prop · G90397 · 1985-12-31 00:00:00 — 1 denna bilaga redovisas kortfattat resultaten av gjordaundersökningar om resursulfallet för olika beräkningsmodeller, I bilaga 6(avsnitten 2,4 och 3,4) återfinns mera detaljerade beräkningar och resultatenstuderas mera ingående. 3.1 Behovet av en grundresurs För all beräkningarna och redovisningen inte skall bli föromfattande har i detta sammanhang resursdiskussionerna inledningsvis begränsatslill årskurserna. Uppgifter om elevantal och lärarveckotimmar för varjeskolenhet och kommun har hämtats ur de för varje årskurs aktuellahöslrapporlerna, Anlal elever, lärarveckotimmar (Ivtr) och lärarveckolimmar perelev (/elev) framgår av följande uppställning. Värdena där avser samtligalandets gymnasieskolor, som läser enligt reguljär timplan. Åk 1 Åk 2 Åk3 Anlal Ivtr Anlal elever /elev Utförda beräkningar visar tydligt all en renodladresurstilldelning med de i det föregående redovisade antalen lärarveckolimmarper elev gynnar stora skolenheter och kommuner med flera skolenheter men skaparvissa svårigheter för de små kommunerna, Detla problem kan avhjälpas med ell"startkapital" i form av en grundresurs. Om denna skulle tilldelasvarje skolenhet, skulle dock följden bli att stora kommuner med många skolenheterfinge en ännu bättre situation i förhållande lill de små kommunerna.Grundresursen måste därför utgå kommunvis. Beräkningarger vid handen att en grundresurs i storieksordningen 15 å 20 veckolimmar per årskurs för de reguljära limplanerna ger det mest neutrala utfallet, 80 Eftersom utgångspunkten är atl den totala resursvolymenskall vara Prop, 1985/86: 97 , måsle behovel av grundresurser tillgodosesgenom en minskning av den elevanlalsrelaierade resursdelen. För del angivnavärdet på grundresursen utgör denna minskning 0,05 å per elevenligt reguljära limplaner, Belräffande beräkningar hänvisas till bilaga 6(avsnitt 2,2), De där utförda undersökningarna visar all flera faktorerpåverkar avvägningen av grundresursens storlek. En något större grundresursförbättrar situationen i flera småkommuner men försämrar den i några stora.Måttliga förändringar i procenttalen för de stora kommunerna kan betyda mångaveckolimmar, medan stora procentuella skillnader för de små kommunerna oftainnebär relativt små timtal. De små kommunernas avvikelser kan därför lättkompenseras med en begränsad garanliresurs, men denna åtgärd är avsedd atltUlämpas endast under en övergångslid. De stora kommunerna har å sin sidamöjligheter all genom rationaliseringar på förbättra sin situation.Hänsyn måste också tas till resursulfallet för de tvååriga linjerna. 3.2 Resursbehovet fördelat på årskurser och studievägar Som nästa steg i resursberäkningarna har undersökts hurresursbehovet fördelar sig på de olika studievägarna inom årskurserna, Anlal lärarveckolimmar per elev i årskurs och på studievägframgår av följande tabell. Årskurs1 Årskurs 2 Årskurs 3 S + D S + D S-l-D Totalt 1,30 1,33 1,37 S-l-D = Saido vtr -t- resurser för delning Tabellen är sammanställd på grundval av SÖ: s redovisningarav faktiska resursuttag /86, För samtliga årskurser och studievägar tillkommer limmarför tlf och slödundervisning saml för frivillig undervisning. Medledning av tabellen kan en jämförelse göras dels mellan årskur serna, dels mellan studievägarna. Några studievägar (H-, N- och T-linjerna är i vissa årskurser mer resurskrävande än andra. För kommuner med stor gymnasieskola, där