prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Den verkliga situationen ute i koimnunerna är emellertid den att nästan alla kommuner redan nu förfogaröver någon form av översiktlig plan som med relativtbegränsade resurser bör kunna utvecklas till ett planförslag som välduger som en första översiktsplan enligt PBL. I realiteten är en stor del av kommunerna redan inne i en revidering avplanmaterialet. Det finns flera som ocksåantagit siin andra kommunöversikt och är i färd med attutveckla underlaget för en kommande andra revidering. Att arbete med den översiktligaplaneringen i så många fall prioriterats, trots att inget tvingande legalt krav isammanhanget föreligger, bör kunna tolkas såatt ledningen i dessa kommuner bedömtatt värdet av att hålla den översiktligaplaneringen aktuell uppväger de kostnader som arbetet medfört. Om översiktsplanen ges en formell ställning enligt lagförslaget blir det möjligt attutnyttja det i planen nedlagda arbetet ännueffektivare, översiktsplanens riktlinjer för markanvändningeni olika områden kommer då att visa kommunfullmäktiges uppfattning om vilka ambitioner man har med markanvändningen ra. m. i kommunens olika delar. En antagen översiktsplan avspeglar även statens intresse av markanvändningen såsom det uttryckts vid samrådet. Härigenom bören fortsatt detaljplanläggning och kanske speciellt handläggningen av lovärendeni områden utan detaljplan underlättas. Arbetet, som en kommun måste lägga ner för att påverkabeslut som rör kommunen enligt andra lagar, kansägas vara beroende av om det finnsen väl utvecklad och aktuell översiktlig planering. Det är styrkan i kommunens argumentering för den ena eller andra lösningen som avgörom sådana beslut kan påverkas eller inte. En aktuell översiktsplan kan i ett sådant sammanhang bygga under kommunens uppfattningoch därmed göra beredningsarbetet effektivare , Den konstruktion som valts, att låta bestämmelsernai en detaljplan som trätt i kraft automatiskt ta över översiktsplanensriktlinjer innebär att ev. ändrade dispositioner i kommunen beträffande markanvändningeni ett visst område inte först behöverföranleda en revidering av översiktsplanen. Man kan utan formella hinder gå direkt påen detaljplanläggning och där uttrycka kommunens nya intentioner med området. Att detaljplanen på detta sätt"slår hål på" översiktsplanen inom sitt område ger kommunen samma flexi-biltet att bearbeta ändrade planeringsförutsättningar i detaljplan som gäller . Detsamma gäller enligtlagförslaget för områdesbestämmelser, som sedan de trätt i kraft, påsamma sätt som detaljplanen "slår hål på" översiktsplanenvars riktlinjer automatiskt får ge vika för områdesbestämmelserna. I relation till områdesbestämmelser och fastighetsplan har detaljplanen givitsen dominerande ställning. När en detaljplan får laga kraft utsläcker den alla andra planbeslut sominte överensstämmer med detaljplanens syfte. Områdesbestämmelserupphör att gälla inom detaljplanens område. Den föreslagna ordningen mellanplaninstituten kombinerar anpassningsmöjligheteroch smidighet i handläggningen och medför inte heller nya formella låsningar förkommunerna. Detaljplanen i stort samma institut som nuvarandestadsplan och byggnadsplan. I slåsnuvarande stadsplaneinstitut och byggnadsplaneinstitut ihop. Genom särskilda bestämmelseri planen klargörs huvudmannaskapet för allmännaplatser. Lagförslagets allmänna krav pånär detaljplan skall upprättas ärmildare än nuvarande bestämmelser men motsvarar i stort gällande praxis. Genom en formellt antagen översiktsplan och möjligheterna till reglering genom områdesbestämmelser bör behovet av detaljplanläggning i viss- månkunna minska ytterligare. 