prop · G903165 · 1985-12-31 00:00:00 — Statsbidraget består av en prestationsrela-teraddel i form av bidrag per årsarbetare inom den sociala hemhjälpen samt ettschablonbidrag per person i gruppen ålders- och förtidspensionärer.Schablonbidraget gör det möjligt för kommunerna att själva bestämmainriktningen av insatser utifrån de varierande behov söm föreligger i kommunerna. För att ytterligare stödja och stimulera kommunernasutveckling av social hemhjälp och annan verksamhet som främjar eget boende ochmotverkar behovet av institutionsvistelse har statsbidraget kompletterats medsärskilda medel för lokalt utvecklings- och förnyelsearbete. Utvecklingsmedlenfinns tillgängliga fr. o. m. . Medlen fördelas av regeringenefter ansökan. Bidrag kan sökas i första hand av kommuner men även avlandstingskommuner, statliga myndigheter, högskolor och organisationer. Intresset för utvecklings- och förnyelsearbetet inomhemtjänsten har varit mycket stort. Sammanlagt har 30 milj. kr. beviljats till ca 180 projektunder /85. Den övervägande delen av projekten gällerförsöksverksamhet som bedrivs av kommuner, antingen av en enskild kommun ellergemensamt av två eller flera kommuner. Sammanlagt är 114 av landets 284kommuner representerade i försöksverksamheterna. Kommuner i samtliga län deltari olika projekt. Vissa landstingskommuner bedriver också förändringsarbete medstöd av dessa medel. Ideella organisationer såsom Svenska Röda Korset, pensionärsorganisationer,ABF, och svarar för etttiotal projekt i vissa fall i samarbete med kommuner. Projektbeloppens storlek varierar mellan , och750000 kr. För av projekten har det erhållna beloppet uppgått till mellan50000 och . Förnyelsearbetet omfattar ett stort antalverksamhetsområden inom . Områden som förekommit i förhållandevisstor utsträckning är: - samverkansocial hemtjänst - primärvård - särskildainsatser för åldersdementa Under det första budgetåret har regeringen stöttutvecklingsarbeten inom ett stort antal områden. Syftet har varit att på bredfront stimulera kom- muneroch andra huvudmän att påbörja eller intensifiera förändringsarbe- Skr.1985/86: 165 tet. I fortsättningen är det dock angeläget att koncentrerainsatserna till vissa utvecklingsområden eller verksamheter som bedöms somsärskilt väsentliga. Ibudgetproposifionen (1985/86:100, bil. 7) tar statsrådet upp fråganom inriktningen av det fortsatta stödet till utvecklingsarbetet. Projektverksamhetenbör riktas in på bl.a. att finna metoder för att öka de äldres ochhandikappades möjligheter att själva bestämma inriktning och innehåll i sinservice och således stärka brukarinflytandet. Ett annat prioriterat område börvara insatser som ger erfarenheter om sättet att hjälpa människor som lämnarolika slags institutioner eller som utan sådan hjälp riskerar att hänvisas tillinstitutioner. Andra prioriterade områden bör vara personalutbildning samt stödtill informella insatser genom närstående och fill enskilda organisationersarbete som komplement till offentlig verksamhet. Riksdagenhar beslutat (prop. 1984/85:142, BoU 24, rskr 347) om en femårigförsöksverksamhet med statligt stöd för uppbyggnad av integrerad boendeservicei syfte att förbättra boendeförhållandena för gamla, handikappade ochlångvarigt sjuka. Totalt kommer ca 20 milj. kr. Regeringenhar beslutat att inrätta en delegation inom med uppgiftatt informera om och stimulera detta utvecklingsarbete samt att beredaansökningar om statligt bidrag som avgörs av regeringen. Berörda organisationerges tillfälle att följa delegationens arbete, som påbörjats . 