prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Därvid skall ombesörja ärendets beredning. Bestämmelserna om planföreläggande motsvarar ihuvudsak 27 och 108 85 byggnadslagen, 1 utredningsförslaget finns bestämmelserom planföreläggande i ett eget kapitel, 19kap, Enligt min mening utgörplanförelägganden ett led i den statliga kontrollen. Bestämmelserna har därförinfogats i 12 kap. Paragrafens motsvarighet i det remitterade lagförslaget är12 kap, 7 och 8 55. Prop.1985/86:1 808 Mina överväganden i frågan omplanföreläggande har jag redovisat i den /2 kap. 7 § allmänna motiveringen(avsnitt 16,4), 1 det remitterade lagförslaget gesi 7 5 andra stycket en rätt för regeringen att i planföreläggande föreskrivaatl etl visst angivet intresse skall tillgodoses, Lagrådel (yttrandet s, 114)har föreslagit att bestämmelsen utgår såsom obehövlig. Jag ansluter mig tilldetta, varför lagtexten har ulformals enligt lagrådets förslag. Enligt 85 i detremitterade lagförslaget skall, när regeringen låter upprätta planförslag,ombesörja ertorderliga samråd och utställningar. Vidare föreslogsi lagrädsremissen att regeringen skall ge kommunen tillfälle atl yttra sig. Omdessa frågor har lagrådel anfört (yttrandet s. 114): Avsikten torde vara altlänsstyrelsen också skall sköta vad som i övrigt är behövligt såsom kungörelserm, m, 1 lagrådets förslag föreskrivs därför att skall ombesöriaärendets beredning, 1 tredje meningen anges att regeringen skall ge kommunenUllfälle att yttra sig. Sådant yttrande torde inhämtas redan undersamrädsförfarande!, I vart fall är ingen regel erforderiig i PBL för regeringenshandläggning. Utöver 7 kap, 2 5 regeringsformen finns nämligen ej behov avbestämmelse om beredning av regeringsärenden. Sista meningen har därför utgåtti lagrådets förslag (7 5). Jag ansluter mig till detta, varförlaglexlen har utformats i enlighel med lagrådets förslag. För tydlighetensskull vill jag påpeka atl vid planärendets beredning itillämpliga delar skall följa bestämmelserna om förfarandet i 5 kap, så atlregeringen fär ett lika fullgott beslutsunderlag som kommunen skulle ha haftviid antagandet. Prop.1985/86:1 809 Kapitlet, som motsvarar 18 kap, iutredningsförslaget har disponerats och utformats i stort sett helt i enlighelmed lagrådets förslag. Detta innebär ganska belydande avvikelser frånlagrädsremissen, men jag anser atl regleringen blir avsevärl enklare attöverblicka med lagrådels uppläggning, samlidigl som antalet paragrafer kannedbringas. Den huvudsakliga dispositionen avkapitlet är att det inleds med en bestämmelse (15) om kommunalbesvär, varefterföljer en bestämmelse (2 5) som anger vilka kommunala beslut som överklagasgenom förvaltningsbesvär, en bestämmelse (3 8) om besvärshandling ochbesvärstid, samt en bestämmelse (4 5) om besvär över beslut.Kapitlet avslutas med en del särskilda bestämmelser (5-8 58) om besvärsräll ochbesvärsprövning, 1 8 Följande beslut enligt denna lag fär överklagas iden ordning som föreskrivs för konununalbesvär, nämligen 1, kommunfullmäktigesbeslut om översiktsplan, 2, kommunfullmäktigesbeslul om uppdrag ät en nämnd att anta, ändra eller upphävadetaljplaner och områdesbestämmelser eller att fatta beslut om skyldighet förfastighetsägare att betala kostnader för gator och andra allmänna platser elleratt fatta beslut om villkoren för sådan betalning, 3, kommunfullmäktigesoch kommunala nämnders beslut att inte anla, ändra eller upphäva en detaljplan,områdesbestämmelser eller en fastighetsplan, 4, kommunfullmäktigesoch kommunala nämnders beslut om skyldighet för fastighetsägare atl betalakostnader för gator och andra allmänna platser och om villkoren för sådanbetalning, 5, kommunfullmäktigesbeslut om taxa i ärenden hos samt 6, kommunalförbundseller regionplaneförbunds fullmäktiges beslut om regionplan. Paragrafen har tillkommit pålagrådets initiativ, Lagrådel har som en bakgrund till sill förslag anfört omlagrådsremissens utformning i denna del (yttrandet s, 114 0: De i detta kapitel föreslagnabesvärsreglerna är