prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Om planförslaget avviker från översiktsplanen, skall avvikelsen ochskälen till denna redovisas i beskrivningen. Annat tillgängligt material sombelyser förslagets innebörd, bör ocksä ställas ut. Paragrafen motsvarar i viss mån 16§byggnadsstadgan, 9 kap, 6 och 2455 i utredningsförslaget samt 5 kap, 11 8första stycket och 21 5 i det remitterade lagförslaget, I enlighet med vadlagrådet förordat har bestämmelserna om innehållet i planbeskrivningen fåttingå som ett andra stycke i förevarande paragraf. Prop.1985/86:1 618 Första stycket 5 kap. 26 § Paragrafens första stycke reglerarvilka handlingar som skall vara med för att utställningen skall bli informativ.Det är särskilt angeläget att motiven för planens utformning och de synpunktersom har kommit fram vid samrådet blir tydligt redovisade. Detta tillgodosesgenom punkterna 1 och 2, 1 punkt 4 ställs krav på atlkommunen skall hålla planeringsunderiag tillgängligt för atl på så sätt gekommunmedlemmar och andra en tydlig bild av detaljplanens bakgrund och relationlill befinlliga förhållanden. Som exempel på planeringsunderlag som ofta börredovisas kan anges dokument som visar: o befintliga miljövärden i form av bebyggelse, vegetationm. m. o samband med översiktsplanen och eventuellt angränsande detaljplaner otillgången pä grundservice, l.ex. skolor, förskolor, åldringsvård, detaljhandeloch kollektivtrafik o fordonstrafikens utveckling och parkeringsbehov. 1 andra stycket finns alltsåföreskrifter om planbeskrivningen. I den skall redovisas bl, a.förutsätlningarna för och syftet med planförslaget. Medplaneringsförutsättningarna avses bl. a. en sammanfattning och värdering avsädana separata utredningar rörande fastighets- och bebyggelseförhållanden,vegetations- och grundförhållanden, va-försörjning, trafikförhållanden m.m.,som har legat till grund för planarbetel - kort sagt det planeringsunderlag somhar väsentlig betydelse för planens utformning och som därför bör kunnamedverka till att förklara planen. 1 utredningens lagförslag finns enbestämmelse med krav på att en detaljplan inte får motverka syftet medmarköversikten (9 kap. 4 8). Som jag redovisat tidigare (avsnitt 3.1) föreslårjag ingen strikt låsning mellan översikts- och detaljplanen. Det finns alltsåinget hinder mot atl anta en detaljplan som avviker från översiktsplanen. Om såsker, är det viktigt alt sakägare och myndigheter görs uppmärksamma på närkommunen ändrar sin planeringsinriktning och skälen lill del. Därför föreskrivsi andra stycket att beskrivningen skall redovisa om delaljplanen avviker frånöversiklsplanen. Sådana avvikelser skall redovisas även i kungörelsen av utställningenenligt 24 5 första stycket 2. Beskrivningen skall också uttryckasådana avsikter med planläggningen, som inte direkt framgår av plankartan ochplanbeslämmelserna. Därmed kommer beskrivningen alt utgöra ett viktigt materialför tolkningen av planen och dess innebörd. Beskrivningen har emellertid ingenbindande verkan för sakägarna. 1 andra styckel föreskrivs vidareatt planbeskrivnjngen skall åtföljas av illustrationsmaterial, om det inte äruppenbart onödigt. Syftet är atl planen skall vara åskådlig och begriplig. Tillbeskrivningen bör höra en särskild. Prop.1985/86:1 619 förklarande illustrationskarta, om det inte är uppenbartatt en sädan redo- 5 kap. 26-27 §§ visning är obehövlig. Förslaget stämmer iden delen med praxis. Illustrationskartan kan ocksä ersättas med fotomontage,flygbildsillustrationer och liknande. Enligt tredje stycket bör ocksåannat tillgängligt material, som belyser förslagets innebörd, slällas ut. Attplanhandlingarna skall vara tydliga stadgas i 9 5 tredje stycket. Just vidutställningen kan det vara skäl att göra ytlerligare förtydliganden genomexempelvis färgläggning av kartor och sektioneringar samt presentation i störreskala av perspektivteckningar, fotomontage m. m. Om möjligl bör en modellföretes. Tekniken att åskådliggöra material utvecklas f.n. snabbt när delgäller