prop · G90398 · 1985-12-31 00:00:00 — Opinionsbildning ochinformationsverksamhet eller med andra ord all delta i utbildning,konferenser, möten och i massmediasammanhang är här naturliga inslag. Enöppenhet från ombudsmannens sida i förhållande lill massmedia, folkrörelser,föreningslivet och utbildningsväsendets organ bör vara en av hörnstenarna iverksamhelen. Ett centralt inslag i ombudsmannens verksamhetavses också bli över läggningar med statliga myndigheter, kommuner, förelag och organisatio ner. Utgångspunkten är i första hand frivillighet. Alt myndigheterna och övriga bör ställa upp på initiativ av ombudsmannen för överläggningar i generella frågor Uksom i individuella fall bör framgå i lagtexten. För myndigheternas del bör vikten av samråd också anges i samband med den 228 överarbetningav förordningen (1976:310) om ålgärder för invandrare m, fl, Prop.1985/86:98 som del är naturligt all göra i samband med reformen, Överiäggningar som ombudsmannen håller kan tänkasha flera olika funktioner. De kan tjäna lill erfarenhetsutbyte, insamling avfakta och andra upplysningar, I myckel bör överiäggningarna också kunna varaattitydbildande. Vid överläggningar med organisationer av olika slag bördiskussionen ibland kunna gälla utvecklandet av "uppförandekoder"eller rekommenderande program i olika frågor som kan befordralikvårdigbe-handling med beaktande av etnisk tillhörighet. På olika områdenfinns sakkunniga myndigheter och organisationer som aktivt kan bidra till sådantarbete. Ombudsmannen bör t, ex, i överläggningar med faslighels-ägarnas ochhyresgästemas organisationer kunna utarbeta rekommendationer i syfle altmolverka etnisk diskriminering på bostadsmarknaden. Ett annal exempel påområden där ombudsmannen skulle kunna bidra är det arbete som SAF, LO ochPrivattjänstemannakartellen i samarbete med AMS och nu bedriver för allrevidera handledning "Invandrarfrågorna i företaget". En ombudsman mot etnisk diskriminering, somutvecklar dessa utåtriktade kontakter och kan samla mycket erfarenhet påområdet, blir ell viktigt organ för all lämna underlag för politiska beslut.Ombudsmannen bör därför pä sikt tas i anspråk i utrednings- och remissarbete ivitt skUda samhällsfrågor. Ombudsmannen bör också la initiativ tUl förändringarnär del gäUer lagstiftning och annat. Den uppgtfien, som är central, avses fåen framträdande roll genom de förslag som i det följande lämnas beträffandenämnden mol etnisk diskriminering (se avsnitt 5,5.5), Särskiltom ombudsmannens uppgifter på arbetslivets område lagstiftning om åtgärder mol etnisk diskriminering är, som tidigareframhållits, det viktigt att särskild uppmärksamhet ägnas arbetslivets förhållanden, I denna promemoria har redovisats vilka regler somfinns lill skydd mol etnisk diskriminering på arbetslivels område och hur desom söker anställning i privat tjänst nu inte omfattas av någol skydd i lageller avlal. Ansvaret för atl skyddet mot etnisk diskriminering i arbetslivetbyggs ut och blir tillräckligt effektivt vilar givetvis i första hand påarbetsmarknadens parter. Med den inriktning som den nu föreslagnalagstiftningen har, bör dock arbelsUvel vara etl viktigt område förombudsmannen. Det markeras enligt lagförslaget både i en inledandeändamålsbestämmelse, som fokuserar arbetslivet, och i särskilda bestämmelser omombudsmannens uppgifter och arbetsgivarnas skyldigheter att medverka i ombudsmannensarbete. Begreppet arbetslivet, som också förekommer imedbestämmandelagen och i jämställdhelslagen bör uppfattas i en ganska vid mening. Under remissbehandlingen av DU: s betänkande och särskill vid hearingen med invandrartådets medlemmar har framförts synpunkten atl regler mot et nisk diskriminering på arbetsUvets område inte bara borde gälla arbetsgi vare ulan även omfatta den enskildes relationer tiU arbetskamrater och 229 fackföreningar.Inom ramen för den här föreslagna lagstiftningen är det Prop, 1985/86:98naturligt atl söka tillgodose dessa önskemål. Det kan ske genom alt begreppetarbetslivet här ges en