prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag bedömer det lämpligt atl i samband medutvecklingen av vamprovningsverksamhelen pröva en ordning som innebär altmarknadsmässig hänsyn las vid prissättningen och att verket tilläts fåekonomiskt överskott av provningarna. Del är alltså lämpligt alt verkel isamband med nya regler för verksamhelen ser över den taxesättning som tillämpas. Kommitténhar framhållit all del är önskvärt all massmedia gör större insatser för altsprida konsumentinformation. Radio och TV nämns särskilt. Ocksåremissinstanserna har funnU delta angeläget. Jag ansluter mig till dennauppfattning. Jag vill särskilt betona atl lokala massmedias bevakning avkonsumentfrågor torde vara särskUl angelägen. Goda erfarenheter vad gällerpåverkan på marknaden, möjligheten att nå många och framför allt utsattakonsumenter etc, finns redovisade i denna del. Här bör bl, a, uppmärksammas attkommunerna numera genom en ändring i närradiolagen har möjlighel all sändainformation om verksamhet i närradio. I den utsträckning som reklamkan komma i radio och TV framstår det som än mer angeläget med obundenkonsumentinformation i dessa medier. 7.4 Företagens informationsansvar 7.4.1 Allmänt a. marknadsföringen av varor och tjänster ligger i försia hand hos deenskilda företagen. Detla var utgångspunkten då riktlinjerna förkonsumentpolitiken lades fasl. Ansvarel preciserades i och medtillkomsten av marknadsföringslagen. Kommittén har strukit under förelagensansvar gentemot konsumenterna. Remissinstanserna delar i huvudsak denna syn.Också min utgångspunkt är atl politiken som statsmakterna harformulerat den i princip skall ligga fasl. Omfattandeinsatser har gjorts när det gäller att förbättra företagens information tUlkonsumenterna. Utgångspunkten har därvid varit att förändringar i första handskall åstadkommas genom frivilliga åtaganden från företagens sida. Konsumentverkethar alllid prioriterat informationsfrågorna högt. Verkets uppgift har främslvarit all på olika sätl påverka förelagen all i stigande utsträckning la på sigansvaret för produktinformationen. Detta har skett genom opinionsbildning föratl uppmuntra konsumenterna att ställa informationskrav och förelagen alltUlgodose konsumenternas informationsbehov. Samarbete med förelag ochnäringslivsorganisationer samt utfärdande av rikllinjer efler förhandlingar mednäringslivet har också varit viktiga inslag i arbetet på alt förbättrainformationen. Ytterst har verket med stöd av marknadsföringslagen möjligheteralt ställa krav på marknadsföringen i olika avseenden. Isin utvärdering av den hittiUs bedrivna konsumentpolitiken konstaterar kommittén alt en påtaglig sanering av marknaden har skett när det gäller vilseledande marknadsföring och oskäliga avtalsvillkor. Gällande lagstift ning och konsumentorganens insatser har enligt kommittén dock inte, 34 annatän punktvis, lett tiU någon väsentlig höjning av nivån på företagens Prop.1985/86:121 Kommittén lämnar därför några förslag till åtgärdersom jag nu avser all kommentera. Innan jag går in på detaljerna i förslagenvill jag dock allmänt erinra om all jag inom ramen för det ansvar somenligt statsmaktemas tidigare beslut åvilar näringslivet, förutsätter att förelagensegenåtgärder för atl förbättra konsumenternas förhållanden ges enstörre och delvis friare roll än (avsnitt 6). Deljag nu kommer atl la upp avser informationen i marknadsföringen i vidbemärkelse. Jag kommer all behandla frågor om vUken information som bör lämnasoch hur den bör utformas men också hur informationen skall ges exempelvis påprodukter, på säljslällel etc. Marknadsföringslagenhar liU ändamål all främja konsumenternas intressen i samband mednäringsidkares marknadsföring av varor, tjänster och andra nyttigheter samt attmotverka marknadsföring som är otUlbörlig mot konsumenter eller näringsidkare.Lagen är uppbyggd kring tre generalklausuler vilka i allmänna ordalag angervad en näringsidkare har alt iaktta vid sin marknadsföring. Vissamarknadsföringsåtgärder