flygfoto. video och andra audio-visuella hjälpmedel. Några specificeradekrav pä handlingar bör därför inte ställas upp i PBL. Jag hänvisar vidare tillvad jag har anfört i specialmotiveringen till 98, 27 8 Efter utställningstiden skall kommunen sammanställade avlämnade synpunkterna och redovisa sina förslag med anledning av dem i ettutlåtande som skall fogas till handlingarna i ärendet. Utlåtandet eller ett meddelande omvar utlåtandet hålls tillgängligt skall för kännedom möjligt i vanligtbrev sändas till dem som inte fått sina synpunkter på det utställda förslagettillgodosedda. Om ett stort antal personer skall underrättas, får underrättelsei stället ske genom kungörelse på del sätt som anges i 24 8. Om förslaget ändras väsentligtefter utställningen, skall ny utställning ske. Paragrafen motsvarar 17 8 5 mom.och 18 8 byggnadsstadgan, 9 kap. 25 8 i utredningsförslaget och 5 kap. 22 8 idet remitterade lagförslaget. Den reglerar behandlingen av synpunkter som försfram med anledning av utställningen. 1 första stycket, som har utformatsi enlighet med vad lagrådet förordat, föreskrivs att inkomna synpunkter ochförslag med anledning av dem skall redovisas i ett särskilt utlåtande. Omplanen skall antas av eller kommunstyrelsen, avges förslagetav den kommunala förvaltning som svarar för beredningen av ärenden i resp.nämnd. Om antagandel ankommer pä fullmäktige, avges förslaget av det beredandekommunala organet. I andra stycket anges hur sakägarnaskall få del av utlåtandet. Efter mönster från 15 5 förvaltningslagen harulredningen föreslagit att utlåtandet skall sändas till den som framförtanmärkningar och ge vederbörande Prop.1985/86:1 620 tillfälle till tillrättalägganden, Nägra remissinstanserhar kritiserat detta 5 kap. 27 § förslag om kommunicering och framhållit attdet inte kan tillföra ärendet nägot ytterligare. Det anses ocksä principielltfel att öppna ärendet för nya diskussioner i detta sena skede. Andra anser attförslaget är bra. därför all det gör utställningen till en dialog. Jag anser alt den negativaremisskritiken är befogad och vill framhålla vikten av alt man undersamrådsfasen försöker klarlägga och lösa de konflikter som kan finnas. Med mittsynsätt på hur samrådet bör bedrivas skall själva utställningen tillgodosesyftet med förvaltningslagens regler om kommunicering. Kvarstående anmärkningarefler utställningen skall enligt min uppfattning i sådana fall tas upp direkttill politisk behandling i kommunen. Om det däremot ar fråga om eninformell utställning som utgör en tidig information i ett planärende för attnå berörda intressenter och få en preliminär reaktion på förslaget, anser jagatt det är självklart med förnyade kontakter med dem som är missnöjda för altsöka tillmötesgå deras önskemål. 1 detta fall ingår utställningen som etttidigt led i samrådet, just för att avgränsa en angelägen sarnrådskrets fördiskussion om alternativa planutformningar. Atl för sådana situationer ta in ensärskild bestämmelse om kommunikation anser jag inte behövs. Den som i enlighet med 23 5 harframfört synpunkler på del utställda förslaget måste naturligtvis få besked omhur synpunkterna behandlas. Bestämmelserna i andra stycket att utlåtandet ellerett meddelande om var utlåtandet hålls tillgängligt skall sändas till dem sominte fått sina synpunkter tillgodosedda uppfyller detta krav. Utlåtandet börexpedieras möjligt och senast som utlåtandet sänds ut tilldet organ som skall anta planen. Syftet med detta är i första hand alt geinformation om ärendets gång. Utlåtandet kan emellertid också ge upphov till kontaktmed de förtroendevalda. Den möjligheten anser jag kan ha ett betydande värdeför både sakägare, övriga berörda och politiker. Utlåtandet skall sändas inte baratill sakägare och övriga berörda utan också till de myndigheter vilkassynpunkter inte har beaktats. Även skall alltså i sådant fall fådel av utlåtandet. Det torde ligga i kommunens intresse att också i andra fall,som förhandsinformation, sända utlåtandet lill . Det