt året efter debiteringen. Om kvarskattuppkommer för en B-skattebetalare innebär detta att han får kredit under ca 20månader. B-skattebetalarna har relativt sett de flesta störrekvarskatteposterna. Vid införandet av kvarskatteavgiften ansågs det angelägetatt avgiften avvägdes så att den medförde att särskilt sådana kvarskatteposterreducerades. Avgiften har alltså bestämts med utgångspunkt i den ordning somgäller för B-skattebetalarna. För dem medför förslaget i princip inte någonändrad kredittid. Senareläggningen av uppbörden uppvägs avatt uppbörden tidigareläggs till april. Med hänsyn till vad som sagts nufinner jag inte skäl att ändra nuvarande regler om kvarskatteavgiften. Mitt förslag om att kvarskatten skall betalas i aprilföranleder ändring i 28 och 31 §§, 39 § 1 mom., 42 §, 43 § 1 mom. samt punkt 4 av anvisningar- 70 na till 39 § uppbördslagen. 7.3.3 Redovisning och inbetalning Mitt förslag: Kvarskatt som innehållits av en arbetsgivareskall redovisas i en särskild uppbördsdekiaration. Kvarskatten skall betalasin till ett särskilt postgirokonto hos avsett enbart för sådanskatt. Prop.1985/86: 150 Bil. RSV:s förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser har tillstyrkt RSV:s förslag. iStockholms län anser att hantering av kvarskatteuppbörden kanförenklas ytterligare genom införande av en bestämmelse om att den särskildauppbördsdeklarationen skall uppta det belopp som betalas in i kvarskatt istället för som RSV föreslagit det belopp som dragits av för kvarskatt.