prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — stöder förslaget om att Allmänna reklamationsnämndenöverförs tiU . Iövrigt stöder vi utredningens förslag vad gäller : s återförande till KOV.Vad tUl sist gäUer vUka organisationer som ska företräda konsumenter ochnäringsliv i : s olika avdelningar är föreningen av den åsikten altkonsumenternas ställning i många faU skulle behöva förstärkas. Enligtvår erfarenhet fungerar arbetet inom i slort sett bra, varför del intefinns någon anledning bryta upp den verksamhet som etablerats. Delhindrar givetvis inte att handläggningsrutiner och kontaktorgan ses överi syfte atl underlätta kontakterna med de konsumenter som önskar få Prop.1985/86: 121 elt ärende prövat. Kommittén förslag att låta gå in iKonsumentverkets organisation finner vi inte vara tillräckligt motiverat föratt kunna la ställning. Ettav kommitténs förslag innebär i praktiken all ()införlivas i () organisalion. anser attkommitténs majoritet inte tiUräckligt beaktat de negativa konsekvenserna av förslagel.ARN har som fristående, tvistlösande organisation en ställning somgaranterar atl dess beslul i stor utsträckning följs av de näringsidkare som"fålls" i nämnden. En införiiv-ning med KOV skuUe kunna innebära alt ARN:s stäUning i detta hänseende försvagades, vilket i sin lur skuUe innebäranackdelar ur konsumentsynpunkt. Förbundet anser därför att frågan börytterligare belysas. HSBkan därför inte finna tillräckliga skäl för förslagel alt minska : s verksamheii övrigi och har inte heUer funnit argumenteringen övertygande för förslagelall i organisatoriskt hänseende inordna i . Kommitlénsförslag i detta hänseende avstyrks således. Meningenmed atl placera under Konsumeniverkei förslår vi inte. Detkan inte stärka liUlron till nämnden. Experthjälp har nämnden anledning atlsöka både i en egen stab och i såväl konsumentorganisationer, producentorganoch fackförbund, som i det statiiga verkel. Förärenden av de slag som handläggs av är dess verksamhei däremot av storbetydelse, och det är enligt förbundet lämpligt att också i fortsättningenfår en självständig stäUning. SSKFstöder förslaget om att överförs till KOV. Researrangörsföreningeni och Svenska resebranschens förening ARNär etl kvalificerat, effektivt och lättillgängligt organ för lösning av reklamationsärenden. Det måsle förebringas starka skäl för alt föreia förändringar i försvagande riktning av ett så väl fungerande organ. Några sådana finns inte i betänkandet. I anledning härav är det vår uppfattning, 327 attnågra förslag i vad avser reklamalionshanleringen baserade på kommit- Prop.1985/86: 121 tens betänkande inte bör komma ifråga förrän en noggrann utredningav konsekvenserna därav har skett. 8 Resursbehov och finansiering Kommitténräknar med atl vissa besparingar skaU kunna göras hos . Kommittén synesockså ha räknat med atl de allmänna domstolama skall la hand om tvistefrågorinom ramen för nuvarande organisation. Hur slor målökningen kan bli är delsvårt alt ha någon säker mening om. Hell klart är emeUertid all tingsrätternainte kan la på sig en väsentiigt större målbörda ulan molsvarandeförstärkningar. Ulanatl gå in i detalj på frågan vilka resurser som behövs på det konsumentpolitiskaområdet och hur de bör fördelas vUl NO endasl göra den aUmänna reflexionen altdet i en lid av begränsade resurser är särskilt viktigt att dessa satsas påklart avgränsade, konkreta problemområden, framför all fördela resursema på mängd olika ålgärder på allmänt beskrivna, generella områden. En sådanfördelning kan innebära en olycklig splktring och förta möjligheten tillriktade insatser av särskUt värde för konsumenlkoUeklivet och då framför alllde svaga konsumenterna. Detär som redan berörts viktigt all man inom ramen för konsumentpolitikenbedriver särskUt riktade insatser mot vissa gmpper som i något avseende kanbetraktas som resurssvaga, t. ex. pensionärer, skolungdom, handikappade ochinvandrare. En likartad form av riktade konsumentpolitiska åtgärder, som enligtvad SPK kunnal notera visat