kan förbjudas och marknadsförare kan även åläggas alllämna viss information. Den första generalklausulen anger all marknadsdomstolenkan förbjuda marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenterna eller andranäringsidkare, t. ex. vilseledande påståenden i reklam. Den andra säger attdomstolen kan ålägga näringsidkare all i sin marknadsföring lämna informationsom är av särskUd betydelse från konsumentsynpunkt. EnUgt den tredjegeneralklausulen kan domstolen förbjuda försäljning av produkter och tjänstersom är farliga från säkerhetssynpunkt eller otjänliga för silt huvudsakligaändamål. Vissa marknadsföringsåtgärder är straffsanktionerade. Detta gälleruppsåtlig användning av vilseledande framställning vid marknadsföring (6 §)samt vissa former av kombinationserbjudanden (7 och 8 §§). Marknadsföringslagenslillämpning bygger i praktiken i stor utsträckning på utrednings- ochförhandlingsverksamhei. Inom konsumentverkel/KO sker en omfattandeärendehantering på gmndval av lagen. behandlas ca 2500 anmälningar.Huvuddelen av dessa ärenden kan lösas i samråd med berörda parter ochförardeder därmed inga tvångsåtgärder. Genom denna marknadsbevakning skerkontinuerligt en viktig sanering av marknadsföringen. Kommitténframhåller atl denna verksamhei inte får försvagas. Mot bakgmnd av de brister somhar kunnal konstaleras när del gäller företagens information lUl konsumenlema,bl. a. i fråga om priser och kredilkosl-nader, har kommittén övervägt om enskärpning av lagstiftningen är påkallad. Kommittén har dock kommit fram tillalt lagstiftningens räckvidd inte har prövats tillräckligt. Kommitténs slutsalsär därför all del inte finns skäl all aktualisera skärptalagregler för atl tiltförsäkra konsumenterna bättre information.Intensifierade insatser av företagen och av konsumentorganen för att förbättrainformationen efterlyses. Remissinstanserna delar i stort denna syn. Någraröster har dock höjts för skärp- Behovet av bl. a. bättre prisinformation har särskilt nämnts. Jagdelar kommitténs syn på behovet av cn aktiv bevakning av marknadsföringen.Trots de problem som har redovisats när det gäller företagens information tillkonsumenterna anser inte heller jag att en skärpning av marknadsföringslagen ärpåkallad. Del naturiiga är att pröva vilken information som kan krävas med stödav lagen och vilka förbättringar som kan åstadkommas på annat sätt. Närdet gäller marknadsföringsfrågor bör prisinformationen uppmärksammas. Jaganser alt konsumenterna har en grundläggande rätt att få fullgodprisinformation vid valet av varor på säljstället. Prisinformationen är centralocksä när del gäller priskonkurrensen företag emellan. Konsumentverkethar efler förhandlingar med representanter för handeln utfärdat rikllinjer förprisinformation lill konsumenter vid marknadsföring av varor i detaljhandeln.Riktlinjerna trädde i kraft . Om prisinformation i aUmänhelgäller enligt riktlinjerna atl den skall vara tydlig och lättläst ochpresenteras på elt sådant säll all del inte uppstår någon Ivekan om vilken varaden avser. I förebyggande syfte träffade enöverenskommelse med näringslivet om att vid införandel av buliksdator denindividueUa prismärkningen skulle behållas till dess atl en för konsumenternatillfredsställande prisinformation och kontroll säkerställts. Förhandlingarpågår mellan och handeln om formerna för detla.SPK har gjort vissa undersökningar med anledning av de pågåendeöverläggningarna. Med hänsyn till de pågående förhandlingarna saknas anledningför statsmakterna att nu uttala sig om formerna för denna prisinformation. Jagvill vidare här erinra om alt på talan avKO har beslutat atl elt förelag skall vara skyldigt alt ange jämförpriser påvisst sätt. Genom en prövning i domstolen har sålunda konsumenternas positionerkunnat flyttas fram i denna vikliga fråga. Detla visar atl del finnsmöjligheter atl ytterligare förbättra informationen inom ramen för gällandelagstiftning. Prop.1985/86: 121 7.4.3Livsstilsreklam m. m. Mitt