underiätlarför styrelsen att dels informera berörda centrala myndigheter och delsöverväga behovet av prövning enligt 12 kap. Någon bestämmelse om detta anserjag dock inte vara påkallad. Av andra stycket framgår attutlåtandet dier meddelandet skall sändas i vanligt brev. Tredje stycket, som avhandlarändringar i planförslaget efter utställningen, stämmer i sak överens med vadsom f, n. gäller enligl 17 5 5 mom. byggnadsstadgan. Prop.1985/86:1 621 Vid en ny utställning efter enrevidering anser jag att det av handlingarna j |,p 27-28 §§ klart bör framgåvad revideringen innebär. Det föruisälter givetvis atl del tidigare utställdaförslagei finns tillgängligt. Handläggningen efter en revidering skall för deberörda sakägarna och andra vara likadan som vid den första utställningen. 1mänga fall bör man dock snabbt kunna fä godkännanden eller yttranden fränsamtliga, om ärendet sköts enligl beslämmelserna om enkelt planförfarande i 285. 28 8 1 stället för vad som föreskrivs i 18 5, 20 5, 21 5andra siycket saml 22-27 55 får bestämmelserna i andra siycket tillämpas(enkelt planföriärande), om förslaget till detaljplan är av begränsadbetydelse, saknar intresse för allmänheten saml är förenligt medöversiktsplanen och granskningsyttrande enligl 4 kap, 9 5, Vid enkelt planförfarande skalllänsstyrelsen och de som anges i 25 5 första stycket beredas Ullfälle tillsamråd. När förslag till detaljplan föreligger skall de underrättas om deltaoch, om de inte godkänner förslaget, ha tillfälle atlskriftligen lämna synpunkter på förslaget. Denna tid kan förkortas om allaberörda är ense om det. En san\månställning av inkomna synpunkler och förslagmed anledning av dem skall redovisas i ett särskilt utlåtande som skall fogastill handlingarna i ärendet. Paragrafen, som avhandlar s.k,enkelt planförfarande, motsvarar i sak närmast 17 5 5 mom,, 23 5 andra meningenbyggnadsstadgan samt 9 kap, 30 8 i utredningsförslaget och 5 kap, 25 5 i detremitterade lagförslaget. Utredningens förslag (9 kap, 30 8)går ut pä att s. k. enkel detaljplaneändring skall tillämpas i ärenden sommotsvarar dagens dispenser från plan. Sådana planändringar skall kunnahandläggas med ett enklare förfarande, som bl. a. innebär att samråd ochutställning ersätts av direkta kontakter med sakägarna och berörda myndigheter.En del remissinstanser har efterlyst möjligheter till ett sådant förenklatförfarande även vid upprättande av nya planer av enkelt slag. Jag ansluter migUll denna tankegång. Bestämmelserna i 28 8 har därför utformats så atl de ärtillämpliga inte bara vid ändring och upphävande av detaljplaner utan ocksä närnya detaljplaner upprättas. Avvikelserna frän vad som gäller i normalfalletinnebär dels alt samrådsskyldigheten begränsas och dels att utställningenersätts av direkta kontakter med sakägarna, Pä grund av 5 kap, 33 5 och 6 kap,12 5 fär bestämmelserna om enkelt planförfarande tillämpas också päområdesbestämmelser och fastighetsplaner. Som framgår av 8 kap, 115 sistasiycket, skall vid prövning av lov dagens möjlighet till mindre avvikelser frånplan i stort sett behållas, vilket bör tillmötesgå remisskritiken motförfarandet vid enkel detaljplaneändring. Kommunen får med andra ord storamöjligheter atl välja den metod för lämplighelsprövningen som i varje särskiltfall är den mest ändamålsenliga. 1985/86:1 622 Förstastyckel 5 kap. 28 § I första styckel anges de föruisättningar som måsteföreligga för atl enkelt planförfarande skall kunna tillämpas. När förslagettill detaljplan, områdesbestämmelser eller fastighetsplan eller ändringar ellerupphävande av sådana uppfyller alla de angivna kraven, kan beslämmelserna omenkelt planförfarande tillämpas. Försl anges atl planförslaget skall ha begränsadbetydelse. Innebörden av detta är i stort sett densamma som jag närmareredovisar i specialmotiveringen till 29 5 rörande fullmäktiges möjligheter attdelegera anlagande av detaljplan. Det är således kriterierna för möjlighetenatt delegera som jag avser, inte hur en enskild kommun har valt att