prop · G903155 · 1985-12-31 00:00:00 — Jagåterkommer senare till frågan huruvida detta också bör medföra alt RSV skall haett registeransvar i dalalagens (1973:289) mening. RSV:sbefattning med ADB-användningen är en del av verkets roll i stort med avseendepå den exekutiva verksamheten. Del ingår i SIU:s uppdrag att föreslå de ändringari fråga om tillsyn och kontroll av kronofogdemyndigheterna som kan motiverasav ett datorstöd i den exekutiva verksamheten. Utredningen har i betänkandet(Ds Fi 1984:4) Indrivning av skatt m. m. lagt fram vissa förslag som bygger pådet ansvar som RSV har för driften och utvecklingen av ADB-systemel. a.föreslås att RSV skall ha vissa gransknings- och beslutsfunktioner när detgäller registreringen av mål och fördelningen av dessa mellan olikakronofogdemyndigheter, på samma sätt som har varit fallet underutvecklingsarbetet med REX-systemet. Ett annat förslag är att prioriteringenav insatserna i olika typer av mål skall baseras på rutiner som utarbetas avRSV i form av föreskrifter. Enligt dessa intentioner förutsätts således RSV fåvissa materiellt exeku-lionsrättsliga uppgifter som går utöver verketshittillsvarande funktion som administrativ centralmyndighet förexekutionsväsendet. Det kan förutses alt också i sitt fortsalla arbetekommer in på frågan om en förstärkning av verkets roll i fråga om utsökningsverksamheten. Detfinns alltså anledning till en viss omprövning av RSV:s nuvarande uppgift som enbart administrativ centralmyndighet för exekutionsväsen det. Även om jag nu inte är beredd att gä närmare in på vad en sådan omprövning kan föra med sig, anser jag att en utgångspunkt för det här aktuella lagstiftningsärendet bör vara att RSV ges i princip samma upp- 11 gifter beträffanderegistreringen av mål m. m. som verket har haft under uppbyggnaden av REX-systemet. 1985/86: 155 Denav föreslagna regleringen har koncentrerats på personregistrets ändamål ochinnehåll. Härutöver har föreslagit regler om förfoganderätt och ADB-teknisktillgång till registret saml gallring av uppgifter ur detta. Dessa bestämmelserskall enligt utredningens uppfattning meddelas i form av lag. Deflesta remissinstanserna har tillstyrkt denna avgränsning eller lämnat den utanerinran. Även förslaget att regleringen skall ske i lagform har fått etlöverlag positivt mottagande. Från några håll har förutsatts all förslagetkompletteras med mera detaljerade föreskrifter i vissa ämnen och del har pekatspå möjligheten att göra detta i form av en registerförordning. Föregen del anser jag atl de grundläggande bestämmelserna om utsökningsregislrelbör meddelas i form av lag. har ett så stort allmäntintresse att bör ges tillfälle alt ta ställning till de principfrågorsom är aktuella i sammanhanget. Lagformen begränsar dock möjligheterna att gedetaljregler. På det aktuella rättsområdet finns emellertid också regler idatalagen. Dessa regler är tillämpliga på frågor som lämnas oreglerade iförfattningsbestämmelserna om utsökningsregislrel. Datainspektionen (DI) harsåledes möjlighet atl meddela vissa föreskrifter som kompletterarförfattningsregleringen (jfr 6§ datalagen). Närdet gäller avgränsningen av de frågor som skall regleras i ulsök-ningsregisterlagenansluter jag mig till utredningens förslag. Jag avser således all i detföljande behandla ändamålet med registret, förfoganderätt till och ansvar förregistret, regislerinnehåll, ADB-teknisk tillgång till registret samt gallringav uppgifter ur delta. 