inte alldeles lättillgängliga. Förhållandel sammanhängerfrämsi med att vissa beslut enligt PBL överklagas genom förvaltningsbesvärunder det att andra beslut enligt lagen överklagas enligl kommunallagensbesvärsregler dvs, genom kommunalbesvär, I förevarande kapitel behandlasendast förvaltningsbesvären. De fall då kommunalbesvär kan komma i fråga ärinte angivna i PBL utan följer av kommunallagens bestämmelser. Dettaöverensstämmer med den lagstiftningsleknik som allmänt används när överklagandeav kommunala beslut regleras, 1 del nu förevarande lagstiftningsärendet kandet finnas skäl att tillämpa en annan teknik och att i lagen ange de fall däkommunalbesvär kan anföras. Beslut som sakligt ligger varandra nära skall 1985/86:1 810 enligtförslaget överklagas i det ena fallei genom förvallningsbesvär och i jj kap / xdet andra genom kommunalbesvär. Som exempel kan nämnas att beslut alt anta endetaljplan överklagas genom förvaltningsbesvär men ett beslut att inte anta ensådan plan genom kommunalbesvär. Den sistnämnda besvärsmöjligheten framgåremellertid inte av lagtexten. Departementschefen har här och var i motivenberört fall då möjlighelen att anföra kommunalbesvär står öppen men läsaren avlagtexten får inte mycken ledning. Intresset av klarast möjliga informationmotiverar att lagtexten i PBL fullständigt anger de rättsmedel som står tillbuds. Ett annat skäl att göra avsteg frän sedvanlig lagstiftningsteknik kanvara alt förvaltningsbesvären i PBL i vissa hänseenden är utformade som ettslags specialbesvär med drag lånade från både förvaltningsbesvär ochkommunalbesvär. Besvär över beslut att anta en detaljplan, områdesbestämmelsereller en fastighetsplan har sålunda en i huvudsak kassatorisk effekt.Förvaltningsbesvär med sädan verkan innebär en nyhet inom det administrativarättsskyddet. En annan nyhet äratt förvallningsbesvär får anföras molkommunfullmäktiges beslut, 1 gällande räll är de restriktivt utformadekommunalbesvären det enda ordinära rättsmedlet vid överklagande av beslut avkommunernas valda församlingar, I lagrådets förslag ingår som en inledande paragraftill 13kap, bestämmelser om de beslul enligt PBL som kan överklagas genomkommunalbesvär. En fördel är att reglerna om förvaltningsbesvär då kan görasmindre detaljerade. Jag ser alltså positivt på lagrådels förslag frånbåde sakliga och lagtekniska synpunkter. Inte minst viktig för lagenstillämpare är den av lagrådet påpekade följdverkan som ligger i en förenkladreglering av förvaltningsbesvären i de närmast följande paragraferna, Beslämmelserna i 1 8 anger säledes uttömmande vilkabeslut som överklagas genom kommunalbesvär, (ivriga beslut enligt PBL får -som framgår av 28 överklagas genom förvaltningsbesvär. Paragrafen har utformats som en uppräkning i sexpunkter av de beslut enligl PBL som överklagas genom kommunalbesvär. På delsättet bör paragrafen bli mer överskådlig är enligt lagrådets föreslagnalagtext. Även i sak innebär mitt förslag en viss avvikelsefrån lagrådeis förslag. Avvikelsen är en följd av mitt förslag (avsnitt 10.6.2)att kommunfullmäktige skall kunna delegera åt en nämnd atl besluta omskyldighet för fastighetsägare att betala kostnader för gator och andraallmänna platser. Enligt punkt 4 fär bäde fullmäktiges och kommunala nämndersbeslut i sådana frågor överklagas genom kommunalbesvär. En viktig grupp av ärenden där det kan bli aktuelltmed kommunalbesvär är beslut i fråga om översiktsplaner. De omständigheter somkommunalbesvär får grundas på räknas upp i 7 kap. 18 1-5 kommunallagen (1977:179). De punkter som främst torde komma i blickfänget när det gäller beslul omöversiktsplaner är I och möjligen också 3, dvs. att beslutet inte har kommittill i laga ordning eller överskrider kommunfullmäktiges befogenhet. När detgäller punkterna 4 och 5 om att beslutet kränker klagandens enskilda rätt ellerannars vilar på orättvis grund anser jag det uppenbart att dessa Prop.1985/86:1 °"' 811 praktiskt taget aldrig kan aktualiseras i dettasammanhang. Översikts- 13 kap. 1-2 §§ planen är ju lill sin natur sådan att deverkningar som förutsätts i punkterna 4 och 5 inte kan inträda. Nägot bör ocksåsägas om punkten 2 som behandlar det fallet alt beslutet står i strid mot lageller annan författning. Det kan diskuteras om översiktsplanens förenlighet medbestämmelserna i lagen om hushållning med naturresurser och i 2 kap. PBL ärsådana frågor som det bör ankomma på förvaltningsdomstolarna all behandla vidkom-munalbesvärsprövningen. Dessa bestämmelser är enligt min uppfattningemellertid inte av den karaktären att man över huvud taget kan beteckna entillämpning av dem som laglig och en annan som olaglig. Jag bortser nu givetvisfrän den eventualiteten att en kommun skulle grunda sin översiktsplan påhänsyn som är helt ovidkommande, dvs. atl kommunen går utanför de ramar förplanernas innehåll som markeras av de aktuella bestämmelserna. Så länge detbara är fråga om att på del ena eller andra sättet tolka och överföra lagensbestämmelser i planform har man alt göra med lämplighetsbedömningar som intehör hemma i den typ av legalitetsprövning som avses med kommunalbesvär. 2 8 Andra beslut enligt denna lag av kommunfullmäktige ochkommunala nämnder än de som anges i I 8 får överklagas genom besvär hoslänsslyrelsen. Sädana beslut får dock inteöverklagas till den del de avser frågor som redan är avgjorda genom detaljplan,områdesbestämmelser eller förhandsbesked. Paragrafen har utformats i huvudsakenligt lagrådets förslag och kan betraktas som en sammanslagning av ett flertalparagrafer i del remitterade lagförslaget. Sålunda svarar första siycket motvad som sägs i I 8 andra siycket samt 2, 6 och 7 88 i lagrådsremissen, medanandra stycket har sin motsvarighet i 13 8 första stycket i lagrådsremissen.Motsvarigheterna i utredningsförslaget kan sägas vara huvudsakligen I8kap. 28,7-11 88 och 13-1458. Redan det remitterade förslagetbygger på tanken att regleringen av en rad olika beslutssituationer bör förassamman till en enda paragraf (6 8), nägot som flera av remissinstanserna haransett vara lämpligt för att en alltför stor splittring av regelsystemet skallundvikas. Det nu föreliggande förslaget utgör ytterligare ett steg i dennariktning. På lagrådets förslag (yttrandet s, 115) har nämligen i samma paragrafsamlats alla slag av förvaltningsbesvär, dvs, såväl besvär över beslul attanta, ändra eller upphäva detaljplaner, områdesbestämmelser ochfastighetsplaner (se 1 8 andra stycket i det remitterade lagförslaget) sombesvär över beslut i andra ärenden. De övriga beslut som avses i denna paragraf är bl. Prop.1985/86:1 812 eller vägra bygglov, rivningslov, marklov ochförhandsbesked (8 kap.), I kap 2 § beslut om påföljder och ingripanden(10kap.) samt beslut om uttagande av avgifter (11 kap. 5S) (se 13 kap. 6 8 idet remitterade lagförslaget). Vidare bör nämnas kommunens beslul att inteförlänga genomförandetiden för en detaljplan enligl 5 kap, 14 8 andra stycket. Om en fastighetsägare begär atlfastighetsplan skall antas, skall detla ske, om planen inte är obehövlig (6kap, 3 5 andra stycket 3), Enligt mitt försåg i lagrädsremissen - därifrågavarande punkt var begränsad till en begäran som görs under detaljplanensgenomförandetid - skall ett beslut atl vägra upprätta fastighetsplan överklagasgenom förvaltningsbesvär, eftersom del var fråga närmast om en rättighet förfastighetsägaren. Med den ändring av 6 kap, 3 5 andra stycket 3 som lagrådelhar förordat och som jag inte har någon erinran mot kan det knappasl sägas varaen rättighet att få en fastighetsplan anlagen. Därmed anser jag del inte längrelämpligl med förvaltningsbesvär. På grund härav har 1 5 utformats så alträttsmedlet blir kommunalbesvär även i dessa fall. En avvikelse från det remitteradelagförslaget är all beslul som fattas angående villkoren för betalning avkostnader för gator och andra allmänna platser inte överklagas genomförvaltningsbesvär. Tvister i sådana frågor skall nu i stället prövas avfasUghetsdomstolen (se 15 kap, 8 8), Att det även finns möjlighel atl