prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — 2 §Om kommunen inte rättar sig efter ett planföreläggande, kan regeringen på kommunens bekostnad låta upprätta och anla en ny eller ändrad plan eller ett nylt eller ändrat förordnande. Därvid skall länsslyrelsen ombesörja erforderliga samråd och utställningar. Regeringen skall före etl beslul om antagande bereda kommunen tillfälle atl yttra sig. 1 § Om ett markområde enligt endetaljplan skall användas för något annat än enskilt ändamål, är kommunenskyldig att lösa marken, om fastighetsägaren begär det. Skyldighet föreliggerdock inte atl lösa mark för allmän plats, för vilken nägon annan än kommunenskall vara väghållare. 2 § Om en fastighetsägare elleren innehavare av särskild rätt lill faslighelen genom beslul enligl denna lagförhindras all utnyttja tidigare tilläten markanvändning har han rält lillersällning av kommunen för den skada han lider. Om skadan inte är obetydlig iförhållande till värdet av den berörda delen av fastigheten, är kommunenskyldig atl lösa marken om fastighetsägaren begär del. Med lillåien markanvändning avses den i endelaljplan angivna markanvändningen före genomförandetidens slut samtanvändningen enligt ell bygglov, ett marklov, eller elt förhandslov under denenligl 13 kap. 17 S angivna eller 29 S bestämda giltighetstiden. Medgenomförandelid jämställs den tid med vilken kommunen enligl 9 kap. 17 S andrastycket kan vara skyldig att förlänga genomförandetiden. Närersättning bestäms skall vad som föreskrivs i 4 kap. 1 § expropria- 1985/86:1 92 lionslagen(1972:719) beträffande tilläten markanvändning avse den mark- 20 kap. 2-7 SSanvändning som var tillåten dä sådant beslut som avses iförsta siycket meddelades. 3 §Om en fasiighetsplun inom en detaljplan ändrus eller upphävs före utgången av den för detaljplanen bestämda genomförandeliden. har fastig- helsäguren och en innehavare a v särskild räll till fastigheten rätt tillersällning för den skada de lider härigenom. Med genomförandelid jämställs den lid, med vilkenkommunen enligl 9 kap. 17 S andra stycket kan vara skyldig ull föriängagenomförandetiden. 4 §Om kommunen i en detaljplan eller elt markförordnande meddelar föreskrifter beträffande schaklning. fy Ilning, trädfällning ochskogsplantering och fastighetsägaren eller den .som innehar särskild räll lill faslighelen härigenom hindras all vidui åigärder inom ramen för pågående markanvänd ning, har han räll till ersällning av kommunen för den skada han lider, under Ibrutsätlning all skadan inie är obetydlig i förhållande lill värdet av den berörda delen av faslighelen. Uppkommer synnerligt men vid användningen avfastigheten, är kommunen skyldig alt lösa den, om fastighetsägaren begär del. 5 §Om kommunen i en detaljplan enligl 9 kap, 11 S eller etl murkförord- nande enligl 10 kap. 1 S 3 meddelar skyddsbestämmelser för all bevara sådan bebyggelse som unges i 5 kap, 14 Soch fastighetsägaren eller den som innehar särskild rält lill fusligheien härigenom hindras all vidla åigärder inom ramen för pågående markanvändning, har han räll lill ersällning av kommunen för den skada han lider, under förulsältning au skudan inte är obetydlig i förhållande lill värdet av den berörda delen av fastigheten. Uppkommer synnerligt men vid användningen avfastigheten är kommunen skyldig alt lösa den, om fastigheisägaren begär del, 6§Om kommunen i ett markförordnande enligt 10 kap. I S 4 meddelar bestämmelserför atl inom etl område som anges i 5 kap. 15 S irygga friluftinlresset ochfastigheisägaren eller den som innehar särskild rätt till faslighelen härigenomhindras all vidta åigärder inom ramen för pågående markanvändning, har han rälltill ersättning av kommunen förden skada han lider, under förutsättning atlskadan inte är obetydlig i förhållande lill värdet av den berörda delen avfasligheten. Uppkommer synneriigt men vid användningen avfastigheten, är kommunen skyldig att lösa den. om fastighetsägaren begär det. 7§ Har på grund av ett beslul enligt 6 kap. 7 § rivning eller