4 Regelförenklingsarbetet i allmänhet Attförenkla det regelverk som styr samhället är en betydelsefull del i arbetet medförnyelsen av den offentliga sektorn. Regelförenklingsarbetetmåste omfatta alla typer av offentliga regler: lagar, förordningar, myndighetsföreskrifteroch allmänna råd. Förenklingsarbetet bör också omfatta de statligakollektivavtalen. Syftetmed förenklingsarbetet är att åstadkomma ändamålsenliga regler och en smidigareregeltillämpning. Reglernas funktion är att åstadkomma sådana handlingssätt somleder till önskade mål. Normgivningen är således ett av flera styrmedel för attnå bestämda mål. För att kunna bedöma konsekvenserna av nya eller ändraderegler krävs en helhetssyn. Bindanderegler är, om de är ändamålsenligt utformade, nödvändiga och bra styrmedel. De anger lösningar på intressekonflikter och leder till en enhetlig rättstillämpning och till rättssäkerhet. Men många och detaljrika regler kan innebära en fara. När reglerna blir många och komplicerade ökar risken för olikartad rättstillämpning och bristande rättssäkerhet samt 12 för att de i onödan fördyrar verksamheten hos staten,kommunerna, före- Skr. 1985/86: 165 tagen och de enskilda. De kan ocksåsammantagna bli så omfattande och svåröverskådliga, att de har svårt att nåfram till och därmed tillräckligt påverka dem de avser. Färre och enklareregler är därför ofta en förutsättning för att regelsystemet skall fungera pådet sätt som var tänkt. Det är inte heller alltid som bindande regler,föreskrifter, är det lämpligaste medlet att styra samhällsutvecklingen. Ivissa situationer kan det vara en tillräcklig åtgärd att meddela icke bindanderegler, allmänna råd. När man överväger att införa eller ändra såväl bindandesom icke bindande regler, bör alltid ordentliga konsekvensanalyser göras.Reglerna bör också alltid kontinueriigt utvärderas. Det bör strykas under att någon principiell motsättninginte finns mellan regelförenklingsarbete och de samhällsmål om hälsa, säkerhet,god miljö, likvärdig utbildning, osv. som ligger till grund för olikaregelverk. Att styrmedlen förbättras gör det tvärtom lättare att uppnå målen. Regelförenklingsarbetet syftar således till att få tillstånd ändamålsenliga och sinsemellan koordinerade regler. En förutsättninghärför är att förenklingsaspekterna beaktas när man bestämmer reglernassakliga innehåll såväl som vid den språkliga utformningen av dem. Ansvaret fördetta måste i första hand vila på dem som arbetar fram reglerna; strävan efterregelförenkling bör ingå som ett naturiigt led i allt författningsarbete. Jag vill peka på att även "interna" regler, somriktar sig till myndigheten själv eller till andra myndigheter, behöverförenklas med tanke på de stegrade krav på service och effektivitet som nuställs på svensk förvaltning. Ett viktigt inslag i förenklingsarbetet som inte direktberör sakinnehållet är att ge reglerna en struktur och en form som gör demöverskådliga och tillgängliga för de personer som berörs och skall handskas meddem. Nya regler skall göras så enkla och klara som möjligt. Men arbetet måsteockså ta sikte på de regler som redan finns. Det gäller då att förbättradispositionen och att föra samman regler som hör ihop, slopa alltfördetaljerade regler och bearbeta reglerna språkligt och redaktionellt. Det ärväsentligt att de regler som samhället ställer upp är så utformade, att detfinns en rimlig chans att begripa dem och följa dem. Jag vill erinra om det omfattande arbete som förnärvarande pågår hos myndigheterna efter riktlinjer som har slagits fast avregeringen och och som syftar till att åstadkomma en upprensning imyndigheternas författningar (prop. 1983/84:119, KU 25, rskr. Klaragränser dras nu mellan föreskrifter och allmänna råd. Regler som myndigheternainte tar in i en särskild förteckning upphör automatisktatt gälla. Också andra metoder att åstadkomma förenklingar i regelsystemet harutvecklats. Förutom fortsaU delegering och begränsning av antalet besvärsinstanserhar den s. k. solnedgångsmetoden använts. Den innebär att författningar upphöratt gälla vid en viss senare tidpunkt. Språkvårdsarbetet har också fått alltstörre genomslag i reglernas utformning. Sammanfattningsvissyftar förenklingsarbetet till att förmå regelgivare på alla nivåer att ta ställning till behovet av regler och att därvid beakta reglernas utformning och behovet av enkla och klara regelsystem enligt 13 denhelhetssyn som jag beskrivit i det föregående. Jag skall i det följande idetta