prop · G9034 · 1985-12-31 00:00:00 — Bilden (hämtad frånriksbankens utredning beträffande raynthanteringen) beskriver myntens kretslopp:Dels kretsloppet mellan affärer m m ochkunder, dels mellan banker/post, affärerm m, kunder och automatföretag m m, dels mellanriksbankskontor och banker/ post. Nettotillskotten till kretsloppen från myntverket har legat i storleksordningen 175-290 miljoner myntper år. Beroende på valörmixen harmotsvarande nominella värden varierat från . Anskaffningskostnaden för tillskottsmynten har varierat mellan 35 och 70 miljonerkronor (kostnaderna exkl. material har uppgåtttill , dvs av självkostnaden). Kretsloppen försedlar är principiellt likartade myntensmed undantag för automatföretagens roll och det faktum att sedlarnas livslängd endast ären bråkdel av myntens (jämfört med ).Ärligt nettotillskott i antalsedlar och nominella värden av sedlar frän , som tillverkar sedlarna, är väsentligt större än för mynt. Självkostnadenper sedel är dock i regel väsentligt lägreän motsvarande kostnad för mynt, varförskillnaden i totala kostnader härigenomminskar. Myntens användning harunder tappat i förhållande tillsedlarna vad gäller högsta valör.Att mynten skulle tappa ytterligare i detta avseende förefaller ej troligt. I betalningsförmedlingväl insatta personer anser att denelektroniska betalningsförmedlingens utveckling endast får en begränsadeffekt pä behovet av mynt som betalningsmedel.Även om de ökande kostnaderna per kontant betalningstransaktionverkar för ökad användning av elek- troniskabetalkort anses utvecklingen ej bli såsnabb Prop. 1985/86" 4 och omvälvandesom ibland framförts. Det bör dock påpekasatt bedömningsunderlagen är bristfälliga.Ett stort behov av utredningar avseende elektronikens inverkan på behovet av mynt (och även sedlar) föreligger. Av ovanstående framgår att mynten utgören väsentlig del av betalningsförmedlingen och att kostnaderna förknippade med myntframställningen ärväsentliga. Detta förväntas gälla oberoende av säväl förskjutningar mellan sedlar och mynt som avytterligare och snabbare framsteg mot det "kontantlbsa" samhället. Möjligheteratt öka effektiviteten och måluppfyllelsen i myntframställning och -hantering är härför väsentliga frågor att beakta. beslötvåren 1983 att mynthanteringen skulleses över. Uppdraget utfördes av i samverkan med bl a myntverket.I rapporten daterad lämnas förslag till förbättrat mynthanteringssystem, bl a kommenteras förpackningsfrågan,möjligheterna till lokal clearing(utanför ), avgiftsbelagdriksbanksservice, rayntplanering och arbetsmiljöfrågor. pågår vidarebearbetningaroch försöksverksamhet beträffande rapportens förslag. uppdrogs till undertecknad att utföra en översynav mynttillverkningen avseende ekonomiska och organisatoriska frågor. Prop.1985/86'4 - Uppdrag, utförande ochrapportering Uppdraget, som redovisas i bilaga 1, innefattade följande punkter. Samordning av mynttillverkningen med sedelframställningen Samordnad administration och långsiktig produktionsplanering i sedel- ochmynttillverkningen Sedel- och mynttillverkningen under en huvudman Problemen med anledning av ev. vikande myntefterfrågan Mynttillverkningen i annan juridisk form Inordning av mynttillverkningen i Beaktande av ändringari myntserien enligt myntverkets framställning Uppdraget har utförtshuvudsakligen mars, . , ekonomiansvarig myntverket, har ägnatväsentlig tid till framtagning avekonomiskt bedömningsunderlag för utredningens räkning.Vidare har , och med medhjälpare och myntverkets fackliga företrädare. ,, ochBo Malmqvist samt revisionschefen vid , , lämnat värdefullasynpunkter under utredningens gång. ,chef för revisionskontoret vidkammarkollegiet, har varit behjälplig medatt utreda vissa redovisningsmässiga frågeställningar.Slutligen kan nämnas att utredningsarbetet löpande följtsav , , vilken även varit behjälplig med viss informationsframtagningoch synpunkter. Enligt myntverkets instruktion skall under myntdirektören finnas tre enheter, nämligen en föradministrativa