vid innebörd och anses innefatta, förutom relationenarbetsgivare - arbetssökande och arbetstagare och alll som hör lill arbetetsorganisation, också sådanl som förhållandena på arbetsplatsen rent generelllliksom arbetsförmedlingens verksamhei och annan verksamhet knuten tillarbetslivet, såsom förenings- och utbildningsverksamhet. Ombudsmannen avses i sin verksamhei medarbelslivsfrågorna ha de uppgifter som beskrivits i det föregående såvittgäller samhällslivet i slort. Härtill kommer all del i lagen särskilt bör angestvå speciella frågor på arbetslivels område som ombudsmannen särskill börarbeta med, nämligen dels all arbetssökande inte diskrimineras på etnisk grundvid anställning, dels atl goda relationer i arbetslivet mellan etniska gmpperfrämjas. Den försia uppgiften, att motverka etniskdiskriminering beträffande arbetssökande, är central. Den kan belräffande delstatiiga och det kommunala området bedrivas mot bakgrund av lag och gällanderättsprinciper. Där kan uppgiften främst inriktas på råd i enskilda fall,kartläggning av fakta och arbete på ett generelll plan efter mönster av JämO: sarbete och reglerna i främjandelagen. På den privata sektorn av arbetsmarknaden ärförhållandena annorlunda. Här finns etl behov av en aktiv bevakning frånombudsmannens sida även i enskUda fall, inte minsl utanför del kollektivavtalsregieradeområdel. Ombudsmannen bör även här ibland kunna nöja sig med alt ge råd ochsakupplysningar. Men inte sällan bör ombudsmannen gå vidare och söka kartläggavad som faktiskt hänt i del enskilda fallel och skaffa in uppgifter omarbetsgivarens beslutsunderlag i ärendet och liknande. Vidare bör ombudsmannenhålla överläggningar med arbetsgivare för att utbyta information om ochsynpunkler på hur enskilda fall kan lösas. Överläggningar skall också kunnahållas i syfte all åstadkomma resultat på det generella planet. För att säkerställa ombudsmannens uppgifter påområdel föreslås all ombudsmannen ges i lag angivna möjligheter atl inhämtauppgifter och upplysningar och all hålla överläggningar med arbetsgivare. Dessabör därför åläggas en skyldighet i dessa hänseenden. Givetvis bör en överläggning,om både arbetsgivaren och ombudsmannen anserdel lämpligl, kunna förenas med enöverläggning med en facklig organisation, som i så fall deltar frivilligt. Överläggningsmöjligheten med arbetsgivare i individuellaärenden är viktig inte minsl för alt ombudsmannen skaU kunna bedöma om gällande ordning är tillräcklig för att motverka etnisk diskriminering i arbetslivet eller om ytterligare åtgärder måsle övervägas. Del finns nämligen anled ning - varför behöver inte utvecklas här - all se allvarligt på tendenser lill etnisk diskriminering inte minst i anslällningsförfaranden. måsle betonas att företeelser som av någon kan uppfattas som uttryck för etnisk diskriminering inte behöver vara del, t, ex, där del i stäUet varit kunskaper i svenska språket som utgjort en i del enskilda fallel fulll korrekt urvals- grund. Om del i ombudsmannens verksamhet kommer fram all arbetsgiva re konsekvent och ulan att ta rättelse, ägnar sig ål diskriminering på etnisk 230 grund,då måste ombudsmannen inskrida kraftfullt, t, ex, genom konlakjt Prop.1985/86:98 med arbetsgivarens organisalion eller på annal sätt. Uppnås interesultat på den vägen, återstår för ombudsmannen i sista hand att föreslålagstiftningsåtgärder. För all på ett allmänt plan arbeta mot attityder avnyss antytt slag är de generella åtgärderna givetvis av stor betydelse. Delarbetet kan bedrivas i nära kontakt med arbetsmarknadens organisationer och kangälla både övergripande frågor som rör en särskild kommun eller arbetsplatseller sakfrågor av typ meritvärdering av utländska utbildningar, värdet avivå-eller flerspråkighet, frågor kring svenskundervisningen etc. Härar JämO: sarbete en förebUd, Även beträffande det generella arbetet bör ombudsmannen harätt all påfordra uppgifter från och överläggningar med arbetsgivaren, somdärför bör åläggas en skyldighet all medverka på sådant säll. Här