prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — I en grupp byggnader som skallskyddas genom detaljplan kan det finnas någon byggnad som redan harskyddsbestämmelser enligt t, ex, byggnadsminneslagen. Utredningen har i silllagförslag (5 kap. 14 5) tagit in en bestämmelse som förhindrar atl sådana byggnaderomfattas av detaljplan. Ett av skälen till detta var. alt förhindra atlmotstridiga bestämmelser meddelas som ger osäkra förhållanden förfastighetsägaren. Enligt min mening behövs inte detta undantag. Närskyddsbestämmelser utarbetas i detaljplan kan man utgå från alt samråd sker medsåväl fastighetsägarna som byggnadshislorisk expertis. Risken för motstridigabestämmelser bör därmed kunna elimineras. Skyddsbestämmelserna kan alltsåkomplettera varandra, men de bör hållas isär så att det inte råder oklarhet omett eventuellt ersättningsansvar är statens eller kommunens. Det kan ske t, ex,genom att gällande skyddsbestämmelser enligl byggnadsminneslagen redovisas iplanbeskrivningen, där också behovet av kompletterande bestämmelser genomdetaljplanen bör motiveras. Enligt punkt 5 kan beslämmelsermeddelas om åtgärder som kräver marklov enligt 8 kap. 9 8 första och andrastyckena, dvs. schaktning, fyllning, trädfällning och skogsplantering. Jaghänvisar i denna fråga till vad jag har anfört i den allmänna motiveringen(avsnitt 13,2) och i specialmoliveringen till 8kap, 9 8, Bestämmelsen ger stöd för attmeddela bestämmelser t, ex, om terräng-bearbetning och massbalansering videxploateringsverksamhet. Del bör ocksä liksom vara möjligt atl förbjudaplanteringar av t. ex, trafiksäkerhetsskäl eller för alt trygga solinfall moten lekplats eller en energiproducerande anläggning. Möjligheten atl med stödav punkt 5 reglera trädfällning och skogsplantering förutsätter i praktikenatt detaljplanen också Prop.1985/86:1 584 innehåller bestämmelser enligt 8 kap, 9 5 andra stycket omatl det krävs lov 5 kap. 7 § till åtgärderna. Planbestämmelser av detta slagtorde i första hand bli aktuella i omräden för fritidsbebyggelse ochfritidsanläggningar då kommunen inte själv svarar för upplålande och skötselav allmänna plalser. Det bör ocksä vara möjligl att genom en planbestämmelseskydda enstaka träd pä kvartersmark, om det är av väsentlig betydelse förbebyggelsemiljön, 1 punkt 6 har tagits in enbeslämmelse som gör det möjligt att reglera användning och uiformning av vägarm,m. Bestämmelsen motsvarar 3 8 andra stycket första meningen, men avser falldå annan än kommunen skall vara huvudman för allmänna platser. Beträffandebestämmelsens innebörd hänvisar jag till specialmotiveringen lill 3 8 andrastycket, 1 punkt 7 las upp möjligheterna attmeddela bestämmelser om utfarter och andra utgångar mot allmänna platser ochstängselfrågor. Orden "eller annan utgång" har lagts till på förslagav lagrådet (yttrandet s,58). De materiella kraven i dessa avseenden återfinnsi 3 kap, 15 8 första stycket 4, Punkt 7 kan l.ex, bli tillämplig isamband med trafiksanering eller då fastigheters utfartsförhållanden avtrafiksäkerhetsskäl behöver ändras. En sådan föreskrift i detaljplan bör kunnautgöra grund för kommunen att kräva att fastighetsägare gör nödvändigaändringar utan att det sker andra byggnadsarbeten på fastigheten. Bestämmelserom förelägganden i dessa fall finns i lOkap, 17 8 andra stycket. Med sammaeffekter bör det vara möjligt att reglera fastighetsägares slängselskyldighet.Att fastighetsägaren har rätt till ersättning i vissa fall framgår av 14kap, 38. I den allmänna motiveringen(avsnitt 11.3) och i specialmotiveringen till 3 kap. 15 8 har jag utförligtavhandlat parkeringsfrågorna. I enlighet med vad jag anförde i dessa sammanhanghar i punkl 8 tagits in beslämmdser som gör det möjligt att i detaljplan delsreglera storieken och placeringen av parkeringsplatser, dels förbjuda alt vissmark används för parkering. Enligt 8 kap. 2 8 första stycket 8 och andrastycket samma paragraf krävs i vissa fall bygglov för parkeringsplatser sominte ligger på gatu- eller vägmark. 