avsnitt redogöra för genomförda och Skr. 1985/86: 165 pågåendeförenklingar med utgångpunkt i vem som är ansvarig för regel-givningen: delsmyndigheterna, dels och regeringen, dels kommunerna och dels destatliga kollektivavtalsparterna. Iavsnitt 5 redovisas sådana regelförenklingar som närmast berör näringslivetoch som har anknytning till den s.k. normgruppens (I 1983: H) arbete. Riksdagenantog - som har antytts - är 1984 en proposition om förenkling avmyndigheternas föreskrifter, anvisningar och råd. Där drogs riktlinjerna uppfor arbetet med att göra myndigheternas föreskrifter och andra regler enkla ochklara. Syftet var också attbidra till att regelbeståndet i samhället inte bliralltför omfattande. Somett led i detta arbete har regeringen beslutat vissa ändringar i författningssamlingsförordningen(1976:725) med syfte att få regler som är klarare och lättare att överblicka(se SFS 1984:212). Varje regelproduce-rande myndighet har ålagts att till den 1juli 1986 upprätta förteckningar över samtliga sina gällande författningar ochallmänna råd. Denna bestämmelse har betecknats som en "stupstock",eftersom de regler som inte tas med i en sådan förteckning upphör att gälla dendagen. Och redan nu -- ställs iförfattningssamlingsförordningen strängare krav på myndigheterna i fråga om regelgivningen.Bl.a. måste de numera hänvisa till de bemyndiganden som reglerna grundas på.Myndigheterna skall även lämna ett exemplar av sin regelförteckning tillregeringen i samband med anslagsframställningen. Det innebär att regeringenfrän kommer att förfoga över fullständiga förteckningar över gällanderegler utfärdade av myndigheter under regeringen. Dessa förteckningar skalltjäna som underlag för det fortsatta förenklingsarbetet. 1regeringens skrivelse 1984/85:202 (s. 30) om den offentliga sektorns förnyelse (FiU 35, rskr. 407) lämnas en redogörelse för hur beslut har omsatts i praktiken bl.a. på det statliga arbetsgivarområdet. Regeringen har på det området som framgått utnyttjat det s. k. solned gångsförfarandet. Efter att först ha kartlagt vilka verksamhetsregler som olika bemyndiganden hade gett upphov till, beslöt regeringen sålunda att upphäva i princip samtliga myndighetsregler inom området per (se Ds C 1984:7, SFS 1984:778-780, Regeringens förordningsmotiv 1984:7). upphävdes onödiga be myndiganden och dessutom rensades de kvarvarande bemyndigandena . från ord som "anvisningar" och liknande rättsligt oklara uttryck.Myndig heterna fick alltså på sig att ompröva sin regelgivning på de områden som avsågs i de kvarvarande bemyndigandena. Tekniken visade sig fram gångsrik. Av myndighetsföreskrifterna på området har sålunda inte upphört att gälla , Och i den mån nya regler senare kommer att införas, måste de uppfylla de strängare krav på bl, a, en åtskillnad i terminologin mellan föreskrifter och allmänna råd som ställs. Iårets budgetproposition redogör regeringen för vad som har gjorts Skr.1985/86: 165 också på andra områden och hur arbetet med att förenklamyndigheternas regelgivning skall fortsätta (prop. 1985/86: 100 bil. 1).Avsikten anges därvid vara att en motsvarande redogörelse tills vidare skalllämnas till . Inomstatsrådsberedningen har upprättats en promemoria ommyndigheternas regelteckningar. Promemorian har - fillsammans med en skrivelsefrån statssekreterarna i statsrådsberedningen samt justitie- ochcivildepartementen - sänts ut till de myndigheter under regeringen som haregna författningssamlingar. Den har också publicerats i statensarbetsgivarverks cirkulär 1986A II. Den är avsedd som en hjälp i arbetet medförteckningarna. Vidarevilljag betona,betydelsen av att statsrådsberedningen till stöd förmyndigheternas förenklingsarbete skall ge ut en handbok om författningsarbetet.Handboken beräknas komma ut . Med den som grund planeras nuinformations- och utbildningskampanjer för ansvariga tjänstemän hosmyndigheterna. På vissa områden har sådan utbildning för övrigt redan ägt rum. Detta- liksom exempelvis en mer generell tillämpning av solnedgångstekniken