ärenden, en för tillverkning av mynt och medaljer och en för materialkontroll. Av bilaga 2 framgår myntverkets organisationsplan. I sammanhanget är intressant att observera att försäljning ellermarknadsföring (eller uppdragsverksamheten)ej givits särskild plats i organisationen.Myntverkets olika verksamhetsgrenar (uppdragsverksamheten och myntframställningen) återspeglasej heller i organisationen. Administrativt utnyttjas de statliga standardsystemen för löner (SLÖR) och redovisning (System S), vilka är integrerade med riksredovisningen. Datorbaseraderutiner i övrigt (lagerredovisning,kalkylsystem etc) utnyttjas ej. bedriver sin verksamhet i hyrda lokaler i . Lokalerna är anpassade till myntframställning och omfattar ca 3.350 m kontor samt lager-och tillverkningslokaler. Fastigheten ligger relativt centralt och kan tänkas ha ett marknadsvärde i storleksordningen . Hyreskostnaden /84 uppgick till 1.333' (bruttohyran från ). Som framgår av bilaga 2 var per 51 personer anställda pä myntverket (antalet årsarbetare /34 utgjorde 50,7 stycken). Av personalstyrkan avser 8 stycken () administration, 3 stycken () kontroll av /86:4 inköptmaterial samt 39 stycken () tillverkning (inkl. efterbehandling) av myntoch medaljer. På sistnämnda enhet svarar medalj till verkningen etc för C3i avsysselsättningen. raynttillverkning utgår frän inköpta halvfabrikat, varför produktionen huvudsakligen avser prägling av halvfabrikaten (de 3 k rondellerna) och efter-bearbeteningi form av räkning och kontroll. Präglingen ärberoende av en verkstad för framställning av präglingsverktygoch dylikt. För medaljtillverkningen utgör grovarbetet kanske den väsentligaste avdelningen. Råvaran (halvfabrikaten) upphandlasfrån ett fåtal svenska och utländska leverantörer. Svensk leverantör svarar förca två tredjedalar av rondellerna. Tillverkade mynt levereras till . Detta gäller till bruksmynten och även i allt väsentligtde sam-larmynt (minnesmynt) som ibland framställs. Utleveranserna sker påinitiativ av , som hämtar medtransportbil när man anser det lämpligt (med viss framförhållning ) . Medaljerna distribueras genom ca 10.000 stycken postförskott per år.Kundregistret omfattar omkring 16.000 kunder, varav ca 1.000 kunder 1 utlandet.Dock svarar de 15 största kunderna för avförsäljningen av medaljer och samlarset. Mynttillverkningen äranslagsfinansierad, vilket innebär att årliga anslag erhällesfrän statsverket för kapacitetsutgifterna (inkl. personal) för myntframställningen.I gengäld skall myntverkets ärliga inkomst av myntningen inlevereras till statsverket. Denna inkomst utgör skill- Prop. nåden mellan 1 ena sidan nominella värdet av de mynt som inlägges i myntverkets lager och ä andra sidan utgifterna för materialanskaffningen. inbetalningar för mynten erhålles dock från först efter leverans. försäljningen till sker till nominella värden. Mynttillverkningens "bokslut" utgörs av en anslagsredovisning beträffande kapacitetskostnaderna (redovisning mot anslag) och inlevererat överskott (redovisning mot inkomsttitel) , en avräkning av överskottetmot statsverkets checkräkning samt en balansräkning. För att beskriva mynttillverkningens resultatstruktur redovisas i bilaga 3:1 en tä.nkt resultaträkning för /8 5 ir.ed utgå. ".gspur.kt från anslagsframställningen /86. Aret 1934/35 enligt anslagsframställningen innebär att av såväl .laskinell so.m personell kapacitet utnyttjas (kapacitetsberäkningarna bygger på åren 1978-1981 som basår; se vidare avsnitt 4 nedan). Som framgår av bilaga 3:1 medför en försäljning till nominella värden (Alt.O) ett onornalt överskott (även om man tar hänsyn till avsaknaden av kapitalkostnader och avskrivningar). har ca inlevererats till statsverketmed utgå.igspunkt från resultaträkningar enligt Alt.O. överskottet är av förklarliga skäl extremt beroe.