1 enlighet med förslaget i denallmänna motiveringen (avsnitt 8.3.2) har i punkt 9 tagits in bestämmelser omtillfällig markanvändning. Bestämmelsen saknar motsvarighet i gällande rält,något som enligt min mening är en påtaglig brist. Den i 56 5 2 mom.byggnadsstadgan angivna möjligheten att Prop.1985/86:1 585 lämna treårigt lov till tillfällig byggnad täcker intealls det verkliga behovet. 5 kap. 7 § Nägot stöd för att lämna lov tilltillfällig ändring av markanvändningen utan samband med byggande finns inte.Prövningen av sådana frågor har därför blivit osäker och mycket varierande vadgäller formerna. De närmare förutsättningama förtillfälligt bygglov framgår av 8 kap, 14 8. Den maximitid på 20år somföreskrivs där anser några remissinstanser vara för lång. Den bör dock enligtmin mening ses i relation till en normal avskrivningstid, som är tregånger längre. Tiden är också anpassad till de perspektiv som man vanligen harpä markreservat för kommunikationsändamål, industrietablering och liknande. Delslår självklart kommunen fritt att bestämma med hänsyn till dentillfälliga markanvändningens nytta, störningar för omgivningen eller behovetav att värna om handlingsfrihet för alt genomföra planens slutliga markanvändning.Bestämmelserna om föreläggande m. m. i lOkap. ger kommunen tillräckligamöjligheter att vid behov fä en tillfällig markanvändning att upphöra när tidenhar gått ut. Normalt innebär den tillfälligamarkanvändningen en förmån för fastig-helsägaren. Det fär därför förutsättasatt sådan bestämmelse i detaljplan inte meddelas mot markägarens bestridande. I punkl 10 anges möjligheten attskapa vissa markreservat för allmän trafik, allmänna ledningar ellerenergianläggningar på kvartersmark. Kommunen kan med stöd av detaljplanenreservera mark för atl utföra l.ex. vägslänt eller för att lägga upp snövintertid. Med energianläggning avses inte bara fjärrvärmeledningar utan ocksåundercentraler, värmeväxlare, markförlagda anläggningar för värmelagring ellervärmeproduktion m. m. Rätten att nytUa sädana områden kansäkerställas med stöd av t. ex. expropriationslagen, faslighetsbildningslagen,ledningsrättslagen eller anläggningslagen. 1 14 kap, 2 8 finns bestämmelsersom ger fastighetsägaren rätt att begära att kommunen eller annan huvudman föranläggningen förvärvar nyttjanderätt eller annan särskild rält till marken, 1 punkt 11 föreskrivs den viktigamöjligheten att meddela bestämmelser om skyddsanordningar, l.ex,bullerskyddsvallar och liknande, för att se till att bebyggelsemiljön blir lämpligtutformad med hänsyn till kraven på hälsoskydd, säkerhet och goda yttremiljöförhållanden. Den motsvarar närmast 125 1 mom, byggnadssladgan och 9kap,138 i utredningens förslag, 1 det remitterade lagförslaget nämns även"byggnadstekniskt utförande", men dessa ord har på lagrådets förslag(yttrandet s,58) fått utgå, eftersom vad som avses med detla ryms redan iuttrycket "utformning och utförande av byggnader" i punkt 4, 1 likhet med utredningen anser jag att PBL bör innehållagenerella och 1985/86:1 586 förstärkta möjligheter atl beakta och behandla skydds- ochsäkerhetsfrä- 5 kap. 7 § gor. Den fysiska planläggningen måste verksamt kunnabidra till att förebygga risker för ohälsa och slörningar av oliKa slag. Dettabör kunna ske genom bestämmelser i delaljplan om skyddsanordningar för atlmotverka störningar från omgivningen. Om det finns särskilda skäl, bör delockså vara möjligt att föreskriva vilka högsta tillåtna värden som skall gällaför sådana störningar frän omgivningen som prövas enligl miljöskyddslagen.Punkt 11 ger stöd för sådana bestämmelser. Om en viss verksamhet med slöd avdetaljplan prövas lämplig att förlägga lill ett visst bestämt område, bör detenligt min mening vara möjligl all säkerställa de fysiska och miljömässigaförhållanden som har avgjort lokaliseringen av verksamheten till just denaktuella platsen. Den möjligheten bör i särskilda fall finnas för t, ex, enskola för utvecklingsstörda, ett känsligt laboratorium, visslivsmedelsindustri