börenligt min mening effektivt kunna bidra till att reglerna i samhället blir såenkla och ändamålsenliga som möjligt. Dessutomkan i detta sammanhang nämnas förslagen i språkvårdsutredningens rapport (Ds C1985: 3) Klarspråk - en grund för god offentlig service, som efterremissbehandling bereds i . Regelförenklingsarbetettar givetvis sikte också på lagar och förordningar, dvs. regler som beslutas avriksdagen och regeringen. Detta kan för övrigt också bidra till attregelsaneringen hos myndigheterna blir tillräckligt genomgripande, eftersomdet där i stor utsträckning är fräga om regler som grundar sig på oftavittgående bemyndiganden från regeringen och indirekt på lagstiftning. Blandde åtgärder som redan har genomförts när det gäller att materiellt förenklalagar och förordningar villjag - i anslutning till den redan lämnaderedogörelsen i prop. 1985/86: 100 (bil. 2 s. 2) - erinra om att det bl. a, på skatteområdethar beslutats ett antal åtgärder för att förenkla deklarationsarbetet. Denkommunala taxeringen av juridiska personer har slopats. Ett system medförenklad självdeklaration kommer att införas års taxering. Attarbetet med regelförenkling på skatteområdet fortsätter framgår avredovisningen i budgetpropositionen. Jagvill särskilt erinra om att regeringen lagt fram ett förslag för riksdagenom flera väsentliga förenklingar i skattesystemet, bl.a. om slopande avsambeskattningen av makars B-inkomster (prop. 1985/86: 130), Jagvill också erinra om förslagen till en ny plan- och bygglag och till en nyförvaltningslag. Inomjustitiedepartementets område har som ett led i de omfattande 15 reformernaav polisväsendet ett nytt regelsystem Skr. 1985/86:165 för polisen beslutats. De grundläggande reglerna finns numera i en polislag(1984: 387). Denna kompletteras främst av bestämmelser i en ny polisförordning(1984: 730) och en förordning med instruktioner för (1984:731). Den nya regleringen innebär bl.a. att ochlänsstyrelsens befogenheter att meddela föreskrifter har begränsats ochpreciserats. har den s. k. solnedgångsprincipen tillämpats, vilketinnebär att vissa äldre föreskrifter upphör att gälla . Ettomfattande arbete att anpassa regelverket till den nya ordningen pågår förnärvarande på . Utrikesdepartementetintar i viss mån en särställning i förhållande till övriga departement genom attdepartementet inte bara är en del av utan också i realitetenfungerar som en central myndighet i förhållande till de svenskautlandsmyndigheterna. Till följd härav förekommer en omfattande regelgivningfrån departementets sida. Regelverket har vuxit fram under en lång följd av åroch har med tiden blivit tämligen svåröverskådligt. Inom departementet hardärför påbörjats en genomgripande översyn av systemet i syfte bl. a. attstrukturera reglerna i överensstämmelse med vad som gäller. Reglernabör härigenom bli lättare tillgängliga för både allmänheten och de svenskautlandsmyndigheterna. Frånförsvarsdepartementets område kan nämnas att regeringen redan genomförordningen (1983:276) om verksamheten inom försvarsmakten och förordningen(1983:277) om handläggning av ärenden, tjänstetillsättning m. m. inomförsvarsmakten kunde slopa 29 författningar, främst myndighetsinstruktioner. Frågan om ökad samordningoch förenkling inom socialförsäkringssy stemet har varit aktuell . 1982/83:127 om vissa administrativa frågor inom den allmänna försäkringen betonades det angelägna i att an strängningar görs för att ytterligare utveckla kontakten mellan allmänheten och socialförsäkringsadministrationen. Vidare framhölls budget proposition betydelsen av att fortlöpande se över författningar och andra styrmedel för försäkringskassornas arbete med socialförsäkrings- och bi dragssystemen. - Genom beslut uppdrog regeringen åt att redovisa aktuella åtgärder för översyn av regel systemet inom socialförsäkringsområdet bl.a. med sikte på att utmönstra otidsenliga eller på annat sätt onödiga regler. över lämnade till regeringen en inledande rapport angående regelförenklingsarbetet