-.de av vilka valörer som tillverkas. Mer normala resultaträkningar redovisas som alternativ A-C. Intressant att notera är att den direkta materialkostnaden utgör av .myntens självkostnad. Detta medför att verksanheten resultatmässigt sett är förhållandevis "okänslig" för begränsade volyrasvängningar (denna fräga diskuteras utförligare i avsnitt 4.2 nedan). Uppdragsverksamheten belyses i bilaga 3:2 genom en resultaträkning för /84. 1985/86:4 kapacitetskostnaderna av självkostnaden. har uppdragsverksamhetens omsättning varit relativt stabil. Omsättningen avser väsentligen medaljer av olika slag - belöningsmedaljer, egna utgåvor och övriga medaljer, t ex . balansräkning per redovisas i bilaga 3:3. Tillgångarna avser uppdragsverksamheten med undantag av varulagret, sommed ca avser myntproduktionen. Som tidigare nämnts beräknas statsverkets inkomst av myntningen utifrån nominella värden på mynt levererade till myntverkets eget färdigvarulager. Detta medför att lagervärdet i förhållande till gängse redovisnings- och värderingsprinciper per övervärderats (uppskrivits) med ca . Föregående bokslut var uppskrivningen ca . Så vitt vi förstått är dock uppskrivningarna ej lagstridiga i en anslagsfinansieradmyndighet - ett motsvarande förfarande i verksamhet, för vilken bokföringslagen gäller, vore klart lagstridig. Vidare kan noteras att kundfordringar avseende myntproduktionen saknas. Bland tillgångarna saknas även belopp motsvarande myntverkets maskiner och inventarier. Anledningen härtill är att utrustningen anskaffats genomerhållna anslag och härigenom "avskrivits" direkt. Verksamheten belastas vare sig avskrivningar eller kapitalkostnader avseende utnyttjad utrustning. Historisk anskaffningskostnad för utrustning anskaffad utgör ca 5.200 kkr. Om avskrivning skett skulle bokförda värdet röra sig om 1.760 kkr. Utrustningens äteranskaff-ningsvärde beräknat med hjälp avmaskinindex kan uppskattas till ca 13.000 kkr. Avskrivningarna skulle uppgå till 300-350 kkr, beräknade utifrån historisk anskaffningskostnad och 450-500 kkr utifrån äteranskaffningsvärdet. Skulderna avser huvudsakligen myntproduktionen. av balansräkningen är varulagret finansierat via av- Prop.1985/86:4 Finansieringsbehovet beror pä att myntverket ärligen levererar hela myntproduktionens "överskott" ( inkl. lageruppskrivningama)till statsverket och har säledes ingen möjlighet till självfinansiering. Detta har däremot uppdragsverksamhet, vars intjänade kapitalbelopp äterfinns i balansräkningen. Uppdragsverksamhetens kapital är större än omsättningen och verksamheten helt självfinansierad.Uppdragsverksamheten belastas kapitalkostnad, medan myntproduktionen ej belastas med nägra finansiella kostnader. Bilaga 3:4 belyser i sammandrag utvecklingen av myntverkets verksamhet . Prop.1985/86:4 3.3 ab AB bildades är1755 och är ett av Riksbank helägt dotterbolag. är sedeltryckeri integrerat i företaget. Vid pappersbruket tillverkas sedelpapper och säkerhetspapper, broschyrpapper, arkivpapper,postpapper m fl finpapperskvaliteter. Vid tryckeriet framställs värdetryck såsom sedlar, pass, aktier, obligationer, checkar,lotter m m. har antalet anställda personer ökatfrån 240 till 400. Omsättningen har ökat frånca till ca . Bilaga 4:1 innehålleren sammanställning, som belyser bolagets siffermässiga utveckling . Den ekonomiska utvecklingen måste betraktas som god. AB ägstill av riksbank. Bolaget har haft två investeringsperioder - en , då pappersbruket tillbyggdes och senast , då en ny rotationspress installerades i värdetryckeriet. Enligt årsredovisningförutser man nu ökade investeringar på marknadssidan. I årsredovisningenställs i utsikt att bolagets strävan efter affärsmässighet och avkastning på investerade resurser skall komma huvudmannenSveriges riksbank tillgodo i form av utdelning pä satsat kapital. Av bolagets omsättningrepresenteras ungefär hälften av papper och hälften av värdetryck. Av pappersbrukets omsättning svarar sedelpapper och säkerhetspapper för60-65% av omsättningen. Av totalomsättningengick pä export, varav sedelpapperetsvarade för . nadsförs pä länder utanför i samarbete med Prop. 1985/86: 4 engelska - världens ledande leverantör