3.3 Registrets innehåll och användning 3.3.1 Registrets ändamål Mitt förslag: Delhuvudsakliga ändamålet med utsökningsregislrel skall vara dess användning förkronofogdemyndigheternas verkställighet enligt utsökningsbalken eller annanförfattning saml planering och tillsyn av denna verksamhet. Registret skall vidsidan härav också användas fördel ändamål som avses med lagen (1985:146) om avräkningvid återbetalning av skaller och avgifter. Ett annat användningsområde skallvara kontrollverksamhet och utredningar vid bestämmande och uppbörd av skatter,tullar och avgifter. Utredningens förslag: Ihuvudsak samma som mitt, dock med en något snävare ändamålsbeskrivning. Remissinstanserna: Förslagetom registerändamål har i allmänhet tillstyrkts eller lämnats utan erinran.Från några håll har dock efterlysts ett RSV har således framhållit att det bör Prop.1985/86: 155 framgå klart av lagtexten att registret får användas förrevisions- och annan kontrollverksamhet. Lokala skattemyndigheten i Uppsalafögderi har med instämmande av i län påpekat atl detbeträffande registrets användning för utredningar på skatteområdet bör angesall ändamålet också omfattar sociala avgifter. Upplysningscentralen(UC) har berört frågan om registrets användning förkreditupplysningsverksamhet. Enligt UC år det inle onaturligt atl registerändamåletutvidgas till atl avse också en sådan användning. Skall registret få användasför kreditupplysningsverksamhel bör emellertid delta anges i lagen, eftersomdel enligt UC vore olyckligt om en sådan användning finge växa ut heltoreglerad. Liknande synpunkter har framförts av . DI harockså berört denna fråga och för sin del framhållit alt utlämnande av uppgifterför kreditupplysningsändamål bör komma i fråga endast om utlämnandetkringgärdas av regler till skydd för den enskildes integritet. DI har härhänvisat till motsvarande skyddsregler i kredilupplysningslagen (1973:1173). Skälenför mitt förslag: Det råder inte några delade meningar om att huvudändamåletför utsökningsregislrel skall vara kronofogdemyndigheternas exekutivaverksamhet. Denna sker i huvudsak enligt reglerna i utsökningsbalken menkronofogdemyndigheterna har verkställighetsuppgifter också enligt vissa andraförfattningar, t. ex. uppbördslagen (1953:272) och uppbördsförordningen(1967:626). För att fillgodose RSV:s cenlralmyndighelsfunklion börregisterändamålet också omfatta planering och tillsyn av verksamheten.Registret skall härutöver användas vid kronofogdemyndigheternas tillämpning avlagen om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter. Enligt vad somnärmare har utvecklats i prop. 1984/85:108 är sådan avräkning inle alt betraktasom en exekutiv verksamhet och registrets användning för detta ändamål bördärför anges särskilt. Härutöver bör också anges atl registret får användas förde lillsynsupp-gifler som åvilar vissa myndigheter inom exekutionsväsendet. Jagtänker här på de kronofogdemyndigheter som utsetts alt vara tillsynsmyndigheteri konkurs. Jaghar nu berört de cenlrala användningsområden för registret som enligt min mening bör vara bestämmande för införande och lagring av uppgifter i detta, dvs. för själva registerföringen. Även användningen av uppgifterna är givetvis främst tänkt för verksamheten hos myndigheterna inom exekutionsväsendet. Uppgifterna i registret har dock betydelse också för verksamheten hos andra myndigheter. I första hand är del skatteför valtningen som behöver använda utsökningsregislrel för kontrollverksam het och utredningar i bl. a. beskattningsverksamheten. Samma behov finns hos . Men också en rad andra myndigheter förutsätts ha tillgång till vissa uppgifter hos kronofogdemyndigheterna. Enhgt de regler som gäller för offentlig upphandling skall en upphandlande myndighet ibland ta kontakt med kronofogdemyndigheten innan den antar ett anbud. Denna ordning har införts som en kontrollåtgärd i kampen mot ekonomisk brottslighet. Del finns också andra regler med anknytning till den ekono miska brottsligheten som bygger på att uppgifter som förekommer i den 13 exekutiva verksamheten skall vara tillgängliga för andramyndigheter. 