innefattande bl. a. åskådliga exempel på planerade åtgärder, I en framställning till regeringen hem ställde om vissa ändringar i lagen (1962:381) om allmän försäkring och angränsande lagområden med sikte bl, a. på enklare och mer lättförståeliga regler för de försäkrade och den tillämpande perso nalen på försäkringskassorna. I ett av de hänseenden som riksförsäkrings verkets framställning omfattar har regeringen lagt fram förslag i prop. 1985/86:137 om ökat ekonomiskt stöd till barnfamiljer. Det gäller här tekniska förändringar beträffande utbetalningen av allmänt barnbidrag jämte flerbarnstillägg så att förmånerna utgår fr. o. m. månaden efter den då bidragsrätten uppkommit. Arbetet på att utveckla regelsystemet inom 16 socialförsäkringssektornfortgår och skall ses som ett betydelsefullt led i Skr. 1985/86: 165 strävandenaatt förbättra socialförsäkringsorganens service till allmänheten. Inomskolområdet har betydande förenklingar skett i de statligastyrsystemen. Jag vill här t.ex, peka på prop. 1985/86:97 om statsbidrag till lärarlöneri gymnasieskolan, som lagts fram och som innebär en schablonisering ochförenkling av statsbidragssystemet. har ocksä statsbidragssystemet förskolledare i förändrats med samma inriktning. Jag vill också nämnadet förslag (SOU 1986:10 och 11) som skolförfattnihgsutredningen presenteratoch som innehåller förslag till betydande förenklingar av olikaskolförfattningar. Utökatutrymme för omprövning i utlänningsärenden (omprövning hos statensinvandrarverk och därmed avlastning av ) föreslås - ianslutning till de föreslagna reglerna i förvaltningslagen - i prop. 1985/86:133 med förslag till ändringar i utlänningslagen m. m. Sombostadsministern anmälde i sitt anförande till budgetpropositionen (prop.1985/86: 100 bil. 13 s. 38-47) har inom inletts en översynav bestämmelserna om statliga bostadslån. med denna översyn pågårinom en översyn av de föreskrifter som styrelsen har utfärdatpå detta område. Arbetet inom departementet och styrelsen bedrivs med deninriktningen att ett förenklat regelsystem skall träda i kraft . Somexempel på genomförda åtgärder inom område kanjag ocksänämna att 80 författningar på det statliga arbetsgivarområdet m.m. beslutade avregeringen eller av har kunnat upphävas under senhösten 1985.Därigenom har antalet författningar på sakområdena central statsförvaltningoch offentlig anställning kunnat minskas med inemot . Vidarehar personalbesvärsutredningen (C 1984:05) avlämnat sitt betänkande (Ds C1985:20) Överprövning av beslut i personalfrågor. Betänkandet, som förnärvarande är föremål för remissbehandling, innehåller flera förslag tillförenklingar i olika författningar. Dessutomkan nämnas att verksförordningsutredningen (C 1985:02) enligt sina direktiv(Dir 1985: 34) skall samla de centrala administrativa reglerna i enverksförordning. De nya reglerna bör enligt direktiven utformas så, att demedverkar till att förbättra statsmakternas möjligheter att i stort påverkaomfattningen och inriktningen av myndigheternas verksamhet medan myndigheternai ökad utsträckning får reglera sina interna angelägenheter; de skall ocksåfrämja effektivitet i myndigheternas arbete och resursutnyttjande samt bidra god service till allmänheten. Det nya regelsystemet skall utformas så attdet blir så lättöverskådligt och lättillgängligt som möjligt. Ocksåpå det kyrkliga området pågår en upprensning av regelbeståndet. Efter beslut avriksdagen har sälunda närmare 30 kyrkliga författningar upphävts och efterbeslut av regeringen ytterligare ett 40-tal. Denna regelsanering pä detkyrkliga området bygger på förslag av kyrko författningsutredningen (Kn 1982:06), som har kartlagt det kyrkliga regel beståndet. Utredningen arbetar nu vidare med att ställa samman de kyrk- 17 2 1985/86. liga regler som bör finnaskvar till en ny kyrkolag. Dess förslag som väntas Skr. 1985/86: 165 bliklart kommer att innebära en mycket betydandesanering och en modernisering av nästan hela det kyrkliga regelbeståndet. Ävenpå det kommunala området pågår ett arbete som syftar till förenklingar i detstatliga regelsystemet. Jag har redogjort för det arbete som pågårinom frikommunförsöket. I betänkandet (SOU 1985:29) Principer för nykommunallag har demokratiberedningen (C 1983:03) redovisat en principskiss tillhur reglerna inom kommuner och landstingskommuner bör systematiserasoch utformas. En arbetsgrupp inom skall med principskissensom grund utforma en ny kommunallag. Arbetet beräknas ta omkring två är ianspråk. 