behandlarätten till delegation i sin egen verksamhet. Vidare föreskrivs att planförslaget skall saknaintresse för allmänheten. Alla delaljplaner kan naturligtvis sägas ha ett visstintresse, åtminstone för en mindre grupp medborgare. Det aktuella kravet laremellertid sikte på en bredare allmänhet, dvs. planförslaget får inte ha ettmer allmänt intresse i kommunen. Sakägarna och övriga direkt berörda ärgaranterade information om planförslaget genom föreskrifterna i andra stycket. Slutligen anges atl förslaget skall vara förenligtmed översiktsplanen och granskningsyttrande över denna.Föreskriften avser atl garantera atl myndigheter, grannkommuner m, fl, integår miste om rätlen lill samråd om planläggningen. För detaljplaner somuppfyller det nu berörda kravet har diskussionen om den allmänna lämplighetenförts i samband med upprättandet av översiktsplanen. 1 andra stycket avhandlas det förfarande som fårlillämpas vid upprättande av planer som avses i första stycket.Samrådsskyldigheten avgränsas lill och till dem som inormalfallet enligt 25 8 första .styckel skall underrättas om utställning avplanförslag. Dessa skall beredas tillfälle lill samråd vid informationsmöteeller pä annat sätt. En möjlighet ges också alt - på samma sätt som gäller enligt 17 8 5 mom. byggnadsstadgan - efter samrådet inhämta sakägarnas ochövriga berördas godkännande till planförslaget och därefter ta upp det tillbeslut i kommunen. Med hänsyn till arten av de fnigor som kan avgörasefler enkelt planförfarande lorde ofta de enskilda som berörs ochlänsstyrelsen vid ell gemensaml sammanträffande godkänna planförslaget. Någotkrav på att godkännandet skall vara skriftligt har i enlighet med lagrådetsförslag (yttrandet S.67) därför inte ställts. Muntliga godkännanden kan avkommunen dokumenteras på lämpligt sätt. Om niigon inte godkänner planförslagetutan vill lämna synpunkter bör emellertid - såsom lagrådet framhållit - endasiskriftliga framställningar beaktas. Detta hänger samman med utformningen avbeslämmelserna i 308 om underrättelse angående beslut till den vars synpunklerinte har blivit tillgodosedda och om rätten att överklaga (13 kap. 5 8). 1985/86:1 623 Föreskriften alt även länsslyrelsen bör beredasUllfälle till samråd har 5 kap. 28 § införts på förslag av lagrådet (yttrandets. Däremot behöver inte något samråd ske med övriga myndigheter. har påpekat fär det ankomma pä atl ta kontakt medberörda myndigheter och samordna deras synpunkter. Om sakägarna och övrigaintressenler under samrädel haft invändningar eller synpunkter pä planförslagetsom de önskar fä tillgodosedda i planen, skall de beredas tillfälle att lämnasynpunkter på förslaget . Denna frist är kortare än igällande rätt. Bakom förslaget ligger dels en önskan om effektivisering avhandläggningen av denna typ av planärenden, dels en anpassning till deförfaranderegler som tillämpas i förvaltningsärenden. Man bör då också ha iminnet bestämmelserna i 17 8 om formerna för samrådet som bör säkerställa attde berörda får en god kännedom om planärendet. Jag anser mol denna bakgrundatt det är tillräckligt med av , dvs, som är brukligvid kommunicering enligt förvaltningslagen av likartade ärenden. Enligt det remitterade lagförslaget kan lidenförkortas, om kommunen särskilt avtalar härom med berörda sakägare. uppfattning (yttrandet s,67) kan denna möjlighet undvaras eftersomden knappast fyller nägot praktiskt behov och besväret att träffaöverenskommelse inte motsvaras av någon beaktansvärd nytta. För min del anserjag dock att del bör finnas en möjlighet att förkorta tiden. Man kan l, ex,tänka sig det fallet att någon av intressenterna är missnöjd med ett förslag ochgenast -kanske vid ett sammanträde där förslaget presenteras - ger in sinaskriftliga synpunkter. Om alla övriga berörda intressenler förklarar att degodkänner förslaget, skulle det i vissa fall föranleda onödigt dröjsmål medhandläggningen, om ärendet måste vila innan beslut kan fattas. Jaganser dock inte att något särskilt avtal behöver ingås om tidens förkortning.Det bör räcka att alla berörda förklarat sigense om detta. 