överklagaeventuella beslul genom kommunalbesvär framgår av 1 5 4, Tilläggas bör attfrågan om ställande av säkerhet för fullgörande av fastighetsägarens skyldighetatl betala ersättning för galor och andra allmänna platser inte utgör ensärskild ärendetyp enligt PBL, Sädana frågor regleras nämligen i själva bygglovet(se 8 kap, 32 5), Bestämmelserna i första stycketgäller endast beslut enligt PBL, Beslut i andra ärenden, t, ex,tjänstetillsättningar, följer särskilda bestämmelser. Av allmänna rättsregler följer attvissa beslut av inte kan överklagas. Det gäller t, ex, beslutenligl 10 kap, 8 5 iredje stycket att hos allmän åklagare begära att talanväcks om tilläggsavgift och beslut enligt lOkap, 13 5 att begära handräckning.Inte heller kan upplysningar som avhandlas i 10 kap, 2 5 och 11 kap, 2 5 förstastycket överklagas (se specialmotiveringen till dessa paragrafer). Med beslut avsesäven sådana beslut som t, ex, en tjänsteman hos nämnden efler delegation fattarpä nämndens vägnar, 1 anslutning till första styckethar lagrådet (yttrandet s, 116) gjort följande uttalande, som jag kan anslutamig till: När i 2 5 första stycket lagrådetsförslag anges att vissa beslut överklagas genom besvär hos liggerdäri inget uttalande i frågan huruvida besluten är överklagbara eller inte.Lagrummet anger endast besvärsinstansen vid överklagande av beslut mot vilkatalan får föras. Frågan om överklagbarhet är inte i lagrådets förslag, likalitet som i det remitterade förslaget, särskilt reglerad. Den får besvaras medledning av allmänna grundsatser om administrativa besluts överklagbarhet. Prop.1985/86:1 813 I det fortsatta resonemanget kommerlagrådet in på frågan om överklag- /j j 2- ? «S barheten av beslut enligt 8kap. 23 5 om anstånd med avgörandet av ansökningar om lov och anför (yttrandets. Elt sådant ansiåndsbeslut innebäratl ansökningen kan komma att avgöras på andra grunder än dem som eljestskulle komma i fråga. Beslutet kan bli avgörande för frågan om ansökningenskall bifallas eller avslås. Med hänsyn till de rättsverkningar beslutet alltsåkan få och då de materiella förutsättningarna för ett ansiåndsbeslut är angivnai lagen talar övervägande skäl för att beslutet är överklagbart, jfr RÅ 1977s.248. Det kan exempelvis vara rimligt med en överprövning av frågan omkommunen verkligen påbörjat sådant arbete med planändring som avses i 8kap. Talan skall dä föras enligt 2 5 första stycket. Jag delar lagrådets uppfattning framhålla att skall kunna besluta om anstånd utan attbehöva ange skälen för atl t. ex. en planändring eller planläggning måste ske innanansökningen avgörs. Avsikten är alllsä inte att nämnden skall tvingas in i enargumentering med varje sökande om del rimliga och lämpliga i att vänta medavgörandet. Den enda fråga som kan prövas besvärsvägen är alltså om de legalaförutsättningarna för anstånd föreligger. Bestämmelsen i andra stycket om dens.k. besvärsavskärande verkan av tidigare beslut, som innebär en nyhet ibyggnadslagstiftningen, har jag kommenterat i den allmänna motiveringen(avsnitt 17.8). Lagtexten har redaktionellt justerats i enlighet med lagrådetsförslag (yttrandet s. 122). En förutsättning för attbesvärsrätlen skall vara avskuren är givetvis att det tidigare beslutetalltjämt gäller. Detla framgår av uttrycket "fråga som redan äravgjord". 3 8 Beslul som anges i 2 8 första stycket överklagas genomatl en besvärshandling ges in till . 1 besvärshandlingen skallanges vilket beslut som överklagas. Besvärshandlingen skall ha kommitin till från den dag då justeringen avprotokollet med beslutet har tillkännagetts på kommunens anslagstavla. I frågaom andra beslut av kommunala nämnder än beslut angående detaljplan,områdesbestämmelser eller fastighetsplan räknas dock besvärstiden frän den dagdå klaganden fick del av beslutet. Besvär som inte har anförts i rätttid får inte tas upp till prövning. Har besvärshandlingen före besvärslidensutgång kommit in till kommunen, skall besvären ändå tas upp till prövning.Besvären skall ocksä tas upp till prövning, om besvärshandlingen har kommit inför sent till länsslyrelsen och detta beror pä att underrättelsen om vad somskall iakttas vid överklagande av beslulet har innehållit en oriktig uppgiftom besvärstid eller besvärsinstans. 