1985/86: 155 tänker här bl. a. på den vandelsprövningsom sker av företagare i några branscher där tillstånd krävs för vissverksamhet, t. ex. transport- och restaurangbranschen. Även om de uppgifter somlämnas ut i dessa sammanhang hämtas från ulsökningsregistret skulle det enligtmin mening föra för långt atl beakta denna användning vid beskrivningen avändamålet med registret. Ändamålsbeskrivningen bör därför begränsas till attavse sådan användning vid sidan av de exekutiva myndigheternas verksamhet somföranleder särskilda anordningar för utlämnandet, t. ex. lerminalåtkomst. Denbör därför inle omfatta mer än de användningsområden som är aktuella iskattemyndigheternas och tullens verksamhet. Jag är medveten om atl en så snäv ändamålsbeskrivninginnebär vissa begränsningar i möjligheterna alt bearbeta registerinnehållet,eftersom användningen av registret i princip är underordnad dess ändamål. Enligtmin mening förutsätter emellertid en god registerkvalitet all ändamålsbeskrivningeninte görs alltför omfattande. I den mån särskilda program behöver användas föratt sammanställa uppgifter för annan användning än den som avses medändamålsbeskrivningen bör delta i stället kunna medges av regeringen. Jagåterkommer till detta i avsnillet om utlämnande på ADB-medium (3.3.5). Jag kan ansluta mig till det som sagts om att socialaavgifter bör ingå i ändamålsbeskrivningen, såvitt avser registrets användningför utredningar på skattesidan. Jag delar också uppfattningen alt registretskall få användas för revisions- och annan kontrollverksamhet. harföreslagit atl registrets användning för beskatlningsändamål skall avseutredningar vid bestämmande och uppbörd av skatt. Möjligen kan hävdas att dettatäcker även revisions- och annan kontrollverksamhet. I de motsvarande bestämmelsersom anger ändamålet i skatteregisterlagen (1980: 343) har emellertid planering,samordning och uppföljning av revisions- och annan kontrollverksamhet tagitsupp som ett särskilt användningsområde. I klarhetens intresse bör därför sammauttryckssätt användas i utsökningsregisterla-gen. Utsökningsregislrel bör vidare få användas för utredningari samband med lulllaxering. Att tullen bör ha tillgång till ulsökningsregistretföljer redan av dess användning för avräkningsändamål. Att uppgifterna därutöverfår användas för t. ex. undersökning av företag som misslänks vara inblandade igrov varusmuggling eller annan ekonomisk brottslighet innebär bara enmarginell utvidgning av registerändamålet. Ändamålsbeskrivningen bör utformasi enlighet med delta. När det gäller den av några remissinstanser diskuteradefrågan om kreditupplysning vill jag framhålla att uppgifter från ulsökningsregistret redan nu används för sådan verksamhet. Detta sker med tillstånd från DI och tillgår så atl UC förses med uppgifter på magnetband, dels för eget bruk men också för vidare befordran till andra kredilupplysningsföretag. De företag som på detta sätt använder uppgifter i sin verksamhet är givetvis skyldiga att iaktta de regler som gäller för kreditupplysningsverk samhet, bl. a. bestämmelserna i kreditupplysningslagen om underrättelse till den som berörs av en förfrågan. Det finns därför enligt min mening inte 14 skälatt förhindra denna form av uppgifisullämnande från utsökningsregis- Prop.1985/86: 155 trel och något sådant har heller inle ifrågasatts vidremissbehandlingen. Detta betyder emellertid inte att registerändamålet börutvidgas till atl omfatta också kredilupplysningsverksamhet. Med en sådanändamålsbeskrivning skulle registerföringen nämligen kunna få en inriktningsom inle är avsedd. I princip skulle då även insamlingen av uppgifter kunna styrasav kreditupplysningsändamålet, vilket inle skulle vara förenligt med deregisteransvariga myndigheternas verksamhet. Registerändamålet bör alltså inte utvidgis.En annan sak är all uppgifter som samlas in för dessa myndigheters verksamhetkan ha intresse också för andra ändamål. Jag vill här erinra om vad jag redansagt om alt uppgifter hos kronofogdemyndigheterna i vissa fall bör kunnalämnas ut till andra myndigheter bl. a. som ett led i kampen mot ekonomiskbrottslighet. Även utlämnande av uppgifter till kreditupplysningsförelaginnebär en annan användning än den som avses med ändamålsbeskrivningen. Är detdå fråga om alt tillhandahålla uppgifterna på ett annat sätt än vad som följerav en myndighels skyldigheter enligt tryckfrihetsförordningen är det i principen förutsättning för att uppgifterna skall