sig myckel värdefull för berörda och som även frånallmän synpunkl måsle bedömas som väsentlig, utgör del s.k. glesbygdsstödet.Genom ätt statliga budgetmedel ställs liU förfogande för all upprätthålla enviss kommersiell service även i glesbygder kan konsumenterna i dessa trakterbesparas långväga inköpsresor för bl.a. sin dagligvamförsörjning. förstår kommer det även all föreligga behov avsådant stöd i många regioner, där underiaget för en fortsatt butiksservice renlföretagsekonomiskt sviktar. SPK kan mol denna bakgmnd inte ansluta sig till kommitlénsförslag atl minska medelstilldelningen tiU del statiiga glesbygdsstödet med Imiljon kronor i syfte all med motsvarande belopp kunna förbättrakonsumentverkets cenlrala resurser. Engenomgång av betänkandet visar atl kommittén inte har funnit någol i verketsnuvarande verksamhei som ulan skada för konsumentemas intressen kan skärasbort eller reduceras. Tvärtom påpekas atl pågående verksamheter skallfortsätta, gärna mer offensivt. lyft fram ett antal arbetsområden som del inte varitmöjligt alt bearbeta eller utveckla i tiUräcklig utsträckning. För atlmöjliggöra en ny och starkare konsumentpolitisk satsning föreslår kommittén nyaresurser för arbetet inom dessa områden. Del föreslagna resurstillskottetuppgår sammanlagt tiU 4,0 milj. kr. för /87 och 6,5 milj. kr.för /88. Konsumentverketdelar kommitléns uppfattning om vad som är viktigt alt satsa på. Arbetet enligtkommitténs intentioner skulle ge bättre underlag för den hushållsekonomiska verksamheleni vid mening, göra del möjligt atl påverka produktutvecklingen med utgångspunktfrån brukar-kraven, möjliggöra en vidareutveckling av arbeiei avseendevaruförsörjning och bevaka konsumenlaspekler på livsstilsreklam och könsdiskriminerandereklam. Det skulle också gynna samarbetet med frivilliga organisationer ochgöra del möjligt alt stärka konsumentfrågornas ställning i utbildningen. Enfömtsättning för all kommitléns intentioner skall kunna förverkligas är dockalt de föreslagna resurstillskotten ställs tUl verkels förfogande. Kommitténhar med aU rätl betecknat beloppen som minimibelopp. Deovannämnda resurstillskotten omfattar inte finansieringen av den konsumentlekniskaprofessuren m.m. Som framgått av tidigare avsnitt anser verket atl det ärviktigt atl verksamhelen vid får fortsätta. Del är dock verkelsbestämda uppfattning atl medel för detla i priorile-ringssammanhang måstebetraktas avskik från övriga verksamhei. Verket vill erinra omall man i samband med tillkomsten av STU och Konsumeniverkei övervägde vilkenav myndighelema som borde ha ansvaret för del konsumentlekniska forsknings- ochutvecklingsarbetet. Man fann att det var lämpligt atl styrelsen fick detlaansvar. Efler hand har styrelsens bmkarorienterade insatser stegvis reducerats.Mol denna bakgmnd anser verkel all resursema för professuren m. m. bör tasantingen av medel som STU f.n. disponerar för konsumenlteknisk forskning ellerav egna medel. Del lorde vara en fördel om anslagel kanaliserades viaKonsumentverket. Därigenom skuUe ett starkare band etableras mellanverksamheten vid och . Kommitténtror att besparingar skall kunna göras genom samordning av KOV och . Vari dessa besparingar skulle beslå har inte preciserats. kan dock med de erfarenheter som vunnits av nämnden som själv ständig myndighei med bestämdhet påstå atl några ekonomiska besparing ar inte slår atl vinna vid en sammanslagning av myndigheterna. Tvärtom har de administrativa arbetsuppgifterna bättre kunnal anpassas till nämn- 329 densspeciella förhållanden sedan nämnden blev en fristående myndighet. Prop.1985/86: 121 För de "nya administativa arbetsuppgifterna, ekonomi- och personaladministralivafunktioner, används inte mer än de resurser som KOV uppskattade all man därföre 1981 använde för nämnda frågor. ARNoch KOV har fortsalt haft etl administrativt samarbete även efler 1981. harhyrt vissa servicefunktioner såsom expeditions vakttjänster och registralurtjänsterav KOV. EftersomARN har tillmötesgått KOV: s önskemål om lokalbyte