Samarbetet innebär att AB när ut på världsmarknaden utan en alltför tung egen organls- För marknadsföring av sedlar och annat värdetryck harman ett samarbete med det engelska företaget , Wilkinson P.L.C. Samarbetet bedrivs till viss del genom ett gemensamt dotterbolag, Bradbury-TumbaAB. är ett väletablerat sedeltryckeri. Samarbetet med Bradburyledde till en exportandel för värdetryckeriet av . riksbank köper sitt sedelbehov frän AB . Upphandlingen sker enligt affärsmässiga grunder. Förutom de årliga beställningarna lämnar treårsprognoser beträffande behovet av sedlar. Samarbetet mellan AB och fungerar enligt samstämmiga uppgifter väl. En skiss av AB organisation återfinns i bilaga 4:2. Som framgår av denna är den grundläggande verksamheten uppdelad i pappersbruket, värdetryckeriet, försäljningsavdelning och adrainistrationsavdelning. Vid sidan av dessa finns diverse stabs- och servicefunktioner. Försäljningsavdelningen omfattar mer än 10 personer och är i sin tur uppdelad i tre enheter, nämligen försäljning säkerhetspapper och tryck, försäljning civilpapper och order fakturering och spedition. Administrationsavdelningen handhar ekonomi, personal och inköp. Ekonomifunktionen är väl datoriserad. Prop.1985/86:4 3.4 planering och distribution av mynt Under utredningens gång har åtgärder vidtagits för att kartlägga den kort- och långsiktiga produktionsplaneringen av mynt. Dock har ej fullständig klarhet erhållits beträffande tillämpade rutiner. Detta kan förklaras av att till-lämpade rutinerej är formaliserade och att planeringsfunktionerna ej är särskiltutvecklade. Uppenbart är att planering av produktion, transporter och lagerhållning av mynt är problematisk. Med anledning avde enorma myntströmmarna ute i näringslivet kan mycket små relativa förändringar fä stora konsekvenser för myntproduktionen etc i absoluta tal. I utredningsrapporten "mynthantering i - förslag till principlösning", (Dnr 83-052-002) föreslås ett särskilt projekt för myntplanering. Behovet av ökade insatser pä detta område styrks av denna utrednings resultat. har dock av praktiska skäl på sätt och vis inte nägon planering behövts. har producerat så mycket man kunnat. Efterfrågan har varit större än utbudet. De kortsiktiga frågeställningarna har varit vilka myntvalörer som borde tillverkas först. har i princip argumenterat för att reservera produktionskapacitet för produktion av minnesmynt och för uppdragsverksamheten . Distribution av mynt från myntverket till riksbankskontoren sker med egna bilar och administreras av . Man försöker, sä långt möjligt, köramynten direkt frän till aktuella riksbankskontor. Ofta mellanlagras dock mynten vid huvudkontoret. Mynten transporteras antingen tillsammans med sedlar eller i särskilda mynttransporter. Vidavhämtning av mynt från myntverkets lager erhåller myntverket ofta anmärkningsvärt korta varsel. Detta har av "myntbrist" för- orsakat endel problem och medfört en del omställningar i Prop. 1985/86:4 produktionsapparaten. Med hänsyn till att de tekniska kraven på distribution avseende sedlar och mynt är olika bl a ur säkerhetssynvinkel,skulle möjligen en större del av "myntspeditionen" kunna ombesörjas direkt frånmyntverket i . I ovannämnda riksbanksutredningbeträffande mynthanteringen i Sverigeomnämns möjligheterna att utnyttja myntverkets lokaler i i större utsträckningi distributionen. I samband med anslagsframställningarna gör myntverket prognoser över behovet av nya mynt med hjälp av statistik avseende be loppsmässig förändring i utelöpandemynt per valör samt uppgifter om lager iriksbanken och myntverket. Med hjälpav dessa historiska uppgifter uppskattas framtiden. Prognosen översänds norraalttill för yttrande och används därefter imyntverkets ekonomiska planering . lager av mynt ligger normalt istorleksordningen . Detta belopp motsvaras antalsmässigt av ca 125 miljoner stycken mynt. Myntverketslager uppgick till ca 43 mkri nominella värden, vilket belopp motsvaradeungefär 75 miljoner stycken mynt. Totaltsett motsvarar lagren således ungefär 200 miljoner stycken mynt, vilket är ungefären knapp årsproduktion hos myntverket. Undersommaren och har den totala lagerhållningen ökattill ca 275 miljoner stycken mynt. I anslutning till en redogörelse beträffande planering och distributionav mynt bör framhållas att det rimligtvis är som har största möjligheterna att förutse säväl kort- som långsiktiga svängningar i myntbehovet. svararför distributionskedjan ochkontakterna med konsumenterna. Eventuella negativa konsekvenser av osäkra prognoser ochproduktionsplaner får dock tagas av myntverket. 