ärfrämjandelagen förebilden. Mot denna bakgrund föreslås en lagregel om en sådanskyldighet. Någraavslutande synpunkter på ombudsmannens verksamhet Tankenmed ombudsmannen är all denne genom särskild aktivitet skall la itu med enviktig samhällsfråga. Förebilden är här närmast, som tidigare nämnts, vissaregler i jämställdhetslagen och i främjandelagen, JämO har ellverksamhetsfält som omfattar även frågor som ligger vid sidan av uppgiften somprocessförare. Enligt främjandelagen har länsarbetsnämnden och AMS enomfattande möjlighel all genom överläggningar med arbetsgivare och genomanvisningar etc, söka uppnå förbättringar för vissa kategorier av arbetstagare.De sanktioner i form av vite och straff som där förekommer spelar i praktikenen ytterst underordnad roll. Det centrala är den möjlighet att påverkaförhållandena som lagen ger, Atl en ombudsman i tidigare ansetts kunnaverka på etl område ulan all ha förbudsregler och traditionella sanktioner somstraff och skadestånd framgår också av vad som ovan (se avsnitt 5,5,2)redovisats om näringsfrihelsrådels urspmngliga uppgifter. Flera drag hos den tänkta ombudsmannen finns alltsåföreträdda i svensk förvaltning. Det kan dock hävdas att funktionen - sedd somen ombudsmannauppgifl - delvis är en nyhet. Men tanken all lägga funktioner avdetla slag i en ombudsmannainstitution är sett i ell internationellt perspektivinte någol nytt,- Tvärtom skulle en ombudsman mol etnisk diskriminering i dentänkta utformningen ha väsentliga likheter med många ombudsmannainslitulioner,kommissioner och liknande organ i andra länder, inte minst när det gäller organinrättade till skydd för olika minoritetsgrupper. Med den föreslagna lösningenges också en utgångspunkt för att bygga ul institutionen medytteriigare rättsliga befogenheter (som processförare etc) omsamhällsutvecklingen skulle visa all en lagstiftning med sådana inslag ärnödvändig: en teknik som också tillämpats på del aktuella områdel i andraländer. Delfinns en del rättsskyddsfrågor som bör övervägas i sammanhanget. Hur tillförsäkras den som utpekas som diskriminerande ett lillfredsslällan de rättsskydd? Vad får ombudsmannens verksamhet för betydelse för en 231 arbetsgivare som av en enskild påståtts fatta diskriminerande beslut? Först några generella synpunkler. Det ligger isakens natur all uppgiften Prop. 1985/86:98 som ombudsman mot etniskdiskriminering är myckel krävande och känslig. Ombudsmannen måsle uppträda såatl han eller hon kan vinna förtroende och respekt både hos dem som ansett sigutsatta för diskriminering och dem som påståtts utöva diskriminering.Ombudsmannen har en uppgift att aktivt ge den diskriminerade råd och annatstöd. Men den uppgiften måste förenas med etl sakligt och objektivt uppträdandepå del säll som föreskrivs i 1 kap, 9 § RF för alla myndighelsförelrädare.Vidare gäller all ombudsmannen kommer att stå under JO: s och JK: s tillsyn somaUlså kan ingripa om ombudsmannen skulle bedriva sin verksamhei på ellolämpligt eller rent av rättsstridigl säll. Ombudsmannen kommer ofta all ställas inför känsligaavvägningsproblem, I frågor som är eller kan väntas bli föremål för domstolseller annan myndighels prövning bör ombudsmannen inte föregripa en sådanprövning genom all ge ullryck ål ell eget ställningstagande i saken, Hellallmänt måsle ombudsmannen i sin verksamhei la erforderlig hänsyn till alt detkan föreligga motstående iniressen i uppkommande frågor. Det nu sagda betyderå andra sidan inte atl ombudsmannen i frågor av det här slaget skulle varaförhindrad atl aktivt ge råd och information, göra egna undersökningar o dyl.Det ligger i sakens natur atl det inte går alt närmare ange hur ombudsmannenskall kunna bemästra de avvägningsproblem som uppkommer i verksamhelen. Fråganär inte ny och bör inte överdimensioneras. Liknande avvägningar måsle t, ex,även JämO göra. Ombudsmannens verksamhet i relation lillmyndigheterna måsle bedrivas med iakttagande av del nu sagda. Även omombudsmannen alltså måste beakta all den rättsliga kontrollen