fr. o. m. ochsåledes numera har sill kansli i en annan byggnad än verkel faller det sig dockinte lika naturiigt som tidigare, då myndigheterna var samlokaliserade, atthyra tjänster av KOV. Sålunda sköts numera vaktmästeri, löneredovisning saml regislralurav nämnden själv. Detla blir billigare för än vad det kostar atl hyramotsvarande tjänster från KOV. Kommitténanser vidare alt besparingar bör kunna göras genom alt : s kansli avlastasvad man kallar direkl lelefonrådgivning till allmänheten och genom borttagandeav arvoden lUl partsrepresentanter i nämnden. har ovan redovisat sin synpå telefonservice. Som där framgår anser nämnden atl nuvarande service ärrimligt avvägd. Del finns också mycket begränsade besparingar alt göra om dennaskulle upphöra. Telefonsamtalen i ej registrerade ärenden har beräknats taungefär , dvs. ganska exakt en handläggares arbetstid.Härtill kommer alt del bland dessa samtal finns en hel del förfrågningar frånkommunala konsumenlvägledare vilka även med kommitténs synsätt skulle hatillgäng till nämndens sakkunskap. Sådana förfrågningar skulle självfallet ökaom allmänheten inte har möjlighel all ringa direkt lill . -Med tanke på detblygsamma belopp som del här handlar om förmodar nämnden att kommkténs förslagom inskränkt telefonservice likaväl som dess tidigare i yttrandet kommenteradeförslag om obligatorisk hänvisning till den kommunala vägledningenhuvudsakligen syftar till all skapa opinion för en ulbyggnad av den kommunala verksamhelen.Denna i sig legitima tanke hade enligt nämndens mening gärna kunnat föras frami klartext i betänkandet. i sammanträdesarvoden lill nämndledamöter. Omuppdraget som nämndledamot inte skulle arvoderas gör nämnden alltså enmotsvarande besparing. Även om naturligtvis varje besparing är välkommenställer sig nämnden tveksam till förslagel. Tjänstgöringen i skulle i såfall avvika frän vad som i övrigt lillämpas beträffande molsvarande uppdrag iandra nämnder o.dyl. Det finns risk alt rekryteringen av tillräckligtkvalificerade ledamöler för nämnduppdragel försvåras om den stimulans somarvoderingen väl ändå utgör las bort. Besparingen för statsmakterna lorde viduteblivet arvode i vart fall bli marginell. - har här utgåtl från atttanken bakom förslagel, trots dess någol oklara formulering (på sid 149 ibetänkandet nämns bara branschorganisationernas representanter), är att bådenäringslivs- och konsumenlrepresenlanterna skulle befrias från arvodering. ARNtror inte all antalet ärenden tiU nämnden i större utsträckning kommer all påverkas av kommitléns förslag till ulbyggnad av den lokala 330 verksamhelen.I vart fall är del uteslutet atl några mer omedelbara effekter Prop. 1985/86:121 skulle uppkomma. Mol denna bakgrund kan konstaleras att kommitténsbesparingsförslag vad gäller saknar underlag. Del tycks f.ö. en majoritetav kommkléledamölerna också anse. De administrativa kostnaderna har som nämntsblivk lägre med nämnden som en fristående myndighet. Några "stordriflsfördelar"står inte alt vinna på en sammanslagning. Endasl begränsade kostnadsbesparingarskulle bli följden av nedskuren lelefonservcie och borttagande av arvoden till ledamölerna.Ännu en omorganisation av nämnden skulle dessulom i sig medföraeffektivitetsförluster . Del är mol denna bakgmnd myckelförvånande hur kommittén kan ha kommit fram till en besparing av I milj. /86 och ytteriigare 1,7 milj. kr. Det harinte på någol sätt redovisats hur beloppen är beräknade. Isammanhanget viU också kommentera kommitténs redovisning på sid 154 avutgifterna för KOV respektive . Det är svårt att förslå vad en procentuell jämföresleav de två myndigheternas budget skall tjäna för syfle. Relationen mellan tvåmyndigheters anslag är väl ingen för alltid given storhet. I detta fall är denett resultat av politiska beslut. När statsmakterna beslutade utvidga nämndens verksamheimed vissl arbete på fast egendom fr. o. m. 1981 tillfördes nämnden vissa nyaresurser. Atl nämndens "procentuella" andel då ökade blir väl närmasten själklarhel. Därefter har