förslag:Konsumentverket skaU kontinuerligt och systematiskt följa reklamens utvecklingfrån konsumentsynpunkt, föreslå åtgärder för att motverka negativa drag iutvecklingen, stödja andra parters engagemang i frågan och initiera debatt ochopinionsbildning. Verkel tillförs vissa medel för uppgiften. Kommitténs förslag:Konsumentverket får i uppdrag atl samla olika intressenter för atl diskuterareklamens innehåll, metoder och effekter saml föreslå metoder atl molverkanegativa drag i utvecklingen. För alt åstadkomma en allsidig belysning avreklamen bör resurser tiUföras. Remissinstanserna: Fleraremissinstanser känner oro inför den s. k. livsstilsreklamens utveckling.Myndigheter, konsumentkooperationen, fack- föreningaroch bildningsförbund påkaUar ökade insatser. Näringslivsföre- Prop.1985/86: 121 Irädare är dock tveksamma lill förslagel. Skälenför mitt förslag: Kommittén har hafl i uppdrag alt utreda frågan om behovet avåtgärder mot s. k. livsstilsreklam och reklam riktad till barn och ungdom.Kommittén har på gmnd av den korta tid som ställ till förfogande förutredningsarbetet inte haft möjlighel att samla in och analysera material idessa frågor. Etl annal problem för kommittén har varit all del saknas en meraallmängiltig precisering av begreppet livsstilsreklam. Kommittén har dock gjortvissa bedömningar av behovet av åtgärder och föreslagit vissa aktiviteter. Motbakgrund av reklamens utveckling anser kommittén att del behövskonsumentpoliliska insatser för all stimulera en fortlöpande debatt ochopinionsbildning om reklamens innehåll och metoder. Kommittén menar all, närsymbolvärden och sociala egenskaper hos produkter intar en ceniral plats ireklambudskapet, det inte är tillräckligt alt bara granska reklamensinformationsvärde. Kommittén föreslår därför att får i uppdragatt samla olika intressenter för att diskutera reklamens innehåll, metoder ocheffekler samt föreslå metoder all molverka negativa drag i utvecklingen.Arbetet skall särskilt ta sikte på s.k. livsstUsreklam och reklamen till barnoch unga. Ulöver konsumentorganen bör enligt kommittén frivilligaorganisationer, , , reklambranschen,näringslivet i övrigt, mediaforskare m.fl. kunna engageras i detla arbete.Kommittén menar också att del krävs ökad forskning om massmedias betydelse föreffekterna av Uvsstilsreklamen. Arbetet bör kunna finansieras avkonsumentverket, reklambranschen och företagen. Kommittén föreslår enutvärdering av insatserna . Fleraremissinstanser känner oro inför den s. k. livsstilreklamens utveckling.Insatser på området efterlyses av bl. a. , ,, länsslyrelsen i , kommun, KF, TCO,ABF saml socialdemokratiska kvinnoförbundet. Några av dessa vill ha skärptlagstiftning. Näringslivets delegation för marknadsrätt (NDM) är kritisktUl förslagen mol bakgrund av atl man anser 2 § marknadsföringslagen varatillämplig om livsstUsreklam delvis är Uktydig med suggestiv reklam och om denär vilseledande. Konsumeniverkeihar i silt remissvar givit följande bild av utvecklingen: Dethar från näringslivet rests elt motstånd mot informationskraven, vUkel delvis kan ha samband med en annan samtidig tendens i utveckling en. Marknadsföringen har i alll större utsträckning över gått till all arbeta med utstuderade psykologiska medel. är det bild, färg och "action" som ofta dominerar reklamen, det verbala budskapet har reducerats i betydelse och omfattning. Man skulle kunna tro atl del är fråga om elt tillfälligt "mode" bland marknadsförare, ominte trenden underbyggdes av utvecklingen i nya media. 