1 paragrafens andra stycke ställs krav på sammabehandling av de avlämnade synpunkterna som i 27 8 första stycket. Lagrådel (yttrandet s. 67) har påpekat att det ilagrådsremissen inte har berörts huruvida man kan övergå från enkeltplanförfarande till det normala förfarandet eller vice versa. Lagtextensuiformning ger enligt lagrådet närmast vid handen att så inte skall kunna ske.Jag vill med anledning härav framhålla att det ibland kan vara önskvärt förkommunen att i ett visst skede - l.ex. efter etl omfattande samråd - kunnaundvara utställningen, om det visar sig att det slutliga planförslaget börstarkt begränsas till sin omfattning i förhållande till det förslag somursprungligen presenterades. Det kan också tänkas att kommunen efter ettbegränsat samråd enligt 28 8 behöver kontakta fler intressenter och även ställaut ett förslag. Jag kan inte se atl lagtexten hindrar vare sig en förenklingeller en utvidgning av ett pågående förfarande. Prop.1985/86:1 624 29 5 Detaljplanen antas av kommunfullmäklige.Fullmäklige får uppdra 5 ,r) 29 i> åt kommunstyrelsen ellerbyggnadsnämnden att anta planer som inte ar av principiell beskaffenhet eller iövrigt av större vikt. Paragrafen motsvarar 26 och 10885byggnadslagen. 205 i utredningens förslag och 5 kap, 3 5 i detremitterade lagförslaget. Som lagrådel har uttalat (yttrandets. 53) hör bestämmelsen närmast hemma bland förfarandereglerna, varför den hartagils in som 29 8. Jag har även följt lagrådets rekommendation attdelegationsregeln bör utformas med beaktande av den lydelse som 1 kap, 5 5 fjärdestycket kommunallagen har. Här har alltså skett en viss jämkning av detremitterade lagförslaget. Huvudregeln enligl 29 8 är att detär kommunens högsta beslutande organ, kommunfullmäklige, som skall besluta omantagande av detaljplaner. Fullmäktige kan dock pä visst sätt delegera sinbefogenhet till eller kommunstyrelsen. Av lagen (1979:408) omlokala organ följer att sådant organ kan utses till byggnadsnämnd inom sin geografiskaansvarsområde, 1 förhällande till nuvarande ordning innebär förslaget denändringen att också kommunstyrelsen skall kunna få i uppdrag att antadelaljplaner. Jag har utvecklat motiven för detta i den allmänna motiveringen(avsnitt 8,5,2). Som en följd av att fullmäktigegenom den föreslagna 298 får utökad frihet att organisera arbetet i kommunen -och för övrigi helt i linje med strävandena att rensa ut onödigadelaljföreskrifter för kommunerna - har flera av de nuvarande reglerna om detinomkommunala förfarandet tagils bort. Planärendens handläggning inom kommunenfår tas upp till särskill övervägande inom varje kommun, så att de kunskaperoch befogenheter som finns hos olika nämnder kan tillföras planarbetet. Jagvill ge min syn pä ansvarsfördelningen på följande sätt. 1 de fall fullmäktige antar planenbereds ärendet regelmässigt av kommunstyrelsen som därvid kan se till attplanförslaget tillgodoser önskemålet om samordning med annan planering samtkravel på hänsyn till kommunalekonomiska förhållanden. Om fullmäktige hardelegerat antagandel till , har fullmäktige möjligheter atl setill att den instruktion som gäller för nämnden garanterar att kommunstyrelsenkan påverka beslutet utifrån sitt ansvar för samordning och ekonomi. Vid behovkan fullmäktiges delegationsbeslut i varje särskilt fall innefatta dekompletterande villkor som kan behövas i dessa avseenden. I likhet med nägraremissinstanser anser jag därför inte att PBL behöver innehålla någonbestämmelse om att antagande av delaljplan inte fär beslulas motkommunstyrelsens bestridande. Någon ändring i de principer sombrukar tillämpas i fråga om delegation anser jag inte att 29 5 skall innebära.Det betyderatt beslul all anta sådana detaljplaner - och framför allt ändringarav planer - som är av rutinkarak- Prop.1985/86:1 625 tär eller av ringa intresse från allmän synpunkt bördelegeras. Däremot bör 5 ;. 