få lämnas ut alt utlämnandetregleras genom föreskrifter i författning (jfr 6 och 7 §§ dalalagen).Utlämnandet av uppgifter lill kredilupplysningsföretag sker som sagts påmagnetband och kan därför inle anses falla under offentlighetsprincipen. För atldetta uppgifisullämnande skall kunna fortgå måste det således regleras genomförfattningsbestämmelser. Jag återkommer till detta i avsnittet om utlämnandepå ADB-medium (3.3.5). Jagvill i del här sammanhanget erinra om del uppdrag som regeringen har lämnat denparlamentariskt sammansatta data- och offentlighetskommittén (Ju 1984:06).Kommittén skall enligt sina tilläggsdirektiv (Dir 1984:48) utreda vissa frågorsom har atl göra med offentlighetsprincipens tillämpning på ADB-upptagningar. Idetta uppdrag ligger att överväga åtgärder för alt stärkaoffentlighetsprincipen när det gäller dess egentliga syfte all ge medborgarnamöjligheter till kontroll och insyn i myndigheternas verksamhet. Kommitténskall å andra sidan också överväga om del finns skäl atl begränsa möjligheternaatt få ut uppgifter från myndigheterna för andra ändamål, t. ex. all göra massutlagur ADB-register för kommersiella syften. Som en lösning på de problem som ärförenade med sådana massutlag nämns i direktiven möjligheten atl utvidga densekretess som gäller f. n. Avsiktenär således atl kommittén i ett större sammanhang skall la ställning till vissagrundläggande frågor i samband med myndigheternas ADB-användning, däriblandfrågan om offentlighetsprincipens räckvidd när det gäller utlämnande av ADB-regislreradeuppgifter. Jag anser mig därför inte böra föregripa kommitténs arbete genom atlhär göra några ytteriigare uttalanden om vad som i detta hänseende bör gälla ifråga om uppgifterna i ulsökningsregistret. 3.3.2 Förfogande ochregisteransvar Prop. Mittförslag: En kronofogdemyndighet ges förfoganderätt till utsökningsregislrel ifråga om uppgifter i mål eller ärenden som handläggs hos myndigheten. RSV fårförfoga över hela ulsökningsregistret. Dessa myndigheter blir gemensamtansvariga för registret. Utredningensförslag: I huvudsak samma som mitt. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har lämnat utredningsförslaget på denna punkt utanerinran. Dl och justitiekanslern () har ifrågasatt förfoganderätten för RSV,eftersom registerändamålet enligt utredningens förslag inte omfattar någonverksamhet inom ramen för verkels uppgifter som centralmyndighet föradministration av exekutionsväsendet. Några andra remissinstanser har efterlystklarare regler för ansvarsfördelningen mellan kronofogdemyndigheterna och RSV. Skälenför mitt förslag: Förfoganderätten lill ett personregister, dvs. rätten atlpåverka registrets innehåll och överföra detta till läsbar form, är tillsammansmed dess ändamål avgörande för vem som skall ansvara för registret i datalagensmening. Regisleransvarig är nämligen enligt I § dalalagen den för varsverksamhet registret förs, om han förfogar över detta. För att någon somtillagts förfoganderätt till ett register också skall bli regisleransvarigkrävs alltså alt ändamålet avser en verksamhet som ankommer på den somförfogar över registret. RSVhar enligt sin instruktion inle alt ulföra några materiellt exekutions-rättsligauppgifter. Även med en förfoganderätt' till ulsökningsregistret skulle därförförutsättningarna för ett registeransvar brista, om ändamålet begränsas lillkronofogdemyndigheternas verkställighet enligt utsökningsbalken eller annanförfattning. Att det av föreslagna ändamålet ocksä täcker vissabeskattningsåtgärder anses enligt remisskritiken inte göra någon skillnad,eftersom ändamålsbeskrivningen i denna del inte är kombinerad med någonförfoganderätt för RSV. Såsomhar framgått av föregående avsnitt har jag i förhållande lill det av utredningenangivna registerändamålet föreslagit bl. a. den ändringen, att registret skallfå användas också för planering och tillsyn av den exekutiva verksamheten.Detta är uppgifter som ankommer på RSV i egenskap av centralmyndighet och förvilkas fullgörande