1985/86:4 om givetvis en god samordning mellanriksbanken och myntverket underlättar och minimerardessa negativa konsekvenser bör en direktkoppling mellan befogenheter och ansvar göras.En sådan koppling finns beträffande sedelproduktionen. 3.5 Internationell utblick i myntverksrapporten . Mynthanteringen i handhas av bank. Norgesbank är enligt lag skyldig att tillhandahålla mynt. , den Konglige Mynt, tillhör bank . Verket ligger i Kongsbergca från , där bank har huvudkontor. Den Konglige Mynt har75 anställda, varav 50 arbetar medtillverkning av rondeller. Viss mängdfärdiga rondeller köps dock fränTyskland. Man har en kapacitet att präglaca 130 miljoner mynt . I distribueras mynten av bank via deunderlydande kassorna. myntverk lämnarsin produktion till myntkassan. har en präglingskapacitet på ca100 miljoner mynt . Egen tillverkning sker av ca 20%av rondellbehovet. i sorterar under finansministeriet. nationalbank har huvudkontor i . Inom huvudkontoret svarar myntkassan för all mynthantering. , den Konglige MjSnt,ingår i . Myntverketligger ca 2 mil från . Verket har egen tillverkning av rondeller. Internationellt ärvanligast att såväl tillverkning av rondeller, präglingsom utgivningsrätt är placerad under regeringarna eller motsvarande. Beträffande sedlar ärdet dock vanligast att tryck och utgivningsrättsorterar under riksbankerna eller motsvarande. Nästan samtliga industrialiserade länder har eget myntverk. Dock förekommer viss export, framförallt frånEngland, , och . Enligt uppgifter tillverkade Royal Mint i ca 20miljoner mynt för , ca 11 miljoner för , 53 miljoner för , 105 miljoner för , 14 miljoner för och 12 miljoner för FörenadeArabemiraten. 1985/86:4 verk exporterade ca 41 miljoner mynt till , 40 miljoner till och 33 .niljoner till . exporterade 90 .Tiiljoner mynt till och 60 miljoner till . myntverk exporterade 140 miljoner mynt till och 15 miljoner till . Redogörelsen illustrerar den typ av internationell handel med myntprägling som förekommer. Frän tillgänglig internationell statistik har i bilaga 5:1 sammanställts uppgifter beträffande producerade bruksmynt . Avbilagan framgår högsta och lägsta producerade myntvalör respektive år samt den andel av respektive års produktion som valören utgör. Av de medtagna 17 länderna har en av de fem lägsta högvalörerna (högsta valör i myntserien). Samtliga länder utom Schweizhar en lägsta myntvalör som är lägre än . I bilagan har även beräknats totalt antal producerade mynt per innevånare . ligger relativt högt på denna skala, men väsentligt lägre än . I bilaga 5:2 redovisas för samma länder genomsnittsvärdet per producerat mynt . Ar 1979 låg på den nedre delen av skalan och 1982 i mitten. Ibilaga 5:3 redovisas några uppgifter beträffande produktionen av minnesmynt . För att belysa den internationella utvecklingen har i bilaga 5:4 intagits detaljerade uppgifter beträffande ett antal länders bruksmyntvalörer 1979 och 1982 med uppgift om antal som producerats. Intressant att notera är att av 17 länder redovisar 9 länder en minskad produktionen mellan åren och 8 en ökad produktion. Avden internationella utblicken kan dragas slutsatsen att relativt etableradeaffärsförbindelser finns för export av mynt. Vidare kan noteras att internationellt produceras fortfarandemånga låga myntvalörer och att torde PrOp.1985/86:4 vara ett av de länder i världen som har den kortaste myntserien, mätt i antal valörer.I övrigt gäller förSverige inte några särskilt anmärkningsvärda förhållanden jämfört med andra länder. 