emellertid nämndens budget kontinuerligt skurilsned enligt det s.k. huvudalternativet. ARNvill på nytt framhålla all kommktén har negligerat den resursökning som blirnödvändig på domstolssidan om tingsrätterna såsom kommittén menar i störreutsträckning skulle få över sädana tvister som f.n. prövas av . Vilken summasom det här kan bU fråga om lorde andra remissinstanser än kunna ge bättrebesked om. Delbör framhållas all anslagel tiU nämndverksamhelen är mycket lågt i förhållandetill den service och den nytta som genom verksamhelen kommer medborgarna lilldel. Kommitténberäknar resursbehovet för sina förslag tUl totalt ., räknat /88. För /87 uppskattas behovel till 4,0 mkr.Kommittén föreslår all insatserna finansieras via neddragningar inom spardelegationen,styrelsen för leknisk utveckling, indusiridepartementel och allmännareklamationsnämnden. Statskontorethar följande kommentarer. Belräffande spardelegationen instämmer statskontoreti vad som experten anför i sitl särskilda yttrande. Statskontoretavstyrker en överflyttning av medel från styrelsen för teknisk utveckling.Styrelsen har en kunskap om och ett ansvar för forsknings- och utveckUngsarbeletsom inte bör splittras. Sammanfattningsvisanser statskontoret atl de finansieringsvägar utredningen pekar ut inte ärrealistiska. Kommitlénsförslag innebär att del nuvarande konsumentpoliliska arbetet fördjupas ochbreddas. RRV har inget att invända mot detta men ifrågasätter om etlresurstillskott är nödvändigl. De förändringar som kan bli aktuella bör enligt RRV:smening finansieras genom omprioriteringar inom ramen för de resurser som KOVdisponerar. Utredningenföreslår att STU skall finansiera den konsumentlekniska forskningen med . o. m. bå. 1987/88. Uiredningensynes i sina överväganden i detla stycke inte ha beaktat STU: s uppgifter ochde riktlinjer statsmakterna utfärdat för STU: s verksamhet. Uiredningen anförinte heller några motiv för att frångå dessa rikllinjer. STU vill särskUterinra om statsmakternas uttalanden om viklen av flexibilitet och alt STU intefår låsa sina resurser genom permanent finansiering av institutioner (prop.1980/81:130). "Somjag har framhållk måste svensk industri i ökad utsträckning orienterasig mot leknikinlensiva produkter, processer och syslem. Här har svenskindustri de största konkurrensfördelarna, vifket blir alltmer accentuerat setti elt längre lidsperspektiv. En sådan inriktning kräver emellertid alt ökaderesurser satsas på forskning och utveckling. Med beaktande av det kärvastatsfinansiella läge som vi befinner oss i kan detla vad gäller samhälletsstöd uppnås bara genom en ökad prioritering av de statliga satsningarna motområden av särskild betydelse för svensk industris långsiktiga internationellakonkurrenskraft." "STU:sprogram för kunskapsutveckling bör emellertid användas som en rörlig resurs förtidsbegränsade och målinriktade insatser för att bygga upp ny kunskap ochförslärka kompetensen inom nya och eftersatta områden av betydelse för svenskindustris framtida konkurrenskraft." "STUskall inte finansiera uppbyggnaden av basresurser vid högskoloma. "beslöt i enlighet med var som anfördes i propositionen. STU är etl industripolkisktorgan. STU har inte ansvar för planering, finansiering eller genomförande av FoUinom sektorer där del finns ansvariga myndigheter, i detta faUkonsumentverket. Isamband med planeringen av för bå. 1984/85-1986/87,analyserades och värderades den industriella nyttan av varje delområde ochstörre projekt. Delkonsumenlrekniska områdel kunde mot bakgrund av STU: s induslripolitiskauppgifter inte rymmas inom de begränsade ramar som kunde påräknas. Mycketomfattande forskningsprogram av slor betydelse för den industrieUa utvecklingenkunde inte heller genomföras. Denna bedömning grundades i första hand på delkraftigt ökade behovel av en kunskapsuppbyggnad inom områden sominformationsteknologi, bioteknik, verkstadsteknik och materialteknik. a.mot denna bakgrund beslöt STU 1982 alt STU;s konsumenttekniska gmpp "i sin helhet förts över