elevernas fördelning pä studievägarna närmar sig riks genomsnittet, ger de årskursrelalerade värdena ell tillfredsställande resul tat. Men för små kommuner med ett begränsat anlal studievägar kan avvikelserna mellan resurser, beräknade linjevis och med årskursgenom- snill, relativt sett bli stora. Orsakerna till variationerna redovisas i det följande, 81 1 årskurs I har T-linjenett störte resursbehov, framför alll beroende på att praktik iskolverkstad per 16-lal elever tillkommer, (Del motsvarar perklass eller /elev,) Även i årskurs 2 uppvisarT-linjen ett större resursultag än övriga studievägar beroende dels påpraktiken i skolverkstad, dels på etl relativt stort antal veckotimmar fördelning av klass i biologi, fysik, kemi och teknologi. OcksåN-linjen har en slor delningsresurs i årskurs 2 för biologi, fysik, kemi ochallernativämnen, H-linjensstora resursuttag i årskurs 2 kan hänföras till tillkomsten av denhalvklassiska varianten, där variantämnel latin har , 1årskurs 3 har H-linjen del största resursbehovet, vilket även här kan motiverasmed framför allt den halvklassiska och i någon mån den helkla.s-siskavarianten, Iårskurs 3 har vidare N- och T-linjerna delningsresurser i naturvetenskapligaoch tekniska ämnen. Särskilduppmärkamhel har ägnats resursbehovet för H-linjen i årskurserna 2 och 3, förN-linjen i årskurserna 2 och 3 saml för T-linjen i årskurserna 1-3, Gemensamtför alla årskurser är all graden av platsutnylljande givetvis påverkar värdenapå antalet lärarveckotimmar per elev. Eftersom del finnsvariationer såväl mellan årskurserna inom en studieväg som mellanstudievägarna inom en årskurs, måste en jämförelse göras av resursutfallet vidolika detaljeringsnivåer med avseende på årskurser och studievägar. Sådanaberäkningar utförs i bilaga 6 (avsnitten 2,2 och 2,3), Dedär gjorda undersökningarna visar atl de årskurs- och /(Vyerelateraderesursschablonerna knappasl medför så påtagliga och entydiga förbättringar iresursutfallet alt de motiverar de komplikationer i resurssystemet som deförorsakar. Prop, 1985/86:97 4 Alternativa timplaner 4.1 Behovet av en grundresurs Uppgifterom anlal elever och lärarveckolimmar har på samma säll som för de reguljäratimplanerna hämtats ur höslrapporlerna. Antal elever,lärarveckotimmar och lärarveckotimmar per elev framgår av följande uppställning.Värdena där avser de AT-skolor, för vilka fullständiga rapporter föreligger.Beräkningsunderlag Ävenför de alternativa timplanerna visar det sig att en renodlad resurs- Prop,1985/86: 97 tilldelning med de i det föregående redovisade antalenlärarveckolimmar per elev gynnar stora skolenheter och skapar vissa svårigheterför de små, Detla problem kan även här avhjälpas med ell"startkapital" i form av en grundresurs. Beräkningarger vid handen att en grundresurs i storieksordningen 15 ä 20 veckolimmar perårskurs för de alternativa limplanerna kan förbättra situationen för de småkommunerna. Eftersomutgångspunkten är att den totala resursvolymen skall vara , måstebehovet av grundresurser tillgodoses genom en minskning av den elevrelaleraderesursdelen. För de angivna värdena på grundresur-serna ulgör denna minskning0,15-0,20 veckolimmar per elev enligt alternativa timplaner. Beträffandeberäkningar hänvisas till bilaga 6 (avsnitt 3,2), Dedär utförda undersökningarna visar atl en någol större grundresurs förbättrarresurssitualionen i flera mindre kommuner men försämrar den i några större, 1 jämförelsemed storleken av den nuvarande återföringsresursen är valet av storleken pägrundresursen av underordnad betydelse. 