någon annan åtgärdföretagits beträffande en byggnad eller en anläggning eller en ändringförelagiis av en utfart, har fastighetsägaren eller den som innehar särskildrält till fastigheten rätt lill ersättning av kommunen för den skada han lider. Om skadan inte är obetydlig i förhållande tillvärdet av den berörda delen av fastigheten, är kommunen skyldig att lösamarken.om fastighetsägaren begär det. Prop.1985/86:1 93 8S Har den som håller stängsel anordnat grind eller annan genomgång på grund avell beslul enligl 6 kap. 9 § har hän räll till ersättning av kommunen för dettasaml för underhåll av genomgängen. Ersättning skall dock inte utgå om del äruppenbart alt stängslet endasi avser atl utestänga allmänheten från etl områdedär den annars skulle haft rätt att färdas fritt. 9§Blir elt område, som enligl en delaljplan har varit avsett för allmänsamfärdsel, heli eller delvis använt för annat ändamål eller ändrat till sitthöjdläge, och uppstår härigenom skada för ägare av en fastighet som liggerintill området eller förden som inneharsärskild rält till fastigheten, hårderätt lill ersällning av kommunen för den skada de lider under förutsällning attskadan inte är obetydlig i förhållande lill värdet av den berörda delen avfastigheten. Uppkommer synnerligt men vid användningen av fastigheten är kommunen skyldigall lösa den, om fastighetsägaren begär del, 10§ 1 fråga om ersättning ochinlösen skall expropriationslagen (1972:719) gälla i den mån avvikandebestämmelser inie meddelas enligt denna lag, 11§ Ersällning betalas på en gångeller, om särskilda skäl föreligger, med årliga belopp. Kommunen,fastigheisägaren eller den som innehar särskild rätt lill fastigheten kanbegäraomprövningaversättningen,om förhållandena ändras väsentligt. 12§ Vad som har avtalats elleruppenbarligen förutsatts gälla mellan kommunen och en fastighetsägare eller eninnehavare av särskild rätt till faslighelen i fråga om ersättning, skall gällaäven mol den, som efler det all rätten till ersättning uppkom, har förvärvatfastigheten eller den särskilda rätten. 13§ Den som med stöd av dettakap. vill begära inlösen eller ersällning skall väcka talan vid denfastighelsdomslol inom vars område fastigheten är belägen. Talan enligl 2-9 SS skall väckas fråndel att beslutet, på vilket talan grundas, har vunnii laga kraft. 14§ Ogillas ell yrkande omersättning eller inlösen och har målet anhäng-iggjortsav fastighetsägaren ellerden som inneharsärskild rätt till fastigheten, lillämpas allmänna regler omrättegångskostnad. Om han har haft skälig anledning alt fö sin talan prövad avdomstol, kan dock efter omständigheterna förordnas att kommunen skall ersällahonom hans räliegångskostnad eller att vardera parten skall bära sin kostnad. 15§ Uppkommer i mål om inlösen avmark tvist om rätt eller skyldighet att lösa, skall bestämmelserna omförhandstilliräde i expropriationslagen (1972:719) lillämpas först sedan detgenom en dom som har vunnit laga kraft har blivii avgjort att inlösen skallske, 16 §Vid inlösen av mark enligt detta kap. skall presumtionstidpunkten Prop.1985/86:1 94 enligl4 kap. 3 S expropriationslagen (1972:719) vara dagen lio år före det all 20kap. 16-17 SS talan om inlösen väcktes. 17§ Försummar kommunen all. pä det säll som föreskrivs i expropriationslagen(1972:719). nedsätta den expropriationsersätlning som har fastställts i ell målom inlösen av mark, och har inte marken tillträtls eller enligl 6 kap. 10 Sexpropriationslagen övergått på kommunen, skall frågan om markens avträdandevara förfallen, om någon som är berättigad till ersällning yrkar det. 1 §Denna lag träder i kraft . Genom denna lag upphävs byggnadslagen (1947:385),byggnadsstadgan (1959:612), lagen (1968:598) angående handläggning av frågoromregionplan för kommunerna i , lagen (1976:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande m. m. saml lagen (1976:296)om kriskopplingm. m,, om inte nägot annat föreskrivs i detla kap. 2§Alla kommuner i lundei skall före den ha antagit en murköversiktsom anges i 7 kap. Beslämmelserna i 7 kap. om ändring av enmarköversikl skall tillämpas när en marköversikt första gången upprättas ochuntas, 3 §Generalplaner och stomplaner som har fastställts enligl beslämmelserna i byggnadslagen (1947:385) eller molsvarande äldre bestämmelser skall gälla som områdesplaner enligt denna lag. 1 fråga om ersättning och inlösen rned anledning aven generalplan skall 22 och 23 SS byggnadslagen (1947:385) lillämpas, om talanhar väckts före utgången av är 1985. 