Prop.1985/86:121 i varaktiga former inkl. finansiering inom " (STU dnr. För all ge CTH tid att finna lämpligafinansieringsformer exempelvis genom UHÄ och lämnade STU samtidigtelt flerårigt avvecklingsstöd. ISTU: s Ireårsplan för bå. 1984/85-1986/87 redovisades avvägningar av FoU-insalserinom och meUan leknik- och branschområden. Stalsmaktema instämde i dessa priorteringar.De av statsmakterna anvisade ramarna medförde även inom de mest angelägnaområdena kraftiga begränsningar. Det finns därför en mängd prioteradeinsatser, som bör finansieras före den konsumentlekniska forskningen. Nämndenär däremol mer tveksam till att formalisera de olika forsknings-finansiärenasinsatser inom konsumenlforskningen på så sätl att speciella medel hos en radolika forskningsråd och hos andra finansiärer öronmärks för detla ändamål. Fördet försia fordrar sådana ålgärder en bred och god forskningskompetens inomområdet. Om antalet bra projekt är mindre än vad som motsvaras av de öronmärktamedlen finns en risk att mindre bra projekt erhåUer stöd p.g.a. bristandekonkurrens. Innan man har kännedom om hur det förhåller sig på denna punkt kanöronmärkning av medel ej rekommenderas. Man måsle också beakta atl del finns ellslort antal områden i del svenska samhället där forskning eftersöks och bedömssom synnerligen viktig. För många av dessa finns inga naturliga finansiärer allvända sig lill varför del kan vara lockande all öronmärka forskningsmedel ävenhär. I förlängningen kan vi erhålla en totalt låst finansieringssituation inomforskningsområdet. Slutligen är del ganska många forskningsråd och andraforskningsfinansiärer som svarar för forskning som är relevant för konsumenlområdel.En öronmärkning av medel skulle kunna medföra en sväradminislrerad samling avsmå öronmärkta anslag hos etl slort anlal finansiärer. Uiredningenföreslär atl de medel från STU som finansierar tjänsten ochannan konsumenlteknisk forskning vid överförs tiU KOV för permanentfinansiering av denna verksamhei. Nämnden anser alt detla stöd är viktigt, mendessa medel bör överföras direkl till i stäUet för omvägen via KOV. Utredningenföreslår en resursförstärkning av konsumentverksamheten. Utredningens förslagberäknas kosta . 1986/87 och . 1987/88. Som en finansieringskällaföreslås atl stödet tUl kommersiell service i glesbygd minskas till . Länsslyrelsenanser atl en minskning med . för slödel liU kommer siell service i glesbygd skulle vara en ytterst negativ åtgärd, som kommer all drabba redan utsatta konsumenlgmpper, varför länsslyrelsen inte tiU styrker förslagel i denna del. Enligtlänsslyrelsens uppfattning bör inte cenlrala ämbetsverk engagera sig ekonomiskti lokala och regionala utvecklingsprojekt. Länen bör även i fortsättningensvara för behovsbedömningar och prioleringar av projektmedlens fördelning idel egna länel. Däremol bör de cenlrala verken kunna bidra med personellaresurser i olika utvecklingsprojekt. Länsslyrelsendelar inte heller kommitténs bedömning, att de föreslagna studierna skallfinansieras av glesbygdsmedel. Den stödgivning som förekommit till kommersieUservice i glesbygd har sannolikt undanröjt de största problemen vad gällermänniskors vamförsörjning i glesbygd. Detta hindrar inte atl insatser även ifortsättningen kan behöva göras för atl trygga varuförsörjningen i vissaområden. Även om antalet slödbehövande butiker kommer alt vara relativt settmindre, kommer i gengäld investeringarnas storlek att bli väsentiigt högre p.g.a.kostnadsutvecklingen. Länsslyrelsen anser därför att de medel som finnsanslagna lill kommersiell service i glesbygd måste finnas kvar i minsl sammaomfattning i framliden, om stödformen skall ha någon reell betydelse. Vadgäller framtida resursbehov räknar med alt behöva etl tillskottpä för /87 och /88 för alt utveckla sin verksamhet. Kommktén föreslår atl 1miljon kronor vardera året skall finansieras från industridepartementets huvudlkelför stöd lill kommersiell service i glesbygd i syfle alt göra insatser sommedför all del kommersieUa stödet i glesbygd