4.4 Regler meddelade av kommuner och landstingskommuner Denkommunala regelgivningen ingriper ofta inte bara i medborgarnas liv utan har ocksäbetydelse för näringsliv, organisationer och statliga myndigheter. Detär därför av betydelse att kunna notera att kommunerna, landstingskommunernaoch deras förbund bedriver ett målmedvetet och effektivt förenklingsarbete. Regeringenhar gett i uppdrag att utarbetaett förenklingsprogram för de statliga kollektivavtalen. Programmet skall hatill syfte dels att inom ramen för gällande avtal söka åstadkomma en förenkladoch mer decentraliserad hantering till myndigheterna, dels att ge underlag förarbetsgivarens ståndpunkter i kommande avtalsförhandlingar. 1 uppdraget ingåräven att göra en språklig översyn av avtalen. Arbetsgivarverkethar i skrivelser till regeringen redogjort förgenomförda och planerade åtgärder i anledning avuppdraget. Av skrivelserna framgår bl, a, att ett antal beslutsbefogenheterhar delegerats till myndigheterna enligt s. k. arbetsgivar-ventiler i olikakollektivavtal såsom inplacering i tjänstetidsklass, beslut om' ersättning förflyttningskostnader och anstånd med omstafionering. Arbetet i denna delinriktas på att beslutsbefogenheterna skall delegeras om det inte finnssärskilda skäl som talar för att arbetsgivarverket skall ha kvar besluten.Vidare framgår att arbetet med att föra samman regler rörandelönegradsplacering och arbetstidsfrågor frän olika avtalsområden till ett avtalför varje ämnesområde har påbörjats, liksom arbetet med att områdesanpassavissa avtal för försvaret, affärsverken och det allmänna undervisningsväsendet.Arbetsgivarverket har fr.o.m, den Ijanuari 1986 också anpassat sin organisationtill de krav som ställs på verket i anledning av de redovisade förändringarna. 5 Regelförenklingar i förhållande till näringslivet Skr. finns det sammanlagt ett fyrtiotal centrala myndigheter inom istort sett samtliga departementsområden, vilka utfärdar eller tillämpar reglergentemot näringslivet. För mer än hälften av dessa myndigheter har reglernagentemot näringslivet stor relativ vikt i deras verksamhet. I åtskilliga fallrör det sig om hela myndighetssystem, som förutom den centralasektormyndigheten också omfattar regionala och lokala organ. Somett led i ansträngningarna att skapa förutsättningar för en industriell förnyelsetillkallades efter regeringens bemyndigande en arbetsgrupp (11983: H) med uppgift att gå igenom den statliga normgivningen gentemotnäringslivet. Riktlinjer för gruppens arbete meddelades medregeringsbeslutet. Regeringen har senare genom beslut fastställttilläggsbestämmelser för arbetet. Arbetsgruppenhar antagit namnet normgruppen. Den är formellt knuten tillindustridepartementet. Statssekreteraren i industridepartementet är ordförandei gruppen. 1 gruppen ingår företrädare för statsrådsberedningen, finans-,industri- och civildepartementen samt cheferna för vissa centrala myndigheter. Syftetmed regeringens åtgärder är att motverka regler och regeltill-lämpning somverkar onödigt koslnadshöjande, försvårar strukturförändringar eller får konkurrensbegränsandeeffekter som följd. Arbetet skall bedrivas utan att inkräkta på degrundläggande mål om säkerhet, hälsa, god miljö, jämn fördelning etc, som i deenskilda fallen motiverat att samhället gått in med reglerande åtgärder. Huvudansvaretför att resultat uppnås åvilar resp. departement och myndigheter. Normgruppensuppgift är att som sammanhållande lednings-och utredningsorgan inspirera, drivapå och förmedla erfarenheter av förenklingsarbetet.