utsökningsregislrel är ett värdefullt hjälpmedel. Genomdenna ändring tillgodoses kravet på atl förfoganderätten och registerändamåletskall avse samma verksamhet. Det bör också tilläggas alt utsökningsregistretsanvändning för avräkningsändamål har sådant samband med RSV:s uppgifter påskatte- och avgiftsområdet alt ett registeransvar för verket är väl motiverat.Tyngdpunkten i verkets befattning med registret ligger hos de allmänna målen.Av bl. a. samordningsskäl bör emellertid RSV ha förfoganderätt ocksåbeträffande de enskilda målen. Vissa rutiner som gäller dessa mål sköts redannu av RSV och man kan förutse en utveckling där ADB-tekniken i ökadutsträckning tas i anspråk på ett sådant sätt atl en central registreringframstår som mest ändamålsenlig.Jag anser således alt RSV skall ha fört-oganderäll till och j därmedregisteransvar för ulsökningsregistret i dess helhet. mera praktiskt inriktade remisskritiken har framhållits all en Prop.1985/86: 155 uppdelning av förfoganderätten lill registret kan skapa oklaraansvarsförhållanden när det gäller t. ex. rättelse av felaktiga uppgifter.Kritiken tar sikte på all utredningen inte har föreslagit någon funktionellfördelning av förfoganderätten, baserad på olika typer av transaktioner iregistret. Utredningen har avstått från detta under hänvisning till alt denfunktionella uppdelningen fortlöpande förändras, t. ex. genom atl magnetbandsrutinerinförs för registreringsåtgärder som tidigare utförts via terminal. Jagvill för egen del framhålla atl systemet med ett delat regisleransvar tillämpasockså i fråga om det centrala skatteregislret. Erfarenheterna av detta ger intebelägg för att de farhågor som några remissinstanser har gett uttryck förskulle vara befogade. Jag biträder därför utredningens förslag på denna punktoch anser alltså att man i princip kan nöja sig med en geografisk avgränsningav den enskilda kronofogdemyndighetens förfoganderätt. Enligtnu tillämpade rutiner registrerar kronofogdemyndigheterna en del uppgifter äveni mål som inte handläggs hos den egna myndigheten. Detta är fallet näruppdragsgivaren vänder sig till fel myndighet med information om återkallelser,anstånd och avkortningar samt i viss utsträckning också betalningar. Antalettransaktioner som avser sådana uppgifter har uppskattats lill tiotusentals perår. Det är överflyttningen av mål mellan olika kronofogdemyndigheter i sambandmed atl gäldenären byter bostadsort som anges vara orsaken till attuppdragsgivarna ofta vänder sig lill fel myndighet. Av hänsyn till gäldenärenhar del bedömts angeläget alt i sådana fall kunna göra en omedelbar införing iregistret för alt förhindra verkställighelsåtgärder hos den handläggandemyndigheten. Föratt komma till rätta med de angivna problemen bör man enligt min mening förstoch främst försöka se till alt en uppgift som hänför sig till ett visst målredan från böljan kommer lill rätt myndighet. Jag kommer senare alt föreslå allgenerallullstyrelsen och skattemyndigheterna ges terminalålkomsl till ulsökningsregistret.Dessa myndigheter kan då undersöka vilken kronofogdemyndighet som handlägger etlvisst mål och de bör givelvis utnyttja denna möjlighet för atl se till 4ttbeslut som påverkar betalningsskyldigheten sänds direkt till denna myndighet.Även om man därför kan förutse en minskning av de fall då en uppgift kommer intill fel kronofogdemyndighet bör den mottagande myndigheten ändå kunnaregistrera uppgifter av det här slaget, åtminstone till dess all antalettransaktioner har nedbringats till en nivå som är hanterlig med andrakommunikationsmöjligheter. Jag anser därför att vissa undanlag från dengeografiskt begränsade förfoganderätten skall kunna föreskrivas av regeringen.Sådana föreskrifter bör då anpassas lill del faktiska behovet av en utvidgadförfoganderätt i fråga om sådana transaktioner som jag angav. t2Riksdagen 1985/86. 