1985/86:1 396 Bestämmelse om obligatorisk genomförandetid Bestämmelserna om genomförandetid börmedverka till att detaljplaner produceras i anslutning till projekt som från allmänsynpunkt är angelägna förutvecklingen av kommunen. Markägarna får genom beatämnielsenett tryck på sig att medverka i denbebyggelseutveckling som bedöms vara nödvändig ianslutning till övriga kommunala planer. Administrativt börbestämmelsen medverka till att ärenden som avser ett visst område koncentreras i tiden och därmed antagligen kan handläggas effektivare. Förutsättningar och kunskap om tidigarebeslut är aktuella hos handläggande tjänstemän och beslutsfattare vilket bör underlättahandläggningen. Bestämmelserna om genomförandetid börockså medföra lättnader för kommunerna närde, sedan genomförandetiden gått till ända,vill göra ändringar i planerna. Lättnaderna hänförs 1 dettasammanhang dels till arbetet med ändringsbeslutet,dels till eventuella ersättningsanspråk från markägare som inte bebyggt tomten enligt den tidigareplanen. Genom att göra samtligasom bor på en fastighet till sakägare vidgas antalet personer som skall kallas tillsamråd och utställning. Detta medför givetvis en något mer omfattande administrationav t ex kallelser till samråd och utställning. Genom möjlighetentill kallelse genom kungörelse bör dock olägenheternai detta sammanhang kunna inskränka sig tillkostnaderna för annonseringen. behöver inte markägarelängre kallas genom rekommenderatbrev vilket innebär en viss lättnad jämfört med nuvarande ordning. Av betydelse förbedömningen av kostnaderna i dettasammanhang är frågan om hur den vid,gade sakägargruppenkommer att påverka besvärsfrekvensen i olika ärenden. Kommunen skall ju i sin tur lämna ett yttrande över inkomna besvär till besvärsmyndigheten.Med en ökad besvärsfrekvens kan kommunens arbete med sådana yttranden naturligtvis komma att öka i motsvarande grad. Hur förslaget att också hyresgästorganisationi området skall kallas till samråd och utställningkommer att verka med hänsyn till besvärshandlä(;gningenär också osäkert. Det är därför svårt att bedöma hur denna nya bestämmelse kommer att påverkakostnaderna för kommunerna. Sannolikt kommer bestämmelsen att medföraökade: kostnader. Prop.1985/86:1 97 Högre krav på tydlighet och begriplighet av planförslagets illustrationsmaterial Kravet på tydlighetoch begriplighet har studerats av statskontoret. Befintligt forsknings- ochutredningsmaterial visar att det gåratt åstadkomma en presentation av planförslag som allmänhetenuppfattar som tillfredställande ur tydlighetssynpunkt istort sett inom befintliga resurser. En förespråkad teknik i sammanhanget är den s k axonometriska projektionen som i själva planen ocksååskådliggör byggnadsvolymer och markytor.Det bör m a o vara möjligt förkommunerna att nå en tillfredställande nivåpå illustrationsmaterialet enligtPBL i stort sett med nuvarande resursinsatser sedan planteknikernatillgodogjort sig nu tillgängliga tekniker. Utlåtande över anmärkningaroch kommunicering Kravet på utlåtande överinkomna anmärkningar föreligger redan nu enligt 18 § BS. Kravet att berörda sakägare skall beredas tillfälle att bemötayttrandet har ingen motsvarighet i BS men motsvarar bestämmelserna i 15 §förvaltningslagen. I praktiken förekommer det bådeatt svarar för denna kommunicering som ett led i fastställelseprövningenoch att kommunen svarar för den innan ansökan om fastställelsesker. I det förra fallet medför lagförslagetatt en arbetsuppgift på överförs till kommunen. Kommunens merarbete i detta sammanhang bör dock bli marginellt, eftersom man ändå i andrasammanhang måste göra en sammanställning där nuvarande anmärkningarsom inte tillgodosetts redovisas Genom möjlighetentill områdesbestämmelser kan kommunerna inom större områdeninföra vissa preciserade bestämmelser. Härigenomkan t ex en del av frågeställningarna som kanske måste lösas för fleradetaljplaner hanteras i ett sammanhang och förasundan från diskussionen vid en följande detaljplanläggning. Också möjligheten att genom områdesbestämmelser ställaspeciella krav inom ett område innebär att detaljplanläggningi vissa sammanhang kan undvikas. Eftersom det ärfrivilligt för kommunerna att använda sig av områdesbestämmelser börde konstnadsmässiga konsekvenserna därmed vara dispositiva. De bör dock kunna medföraen effektivare hantering av vissa planfrågorjämfört med nuvarande ordning. 