4.2 Resursbehovet fördelat på årskurser och studievägar Antallärarveckotimmar per elev i årskurs och på studieväg av tre- eller fyraåriglinje: Årskurs1 Årskurs 2 Årskurs 3 S-fD S-l-D S+ D Totalt 1,40 1,49 1,53 S-l-D= vtr -I- resurser för delning Tabellenär sammanställd på gmndval av SÖ: s redovisningar av faktiska /86, Församtliga årskurser och studievägar tillkommer timmar för tlf ochslödundervisning samt för frivillig undervisning. Medledning av tabellen kan en jämförelse göras dels mellan årskurserna, delsmellan studievägarna. Några studievägar (H-, N- och T-linjerna) är i vissaårskurser mer resurskrävande än andra. För kommuner med stor gymnasieskola, därelevernas fördelning på studievägarna närmar sig riksgenomsnittet, ger deårskursrelalerade värdena ett tillfredsslällande resultat. Men för små kommunermed etl begränsat anlal studievägar kan avvikelserna mellan resurser, beräknadelinjevis och med årskursgenom-snitl. relativt sett bli stora. Beträffande orsakerna tillavvikelserna gäller vad som anförts i avsnitt 3,2 i tillämpliga delar. Det bör dock observeras all i de alternativa timpla- 83 nernasaknas helklassisk variant i årskurserna 2 och 3, Latin är där etl Prop,1985/86:97 alternativämne. Eftersomdel även här finns variationer såväl mellan årskurserna inom en studieväg sommellan studievägarna inom en årskurs, har resursutfallet vid olikadetaljeringsnivåer studerats närmare. Sådana beräkningar utförs i bilaga 6(avsnitt 3,3), Dedär utförda undersökningarna visar atl de årskurs- och tinjerelale-raderesursschablonerna framför alll i relation till storieken av den nuvarandeålerföringsresursen knappasl medför så påtagliga och entydiga förbättringar iresursutfallet att de motiverar de komplikationer i resurssystemel som deförorsakar. 5,1 De tvååriga linjernas timplaner Detvååriga linjerna omfattar 22 studievägar med olika grad av yrkesinriktningoch med delningslalen 16 eller 30 elever. Timplanerna är uppbyggda medvarierande inslag av allmänna ämnen, och stora skillnader finns i reglerna fördelning av klass eller grupp. Det är givet all ell så heterogent utbud avstudievägar inte kan rymmas inom ett fåtal resursschabloner, om kravel påbegränsade avvikelser i förhållande lill nuvarande resurstilldelning skallkunna upprätthållas. Det är därför praktiskt alt använda olika resursmodellerför olika slag av studievägar, Resurssystemel behöver för den skull inte blialllför komplicerat, jämfört med nuvarande regler. Somen introduktion presenteras i del följande de olika linjerna gmpp-vis,Belräffande linjeförkortningarna hänvisas lill bilaga 1, avsnitt 5, LinjernaEk, So och Te har limplaner som påminner om de treåriga ekonomiska ochsamhällsvetenskapliga linjernas resp, den fyraåriga tekniska linjens. På Ek-och So-linjerna är antalet delningslimmar litet. Utöver den veckotimme försludielekniska övningar i årskurs I som förekommer på samtliga linjer finnsendasl en veckotimme i naturkunskap i vardera årskursen av So-linjen,Te-linjen, som minskar i omfattning och /86 är inrättad i endast 10kommuner, har i regel 5-7 vtr (veckotimmar) delning i naturvetenskapliga ochtekniska ämnen per gren. En resurs-modeU som påminner om de tre- och fyraårigalinjernas förefaller vara motiverad för dessa linjer, Mu-linjenhar ett stort inslag av musikämnen (13-15 vtr) med