33 3 1985/86. Prop.1985/86:4 4. 4.1 Begränsadsamordning sedlar och mynt En utgångspunkt för detta avsnitt äratt i denna utredning berörda frågeställningarligger inom det övergripande målet avseende en effektiv betalningsmedelshantering.I vilken män som betalningsmedlen bör utgöras avsedlar elle mynt är säledes en underordnad fråga och kanbedömas utifrån tekniska, kostnadsmässiga och användarmässiga förhållanden. A'/vikelser frånfullständig samordning bör därför särskilt kunnamotiveras. Den kanske väsentligasteskillnaden mellan mynthanteringer åena sidan och sedelhanteringen å andra sidanär roll. Som nämnts ovan i avsnittet om AB är relationen mellan (beställaren) och AB Tumbj Bruk (leverantören) affärsmässig. Beställarenhar ansvaret för lämpliga leveransvillkor och att han beställer rätt pr dukter i förhållande tillsitt behov. Leverantören har ansvaret för att leverera specificerade produkter . Den part som inte uppfyller sina åtaganden färsjälv bära konsekvenserna. Som framgårav avsnitt 3:4 ovan är re lationen mellan myntverket ochriksbanken inte lika klar i praktiken, vare sig beträffande befogenheter eller ansvar. En motsvaranderelation som för sedlar skulle verka för en effektivare planering avseende produktion,-distribution och lagerhållning, såväl hosriksbanken som hos myn verket. Den affärsmässiga relationen kompletteras av ägaransvar i AB . Min uppfattning är att relationen mellan och AB Brukgynnar såväl affärsmässighet som samordning. Vid övergängen från 5-kronorssedel till 5-kronorsmyntillustrerades bl a vissa konsekvenser av den begränsade samordningen mellan sedlar å ena sidan och mynt å andra sidan Den långa övergångsperioden uppfattas av många som nega- Prop. 1985/86:4 tiv. En gemensarabeslutsfattare avseende val av mynt eller sedel för en betalningsmedelsvalörskulle framtvinga specifikt beslut i frågan.I den pågående diskussionen om in förandeav 10-kronorsmynt i stället för 10-kronorssedel har av olika anledningar myntetstekniska utformning kommit att diskuteras innan något beslut ora övergång tagits. Det är också möjligt atttidpunkten för upphörande med 5-öres-och25-öresmynt bättre hade anpassats till ett införande av 10-kronorsmyntet och slopande av 10-kronorssedelnom säväl de övergripande ekonomiska ansvaret ochbeslutsfattandet varit gemensamt. En ytterligare skillnad mellan sedlar och mynt är att de ekonomiskt behandlas olika. Sedlarna förvärvas av riksbankenfrån AB till framförhandlat pris. kostnadsför inköpet ochnoterar sedan utlämnade sedlar som en skuld tillallmänheten. Mynten däremot, förvärvas av från myntverket till nominellt värde.Inköpet bokförs dock som en tillgäng och belastar således inte resultat.De övervinster som uppstår hos myntverket på grund av den stora skillnaden mellan myntens tillverkningskostnadoch nominella värde behandlas som reell vinst ochlevereras in till statsverket. Visserligen återkommerendast en mindre andel av mynten (antaganden om har gjorts), men delsborde inte nägon intäkt tagas upp förrän mynten utlämnatstill allmänheten (vinsten uppstår inte vid produktionen och lagerhållningen), dels borde i varje fall vinsten senareläggas i förhållande till utlämnandettill allmänheten. Exempel pä konsekvensen av beaktande av de "fiktiva"vinsterna är att inlösningen av 5-öres-och 25-öresmynt beräknas återtaga50-100 mkr av tidigare redovisade vinster. Vad gäller samordning mellan sedlar ochmynt har särskilt penetrerats olika omräden, såsomproduktion, administration och marknadsföring.Beträffande produktionen kan konstateras 1985/86:4 att några särskilda samordningsfördelar knappast kan konstateras på grund av de skilda tillverkningsprocesserna. Vad gäller administrationen skulle möjligen en sammanslagning avekonomiadministrationerna för AB Tu.mbaBruk och myntverket kunna innebära vissapersonella besparingar, men dessa ärdels osäkra och dels i sammanhangetmarginella.