och liknande verksamheter. Även annan, mer ordinärbebyggelse, bör kunna komma i fråga för en sådan planbestämmelse. De särskildaskälen kan också vara knutna till att miljöbelastningen j grannskapet är sådanatt en planbestämmelse som säkerställer en acceptabel miljö för framtiden ärbefogad. Det bör dä vara möjligt att meddela beslämmelser i delaljplanen omhögsta tillåtna värden för störningar från omgivningen, 1 den senast beskrivnasituationen kan det vara lämpligt att krav ocksä ställs pä att skyddsanordningarutförs. En detaljplan skall med andra ord kunna ange de gränsvärden förstörningar som kan godlas enligt 2 kap, 3 och 4 85 samt 3 kap, 2 5, En sädanplanbeslämmelse bör få preventiv effekt pä framtida miljöförändringar avolämplig art i omgivningen. Man kan ocksä uttrycka det så att en med omsorgprövad lokalisering av viss verksamhet på detta sätt skall kunna få trygghetför framliden. Miljöstörande verksamhettillåtlighetsprövas enligt miljöskyddslagen. De principiella verkningarna avbeslut enligt PBL vid prövning av tillstånd enligt annan lagstiftning har jagredovisat tidigare (avsnitt 21), Om miljöskyddslagen ändras i enlighet med deprinciper som jag därvid angav, blir en planbestämmelse om högsta tillåtnastörningsnivå bindande för koncessionsprövningen av verksamheter i området ochdess omgivning. Den mer ingående prövning som sker i koncessionsärendet och denstörre kunskap som då finns om störningarnas karaktär kan aktualisera smärreavvikelser från planbestämmelserna. Jag förutsätter dä att kommunen beredstillfälle att yttra sig i ärendet och då ta ställning till frågan om eventuellsmärre avvikelse från planen. Redan meddeladekoncessionstillstånd kan inte påverkas av en planbestämmelse av det slag somjag nu har berört. Däremot anser jag att en eventuell förnyad prövning börkunna påverkas av planbestämmelsen, 1 den allmänna motiveringen(avsnitt 8,3,2) har jag framhållit att den nu föreslagna bestämmelsen skallanknyta lill de av antagna riktlinjerna för vägtrafikbuller. Dettainnebär att vid planering av nya bostadsom- 1985/86:1 587 råden- till vilket ocksä räknas fritidsbosläder samt värd- och undervis- 5kap. 7 § ningslokaler - högre krav inte skall ställas än utomhus och 30dBA inomhus. En sådan bestämmelse i detaljplan innebär att bostäderna får ettvaraktigt skydd. Punkl 12 behandlar möjligheten att reglera vissagenomförandefrägor, Delaljplanen anser jag i likhet med utredningens förslagbör kunna styra principerna för fastighetsindelningen på samma sätt somnuvarande stadsplan, dvs, ange storleksgränser, förbud mot vissfastighetsbildning m, m. Dessa möjligheter bör bl, a, kunna användas i arbetetmed stadsförnyelsen, Delaljplanen bör ocksä kunna ange vissa rikllinjerför hur gemensamhelsanläggningar enligt anläggningslagen skall inrättas. Somdet är nu kan en sådan anläggning förutsättas i detaljplan, varvid prövningenav bätnads-och väsentlighetsvillkoren skall anses ha skett vidplanfastställelsen. 1 den allmänna motiveringen (avsnitt 10.4) har jagföreslagit att sådan prövning i fortsättningen skall göras i en fastighetsplanenligt 6 kap. Om detaljplanen huvudsakligen syftar till att bereda plats för engemensamhetsanläggning i en befintlig miljö, torde det vara lämpligt att enfastighetsplan upprättas parallellt med detaljplanen. Därmed får manväsentlighels- och båtnadsvillkoren prövade med anläggningensplacering och utformning i detaljplanen. Är tillkomsten av en vissgemensamhetsanläggning en förutsättning för att bebyggelse enligt detaljplanenskall få uppföras, kan i planen tas in bestämmelser om villkor som säkerställerdetla (se 8 5 3). 