4 §Stadsplaner, byggnadsplaner eller avstyckningsplaner, som är gällande när denna lag träder i kraft, gäller som delaljplaner enligt denna lag. I fråga om stadsplaner eller byggnadsplaner skallbestämmelserna om genomförandelid i 9 kap. 17 S gälla endast om planen harfastställts genom beslut som har vunnii laga kraft från utgången avår 1976 till ikraftlrädandet av denna lag. Genomförandeliden fören sädan planskall vara lio år räknal från den dag då beslutet att faslslälla planen vannlaga kraft. 5 §Om en stadsplan eller en byggnadsplan har antagits när denna lag träder i kraft skall äldre bestämmelserom fastställande och om fullföljd av talan gälla. Genomförandeliden fören sädan plan skall vara lio är. räknat från den dag då beslutet alt faslslälla planen har vunnii laga kraft. 6§Om strandskydd enligl 15 S naturvårdslagen (1964:822) råder inom eU område medsladsplan eller byggnadsplan, skall strandskyddet gälla även Prop.1985/86:1 95 efterikraftträdandet av denna lag. 21 kap. 6-14 Si; Elt förordnande enligl 15 S andra siycketnalurvårdsiägeh om au elt strandområde inie skall omfallas av slrandskydd,eller atl ell sirandskydds-område skall utvidgas, skall gälla även efter lagensikraftträdande. 7 §Regionplaner som har fastställts efter utgången a v är 1979 skall gälla som regionplan enligt 12 kap. denna lag av räknal från den dag då planen fastställdes. landstingskommun skall lills vidareanses vara förordnad som regionplaneorgan enligl denna lag. Pä framställning avlandstingskommunen skall regeringen enligt 12 kap. I S tredje stycket beslämmaregionplaneorganets ansvarsområde. 8 § En lomtindelning som gällernär denna lag träder i kraft skall gälla som fastighetsplan enligt denna lag. 9 § beslut omfastighetsbildning för bebyggelse som har vunnit laga krafl frånutgången av är 1980 till ikraftlrädandet av denna lag, skall gälla somförhandslov till en åtgärd i överensstämmelse med det ändamål för vilketfastighetsbildningen barsken. sådant förhandslov förfallerom det intefullföljs med en ansökan om bygglov från del beslutet omfastighetsbildning vann laga kraft, 10 § I fråga om giltigheten av ettbyggnadslov som har meddelals enligl beslämmelserna i byggnadssladgan(1959:612) gäller äldre bestämmelser. 11 § Har förbud mot nybyggnadutfärdats enligt HOS andra siycket byggnadslagen (1947:385), skall förbudetanses utgöra sädan föreskrift i delaljplanen som avses i 9 kap. 16 S förstastycket denna lag. 12 § Har undantag från förbud motnybyggnad enligt byggnadslagen (1947:385)ellerundaniagenligt 16 S tredjesiycket nalurvårdslagen(l964:822) medgivits genom beslul som har vunnit lagakraft från utgången av till ikraftträdandet av denna lag,skall medgivandel gälla som förhandslov enligl denna lag. Elt sådantförhandslov förfaller om del inte fullföljs med en ansökan om bygglov inom femär frän den dag beslutet om medgivande vann laga kraft. 13 § Förbud enligt 17 Sbyggnadslagen (1947:385) mot schaklning, fyllning, trädfällning eller annandärmed jämföriig åtgärd, som gäller när denna lag träder i kraft, skallfortsätta att gälla, dock längst till utgången av . Detsamma gäller ifråga om förbud enligt 81 eller 82 S byggnadslagen. 1 fråga om ersättning och inlösen med anledning avsådana förbud skall äldre bestämmelser lillämpas, om lalan har väckls föreutgången av är 1988. 14 §Med de undantag som anges i 11 och 13 S§ skall förbud enligl byggnadslagen (1947:385) mol nybyggnad upphöra att gälla när denna lag träder i krafl. 1985/86:1 96 Delsamma skall gälla förbud mot rivning av byggnad enligt 35 a S 21 kap. 14-19 SS byggnadslagen. 