av myndigheternasarbete sker i särskilt stadgade former, del må gälla en arbetsrättslig frågaeller annat, skall myndigheterna givelvis respektera den uppgift ombudsmannenålagts och de medel han eller hon fåll lill sitt förfogande. Dessa börsjälvfallel lojall ställa upp på de syften som ligger bakom lagstiftningen ochbl, a, delta i de överläggningar som ombudsmannen önskar hålla. På arbetslivetsområde, där ombudsmannens roll är central, får de offentiiga arbetsgivarnasamma förpliktelser som de enskilda, vilket också är kännetecknande för vårtarbetsrättsliga regelsystem. De enskilda subjektens rättsskydd vilar i myckel påde grunder som redovisats. Härtill kommer två ytterligare faktorer. Delsrällen för en arbetsgivare alt få ett krav på överläggningar och uppgifter isista hand prövat i domslol i mål om uldömande av vite, dels sekretessreglertill skydd för vissa uppgifter. Några regler om att ombudsmannen inte skall fåla del av affärshemligheter eller om all den uppgiftspliklige inte onödigt fårbetungas har dock här, liksom i jåmslälldhetslagen, ansetts kunna undvaras. Förslaget har försetts med ytteriigare etl inslagsom bl, a, har funktionen atl stödja ombudsmannen. En nämnd föreslås inrättad för vissa uppgifter, bl, a, för alt ge ombudsmannen råd i principiellt vikliga frågor, jfr avsnitt 5,5.4, Nämnden, som avses alt ledas av en högt kvalificerad jurist, bör i väsentliga avseenden kunna bidra till all den nya ombudsmannafunktionen kan utövas på etl lämpligt och riktigt sätt, 232 5.5.4Nämndens uppgifter Prop. Avredogörelsen i föregående avsnitt framgår alt uppgiften som ombudsman moletnisk diskriminering innehåller svåra bedömningsfrägor, förutom i sak ävenvad gäller arbetets bedrivande. Starka skäl talar därför för atl ombudsmannensverksamhei bör ges ökad tyngd genom all en särskild nämnd mol etniskdiskriminering inrällas. Ombudsmannen bör inte ställas ensam för att självtolka innehållet i den ganska vidsträckta fullmakt han eller hon ges genom dentänkta lagstiftningen. Del är rimligl att ombudsmannen får tillgång lill ellorgan för formellt och informellt samråd. Del är vidare nödvändigt allombudsmannen ges tillgång lill kvalificerad juridisk kompetens. Nämnden föreslås få tre ledamöter. Ordföranden börvara en högt kvalificerad jurist med domarerfarenhel. De övriga tvåledamöterna bör naturiigen ha pariamentarisk förankring, Atl även nämndenföreslås ha sin administrativa anknytning till anges i avsnitt 5,5,5, Nämndens huvudsakliga uppgifter avses bli alt geombudsmannen råd i principiellt vikliga frågor, atl hos regeringen föreslåförfattningsändringar eller andra ålgärder för alt molverka etniskdiskriminering och atl pröva vissa ärenden om vite. Nämndens uppgift all ge ombudsmannen råd iprincipiellt viktiga frågor avses gälla både frågor om lagens sakområde ochproblem i samband med förfarandet. Men råden skall gälla principiella frågorsom ombudsmannen hänskjuter och inte beslå i en prövning av individuella fall.Nämnden skall inte vara någon sorts överprövningsinstans eller uttolkare av vadsom är rätt i enskilda fall utan ell organ som sysslar med rättsliga och i vissmån etiska frågor av generell betydelse i ombudsmannens verksamhet. Nämndenbör dock ha rätt atl begära yttranden från andra myndigheter för att kunna ökatyngden i sin rådgivning. Nämndens råd skall ges i skriftiig form och varaoffentliga. Nämnden föreslås uttryckligen ges en egeninitiativrätt eller rätt att hos regeringen väcka frågor om lagstiftningsändringaroch andra åtgärder för atl molverka etnisk diskriminering. Uppgiften bör ges enframskjuten ställning och skrivas in i lagen. Ombudsmannen bör också ha enmolsvarande befogenhet. Den bör dock inte ges samma centrala funktion ulan reglerasi instruktionen för ombudsmannen. Denne bör vidare ha som uppgift atl liksomnämnden avge en berättelse över sin verksamhet till regeringen, 1samband därmed kan ombudsmannen lämpligen lämna sina förslag lill olikaåtgärder. Beredningen av viktigare inilialivfrågor bör ske i