1985/86:1 814 Paragrafen innehåller beslämmelser ombesvärshandlingen och om be- / kap § svarstid i fräga om både planbeslui,beslul om lov och förhandsbesked samt andra kommunala beslut. Någon direktmotsvarighet i gällande rält finns inte beträffande planbeslut, eftersom dessai dag skall fastställas av länsslyrelsen (se dock 149 5 BL), Beträffande andraärenden regleras frågorna f n, i 12 5 förvaltningslagen (1971:290), 1ulredningsförslagel återfinns motsvarande reglering såvitt avser planärenden i18 kap, 5 5, Förvaltningslagen (1971: 290) gäller handläggningenav ärenden hos förvaltningsmyndigheter. inte är enförvaltningsmyndighet, är lagen inte tillämplig på beslut som fullmäkligefattar. På grund härav mäste i PBL tas in särskilda regler om sättet och tidenför fullföljd av talan i planärenden, Belräffande ärenden som följer förvaltningslagenär del inte nödvändigl att i PBL reglera besvärsfrågorna, I likhet med lagrådel(yttrandet s, 117) anser jag del dock lämpligt att paragrafen kompletteras meden föreskrift om hur besvärsliden skall räknas vid överklagande även i sädanaärenden, t, ex, i fråga om beslut om lov och förhandsbesked.Fördelen med detta är att bilden av besvärsförfarandet därmed blir fullständig.Dessa specialbestämmelser i "tar över" förvaltningslagens reglerpå grund av föreskriften i 15 andra stycket förvaltningslagen. Bestämmelserna i första siycket har utformats med12 8 förvaltningslagen som förebild. Minimikravet på en besvärshandling är attdet överklagade beslutet skall anges, 1 lagrädsremissen föreslog jag ocksä attgrunderna för besvären skall framgå. Lagrådet (yttrandet s, 116) haremellertid inte funnit skäl att i PBL ställa upp nägot formkrav utöver det somanges i förvaltningslagen, nämligen att det överklagade beslutet skall anges.Jag har ingen erinran mot detta, vårtor kravet har fått utgå ur lagtexten. Jag ansluter mig till utredningens förslag attbesvärstiden i planärenden - i likhet med vad som gäller för kommunalbesvärenligt 7 kap, 1 5 andra siycket kommunallagen - skall räknas från den dag dåjusteringen av protokollet med beslutet har tillkännagetts på kommunensanslagstavla, Samma regler bör gälla oavsett vilket kommunalt organ som harfattal beslutet. Några remissinstanser, däribland , invänder mot detta sätt att beräkna besvärstiden och anvisarden alternativa lösning som anges i förvaltningslagen (12 5 andra stycket),nämligen att besvärshandlingen skall ha kommit in från den dagdå klaganden fick del av beslutet. Detta alternativ har onekligen vissafördelar, om man enbari ser till rättssäkerhetsaspekten. Emellertid är fleraolägenheter förknippade med denna lösning. Med tanke pä den vida krets avbesvärsbe- 1985/86:1 " 815 rältigadesom ibland kan förekomma kan det la lång lid att nä alla med en jj kap 3-4 §§delgivning. Del blir ocksä svårt all fastställa en exakt tidpunkt när kommunensbeslut har vunnii laga kraft, om det inte finns en för alla besvärsberättigadegemensam frist för överklagande. a. med hänsyn lill behovel att ha en fastutgångspunkt för beräkning av genomförandetiden för detaljplaner är detnödvändigt att besvärstiden räknas frän den dag dä protokollet anslås. Av 5 kap. 30 5 första styckel framgår att sakägareoch vissa andra intressenter, vilkas synpunkler inte har lillgodoselts, påvissl sätt skall i vanligt brev underrättas om kommunens beslut. Om ett stortantal personer skall underrättas, får under vissa förutsättningar - som anges iandra styckel samma paragraf underrättelse ske genom kungörelse iortstidning. Besvärstiden i ärenden om lov och förhandsbeskedoch i andra liknande ärenden bör givetvis beräknas på samma sätt som enligl 125 andra siycket förvaltningslagen, dvs, besvärsliden bör räknas från den dag dåklaganden fick del av beslutet. Andra stycket upptar