omfattande delningar i smågrupper. Linjen finns /86 i 10 kommuner, och plalsutnylljandel ärmyckel högt. På grund av del välutvecklade delningsmönslret bör även här enelevrelalerad resurstilldelning vara motiverad. De nu nämnda fyra linjernabrukar hänföras lill gruppen "tvååriga leore liska linjer" (avsnitt 6,2 i föredragandelexten), Delningslalel är 30,Gran- 84 senmellan teoretiska och yrkesinriktade linjer kan emellertid inte betrak- Prop, 1985/86: 97 tas som skarp. Tvåårigayrkesinriklade linjer med delningslalel 16 Tilldenna grupp räknas linjerna Ba, Be, Et, Fo, Li, Pr, Tr och Ve, De har ettbegränsat antal veckotimmar i aUmänna ämnen (6-10) och ett stort anlal limmar iyrkesämnet med delningstalet 16 i arbetsteknik och 30 i fackteori.Undervisningen i dessa ämnesdelar kan integreras. Undervisning i B-form, dvs,samundervisning av elever från de båda årskurserna, förekommer på vissa linjer.På en del grenar är det vanligt med inbyggd utbildning, dvs, utbildningen ärdelvis förlagd till en arbetsplats, där den leds av förelagels personal. Dennaulbildningsform får inte förväxlas med arbelsplatsförlagd lärarledd utbildning. Tvåårigayrkesinriklade linjer med delningslalel 30 Tilldenna grupp räknas linjerna Dk, Du, Ep, Hk, Jo, Ko, Sb, Ss, Td och Vd, På vissamindre orter inrättas klasser med 16 elever på Ss- och Vd-linjerna,Utbildningen på Ep-linjen, som finns i 16 kommuner, och på Hk-linjen, somstartat med årskurs I /86, bedrivs somförsöksverksamhet. På Ko- och Ss-linjerna finns på mindre orter B-form, dvs,samläsning äger rum mellan de båda årskurserna, Timreduklioner tillämpas förelevial under 24, Linjernas timplaner karaktäriseras av varierande inslag avallmänna ämnen (6-22 vtr) samt i regel av ett stort anlal veckolimmar ilinjespecifika ämnen (32-12 vtr) och omfattande delningar av klass eller grupp,i regel vid delningslalel 17, På Vd-linjen finns också delningslalel 23, PåDu-linjen, som förekommer i 27 kommuner, görs delning vid elevantalen 12, 17och 25, Också de landstingskommunala Jo-, Sb- och Td-linjerna har successivadelningslal. En viss timplanerelalering av resursmodellen för dessa linjersynes vara motiverad på gmnd av de stora sprången i limtal viddelningsgränserna. Föregåendebeskrivningar belyser komplexiteten av de tvååriga linjernas limplane- ochresursförhållanden och understryker den noggrannhet och varsamhet, med vilkenolika resursmodeller måsle anpassas lill olika utbildningssituationer, 5.2 Gemensamma ämnen på de tvååriga linjerna Påde tvååriga linjerna förekommer etl antal allmänna ämnen (t, ex, svenska,engelska, idrott) som kan samläsas mellan flera eller samtliga studievägar.Sådana ämnen benämns i det följande gemensamma ämnen. De ämnen som är knutnalill endasl en linje eller på grund av särskild kursplan inte kan samläsas medandra linjer kallas linjespecifika. Antaletobligatoriska gemensamma ämnen och det totala antalet vecko timmar i dessa varierar mellan olika linjer från 10 vtr i ärskurs I och 6 vtr i årskurs 2 upp lill 28 vtr (i årskurs 1 på social linje). Detta innebär bl, a,alt ett sådanl ämne kan vara obligatoriskt på en studieväg och tillvalsämne på en annan. Engelska och matematik är exempelvis lillvalsämnen på de 85 flesta yrkesinriktade studievägarna men är ulöver vissatillvalsämnen obli- Prop, 1985/86:97 gatoriska ämnen på Ek-, So- ochMu-linjerna, Även på de yrkesinriklade linjerna finns skillnader. Engelska ochsamhällskunskap