nämnden som därmedkan ge regeringen tillgång till ytterst värdefullt malerial av betydelse förbedömningen av om den föreslagna lagstiftningen är tillräcklig eller behöverskärpas. ges uppgiften all pröva frågor omföreläggande av vite i ärenden om uppgifts- och överläggningsskyldighel är naturligt på gmnd av dess centrala ställning i den tänkta lagstiftningen. Genom atl nämnden med dess kvalificerade juridiska expertis avses pröva dessa frågor inskärps allvaret kring förfarandet och ges en garanti för att berörda arbetsgivare inte onödigt betungas, Slutligen bör nämnas att en tanke som övervägts harvarit att föreslå att Prop. 1985/86:98 nämnden ges ställning av nationelltorgan för mottagande och prövning av framställningar från sådana enskildapersoner eller grupper av enskilda som påstår sig ha blivit utsatta förkränkning av någon av de i FN: s rasdiskrimineringskonvention angivnarättigheterna och som uttömt tillgängliga inhemska rättsmedel (konventionensarl, 14:2), Här framläggs dock, inte minsl med hänsyn lill de remissynpunktersom lagts på DU: s förslag i samma fråga, inte något förslag i den riktningen.Nämnden och ombudsmannen bör först få finna sina arbetsformer innan sakenprövas närmare, som remissorgan ål regeringen och eljesl särskillbevakar konvenlionsfrågorna i sammanhanget är däremot högsl naturligt, Enväsentlig fråga är om ombudsmannen och nämnden bör inrättas som egna nyamyndigheter eller om de på något sätt bör ges anknytning lill en redanexisterande myndighei. Oavsett vilken organisatorisk lösning som väljs, år detav central betydelse all ombudsmannen och nämnden får en självständigställning. Den organisation som behövs för den nya verksamheten är liten,Detla talar mot att man inrättar nya myndighelsorgan. Praktiska ochadministrativa skäl gör i stället all en anknytning till en redan existerandemyndighei ler sig naturlig. Här kan flera alternativ länkas. En administrativanknytning av ombudsmannen och nämnden lill förefaller dock vara den bästalösningen även om det finns etniska grupper i landet vars förhåUanden inte harnågon egentlig beröring med SIV:s verksamhei. som ombudsmannenavses med en sådan lösning i sakligt hänseende stå helt självständiga iförhållande till , Varken styrelsen eller verksledningen skall alltså kunnaingripa i verksamheten i sak. Det bör härvid inte vara helt uteslutet atluppgiften som ombudsman, om så bedöms sakligt möjligt och personellt lämpligt,läggs samman med en befattning i : sverksledning, liksom är förhållandet beträffande KO, Inte heller bör det ansesföreligga något principiellt hinder mol alt en styrelseledamot i samtidigthar förordnande som ledamot av nämnden, I SIV:s ordinarie verksamhei, främst på områdel förflyklingmollagning, kan länkas komma i beröring med generella frågor ellerenskilda fall som ombudsmannen också berörs av, kommer ju i huvudsak all hakvar sina tidigare uppgifter på områdel även sedan en ombudsmannainstitutioninförts. Här finns en inbyggd risk för kompelenskonflikler i den föreslagnalösningen, del skall inte förnekas. Problemet bör dock inte förstoras upp. Omsaken rör : s myndighetsutövning eller om del eljesl ifrågasatts alt någolfel begåtts får del ankomma på myndighetens ledning all uppmärksamma saken.Möjligheter för tillsynsorgan som JK och JO atl gripa in finns i sådanasituationer alltid. Ombudsmannen bör förordnas , förslagsvissom JämO . Vid ombudsmannens kansli fordras biträde av en handläggare i avdel ningsdirektörs/byrådirektörs ställning och en assistent. Vid medelstilldel ningen bör särskilt beaktas del behov av medel som föreligger för tjänsle- 234 resori samband med informationsmöten och överiäggningar samt för tolk- Prop.1985/86:98 och översättningsarbete. För nämndens arbete fordras en sekreterare, som börha genomgått fiskalstjänslgöring i hovrätt eller kammarrätt. Ombudsmannenskansli bör biträda med nämndens kansliuppgifter. Följande kostnader beräknas för ombudsmannens ochnämndens verksamhet. 