29 § fullmäklige själva anta detaljplaner förstörre omräden. planer som reglerar mänga motstridiga iniressen, särskillkänsliga miljöer eller som är av principiellt intresse. Fullmäktige bör ocksäsjälva anta planer som medför större ekonomiska eller andra åtaganden förkommunen, om inte åtagandet redan beslutats i annal sammanhang. Principerna för ddegering börenligl min mening också påverkas av tidsaspekten. efterdet att PBL har trätt i kraft bör fullmäktiges delegation vara ganska snäv.Antagandet av planer av rutinkaraktär kan givetvis delegeras, liksom alladetaljplaner som handläggs genom enkelt planförfarande enligt 28 5, Närfullmäktige har hunnit anta översiktsplan enligt 4kap, PBL inträder ell annatläge. Översiktsplanen har bl, a. till uppgift att ge rikllinjer fördetaljplaneläggningen. Översiktsplanen kan alltså utformas så alt planen itillräcklig grad kommer att innehålla fullmäktiges direktiv fördetaljplaneläggningen. Översiktsplanen blir i sådana fall ett bra underlag föratt besluta om delegation av detaljplaner inom entydiga och avgränsade omrädeni kommunen. En genomarbetad översiktsplan kan alltså ge möjlighel till en ökaddelegation. Det kan därför vara motiverat atl ta upp frågan om delegation isamband med fullmäktiges beslut om översiktsplanen och ändringar av denna. En annan fräga som enligt minmening påverkar delegationens omfattning är om det finns motsattauppfattningar mellan staten och kommunen om hur de allmänna inlressena skallbeaktas i ett visst område. Översiktsplanen kan t. ex. ge riktlinjer omexploatering av mark som enligt uppfattning är av riksintressefrån bevarandesynpunkl. Om kommunen i ett sådant fall ändå fullföljeröversiktsplanens intentioner genom att detaljplandägga området anser jag detsjälvklart att antagandet bör ske av fullmäktige. Pä samma sätt kan under beredningenav ett delaljplaneärende framkomma sådana invändningar från kan befara etl beslut om prövning enligt 12kap. Även i sädana fall börkommunens beslut enligt min mening fattas av fullmäktige. Liksom bör fullmäktigesbeslut om delegation när som helst kunna återkallas. Jag vill fästa uppmärksamheten påalt 29 5 endast reglerar befogenheten att anta plan. Det praktiska arbetet ochberedningen av planärendet kan uppdras åt den nämnd som har erfarenhet av ochkompelens för planarbele. Del bör också vara möjligt att i kommunensreglementen och arbetsordningar låta en bestämd förvaltning ha hand omdetaljplanearbetet, oavsett vilket organ som antar planerna. Enligl minuppfattning har detta stora fördelar när det gäller bl. a. systematisering avunderlag, kunskapsuppbyggnad, upphandling av konsulttjänster, planprocessensrutiner och kontakter med allmänheten samt arkivvården, Deialjplaneläggningensnära samband med prövningen av lov talar enligt min uppfattning för att Prop.1985/86:1 626 dessa uppgifter så långt möjligt bör hållas ihop inom stadsbyggnads-eller 5 ,r, 29-30 §§ stadsarkitekikontoret eller motsvarande teknisktplaneringskontor inom 30 8 Senast dagen efler del att justeringen av protokolletmed beslut om antagande av detaljplanen har lillkännagetts på kommunens anslagstavlaskall meddelande om tillkännagivandet, protokollsutdrag med beslutet samtuppgift om vad den som vill överklaga beslutet har att iaktta sändas i vanligtbrev till 1, länsstyrelsensamt regionplaneorgan och kommuner som berörs av planen. 2, sakägare,bostadsrätlshavare, hyresgäster och boende samt sådan organisation ellerförening som avses i 25 8 första stycket 2, om de senasl underutställningstiden eller under den i 28 8 andra stycket angivna tidenskriftligen har lämnat synpunkter i ärendet som inte har blivit tillgodoseddaeller om de har besvärsrätt på grund av bestämmelsen i 13 kap, 5 8 andrastycket. Om ett stort antal personer skallunderrättas enligt första stycket 2 och det skulle innebära större kostnad ochbesvär än som är försvarligt med hänsyn lill ändamålet med underrättelsen attsända den till var och en av dem, får underrättelse i stället ske genomkungörelse i ortstidning på det sätt som anges i 24 8.