1985/86:1 398 Nya typer av anläggningaroch anordningar blir bygglovpliktiga PBL införobligatoriskt bygglovkrav för en nygrupp av objekt nämligen, idrottsplatser, fritidsanläggningar, skidliftar, campingplatser, skjutbanor, småbåtshamnar,motorbanor och golfbanor. Tillkommande objekt är också tunnlar, bergrum, radioraast&r,telemaster och torn samt parkeringsplatser. Detta innebär givetvis visst merarbete för koimnunerna men frekvensen av nytillkommandeobjekt av ifrågavarande slag är förhållandevis låg.Till viss del skall kommunerna kunna kompensera sig för kostnaderna i samband med bygglovhandläggningen genom avgifter. Nivån på lovpliktiga objekt kan varieras Genom bestämmelserna i8 kap 5-6 §§ ges kommunerna rätt att variera nivån på lovpliktiga objekt. I princip kanen kommun anpassa nivån till den nuvarande om man inte önskar en mer kontrollerad bebyggelseutveckling än lagstiftningen kräver f n. Behovet av utökadeadministrativa resurser för handläggningen av bygglov blir därmed ett resultat av den enskilda kommunens behovoch ambitioner med styrning ooh kontroll av bebyggelseutvecklingen. Kommunalekonoraiska hänsynkan ges ökad betydelse Möjligheten att låta kommunalekonomiska överväganden göra sig gällandei plansammanhang understryks i lagförslaget.Ekonomiska bedömningar får därmed enstarkare ställning enligt PBL än f n. Pålång sikt bör detta kunna medföra besparingar för kommunerna s;imtidigt som kravenpå resurser för ekonomiska utredningar kan komma att öka. Hänsyn till grundvattenförhållanden ochvattenplanering accentueras I olika sammanhang återkommerkravet på att kommunerna enligt lagförslaget aktivt sV:all värna om vattentillgången som naturlig resurs. Bådevid planläggning och vid bygglovshandläggning blir det i vissa områden nödvändigt att görabedömningar som har med tillgången pånaturligt vatten att göra. Detta innebär att kompetens, framför allt om grundvattenfrågor,i många fall må.ste tillföraskommunen. Långvariga byggförbud försvinner. Ett av syftena med lagen har varit att dra undan möjligheten förkommunerna att genom återkommande beslut om byggförbud åstadkomma"eviga förbudsomräden". Den tidsfrist som ges för att besluta om en ev förändradmarkanvändning innebär givetvis krav påkommunal beredskap för att hand- lägga uppkommande behov av ny- elleromplanläggning. Översiktsplanens riktlinjer bör i detta sammanhang vara till hjälp närdetaljplanläggningen skall förberedas genom programskrivning eller på annat sätt.I stor utsträckning bör denna planläggningsamordnas med och göras till en integrerad del avkommunens fysiska planering. Behovet av särskildaresurser för detta ändamål är dock svårbedömbart och börgöras sedan övergångsskedetsbehov av nya planer klarats av. Länsstyrelsernas nuvarande arbete medfastställelse av generalplaner samt stads-och byggnadsplaner upphör. I stället skall länsstyrelsernai samrådsskedet ge räd till kommunerna om tillämpningen av bestämmelsernai 2 o 3 kap., verka för att riksintressen tillgodoses,verka för en god samordning av mark- ochvattenresurser mellan kommunerna och ta tillvara statens intressen. För kommunernas del innebär den nya ordningen dels att kontakterna med i planärenden koncentreras till samrådsskedetdå skall kunna representera eller samordna de samladestatliga synpunkterna på planförslaget. Därmedbehöver inte koinmunerna längre upprätthålla nuvarande obligatoriska rutinmässiga kontakter med ett flertal centralamyndigheter. Den nya ordningen innebärockså att kommunerna får svara förkommuniceringen till de sakägare varssynpunkter inte beaktats av kommunens utlåtandeöver inkomna synpunkter. Detta bör dock inte innebäranågot egentligt merarbete eftersomutlåtandet ändå mäste utarbetas införkommunens antagandebeslut. ökadfrihet att bemanna och organisera plan- och bygglovarbetet i kommunerna PBL stadgar i generella termer att skall ha tillgång till personal i den omfattning och med den kompetens som behövs