1 andra stycket behandlas regleringen i detaljplanav exploateringssamverkan. I specialmotiveringen till 6kap. 2 5 avhandlas kravetpå elt inledande planbeslut som medger exploateringssamverkan. Del normalafallet är att ett sådant inledande beslut meddelas i form avområdesbestämmelser (5 kap. 16 58). Sedan ett exploateringsbeslut enligt lagenom exploateringssamverkan meddelats, kan då den fortsatta gången bli att endetaljplan antas. Den planen skall innehålla en bestämmelse om att planen skallgenomföras genom exploateringssamverkan. Om mark för exploateringen i sädanafall behöver tas i anspråk från fastigheter vilkas ägare inte skall delta idenna samverkan, skall detta anges i planen. Frågan om marköverföring kommerdå alt behandlas i samband med planärendet. Detta anser jag väsentligt för attmarköverföringen skall bedömas från lämplighetssynpunkt och att den i PBLavsedda avvägningen mellan allmänna och enskilda intressen kommer lill stånd.Om en detaljplan saknar uppgift om att den skall genomföras enligtbestämmelserna i lagen om exploateringssamverkan, får inte någon mark tas ianspråk tvångsvis från fasligheter som står utanför samverkan. Prop.1985/86:1 588 Avsikten att genomföra planen genomexploateringssamverkan bör klart 5 kap. 7-8 §§ framgå avgenomförandebeskrivningen och av en planbestämmelse. Den fastighet som drabbasav inlösen bör också tydligt anges i planhandlingarna. Det bör ske genom endirekt bestämmelse i detaljplanen, 1 sakfrågan bör samma hänsyn tas Ullfastighetsägaren som stadgas i 2 5 första styckel. Elt inte lika vanligt fall som delnu behandlade är att en redan gällande detaljplan skall genomföras genomexploateringssamverkan. Dä meddelas det inledande beslutet i form av en nyplanbestämmelse enligl andra stycket första meningen, 1 sådana fall blir detinte fråga om någon inlösen av mark, varför uppgiftskraven i andra stycketsövriga båda meningar inte blir aktuella. Tredje stycket motsvarar i huvudsak9 8 Iredje siycket byggnadssladgan, 9 kap, 28 utredningsförslaget och 5 kap, 7§i del remitterade lagförslaget. Lagrådet (yttrandet s, 58) har föreslagitplaceringen som ett andra stycke i 75. Föreskriften i detta stycke avserplanens materiella innehåll och innebär alt planen inte bör innehålla flera ochmer detaljerade bestämmelser än vad som behövs i varje enskilt fall, N.ågonändring i förhållande till vad som gäller är inte avsedd. Självfallet skallinte bestämmelsen hindra mycket precisa bestämmelser då regleringsbehovet ärstort. Del kan t, ex, vara fallet i komplicerade centrala tätortsområden ellerför att trygga bevarandet av en kulturhistoriskt värdefull miljö. Jag villemellertid i detta sammanhang peka på de möjligheler till förtydliganden somen välgjord planbeskrivning kan utgöra, 8 5 I detaljplanen får bestämmas att bygglov inte skalllämnas till åtgär der som innebär väsentlig ändring av markens användning förrän 1, viss trafik-,vallen-, avlopps- eller energianläggning för vilken kommunen inte skall varahuvudman har kommit till slånd, 2, viss byggnadeller anläggning på tomlen har rivits, byggts om eller fått en i planen angivenändrad användning eller utfarten eller annan utgång från fastigheten harändrats eller 3, beslut omantagande av en i detaljplanen förutsatt fastighetsplan har vunnit laga krafteller fastighetsplanen får genomföras efter förordnande enligt 13 kap. 8 8andra stycket, I paragrafen behandlasmöjlighelerna alt genom bestämmelser i detaljplan se till att bygglov intelämnas lill en i och för sig medgiven ändrad markanvändning, förrän vissavillkor har uppfyllts. Bestämmelsen motsvarar bl, a, 1105 byggnadslagen, 9kap.168 i utredningens förslag och 5 kap. 9 8 i det remitterade lagförslaget. Planbestämmelser av detta slag bör förutsätta att planenmedger en Prop.1985/86:1 589 sådan väsentlig ändring av markens användning som i sigsläller krav pä de 5 kap. 8 § åtgärder som villkoren avser. Med andra ord måslevillkoren ha ett naturligt samband med planens övriga bestämmelser om t. ex.exploateringsrätt och ändamål. Det innebär atl en detaljplan som huvudsakligenavser atl reglera befintliga förhållanden inte kan innehålla villkoradebestämmelser av den art som föresläs i paragrafen. Jag har efter det altlagrädsremissen beslutades fått anledning atl förtydliga innebörden avuttrycket "väsentlig ändring av markens användning". Enligt minuppfattning mäste detta uttryck anses innefatta