15 § Etl förbud enligt 40 Soch 110S fjärde siycket byggnadslagen (1947:385) mol schaklning, fyllning,trädfällning eller annan därmed jämförlig åtgärd, som gäller närdenna lagträder i kraft, skall därefiergällasomell förordnande enligl 13 kap, 9 S 1denna lag. 16 § Med den begränsning som kanfölja av övergångsbestämmelserna till lagen (1977:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande m, m. skull 15 kap. tillämpus även päöverträdelser som har begåtts före ikraftträdandet av denna lag. 17 § Omen åtgärd påbörjas föreikraftträdandet av denna lag, skall frågan om tillstånd krävs för åtgärdenprövas enligl äldre beslämmelser. 18 § Bestämmelserna i 16 kap.lillämpas även i fråga om förelägganden som före ikraftlrädandel av denna laghar beslulats med stöd av lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vidolovligt byggande m. m. före ulgången av år 1985besluta ett föreläggande enligt 16 kap. I S första styckel, 19 §Mål som hur anhängiggjorts hos domstol före ikraftträdandet av denna lag skall prövas och handläggas enligl äldre bestämmelser. Prop.1985/86:1 97 Sammanfattning av vattenplaneringsutredningens betänkandeVattenplanering VPU:sbetänkande sammanfattas nedan undr tre rubriker: utredningsuppdraget (kapitel1), nuvarande förhållanden (kapitel 2-5) samt kommitténs överväganden ochförslag (kapitel 6-9). Sammanfattningen av de nuvarande förhållandena görs avutrymmesskäl mycket kortfattad. När det gäller kapitel 6-9 har redovisningeninriktats på de viktigaste utgångspunkterna för VPU:s bedömningar och förslag.För läsare som vill ha en fylligare, samlad beskrivning av förslagen ochresonemangen bakom dessa hänvisas till kapitel 9. Behovetav vattenplanering har påtalats i skrivelser till regeringen.Genom beslut bemyndigades chefen för ,statsrådet , att tillkalla en särskild kommitté för att utreda ochlägga fram förslag till former för vattenplanering. I kapitel I återgesdirektiven och beskrivs hur kommitténs arbete har lagts upp. Enligtdirektiven skulle kommittén bl, a. Opröva i vilken omfattning vattenplanering behövs och i ett längre tidsperspektiv, a kartlägga vilket underlag sombehövs, O utreda vilka resurser som behövs för att detta underlag skall kunnatas fram, D utarbeta förslag till former förvattenplanering. VPUhar med utgångspunkt från detta uttalande formulerat två grundsatser: Dplaneringen skall styras av politiker, O medborgarinflytandet skall garanteras! Somallmänna utgångspunkter för arbetet angavs i direktiven bl. a. alt planeringeni första hand är en fråga och att den ofta behöver samordnas i eninlerkommunal eller regional planering. VPU har i enlighet med direktiven koncentrerat sinainsatser på formema för planering där nyttjandet av grundvatten, sjöar ochvattendrag 7 1985/86. 1985/86:1 98 Även kust- och skärgårdsfrågor bör kunna behandlas inom ramen fördet föreslagna systemet. Ikapitel 2 beskrivs den nuvarande vattensituationen i landet. Nederbörd,markvatten, grundvatten och ytvatten är olika led i det hydrologiska kretsloppet.Vattnet är en viktig naturresurs med mångsidig användning. I kapitlet behandlasalla olika intressens anspråk på vatten, de problem som kan fmnas och huranspråken tenderar att utveckla sig . Den nuvarande resurssituationen beskrivs medavseende på två problemkomplex, dels områden med otillräckliga resurser, delsområden med intressemotsättningar. är rikt på vatten men tillgången ärändå knapp i vissa områden i de tätbefolkade södra och mellersta delarna, någotsom accentueras under torrår. På andra håll kan överskott på vatten orsakaöversvämningar. Det största problemet med vattenkvaliteten består i ökandesurhetsgrad och delvis som en följd härav ökande halter av tungmetaller. [ vissa områden i Sveedand och förekommermånga svådoren-liga intressen med risk för konkurrens om vattnet. I ärintressemotsättningar mellan vattenkraft och naturskydd/rekreation vanliga. I kapitel 3 lämnas en rapport om kunskapsläget närdet gäller vatten och