för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredställande sätt. Jämfört med nuvarande bestämmelser får kommunen en större frihet att väljasina befattningshavare och organisera arbetet. Detta bör innebäraatt flera organisatoriska lösningar kankomma i fråga med större möjligheteratt välja ett fördelaktigare alternativ än f n. Prop.1985/86:1 400 Statliga och landstingskommunala byggnader blirbygglovpiik-tiga Bestämmelsen om att statliga ochlandstingskommunala byggnader blir bygglovpliktiga innebär givetvis ett visst merarbete för kommunerna. Resursmässigt bör detta inte medföra några svårigheter närman dels har rätt att kompensera sig genomavgifter, dela har möjlighet att anpassa sin granskningtill "den byggandes förutsättningar att bygga efter gällandebestämmelser och nämndens föreskrifter. "Genom att koncentrera sin granskning till de planmässiga förutsättningarna i sammanhanget bör arbetet kunna hållaspå samma nivå som nuvarande anmälningsplikt kräver. Bestannelser son påverkar laosstyrelaemas kostnader fastställelse av planerna tas bort nuvarande fastställelse av generalplaner, stads- och byggnadsplanertas bort, I stället skall man bevakariksintressen, den mellankommunala samordningen samt hälso- och olycksskyddet i antagna planförslag genom att pröva dessa. En stor del av länsstyrelsernasnuvarande resurser för fastställelseprövningblir därmed friställda och kan utnyttjas för andra ändamål. blir första instans vid förvaltningsbesvär enligt PBL får genom bestärimelseni 13 kap. 2 § ansvaret att som första besvärsinstanshandlägga förvaltningsbesvär enligt lagförslaget. Samma grupper av ärendensom gäller kommer att följa denna ordning. Det är därför främst den utökade kretsen av sakägare som kan komma att påverkaomfattningen av länsstyrelsernas arbete i dettasammsinhang. Hur dessa kominer att agera är,som tidigare påpekats, svårt att ha en uppfattning om. Därför bör erfarenhet förstvinnas hur dessa i allmänhet kommer att reagera och ageragenom besvär i den typ av plan-och bygglovsfrågor som blir aktuella när lagen trätt i kraft innan en underbyggdskattning går att göra. Ytterligare en faktor som talar för att en bedömningav resursbehovet i detta sammanhang görsvid ett senare tillfälle är, att perioden efter det att lagen trätt i kraft i stor utsträckningkommer att präglas av ärenden, som äratt hänföra till övergångsbestämmelserna. Prop.1985/86:1 ' 'Ol Länsstyrelserna avlastas en del förstainstansärenden PBL samlar lovgivningen för bl a ändring av skyltar ellerljusanordningar inom detaljplanelagt områdehos som därmed tar överen grupp ärenden som enligt nuvarande bestämmelser handläggsav . Beslut om marklov och närman skall kräva marklov i områden utan detaljplan blir en angelägenhet. Länsstyrelsensnuvarande arbete med denna typ av ärendenförsvinner därmed. nuvarande ärendenom rivningsförbud blir en angelägenhet som bl a kan hanteras genom att införa rivningslovplikt i områden utan detaljplan genom områdesbestämmelser. Samrådet under planberedningen blir viktigaste uppgift Samrådet mellan kommuner och länsstyrelse enligt PBL kommer att bli viktigare. Delshar länsstyrelserna fått ansvaret att samordna de statliga kontakterna medkommunerna. Dessa avlastas därmednuvarande rutinmässiga kontakter med ett antalstatliga myndigheter. Dels återstår inte fastställelseprövningen som en möjlighetatt påverka ett planbeslut. Samrådsrollen ställerdärför krav på att bl a hålla sig ajour med den kommunala tidsplaneringen av olika planprojekt och därigenom förberedade statliga organ som kan ha ett intresse att bevaka i respektive område. Bestämielsersom påverkar kostnaderna hos andramyndigheter. uppgift enligt förslaget, att ha den allmännauppsikten över plan- och byggnadsväsendet i riket stämmeröverens med nuvarande bestämmelser. Behovet av utbildningsinsatser under genomförandeskedet och allmän rådgivning både till länsstyrelseroch kommuner innan praxis i olikaavseenden etablerats kan möjligen innebära att befintliga resurser blir otillräckliga. I ett fortvarighetstillstånd bör dock lagförslagets krav päverkets insatser i stort överenstämma med verksamhetens nuvarande omfattning. 