är således obligatoriska ämnen på vissa av Ko-linjens grenar,medan samhällskunskap är obligatoriskt ämne på Ss-linjen och Vd-linjens grenför omsorger om barn och ungdom, 1 etl schabloniserat resurssystem är det praktiskt all vidbehov en årskursanknuten grundresurs i gemensamma ämnen utgår per kommun,oberoende av antalet studievägar. Eftersom samläsningssyslemel i de gemensammaämnena är rätt komplicerat, är det vidare ändamålsenligt att den elevrelaleraderesursen i gemensamma ämnen så långt möjligt utgår enligt samma regel församtliga studievägar. För de linjer som har ett störte antal veckotimmar igemensamma ämnen bör resursen för dessa överskjutande limmar därför läggas ini resursen för de linjespecifika ämnena. På grund av det varierande antalet gemensamma ämnen mellanstudievägarna måsle således en viss gränsdragning göras i resursavseende. Närdet gäller atl lägga en resursram styrs den av antalet ämnen och antaletveckotimmar i gemensamma ämnen på de studievägar som har del minsta utbudet idessa avseenden, nämligen 10 vtr i årskurs 1 och 6 vtr i årskurs 2, Dessatimtal gäller för flertalet av de yrkesinriklade linjerna, där följande ämnenoch limtal kan utskiljas i nuvarande limplaner: Årskurs 1 Årskurs 2 Svenska 4 vtr Svenska 3 vtr Arbetslivsorientering 1vle Arbetslivsorientering 1 vte Idrott 2 vir Idrott 2 vtr Summa: 10 vtr Summa: 6 vtr Dessa timtal avser en del av de timmar som är avsedda förbasändamål, I svenska tillkommer i årskurs 1 en veckotimme förförstärkningsändamål (för sludielekniska övningar, då elevantalet i klasseneller gruppen omfattar minst 17 elever). Vissa avvikelser förekommer fråndessa timtal. Man kan emellertid på alla här aktuella studievägar finna ämnensom under 10 resp, kan betraktas som gemensamma ämnen. Resursen igemensamma ämnen molsvarande 10 resp, 6 veckolimmar i timplanerna bör tillfallasamtliga studievägar gemensamt. På vissa studievägar (Du, Ek, Ep, Hk, Ko, Mu,So, Ss och VdBu) finns fler veckotimmar, varför resten av dessa ämnen börhänföras lill de linjespecifika ämnena. Vilka ämnen man här väljer är avunderordnad betydelse, eftersom resursberäkningen sker på grundval av tidigaretotalt ullagna timtal. Indelningen av timmar mellan de gemensamma ochlinjespecifika ämnena är endast av teknisk natur, och det totala timutfalletför studievägen är oförändrat. 5.3 Resurser för gemensamma ämnen i årskurs 1 avtvååriga '9ö5/86,97 linjer 1årskurs 1 av de tvååriga linjerna finns lolv linjer med timplanens minimi-lal10 vtr för gemensamma ämnen. Nio av dessa (Ba, Be, Dk, Fo, El, Li, Pr, Tr ochVe) uppvisar resursvärden mellan 0,36 och 0,41 Ivtr per elev och medelvärdet0,38 Ivtr/elev, linjers resursnivå bör vara normerande för den resurs igemensamma ämnen som utgår för alla linjer tillsammans. Trelinjer med timtalet 10 i gemensamma ämnet (Jo, Sb och Td) uppvisar etl någolhögre timtal. Orsaken härtill år dels alt utbildningarna ofta är föriagda lillsmå skolenheter med endasl 30 elever på en linje, dels alt frekvensen avfrivilliga ämnen är relativt slor. Eftersomen direkt elevrelalerad resurstilldelning oftast är gynnsam för kommuner medmånga elever men ofördelaktig för kommuner med få elever, bör en grundresursulgå. En grundresurs av lämplig storlek, ca 12 Ivlr/kommun, kan erhållas genomalt den allmänna resursen minskas med 0,04 Ivtr/elev lill 0,34 Ivtr/elev, Ikommuner med enbart yrkesutbildning och få elever inträffar med ovanslåenderesursschabloner