vattenanvändning. Forskningen inom vattenvård, hydrologi ochhydrogeologi, vattenresursplaneringen och den sektoriella forskningen behandlas. Undersöknings- och utredningsverksamhet inomvattenområdet bedrivs vid vissa centrala myndigheter, länsstyrelserna ochkommunerna. De enskilda vattenanvändama svarar dessutom för en relativtomfattande undersöknings- och utredningsverksamhet i samband med ärenden somprövas enligt vattenlagen och miljöskyddslagen. På central nivå finns kontroll- ochövervakningssystem för vattenresurserna i fråga om nederbörd, vattenföring.vattenstånd i sjöar och kustvatten, sedimenttransport, gnindvattenstånd ochgrundvattenkvalitet samt vattenkvalitet i sjöar, vattendrag och vatten. På regional nivå ansvarar förtillsynen enligt miljöskyddslagen, vari bl. a. ingår kontroll av recipientema.Huvudmännen för olika anläggningar med utsläpp ansvarar primärt för kontrollenav den egna verksamheten. Genom samordning vattendragsvis eller länsvis har ettrelativt finmaskigt övervakningssystem byggts upp inom områden däravloppsutsläpp förekommer. Vattenvårdsförbunden svarar på många håll för samordningen- en roll som kan komma att övertas av vattenförbund. har att övervaka tillståndet i länetsvatten. Utöver reci-pientkontrollen kan det t, ex. gälla kontroll avförsurningstillståndet. Kommunerna kontrollerar bl. a. kvaliteten ivattentäkter och friluftsbad. En utökning av den kommunala tillsynsverksamhetenföreslås bl. a. av miljöskyddsutredningen i sitt delbetänkande "Bättremiljöskydd I" (SOU 1978:80). Prop.1985/86:1 99 Av kapitel 4 framgår hur vattenfrågorna behandlatsi lagstiftning och var de hör hemma administrativt. Viktigaprinciper i gällande vattenlag beskrivs liksom vattenlagsutredningens(VLU) slutbetänkande "Revision av vattenlagen" (SOU 1977:27). Efteravslutad remissbehandling bearbetas betänkandet nu i . Byggnadslagenär frän slutet av . Utredningen om ny plan- och byggnadslagstiftning() har lagt fram sitt förslag till ny plan- och bygglag (SOU1979:65, 66). Även detta betänkande har remissbehandlats och övervägs 1. n. iregeringskansliet. I hälsovårdsstadgan finns bestämmelser omvattenförsörjning och vattenundersökningar. har isitt betänkande "Kommunalt hälsoskydd" (SOU 1978:44) föreslagit attbestämmelsema om såväl kvaliteten på konsumtionsvatten som vattenkontrollenskall skärpas. Förslaget har remissbehandlats. Imiljöskyddslagstiftningen regleras miljöfarlig verksamhet. Lagen är bl. a.tillämplig på utsläpp av föroreningar till vatten och luft och användning avmark, byggnad eller anläggning på sätt som kan medföra förorening avvattendrag, sjö eller annat vattenområde. En översyn av lagen pågår genommiljöskyddsutredningen. Naturvårdslagenger möjUghet att under vissa förutsättningar skydda sjöar, vattendrag och andravattenområden från exploatering. Administrativtbehandlas vattenfrågorna av flera departement och centrala verk. Inom regeringen ligger det tyngsta politiskaansvaret för vattenplane-ringsfrågoma på ochbostadsdepartementet. Bland myndigheterna är det framför allt ,fiskeristyrel-sen, lantbruksstyrelsen, planverket, SGU och som harcentrala roller i dessa frågor. Ävenden kommunala administrationen beskrivs i korthet i kapitel 4. Ikapitel 5 redovisas några huvuddrag i samhällsplaneringen. Här belyses bl. a.den grundläggande roll som prövnings- och beslutssystem spelar genom attenskilda ärenden behandlas enligt skilda lagstiftningar. Som underlag för dessabeslut görs mer eller mindre omfattande utredningar. Olika planeringsformerinom ramen för den fysiska riksplaneringen, länsplaneringen och den kommunalaplaneringen beskrivs. Kommitténs överväganden och förslag VPU:söverväganden i kapitel 6 om behovet av vattenplanering och hur vattenfrågornaskall föras in i samhällsplaneringen kan sammanfattas i följande synpunkter: D Problemen är lokaliserade till speciella områdenför vilka det blir nödvändigt att införa regier om hur vattenresurserna skallfördelas. Det behövs inte någon ingående, detaljerad vattenplanering för helalandet - i