byggnadsåtgärder som kan ledatill s.k. permanentning av fritidshus, l.ex, tillbyggnader i vissa fall.Annars skulle risken för sanitära och andra liknande problem inte kunnabemästras pä samma sätt som i motsvarande situationer. Nybyggnadsförbudenenligt andra stycket byggnadslagen träffar ju f, n, även t, ex,tillbyggnader i omräden som är attraktiva för bosättning året runt men därva-anläggningarna ännu inte är utbyggda så att de klarar en sådanpermanentning. Punkt 1 avser villkor om tillkomstav trafik-, vatten-, avlopps- eller energianläggning. Bestämmelsen motsvaras idagens ordning av 110 5 andra stycket byggnadslagen, där det föreskrivs attförbud mol nybyggnad kan införas i avvaktan pä att vägar, vattenförsörjning ochavlopp anordnas. En typ av gemensamhetsanläggning som kan bli aktuell iframtiden är anordningar för produklion, distribution och lagring av värme.Den kan t, ex, gälla utnyttjande av nägon lokal energikälla eller möjlighetentill gemensaml värmelager för utjämning över tiden eller mellan olikabyggnader, 1 förhållande till dagens ordning har därför det tillägget gjortsatt som villkor för exploatering också skall kunna bestämmas att en vissenergianläggning har kommit lill stånd, Villkorade bestämmelser av dennaart är befogade enbart i de fall dä kommunen inte skall vara huvudman föranläggningarna i fråga. Punkt 1 har utformats i enlighet härmed, Punkl 2 innehåller en annan typ avvillkor, I praxis förekommer del att villkor om rivning av viss byggnad tas insom en övergångsbestämmelse i detaljplanen, om inte rivningen är enförutsättning för att planen praktiskt skall kunna genomföras. Den möjlighetenbör naturligtvis stå kvar. 1 likhet med utredningen anser jag att det dessutombör finnas möjlighet att som alternativ föreskriva att byggnadens användningskall ändras, sä att den blir godtagbar i sitt nya sammanhang. Detta kan bliaktuellt särskilt i samband med stadsförnyelsen och omvandling av äldrefritidshusområden. Vid förnyelse av ett innerstadskvarter kan t. ex, en tänktförtätning förutsätta en gärdssanering som bl, a, medför all störandeverksamhet i gårdshus eller uthus måste flyttas. Jag kan också tänka mig delomvända, nämligen att äldre bosläder övergår till atl användas till hantverk,ateljé eller kontor. Av 8 kap. 26 5 andra stycket 3 följer att bygglov pä sammasätt kan göras beroende av att förändringar på tomten vidtas. Prop.1985/86:1 590 Enligt punkl 3 slutligen skall somvillkor kunna uppställas att en faslig- 5 kap. 8-9 §§ hetsplan har antagits ochatt beslutet härom har vunnit laga kraft. En sådan bestämmelse tillmötesgårönskemål från en del remissinstanser som menar att förutsättningarna för endetaljplans funktion kan vara att en viss gemensamhetsanläggning kommer lillstånd eller alt erforderlig fastighetsbildning har gjorts. Jag föreställer migatt detta kan bli en rätt vanlig situation i stadsförnyelsen och då avse l.ex.samlingslokaler, parkering, skyddsrum e.d. Kompletleringsbebyggdse kan ocksåförutsätta gårdssanering för att det skall kunna bildas gemensamma friytor.Gemensamhetsanläggningens tillkomst prövas emellertid inte slutligt förtän ifastighetsplanen, som kanske här kräver än detaljplanen för atlkunna anlas. 1 sådana fall anser jag det lämpligt alt detaljplanen innehålleren bestämmelse om att byggrätten förutsätter att gemensamhetsanläggningenverkligen kan komma till stånd, dvs. alt en fastighetsplan med denna innebördblir gällande. Med en sådan bestämmelse knyter man ihop ärendena även om detl.ex. anförs besvär över fastighetsplanen. I punkt 3 har lagts till enformulering som täcker det fallet att en fastighetsplan i viss del fårgenomföras till följd av ett förordnande enligl 13 kap. 8 8 andra stycket,trots att planbeslulel inte vunnit laga kraft. 1 det remitterade lagförslagetfinns dessutom en punkl 4, som innebär att byggrätten enligt en detaljplan ivissa fall kan göras beroende av att ett förordnande om avstående av mark harmeddelals av länsslyrelsen och alt detta förordnande har vunnit laga kraft. Medden lösning av frågan om samordning mellan planbeslutet och länsstyrelsensförordnande som jag nu föreslär i 6 kap. 19 8 bortfaller behovet av punkt 4. 