kan minskas. Länsstyrelsenanser atl glesbygdsstödet i sin nuvarande form fyller en viktig funktion. Dethar också visat sig vara en billig och myckel effektiv stödform. Uiredningenhar enligt länsslyrelsens mening inte visat eller gjort troligt all konsumentverketkan göra insatser av lika slor betydelse för varuförsörjningen i glesbygd. Länsslyrelsenföreslår atl den regionala hemkonsulentorganisationen återinförs, samlavstyrker att medel tas från nuvarande regionalpolkiska stöd för överföring lillkonsumentverket. av finansieringen av sina förslag anser utredningen bör tas urindustridepartementets anslagspost: Regionala utvecklingsinsatser. I anslagsposteningår bl. a. stöd liU kommersiell service i glesbygd. Utredningen fömlsätler atlfinansieringsförslagel "inte kommer atl innebära begränsningar när delgäller behov av stöd till kommersiell service i glesbygd". Länsstyrelsenanser all en sådan effekt inte kan uteslutas. I utredning ens förslag finns inte heller några garantier för etl återförande med speci fika insatser i glesbygderna. Länsslyrelsen kan därför inte biträda finan sieringsförslagel lill denna del utan stödjer här reservanterna. gmndav den silualion som föreligger för glesbygderna och som beskrivits Prop.1985/86:121 ovan anser alt resurserna snarare borde öka än minskaför all kunna vidga slödel tiU den kommersiella servicen i glesbygden. Deförändringar som sker i samhället av olika slag kan i många fall"drabba" glesbygden hårt. exempel är kraven om blyfri bensin. Konsumentverkethar i en skrivelse till berörda departement beskrivk förslagels återverkningarpå drivmedelsförsörjningen i glesbygd. Där sägs bl.a.: "En grov skattningantyder dock all investeringsbehovet uppgår till i storleksordningen 20miljoner kronor . Verkel bedömer atl detlainvesteringsbehov inte kan tillgodoses inom ramen för nuvarandeglesbygdsanslag." Exempletpekar på de ökade behoven i glesbygden av bl. a. konsumentpolitisk art och detorimliga i utredningens förslag all minska anslagel som bl. a. avdelas tiUglesbygdsändamål. PÅKanser därför all KOV/KO måsle tilldelas resurser som gör det möjligt för verkelall fullgöra dessa uppgifter på etl från konsumentpolitisk synpunkt lUlfredslällandesätl. Hur det föreliggande resursbehovet skaU finansieras, undandrar sig dockkommitténs bedömande. Spardelegationenanser att del vore synnerligen olyckligt alt dra ner på de sparstimulerande insalsema.Kommittén har endasl arbetat några få månader men har redan projektförslag somvida överstiger de ekonomiska ramar som tilldelats kommittén. Spardelegationenser ingen grand för all ändra anslagsnivån för sparfrämjande ålgärder ochmotsätter sig starkt del förslag konsumenlpolitiska kommittén kommit med. Spardelegationenhar därför beslutat la avslånd från finansieringsförslagel all 2 mkr.överföres från Spardelegationens anslag till konsumentpoliliska åtgärder.Kommittén viU också klargöra all den har för avsikt alt samarbeta medkonsumentverket i olika sparstimulerande kampanjer rik-lade mol hushåUsseklorn. Beträffandefinansieringen av konsumentforskningen bör den ske via de gängse forskningsstödjandekanalerna och projektens bärkraft och värde granskas enligt sedvanligaforskningsrådsprinciper. Styrelsenvill slutligen understryka viklen av alt ges resurser så att verket kange bra information och underlagsmaterial liU den Detta är en förutsättning för en fortsalt 335 Dådet gäller finansieringen avstyrker styrelsen förslagel i den del det gäUer atlföra över pengar från industridepartementets glesbygdsstöd tillKonsumentverket. Styrelsen anser det väsentiigt alt det regionalpoliliskastödet tiU glesbygdslänen hålls samman och inte splittras upp på en mängd olikaaktörer. Kommitlénsdirektiv innebär alt förslagen skall rymmas inom nuvarande ekonomiska ramar. Deföreslår vissa omdisponeringar bl.a. stödet till kommersiell service i glesbygdkommer all minska. Tvärtom anser nämnden, kan problemen komma atl öka liksom"glesbygdsproblemen" i tätorter, dvs. alllför långa avslånd tilldagligvaror.