varje fall inte . D Däremot kan det inomvissa områden bli nödvändigt att komplettera Prop.1985/86:1 100 nuvarandeplaneringssystem med regler om hur vattenresurserna skall fördelas. Q Vattenfrågorna bör inom mäni områden även ifortsättningen kunna lösas genom prövning enligt vattenlagen och annanlagstiftning eller genom att vattenresurserna skyddas genom-förordnanden enligtnaturvårdslagen eller miljöskyddsla({en.' D En bättre övervakning av tillstiindet ochutvecklingen i vattnen behövs, parallellt med planering i olikai former ochprövning av ärenden enligt gällande lagstiftning. a Planmässigt underlagför beslut behövs i enskilda ärenden. VPUhar funnit att följande allmänna krav bör ställas på ett system förvattenplanering: D Systemet måste vara fiexibelt till sin uppbyggnadeftersom vattenproblemen varierar starkt från område till område i fråga omkaraktär och omfattning. a Systemet skall göra det möjligt för samhället atthushålla med vattenresurser och bedriva en långsiktig planering. 0 Utvecklingen av tillståndet i vattenresursema(grundvatten, sjöar och vattendrag samt kustvatten) och av efterfrågan på vatten för olika ändamål bör följas och så långt möjligt också prognosticeras. 1 kapitel7 behandlas vilka former för vattenplanering som VPU kommit fram till som lämpliga med utgångspunkt från existerande system för prövning, beslut och samhällsplanering i stort. Departementschefen har genom sitt uttalande idirektiven till VPU "att planeringen av hur vattentillgångama inom enkommun bör utnyttjas är i första hand en fråga" aingetthuvudinriktningen på utredningsarbetet. Han framhåller vidare aitt de enskildakommunemas intressen ibland behöver samordnas i en inlerkommunal eller regionalplanering. VPU har konstaterat att sakkunskapen om vattnen ochvattenanvändningen i stor utsträckning finns inom ett antal centralamyndigheter, länsstyrelserna och andra statliga organ. VPU har således ställtsinför uppgiften att bygga upp ett planeringssystem som skall nära kopplas tillden kommunala planerings- och beslutsprocessen, som både kunskaperoch sakkunskap inom detta område till stora delar ligger utanför kommunerna. VPUföreslår att det nuvarande planeringssystemet kompletteras med Stommeni VPU:s förslag till planeringssystem utgörs av kommunala vai-tenöversikter.Huvudsyftet med dessa är att ge en allmän bild av vattensituationen ikommunerna och att redovisa hur olika vattenfrågor bör hanteras ifortsättningen. Kommunema kan ha en direkt, påtaglig nytta av att upprätta envattenöversikt. En översikt som antagits av kommunfullmäk- ligebör nämligen tillmätas betydelse vid prövning av ärenden enligt vattenlagen,miljöskyddslagen m. fl. VPU utgår från att flertalet kommuner kommer attupprätta sådana översikter under den första delen av . Det finns stora områden där vatlenproblemen är såbetydande att planer för hushållning med och användning av tillgångama redan nubör upprättas. Det kan gälla direkt konkurrens om kvantiteten mellan t. ex,vattenkraft, vattenförsörjning och bevattning, I regel är dock ävenkvalitetsfrå-goma invävda i problemen. Planeringsområde kan omfatta ett helteller delar av ett avrinningsområde. kan det ligga inom en kommun, menofta sträcker det sig över kommun- och länsgränser. VPU föreslår attvattenhushållningsplan upprättas för sådant område. Om det ligger inom enkommun, bör planen upprättas av kommunen i samråd med olika intressenter.Sträcker sig området över flera kommuner bör planeringen genomföras som ettinterkommunall samarbete. VPU föreslår att regeringen får rätt att föreskrivaför vilka områden i landet som vattenhushållningsplaner skall upprättas ochäven ange inriktning, omfattning och form för planering. VPU har i sitt arbete noterat att det relativt oftafinns behov av åtgärder för att förhindra konflikter mellan vattenintressenterinom mindre, avgränsade områden. VPU föreslår att en särskild förrättningsform- vattenfördelningsförrättning - införs för att åstadkomma en fördelning avvattentillgångama inom sådana områden.