9 8 Detaljplanen består av en plankarta och en särskildhandling med bestämmelser eller, om innehållet framgår tydligt, av endastendera av dessa handlingar. Av en plankarta skall framgå hurplanområdet delas upp på mark för skilda ändamål och vilka bestämmelser somgäller för olika områden. Planhandlingarna skall utformas såatt det tydligt framgår hur planen reglerar miljön. Paragrafen innehåller bestämmelserom planhandlingarna. Den har i allt väsentligt samma sakinnehåll som 12 8 2mom. och 15 8 första och andra styckena byggnadsstadgan samt motsvarar 9 kap.5§ i utredningsförslaget och 5 kap. 108 i del remitterade lagförslaget. Ienlighet med lagrådets förslag (yttrandet s.58) har paragrafen redigerats såatt den avser den antagna planen i dess slutliga skick. I 10§ regleras vilkahandlingar som skall fogas till planen, när den är antagen. Första stycket föreskriver attdetaljplanen beslår av en plankarta och en särskild handling med bestämmelser.Plankarlan bör dock hell kunna Prop.1985/86:1 591 undvaras, om förslagets innebörd entydigt kan klargörasmed enbart be- 5 kap. 9 § slämmelser. exempelvis när genomförandeliden förlängseller när särskilda skyddsbestämmelser införs enbart för en viss byggnad somkan identifieras med text. På molsvarande sätt bör en särskild handling medplanbestämmelser kunna undvaras, om förslaget exempelvis omfattar enbart markför allmän plats. Bestämmelserna kan ocksä begränsas till atl avse tillägg lilleller ändring i en tidigare lagakraftvunnen plan och blir dä gällande som endel av denna utan alt nägon ny plankarta behövs. Andra stycket avhandlar kraven påplankartan. Av plankartan skall framgå hur planomrädet delas upp pä mark förallmän plats, kvartersmark och vattenområden samt inom vilket geografisktavsnitt som varje bestämmelse skall gälla. På kartan skall sådana markeringarsom har rättslig innebörd klart åtskiljas från sådana som har enbart informalivkaraktär. 1 del remitterade lagförslagetföreskrivs i andra styckel atl plankartan normalt skall upprättas på grundvalav en för ändamålet avsedd karta. Denna bestämmelse har pä förslag av lagrådel(yttrandet s. 58) flyttats till avsnittet om förfarandet och återfinns därför i198. Tredje stycket saknar motsvarigheti gällande rätt. Tydlighelskravet är en direkt följd av att jag anser att PBLbör garantera en ökad delaktighet i planbesluten av allmänhet, sakägare ochförtroendevalda. Denna fräga har ingående behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitten 3.5 och 8.3.3). Genom sin placering i dennaparagraf kommer tydlighetskravet att knyta an till de slutliga planhandlingarna.Som lagrådet har framhållit (yttrandet s.58) kommer dock kravet att avspeglasig redan i utformningen av planförslaget. Av 26 5 framgår sålunda attplanbeskrivningen skall redovisa motiven förslaget och de viktigasteföljderna av det, dvs. ett slags tydlighelskrav som direkl riktas molhandlingarnas utformning under förslagsskedet. När del gäller kartan ochplanbestämmelserna är det viktigt att de utformas på elt så entydigt och klartsätt som möjligt. Enbart själva planhandlingarna kan emellertid knappast ge enfullständig bild av den blivande miljön. Därför har den formuleringen valts alldel av planhandlingarna skall tydligt framgå "hur planen reglerarmiljön". Bestämmelsen i tredje stycket bör alltså betraktas som ettgrundläggande krav pä de formella planhandlingarna - ett krav som i 265kompletteras med beslämmelser om planbeskrivning, illustrationer till dennaoch annat material som vid utställningen belyser förslagets innebörd. I sådana fall där syftet med planeninte lämpligen kan klargöras med exakt bestämmdseiext, kan planen görastydligare med hjälp av illustrationer. Denna uttrycksform kan varaändamålsenlig för planer som syftar till 1985/86:1 592 att bevara vissa miljökvaliteter eller kulturhistoriskavärden.