1 dessa media präglas budskapet inte endasl av bild och färg ulan även av ljud och rörelse. Utrymmet för information är minimalt. Reklamen utformas ofta med ut gångspunkt i avancerade beteendevelenskapUga modeller och utnyttjar på - ettselektivt och systematiskt sätt de kunskaper som finns om konsumen- Prop.1985/86: 121 temas förhållanden och attityder. Detta kännetecknar ofta det sombrukar betecknas som livsstilsreklam. Konsumentverketkänner en djup oro för den pågående utvecklingen. Skälet härför är främsl atlkonsumenterna inte har nägon möjlighet atl genomskåda dess ofta manipulativakaraktär. Livsstilsreklamen slår bort grunden för tron all marknaden i någonutsträckning fungerar enligt en konkurrensteori som betraktar reklamen som etlmedel att hjälpa konsumenterna aft vid sina köpbeslut la hänsyn till pris ochkvalitet. Ökad livsstilsreklam innebär således all det marknadsekonomiskainslaget inom konsumenlsekiorn reduceras eller försvinner. Detligger också i sakens natur atl det är de konsumenter som har relativtbegränsad egen erfarenhet och som saknar fasta, invandavärderingar, som är lättast atl påverka med känslomässiga argument. Såledestorde barn och ungdom höra till dem som har särskilt svårt att värja sig motlivsstilsreklamen. Denna utsatthet kan visa sig antingen genom atl köpbeslutenpåverkas eller genom att konsumenterna känner sig stressade av att inte kunnaanpassa sig lill reklamens budskap. Denredovisning jag har lämnat talar enligt min mening för ökade insatser när detgäller analys av reklamens utveckling. De bör omfatta reklamens metoder,innehåll och effekter och bör därför naturiigen inriktas också mol s. k.livsstUsreklam. Det finns såväl etl konsumentpoliliskt som ell kullurpolitisklintresse i denna fråga. Den nya mediashuationen med etl ökat TV-utbud viasatelliter och kabelnät ökar behovel av insatser på området. Jag räknar med atlforskning om denna typ av reklam kommer tiU stånd. Insatser som ger resultat iett kortare perspektiv mäste dock också göras. Några remissinstanser har menatalt situationen är så allvariig alt lagstiftning bör införas. Konsumentverketpekar i delta sammanhang på atl del typiska för livsstilsreklamen är alt del ärvanskligt all i konkreta fall fastställa dess innebörd. Den spelar på känsloroch associationer. Det gör det också svårt alt med hjälp av framtvingadinformation försöka balansera exempelvis en bilds suggestiva effekt.Konsumentverket bedömer atl marknadsföringslagens regler endast kan tillämpas iliten utsträckning när del gäller s. k. livsstilsreklam. Föregen del anser jag frågan alllför komplicerad för all några enkla slutsatserfrån statsmakternas sida nu skall kunna inställa sig. som de nuberörda inslagen i reklamen kan fördunkla de mera sakliga 'aspekterna pä deutbjudna varorna eller tjänsterna så går del oftast inte att skiljalivsslilsfrågorna från produkterna som sådana, vilka ju i sig mänga gångeranvänds i speciella miljöer, situationer etc. vilka är en del av ettUvsmönster. Molden här bakgrunden bedömer jag alt den framkomliga vägen är atl en principiell debatt om reklamens nalur initieras. Många parter har elt inlresse i denna fråga. Jag kan nämna folkrörelser och folkbUdningsorgan, andra frivilliga organisationer, reklambranschen, näringsUvet i övrigt och konsumenlorganen. Jag vill särskilt betona folkrörelsernas roll. Del är med tillfredsställelse som jag noterar att ABF i sitt remissvar har uttalat att folkbildningen har elt stort ansvar för atl bedriva opinionsbildning i denna fråga. Del konsumenlpolitiska råd som kooperationen och fackförenings- 38 rörelsenbildat bör också bli ett viktigt forum för diskussion om reklamens utveckling. Delär också nödvändigl med insatser från del allmännas sida. Liksom kommitténanserjag det naturiigt att kontinueriigt och systematiskt följerreklamens utveckling, föreslår ålgärder för alt motverka negativa drag iutveckUngen, stödjer andra parters engagemang i frågan, initierar debatt ochopinionsbildning m. m. Givetvis skall verkets arbete avse konsumentintresset ireklamen. häri sitt remissvar uttalat all verkel är berett aktivt la itu med frågorna men all man inte vill låsa sig för hur delframtida arbeiei bör bedrivas. Jag förutsätter att , i kontaktmed berörda parter, tar de initiativ som erfordras för att de åtgärderangående reklamen som jag här har förordat skall komma lill stånd. Jag kommeratl föreslå all verket tillförs vissa medel för uppgiften (avsniti 12). Mitt förslag:Konsumentverket