26 1985/86. Prop.1985/86:1 402 Statliga verk som enligt nuvarande bestämmelser skall informeras i plansammahang Antagen generalplan skall enligt nuvarande bestämmelser skickas till statens planverk, statensnaturvårdsverk, statens vägverk, , länsstyrelse och vederbörande fastighetsbildningsmyndighet. Lagförslaget utgårfrån att denna planhantering upphör och ålägger länsstyrelsernaatt svara för samordningen i detta sammanhang. Förändringen bör innebära att de centrala verken avlastas vissa rutinärenden. Äveni detta sammanhang gör sig osäkerheten gällandeom hur den vidgade sakägargruppen kommer att påverka besvärsfrekvensen.En bedömning bör vänta tillserfarenhet vunnits om hur den nya rättentill besvär utnyttjas i olika sammanhang. Lagföraget övertar nuvarande bestämmelser om ersättning till markägare och påföljder vid överträdelser. Det bördärför inte medföra några större förändringar i arbetsbelastningen för de myndigheter som handlägger sådanaärenden 1 fortvarighetstillståndet. övergångsbestämmelsernakan dock medföra en viss anhopning av ärenden som markägarnavill skall avgöras enligt nu gällande bestämmelser. Enligt statskontorets bedömning bör nyheterna i den nya plan- ochbygglagen för kommunernas vidkommande knappastmedföra ökade krav på administrativa resurser, övergångsviskommer givetvis en omfattande utbildningsverksamhet att krävas så att förtroendevalda och tjänstemän får kunskap om avsikterna med lagändringen och den nya lagens sätt att verka. En viss kompetensförstärkning hosen del kommuner kan också bli nödvändig t exbeträffande grundvattenfrågor. En särskilt osäkerhet i bedömningenger bestämmelsen om den utökade sakägarkretsen.Hur denna grupp kommer att agera ärsvårt att förutse. Inte förrän erfarenheter vunnits kan en slutlig bedömning görasav kostnadskonsekvenserna såväl för kommunernasom för länsstyreliier och övriga besvärshandläggandeorgan. Prop.1985/86:1 " 403 Rätten för markägareatt begära ersättning eller inlöseni vissa situationer - särskilt de som behandlas i övergångsbestämmelserna - ärsvåra att bedöma. Detta gällerbåde processkostnadernas och ersättningarnas storlek. Till viss del bör dock dessa kostnader kunna ses som"investeringar" som underlättardet fortsatta planeringsarbetet i kommunerna. förändrade rollbör på ge möjligheter till en minskning av arbetsinsatserna för planhandläggningen.I ett övergångsskede är det emellertid väsentligt att alla befintliga resurser utnyttjas för den massiva utbildningsinsats som krävs för att få alla medagerande på och regional nivåatt följa ooh använda sig av den nya lagens bestämmelser. För övrigt bör inte lagförslaget innebäranågra ändrade krav på administrativa resurser avbetydelse. Med nuvarande ambitioner börlagen kunna verka inom ramen för nuvaranderesurser. Hur kraven senare utvecklas blir mer beroende av hur lagen hanterasav kommunerna, i vilken riktning bebyggelseutvecklingen går och ambitionsökningari allmänhet snarare än av lagens nya utformning. Statskontoret r. . Box 3I4107 '"'. "*-; 1'026 3'/o/'/- Remisstiden förbetänkandet (SOU 1979:65 och ££) z=i fcrs"L:.C om en ny plan- och bygglag gickut dea 2 c::zJ. Förslaget bereds f.n. i bostadsdeptrtssisstet. Te samhällsekonomiska konsekvenserna av dettar&for::r"r2":e är av mycketstor betydelse. Det är därför ncdväiiif stt den närmareorganisatoriska och administrativa 'jtirr-ningen samt de ekonomiska effektemastuderas inlsr arbetets gång och att en utvärdering av det si-j:lir£ legfc slaget görsi dessa frågor. Denna uppgift tör lålirsii utföras av statskontoret. Begeringen uppdrar åtstatskontoret att biträ,ia zza d*3T)art,,T- .\ i;**b**'F'r r;".'