en viss överkompensation. Denna kan eventuelltbegränsas genom all grundresursen minskas och den elevanlalsrelaieraderesursdelen ökas för kommuner av delta slag. Tilldessa värden kommer sedan elevrelalerade resurser för överskjutande timmar igemensamma ämnen med varierande värden som framgår av bilaga 6 (avsnitt 4,2),Dessa kan för linjer med ungefär lika stora timtal eventueUt sammanföras lillgrupper med gemensamma vården ulan alt resursulfallet behöver påverkas alllförmyckel. Dessa limtal kan för enkelhetens skull alternativt läggas in iresursschablonerna för de linjespecifika ämnena på berörda yrkesinrikladelinjer, 5,4 Resurser för gemensamma ämnen i årskurs 2 av tvåårigalinjer Iårskurs 2 av de tvååriga linjerna finns elva linjer med limplanens minimi-tal 6vtr för gemensamma ämnen. Nio av dessa (Ba, Be, Fo, El, Li, Pr, Td, Tr och Ve)uppvisar resurs värden mellan 0,24 och 0,31 lvtr,/elev och medelvärdet 0,28Ivtr/elev, linjers resursnivå bör vara normerande för den resurs igemensamma ämnen som utgår för alla linjer tillsammans. Eftersomen direkt elevrelalerad resurstilldelning oftast är gynnsam för kommuner medmånga elever men ofördelaktig för kommuner med få elever, bör en grundresursutgå. En grundresurs av lämplig storiek, ca 12 Ivlr/kommun, kan erhållas genomatt den allmänna resursen minskas med 0,04 Ivtr/elev lill 0,24 Ivtr/elev, 1kommuner med enbart yrkesutbildning och få elever inträffar med ovanståenderesursschabloner en viss överkompensation. Denna kan eventuelltbegränsas genom atl grundresursen minskas och den elevanlalsrelaieraderesursdelen ökas för kommuner av detla slag. Tilldessa värden kommer sedan elevrelalerade resurser för överskju tande limmar i gemensamma ämnen med varierande värden som framgår 87 avbilaga 6 (avsnitt 4,3), Dessa kan för linjer med ungefär lika stora timtal Prop, 1985/86: 97 eventuellt sammanföras till grupper med gemensamma värdenutan all resursulfallet behöver påverkas alltför myckel. Dessa timtal kan förenkelhetens skull alternativt läggas in i resursschablonerna för delinjespecifika ämnena på berörda yrkesinriklade linjer. 5.5 Linjespecifika ämnen på yrkeslinjer Resursernaför de linjespecifika ämnena på yrkeslinjerna har här givils enschablonstruklur som avviker från den som tUlämpas i övriga ämnen, I ämnen meddelningslalel 16 utgår resurser motsvarande gällande timplan, I ämnen meddelningslalel 30 utgår full resurs för delningslimmar. För helklasslimmarberäknas timtalet med en linjär schablon, som beslår av en grundresurs perklass och en elevanlalsrelalerad tilläggsdel som endasl innebär en anpassningtill nuvarande bestämmelser om timreduklioner. Delär givet att man så långt möjligt bör eftersträva ett så enhetligtresursberäkningssystem som möjligt. Men eftersom gymnasieskolan erbjuder etlstort och mångfacetterat utbud av studievägar, är det också nödvändigt allanpassa resursmodellerna till de olika studievägarnas och ämnenas karaktär. Delmest karaktäristiska draget hos resursberäkningen för de linjespecifika ämnenapå yrkeslinjerna är all timmarna beräknas klassvis. Flera orsaker kan anföras. Delfinns anledning befara att en stark schablonisering kan medföra betydandeskillnader mellan nuvarande och beräknad resurs, Avvikelsema behöver relativtsett inte bli så stora i stora kommuner, där linjeutbudel väl ansluler sig tillriksgenomsnittet, I kommuner med starkt profilerad yrkesutbildning och i småkommuner med