skall i samarbete med berörda parter följa och dokumentera denkönsdiskriminerande reklamens omfattning och utveckling. Konsumentverkelserfarenheter och bedömningar bör redovisas till regeringen senast vid utgångenav . Verkel tillförs vissa särskilda ulredningsmedel för uppgiften. Kommitténsförslag: Kommittén har haft i uppdrag alt behandla frågan omkönsdiskriminerande reklam och alt överväga åtgärder. Kommittén har därvid söktbelysa hur lagregler mol kränkande könsdiskriminerande reklam skaU kunnautformas. Efiersom en sådan lagstiftning kräver gmndlagsändring och en sådankan aktuahseras tidigast föreslår kommittén att liden fram tills dessatt lagstiftningsfrågan kan tas upp pä nytt används lill atl ta fram bättreunderiag i frågan och liU opinionsbildning. Kommittén föreslår altkonsumentverket och jämställdhetsombudsmannen (JämO) får i uppdrag alt lillulgången av följa och dokumentera reklamens utveckling pä området. Debör också inrätta ett särskilt fomm för debatt och dialog. Remissinstanserna: När delgäller frågan om lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam är remissbildensplittrad. Flera remissinstanser påpekar atl underiaget är för bristfälligt föratt lagstiftning nu skall kunna införas. Flertalet remissinstanser anser allopinionsbildning är en framkomlig väg för all vinna en attitydförändring.Konsumeniverkei efterlyser i sitl remissvar konkreta åtgärder och verkel ärberett att tillsammans med JämO ta ansvar för att frågorna bevakas. Skälenför mitt förslag: Enligt min mening är del angelägel att komma lUl rätta med deavarter inom reklamen som tar sig uttryck i framställningar avkönsdiskriminerande natur och som människor kan ta anstöt av. Det är ocksåviktigt all reklamen återspeglar elt livsmönster som bygger på principen omkvinnors och mäns lika värde och på jämställdhet mellan könen. I likhet med kommitténanser jag det därför angeläget atl utvecklingen på området följs uppmärksamt.En viktig uppgift för är atl bevaka förelagens marknadsföring iolika avseenden. Verkel har därvid i olika sammanhang uppmärksammat frågan omkönsdiskriminerande reklam. Jag förordar därför i samråd med statsrådet får i uppdrag alt i samarbete med berörda parter följa ochdokumentera den könsdiskriminerande reklamens omfattning och utveckling. Delutredningsmaterial verket lar fram kan tjäna som underlag för den opinionsbildningsom äger mm på området. Jag vill betona alt ökade egenåtgärder inom branschenbör vara elt viktigt inslag i del fortsalla arbetet. Konsumentverketsutredningar kan också vara elt underlag för reklambranschen och andranäringslivsorganisationers arbete med all sanera den könsdiskriminerandereklamen. Verkels arbete kommer vidare att ge underlag för överväganden omeventuella framlida åtgärder mol könsdiskriminerande reklam. Verkel bör därförsenasi före ulgången av redovisa sina erfarenheter och bedömningar tillregeringen. Efter samråd med statsrådet förordar jag att särskildaulredningsmedel tillförs verket för denna uppgift. 1985/86: 121 7.4.5Informationen på produkterna m. m. Mittförslag: Produktinformation förutsätts i ökad utsträckning tas fram genomnäringslivets försorg. lar liksom initiativ tillutveckling av standardiserad information främst genom frivilligaöverenskommelser mellan verket och berörda branschorganisationer. Konsumentverketskall söka trälfa överenskommelser med olika branscher om information frånföretagen till verket om olika produkters grunddata m. m. som underlag förmarknadsöversikter. Enbredare produktinformation eftersträvas. Del ankommer på ansvarigaseklorsmyndigheter all precisera vilka informalionskrav som skall ställas.Konsumentverket bör vidga sina insatser när det gäller atl samordna spridningenav sådan information. Kommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Enbart elt fåtal remissinstanser har yttrat sig. De är i huvudsak positiva tillförslagen. Skälen för mittförslag: Den information jag kommer alt ta upp under denna rubrik avserproduktinformation, driftkostnader, innehåll, säkerhet, funktion, prestanda ochskötsel. Sådan information kan förmedlas på förpackningar, i butiken, iannonser m. m. Ikommitténs uppdrag har ingått atl bereda frågan om standardiseradvaruinformation på grundval av vamprovningskommilténs betänkande (SOU1982:38) Fakta för konsumenter och . 