2, 3, (därav lönekostnader) Del av statens invandrarverks har medel beräknats för löner inkl, lönekostnadspålägg,personalutbildning, arvoden för nämndens ledamöter och sekreterare, resor,informationsverksamhet, tolk- och översällningskoslnader, representation. har medel beräknats för ombudsmannens kanslis andel av statensinvandrarverks förvaltningskostnader i fråga om lokaler, lokalvård,kontorsservice och övriga kostnader. har medel beräknats för utrustning av kontorslokaler. 6 Kommentar till lagförslaget Lag mot etnisk diskriminering 1§ Denna lag har lill ändamål all motverka varje form av etnisk diskrimineringi arbetslivet och på andra områden av samhällslivel, I denna paragraf anges ändamålet med lagen.Bestämmelsen är en pro gramförklaring som anger alt lagen har lill ändamål atl motverka varje form av etnisk diskriminering i arbetslivet och på andra områden av samhällslivel. Denna programförklaring uttrycker statsmakternas bestäm da avståndstagande från alla former av diskriminering och särbehandling som har sin grund i någons etniska tillhörighet, 235 Lagen gäller i arbetslivet och samhällslivel iövrigt. Arbetslivet fram- Prop. 1985/86:98 hålles särskill iändamålsbestämmelsen beroende på atl del inom delta område av samhällslivel ärav särskild betydelse atl ålgärder sätts in mol etnisk diskriminering. Skälenför detla har utvecklats i avsnitt 5,5,3, Lagen innehåller i 5 § bestämmelserom sådana särskilda åtgärder. Begreppet arbetslivet har en vidsträckt innebörd.Till arbetslivsområdel hör sådanl som är eller brukar vara reglerat i avlalmellan arbetsgivare och arbetstagare eller deras organisationer. All sökaanställning direkt hos en arbetsgivare eller genom arbetsförmedlingen hör lillarbetslivet. Delsamma gäller relationen meUan arbetstagare och grupper avarbetstagare. Fackföreningarnas verksamhei på arbetsplatserna är också en delav arbetslivet. Utanför lagens tillämpningsområde faller sådanl somhör till privatlivet. Någon skarp gräns meUan samhällslivet och privatlivet ärsvår all dra. Med den konstruktion som lagen föreslås få är det dock intenödvändigl all närmare ange gränserna för tillämpningsområdet, Atl privatlivethålls utanför betyder inte att samhället har en annan syn på den diskrimineringsom kan förekomma där. Del kan emeUertid inte anses rimligl alt lagen fårdirekt tillämplighet på privata handlingar, I stället får man ulgå från allålgärder som syftar lill att molverka diskriminering i samhällslivel får indirektaåterverkningar även i privatlivet. Det kan för övrigi tilläggas att vissahandlingar på privatiivels område med inslag av etnisk diskriminering kan varastraffbelagda, t, ex, som ofredande eller som förolämpning. 2§ Med etnisk diskriminering avses i denna lag atl en person eller en grupp avpersoner missgynnas i förhållande lill andra eller på annal säll utsätts förorättvis eller kränkande handling på grund av ras, hudfärg, nationeUl elleretniskt urspmng eller trosbekännelse. Denna paragraf innehåller lagens beslämning avbegreppei etnisk diskriminering. Avsikten är att definitionen skall omfattasådana handlingar som enligt bestämmelser i annan lag eller enUgl allmänrättsuppfattning ulgör etnisk diskriminering. Etnisk diskriminering beslår i atl någon missgynnaseller särbehandlas i förhållande tiU någon annan. Det kan också vara fråga omall missgynna en grupp av människor. Ett missgynnande innebär all någon får ståtillbaka för annan eller får en sämre behandhng än annan på gmnder som ärosakliga. Diskriminering kan vara såväl direkt som indirekt. Med indirektdiskriminering menas att ell krav eller ell villkor uppställs som formelltgäller alla men vars effekt blir all vissa missgynnas. Om någon blir positivtsärbehandlad på godtagbar grund anses det inte som ell missgynnande. Uttrycket missgynnande förutsätter enligt normaUspråkbmk en jämfö relse mellan olika handlingssätt eller ålgärder. Etnisk diskriminering kan emellertid även bestå i att någon behandlas illa eller kränkande ulan all behandlingen direkt kan jämföras med hur någon annan blir behandlad.