? '' r*' v.r c! ?y '"'""rr** stiftnirig i vad gällerorganiLsatoriska. cch aiii::ir: frågorsamt att därvid särsk-.lt belysa de kostris: och finaJisiellaaspe.iterna på utfornni.igen och £ezc förandet avdet förslag som utarbetas i departece:: En av utgångspunkternaför ItLgstiftningsärendet Sr den seuttlade resurs åtgången fcirkommur.irnas och sts.zinsatser för genonförandetoch tillämpningen av d=r plan- och bygglagenskall hål.las inom nuvararäs eic ramar förberörd verkjaaihet. Dzx, skall vara en stri att söka efter enklas- mc jri.ra. iv.g-Ier cch förfars: for beredning och beslut j. plfia- och bysgärender. ss i övrigtsän::a kostnadtrua för bercrd verisashet. (Y. x Kopia till Budgetdepartemntet (B/BA) Wm RAPPORT Bilaga 2 Sammanställning avstatskontorets paragrafkommentarer till lagförslaget PBL-bestämmelsernaslår fast systemets planinstitut där den största nyheten är den obligatoriska kommuntäckande översiktsplanensom skall hållas aktuell. Denna ses som en kombination avnuvarande informella markdispositionsplaner och kommunöversikter.Ett visst merarbete kommer bestämmelsen om obligatorisk översiktsplanatt medföra, speciellt i relation till nuvarande formellakrav. Nästintill samtliga koimnuner har antagit en kommunöversikteller dess motsvarighet. Ett flertal kommuner reviderar existerande översiktligaplaner f.n. Även institutet områdesbestämmelser är ennyhet i plansammanhang. Dessa är emellertid inte obligatoriska varför derasresursmässiga konsekvenser får betraktas som dispositiva. I allmänhettorde de kunna medverka till att effektivera hela planprocessen genom att man tex i en exploateringssituation successivt kan avgöra vissadelar av planbeslutet och föra bort dessa från diskussionen under denfortsatta planläggningen. Denmöjlighet som öppnas för kommunen att delegera byggnadsnämndensuppgifter till lokala organ enligt lagen (1979:408) om vissa lokala organ ikoinmunerna kan medföra ändrade krav på resurser där man så beslutar. Detta är emellertid ett frivilligt åtagandevars resursmässiga konsekvenser inte kan förastillbaka på PBL. Prop.1985/86:1 406 Skyldigheten förkommunerna att tillställa planverket antagen generalplanförsvinner. Detta borde medföra en viss lättnadav arbetsbelastningen såväl på kommunalt håll som hos planverket. Kapitel 2 Allmänna intressen som skall beaktas vid planläggning och lokalisering av bebyggelse Vilka krav som lagen om hushållning med naturresurser ställerfär kommenteras i anslutning till denlagen. Med föreslagna procedurer i samband med översikts- eller detaljplanläggning torde garantier för nödvändig mellankommunal samverkan ha åstadkommits. Resurskraven diskuteras vid respprocedurparagraf. I specialmotiveringen förklarasatt analysen bör kunna ske genom kostnadsjämförelser avolika alternativ. I dessa bör främst nödvändiga investeringar i system för exempelvis trafikförsörjning, vatten och avlopp räknas med. Ocksåandra specifika kostnadskrav för kommunen,som ett alternativ för med sig, bör redovisas och vägasin alternativets jämförelsekostnad t ex om speciellt skydd mot bullerstörningar krävsför att ett markområde skall kunna användas för bostadsändamål. Det är dock viktigt att inte kravet på en ekonomisk redovisning enligt ovan för med sig ett omfattande kalkylarbete i uppenbarafall. Någon ändring av kraven på denadministrativa hanteringen bör inte bliresultatet av paragrafens formulering. I stort sätt skall samma hänsyn tas enligt lagförslaget som gällerför närvarande möjligen med undantag för hänsynen tillgeotekniska förhållanden, särskilt grundvattenförhållanden,enligt punkt 2 som bör ges ökad vikt jämfört med nuvarande lagstiftning. 1985/86:1 407 Paragrafens bestämmelserkan möjligen tas till intäkt för att bättre kompetens måstetillföras kommunen inom tillkommande omräden som enligt PBL måste tillgodoses vid planläggningen. påpekas ispecialmotiveringen möjligheten för kommunen att genom ekonomiska överväganden iplanläggningsskedet undvika dyrbaraarrangemang för att åstadkomma acceptabel samhälls- och kommersiell service. Ett viktigt påpekandegörs i specialmotiveringens kommentartill paragrafens bestämmelser. Där anförtroskommunen huvudansvaret för ambitionen medbebyggelseutvecklingen.