1985/86: 121Information på säljsläUet (Rapport 1982:7-01) jämte de remissyttranden somavgivits över dessa förslag. Kommitténs slutsats är all det inte ärmöjligt eller önskvärt alt fä lUl stånd etl omfattande informationssystem avVDN-karaklär. Kommittén erinrar om atl konsumeniverkei genom förhandlingar medbranschorganisationer har träffat frivilliga överenskommelser med näringslivetom informationen på produkterna för olika varuslag. Kommittén pekar också påall näringslivet har aviserat egenåtgärder gällande denna typ av iitformation.Kommittén anser all man bör gå vidare på denna väg. Kommittén fömlsätler atlnäringslivet är berett atl förstärka sina egeninsatser och i samverkan medkonsumentverket nå fram till en bättre fungerande produktinformation. mäste vidare la initiativ till utveckling avstandardiserad information. Endast ell fåtal instanser har kommenteratförslaget. De flesta av dem är positiva tiU det. Några instanser har dockullalat sig för alt etl enhetligt varufaktasystem införs. Jagdelar uppfattningen alt produktinformationen bör förbättras. Den väg somkommittén har angivU för all nå därhän är också den jag viU förorda. Jagfömtsätter sålunda all produktinformation i ökad utsträckning las fram genomnäringslivels försorg. Jag vill särskUt stryka under näringslivets möjlighetertill egenåtgärder. anserjag alt del i många fall kan varalämpligt alt detla arbete sker i samverkan med . Dettasamarbete kan bl. a. ta sig formen atl rikllinjer utarbetas. Någol krav på samverkanmellan myndigheter och näringslivet bör dock inte släUas. Som jag lidigare haranföri bör egenålgärderna i vissa faU bedrivas i friare former än förnärvarande. Jag vill erinra om det jag lidigare anfört om önskvärdheten av atlkonsumentverkets faktamaterial finns alt tillgå på säljställena. Om delta kanåstadkommas kan konsumenterna få en än bättre produktinformation i samband medsjälva köpet av en vara. Kommitténhar föreslagit elt vidgat samarbete mellan konsumeniverkei och berörda förelageller branschorganisationer för alt underiätla framtagandet avmarknadsöversikter. Kommittén finner del lämpligt atl kommeröverens med berörd bransch om information från förelagen lill verkel om olikaprodukters grunddala saml uppdatering av dessa. Marknadsöversikterger konsumenterna viktig information vid övervä ganden om köp. Flera remissinstanser bl. a. kommuner har framhåUit att behovet av översikter är stort och all det är angeläget atl fler sådana tas fram. Också jag tycker atl del är myckel angeläget atl marknadsöversikter las fram. Jag stöder därför förslaget om ell samarbete mellan konsument verket och näringslivet i syfte atl enklare, snabbare och i större omfattning få fram sådan information. Jag vill också betona vikten av alt översikterna finns lältUlgängliga för konsumenterna. Jag vill därför erinra om vad jag har anföri om spridningen av informationsmaterial m. m. från kon sumentverket. Konsumeniverkei har vidare ADB-baserad malerialservice till kommunerna. Inom ramen för denna service pågår försök i syfte att ytterligare underlätta och effektivisera det lokala rådgiv- 41 ningsarbetet.Under år 1985 har försök bedrivits som bl. a. avser spridning- Prop.1985/86: 121 en av marknadsöversikter. Jag finner detta arbete intressant ochförutsätter atl konsumeniverkei löpande prövar möjlighetema att la ny lekniklill hjälp vid spridningen av konsumentinformation. Kommitténanser all del finns anledning för konsumeniverkei all successivt ställa kravpå bredare information från förelagen på vissa produktområden. Kommittén avsermed detta information om exempelvis verkningsgrad, miljöpåverkan, teknisklivslängd, service, skrotning och allergi-risker.