begränsat linjeulbud kan däremot större skillnader väntas, 1avvaktan på beredningen av den just avslutade utredningen om gymnasieskolansyrkesutbildning (ÖGY) är del inte motiveral atl göra något större temporärtingrepp i systemet för yrkesämnenas timtilldelning. Påde aktuella linjerna finns många av de elever som har särskilda svårigheter isina studier. Andelen sådana elever kan knappasl väntas minska, eftersomgymnasieskolan måsle räkna med atl i fortsättningen la emot praktiskt lagethela årskullar. Det är då angelägel alt skapa ell resurssyslem som så långt sommöjligt garanterar dessa elever de timtal som är angivna i gällande läroplan,förhoppningsvis utan alt resursanvändningen för den skull okritiskt skallbehöva följa traditionellt mönster. De resurser som därutöver kan behövas börinie styras genom centrala detalj-bestämmelser som lätt kan konservera enminimiresurs utan bör ulgå efler en lokal bedömning inom en generös friresurstilldelning. 5.6 Linjespecifika ämnen på tvååriga yrkesinriktade linjer Prop, 1985/86:97 med delningstalet 16 (eller lägre) Enligt SÖ:s och SCB:s gymnasieskolstalislik var antaletelever i klasser med delningslalel 16 i genomsnitt 14,7 i årskurs 1och 13,5 i årskurs 2, Timtalet i linjespecifika ämnen på studievägar inomindustri och hantverk är 27 i årskurs I och 32 i årskurs 2, Med en rent proportionell elevrelalerad resurstilldelningskulle vid totalt sett oförändrad resursnivå följande antal veckolimmar ulgåför några olika elevantal, Belräffande beräkningar hänvisas lill bilaga 6(avsnitt 4,4), En förbättring av de små klassernas situation genominförande av en gmndresurs av del slag som tidigare föreslagits för t, ex, tre-och fyraåriga linjer skulle givetvis innebära en förbättring för små klassermen skulle medföra en begränsning av de redan små resursvinsierna förstora klasser. Det finns därför också anledning befara att det med ettelevanlalsrelalerat resurssyslem skulle kunna uppstå svårigheter alt i små klassertUlgodose kravel på yrkeskunnande, någol som framför alll kan komma all drabbaglesbygdskommunerna. Följande exempel belyser situationen. Om klasserna tilldelas en grundresurs på 20 veckolimmaroch dessulom per elev, blir resultatet följande, Anlal elever i veckolimmar 8 24 10 25 12 26 14 27 16 28 Linjespecifika ämnen på tvååriga linjer med delningslalel16 bör därför i princip erhålla del antal veckotimmar som anges i limplanen. Vissa undanlag finns. Vid inbyggd utbildning beräknasresursen endasl för timmar med lärariedd undervisning, vanligen fackleori. Tills,k, B-klasser, som är sammansatta av elever ur två årskurser, utgår resurs fördelning av klass molsvarande nuvarande timplan. 5.7 Linjespecifika ämnen på tvååriga yrkesinriktade linjermed delningstalet 30 Timplanerna för de yrkesinriktade linjerna meddelningslalel 30 är så konstruerade atl helklassundervisning äger rum i vissutsträckning och alt klassen därutöver delas under ett relativt stort antalveckotimmar, om föreskrivna elevtal uppnås. Till delningslimmarna utgår nuresurser enligt limplaner. Till helklasstimmarna utgår limplanens resurser somdock reduceras, om elevantalet understiger 24, På grund av det stora antalet delningstimmar blir iallmänhet skillnaden mellan de nuvarande delningsresurserna och enelevanlalsrelalerad resurstilldelning relativt slor i närheten avdelningsgränserna. Följande modell ansluter sig så långt som möjligt lillnuvarande resurssyslem.