1985/86: 155 Mitt förslag: Ulsökningsregistretskall få innehålla identifieringsdata och uppgifter om verkställighetsåtgärderi såväl allmänna som enskilda mål. Registret får också innehålla vissa andrauppgifter som en kronofogdemyndighet behöver för atl fullgöra sina åligganden. Utredningensförslag: I huvudsak samma som mitt, frånsett att utredningsförslaget inleomfattar någon registrering av verkställighelsåtgärder i enskilda mål. Remissinstanserna:Det är endast ett fåtal remissinstanser som har haft från utredningens förslagavvikande meningar om del föreslagna registerinnehållet. RSV har medinstämmande av DI framhållit atl en reglering bör omfatta även uppgifter om deverkställighetsåtgärder som företas i enskilda mål. Även några andraremissinstanser har uttalat sig för en reglering av registerföringen i dessamål. Olika meningar har framkommit beträffande lämpligheten av att ha meduppgifter om andra än dem som är gäldenärer eller svarande hos en kronofogdemyndighet.DI avråder från delta, medan lokala skattemyndigheten i fögderianser att bl. a. alla som har tillstånd alt servera alkoholdrycker börregistreras. Några andra remissinstanser uttalar att denna uppgift inte börlas med, men förordar i stället registerföring av vissa andra uppgifter sominte behöver avse svarande hos en kronofogdemyndighet. LO anser detutomordentligt angeläget att vissa uppgifter av del slaget registreras ochpekar särskilt på uppgift om näringsförbud. Skälenför mitt förslag: har utgått från den personkrets som är aktuell för verkställighelsåtgärderhos kronofogdemyndigheterna. Man har då använt sig av begreppen svarande och gäldenär.Enligt 1 kap. 7§ utsökningsbalken förslås med svarande den som är sökandensmotpart hos en kronofogdemyndighet. Rör målet en fordran kallas sökandensmotpart i stället gäldenär. I första hand är det identifieringsuppgifter m. m.om dessa personer som föreslås ingå i registret. Därutöver anger vissaregisteruppgifter som hänför sig till gäldenärer i både allmänna och enskildamål. Det är uppgifter om den sökta verkställigheten, uppgifter om preskriptionsamt sådana uppgifter som behövs för utbetalning av influtna medel och annanredovisning. Förslaget tar därefter upp en katalog över verkställighelsåtgärdersom i huvudsak avser gäldenärer i allmänna mål, men som i vissa fallförutsätter registerföring även av uppgifter om andra personer. Här avsesuppgifter om betalningssäkring och kvarstad samt om förordnande av god manenligt 2 § ackordslagen (1970:847), om konkurs, ackord och näringsförbud. Föregen del kan jag i huvudsak ansluta mig lill utredningens förslag om registreringeni allmänna mål. Detta har också lämnats utan erinran av remissinstanserna. Ettpar smärre ändringar i förhållande lill utredningens förslag är dock enligt minmening motiverade. Jag återkommer lill detta. Här skall jag i stället uppehållamig vid två andra frågor. Den första gäller registreringens omfattning ienskilda mål, där min bedömning avviker från utredningens. Jag skall också taupp frågan om registrering av vissa upp- gifter som inte hänför sigtill personer som är gäldenärer eller svarande hos Prop. 1985/86: 155 enkronofogdemyndighet. Somjag redovisat innebär utredningsförslaget att registreringen av uppgifteri enskilda mål begränsas lill identifieringsdata och vissa uppgifter om verkslällighelsuppdraget.Del föreslås således inle någon ADB-redo-visning av de åtgärder somkronofogdemyndigheten företar med anledning av uppdraget. Som skäl för deltahar utredningen i huvudsak åberopat alt del råder oklarhet i fråga omdetaljerna kring ADB-hanteringen i enskilda mål. Man har därför ansett alt enreglering på denna punkt bör anslå tills vidare. lade fram sill förslag var den utvidgade registreringen av enskildamål en försöksverksamhet begränsad till kronofogdemyndigheterna i län. registreras dessa mål vid landets samtligakronofogdemyndigheter och denna registrering är också i sina enskildheter meraomfattande än den som förekom under den inledande försöksverksamheten. Dessutombedrivs inom RSV ett särskilt utvecklingsprojekt för denna registrering. Delhar således hänt åtskilligt sedan utredningen behandlade frågan.