därför en sådanföreskrift. Som lagrådel (yttrandet s. 117) påpekar kommer att vad som sägs iandra stycket om andra nämnders beslut alt gälla även beslut av ett lokallorgan som kommunfullmäktige enligt lagen (1979:408) om vissa lokala organ ikommunerna tillsätter för atl fullgöra uppgifter. Jag vill här erinra om att föredragandedepartementschefen i samband med tillkomsten av förvaltningslagen (prop,1971:30 s, 4170 gjorde ett uttalande som klariägger att innebörden i 12 5förvaltningslagen inte är att det krävs formlig delgivning enligtdelgivningslagen för att någon skall anses ha "fått del" av beslulet.Även på andra sätl kan beslutet alltså bringas till klagandens kännedom. 1 8kap, 27 5 första siycket har föreskrivits att underrättelse om beslutet fårske genom delgivning. Något krav på detta har dock inte ställts upp. Tredje siycket Tredje stycket har sin förebild i 125 tredje siycket förvaltningslagen, 45 beslut enligt 12 kap, 2 5 huruvida prövning skall ske eller ejoch förordnande enligt 12 kap, 4 5 första stycket samtlänsstyrelsens beslut enligt 12 kap, 4 5 andra stycket att lov ellerförhandsbesked inte skall gälla får inte överklagas. Andra beslut av enligt denna lag ände som anges i första stycket fär överklagas genom besvär hos kammarrätten ombeslutet avser 1, bygglov eller förhandsbeskedinom område med detaljplan, 2, bygglov eller förhandsbeskedinom område som inte omfattas av delaljplan och besvären avser frågan omåtgärderna utgör kompletteringsåtgärder enligt 8kap, 13 8, uppfyller kraven i3kap. eller strider mot områdesbestämmelser, 3. rivningslov eller marklov ochbesvären avser frågan om åtgärderna strider mot en detaljplan ellerområdesbestämmelser. 4. förordnanden enligt 6 kap. 19eller 20 5 att avstå eller upplåta mark Prop.1985/86:1 816 eller enligl 6 kap. 22 8 om skyldighel atl bekostaanläggande av gator och / kap 4 § vägar stimt anordningar förvattenförsörjning och avlopp, 5. ingripanden molförsumlig arbetsledare enligt 9 kap. 3 8 fjärde styckel, 6. påföljder ochingripanden enligl 10kap.. 7. debitering avavgifter som anges i 11 kap. 5 8 samt genom besvär hos regeringen i övriga fall. Första styckel motsvarar 12kap. 5 8första stycket i del remitterade lagförslaget, medan andra siycket motsvarar 13kap, 4, 5 och 8 85 i det remitterade lagförslaget, I 13 kap, 4 5 andra stycket i delremitterade lagförslagel finns en erinran om den besvärsrätt som enligt 12 kap,5 5 andra stycket i det remitterade förslaget tillkommer vissa kommuner ochregionplaneorganet. De nu föreslagna besvärsreglerna har ingen motsvarighettill 12 kap, 5 5 andra styckel. Över huvud taget ges nämligen inte i PBL någrabestämmelser om kommuners och kommunala myndigheters besvärsrätt. Detta betyderatt även 13 kap, 105 i del remitterade förslaget har tätt utgå. Skälen tilldetta framgår av följande uttalanden av lagrådet som jag ansluter mig till ochdärför vill återge här. Lagrådet har i anslulning till 13kap, 45 i det remitterade förslaget anfört (yttrandet s, 117): har enligt fastpraxis en kommun rätt att överklaga beslut av länsstyrelse att inte fastställaen av kommunen antagen plan, 1 elt syslem som bygger på ökat kommunallinflyiande på och minskad statlig konlroll av markanvändning och bebyggelseframstår denna klagorätt som självklar. Att besvärsräll tillkommer även annankommun som beslulet angår och regionplaneorganet fär anses följa av allmännagrundsatser om saklegitimation hos den som företräder ett av rattsordningenerkänt intresse, jfr prop, 1971:30 s,391, PBL ger angränsande kommunerinflytande över planarbetet, se den allmänna motiveringen s,265, och kommunernaskall underrättas om planbeslui och vad som skall iakttas vid elt överklagande.Sådan underrättelse skall också tillställas regionplaneorganet. Vad som sägs i12 kap. 5 5 andra stycket får sålunda anses gälla utan uttryckligabestämmelser. Vad lagrådet här har anfört leder också till att 12 kap. 1 5andra stycket är överflödigt, 1 anslutning till I3kap, 108 har lagrådet anfört(yttrandet s, 1200: