prop · G903110 · 1985-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund härav torde fastighetsbildning på öarna intekunna utföras. Markförsäljningar lill enskilda bör därför inte komma i fråga.Kronoholmsutredningen föreslår att staten behåller äganderätten till all markpå öarna. Bilaga 1.2 Prop.1985/86: 110 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet (DsFi 1983:12) Kronoholmarnas framtida disposition Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av arrendenämnden i ,arrendenämnden i , fortifikationsförvaltningen, ,, , , statensplanverk, statens lantmäteriverk, domänverket, kammarkollegiet, iStockholms län, i , iVärmlands län, i , iVästerbottens län, i , kommun, Kalixkommun, kommun, kommun, kommun, kommun, Söderhamnskommun, , kommun, . Sjösportenssamarbetsdelegation, (sektionsnämnden vid sektionenför arkitektur), samtByggnadspantutredningen. Kammarkollegiet har överlämnat en inom kollegietupprättad promemoria angående vissa äldre föreskrifter om allmänhetenstilllrädesrätt m.m. i har bifogatyttranden från , , , och kommunersamt från Bohusläns skärgårdsråd. harockså bifogat en avöver-lantmätarmyndighelen i upprättad promemoria.Länsstyrelsen i har överlämnat ett yttrande från fiskenämndeni länet. kommun har till sitt yttrande bifogat ett yttrande av . har bifogat skrivelser jämtenamnunderskrifter från fastighetsägarna dels till kronoholmsutredningen(), dels fill kommun. Reservationer har avgetts och bifogals tillyttrandena från följande remissinstanser: i och (2 st.), i , i ,kommun, kommun och Svenska kommunförbundei. 1 del följande återges yttrandena i huvudsakligenoavkortat skick under olika avsnilt. Dessa inleds med en sammanfattning.Bilagor och särskilda yttranden som bifogats remissyttrandena har som regeltagits med i sammanställningen. Kronoholmsbegreppet,obebyggda kronoholmar, m. m. Någramyndigheter förutser svårigheter att tillämpa utredningens defini tion och avgränsning av begreppet kronoholme. anser atl uiredningens vida definition kommer alt skapa problem bl. a. vid hante- 65 5 1985/86. ringenav de byggnads- och fiskerätter som regleras förordning. Prop.1985/86: 110 delar utredningens uppfattning att behandlingen avupplåtelser m. m. bör vara likartad för alla av staten ägda öar.Kammarkollegiet anser att kronoholmsbegreppet förordning ärsvårtolkat och föreslår atl det ses över. i länmenar att mark som har förvärvals för nalurvårdsändamål rimligtvis börbehandlas pä samma sätt oberoende av om den ligger på fastlandet eller en ö,vilket i sin lur kan medföra alt andra principer bör tillämpas på dessa öar änpå andra statligt ägda öar. Några remissinstanser, däribland domänverket,kammarkollegiet, i , anser att ävendispositionen av de obebyggda kronoholmarna borde ha omfattats av utredningensförslag. Vissa remissinstanser pekar på att frågor som rörakvakultur, havsre-sursplanering, energihushållning inte har behandlats avutredningen. och kammarkollegiet anser sålunda att frågor omupplåtelse av siatens enskilda vatten kring kronoholmarna för s. k. akvakulturbör avgöras av fiskeverkel. i framhåller att detpågående arbete med havsresursplanering som sker inom ramen för den fysiskariksplaneringen bör vägas in i riktlinjerna för den framtida dispositionen avkronoholmarna. vill ifrågasätta om det är förenligtmed en förutseende politik om staten frånhänder sig resurser för akvakulturoch energihushållning - områden som kommer alt få stor betydelse i framliden. Kronoholmsutredningenhar i sitt betänkande redovisat att förvaltar knappt 40bebyggda kronoholmar. Enligt verkets uppfattning är endasl av dessakronoholmar i vedertagen bemärkelse. anser att utredningensvida definition av begreppet kronoholme är mindre lämpligt och att den kommeratl skapa problem bl. a. vid hanteringen av de fiske- och byggnadsrättighetersom är knuina till de vedertagna kronoholmarna och som regleras i 1950-årsförordning om fiskerätten vid vissa kronan tillhöriga havsstränder, skär ochholmar m. m. (1950-års förordning). Förutomkronoholmarna, som finns utmed den öppna kusten, behandlar utredningen ävenvissa av siatens i de större insjöarna och sådana som staten harförvärvat genom köp eller expropriation. delar utredningensuppfattning att frågeställningarna rörande upplåtelse, försäljning,disposition m.m. är likartade för dessa öar och bör behandlas i ett sammanhang. Utredningen lämnar en fyllig redogörelse föråigärder som erfordras och konsekvenser av överiåtelse av mark på kronoholmarna till enskilda. I avsnittet uttalas att överlåtelser av obebyggd mark för uppförande av 66 nybebyggelsei princip inle bör ske. Som undanlag anger utredningen mark Prop. 1985/86:110som erfordras för byggnad lill yrkesfiskare eller annan näringsverksamhet.Efter omfattande arbele med planutredningar bl. a. på i Sundsvallskommun har domänverket kommit att få en från utredningen något avvikandeinställning i denna fråga. Enligt verkets uppfattning kan det finnas exempel påbefintlig bebyggelse, vars karaktär och bebyggelsemiljö avsevärt förbättras omvissa "luckor" fylls med stilenlig nybebyggelse. Helabebyggelsegruppen kan därigenom bli mer sammanhållen och enhetlig. Emedankommun, länsstyrelse m. fl. myndigheter måste lämna tillstånd till nybebyggelsesaknas anledning till en kategorisk inställning i detta sammanhang. Det måsteförutsättas att dessa myndigheter inte lämnar tillstånd till någon nybebyggelsesom är olämplig ur bl. a. miljö- och nalurvårdssynpunkt. Deobebyggda holmarna har inte närmare berörts av utredningen. Kollegiet föreslåralt också dessa förs över lill domänverket i den mån inte särintressenmotiverar atl förs över till annan myndighet. Beträffande Stockholmslän bör undersökas, om inte förvaltningen kan läggas på Stiftelsen . Fiskeristyrelsenhar i sitt yttrande över kronoholmsutredningens belänkande tagit upp frågan ommusselodling och annan fiskeodling (akvakultur) på kronoholmarnas vatten.Styrelsen anser att det bör ankomma pä fiskeverket att klargöra omvattenområdena kring kronoholmarna skall fä användas för akvakultur. Kollegiettillstyrker detta förslag. Detsamma bör gälla akvakultur på allmäntvattenområde. Utredningen föreslår att förordningen (1950:537) omfiskerätten vid vissa kronan tillhöriga havsstränder, skär och m.m. isin helhet upphävs och alt första stycket i stället tas in i förordningen omförvaltningen av statens fisken. Kollegiet tillstyrker i princip förslaget.Fråga är emellertid om inte tiden är mogen för en mera tidsenlig bestämning avkronoholmsbegreppet. Kollegiet utgår från atl fisket med rörligt redskap även ifortsättningen skall vara fritt vid kronoholmar och pä allmänt vatten. I1950 års förordning återges nästan ordagrant vad som föreskrivs redan i 1766års fiskeristadga: alt Fiske i öpna Hafwet, wid Krono-Skär, Stränder ochHolmar, som egenteligen til något Hemman icke höra, eller under särskildtewilkor inneafwas, äge hwarje Rikels undersåte frihet att idka, och sig tilfördel anwända. 1 sig är denna kontinuitet i lagstiftningen rätt enastående.Man frågar sig dock, om gemene man förstår innebörden av uttryck som"vilka icke höra till något hemman" och "innehavas undersärskilda villkor". Inte heller i övrigt torde det alltid vara klart vilkaskär och som omfattas av förordning. Detta förhållande motsvararinle del krav på rättssäkerhet som rimUgen bör ställas av fiskets utövare.Kollegiet föreslår därför en översyn av kronoholmsbegreppet. 1.4 Länsstyrelseni Prop. Länsstyrelsenhar i princip inga erinringar mot de av utredningen framförda förslagen. Utredningen omfattar, förutom kronoholmar ivedertagen bemärkelse, även andra staten tillhöriga öar, l.ex. öar somförvaltas under naturvårdsfonden. Anledningen till detta är att utredningenfunnit att de frågor som den skall behandla är desamma oavseti vilken statusden statliga ön har. Enligt mening är detta synsätt inte heltinvändningsfritt. Beträffande mark som förvärvats för naturvårdsändamål börrimligtvis samma principer för dispositionen gälla oavsett om marken ligger påfastlandet eller på en ö. Det kan medföra att andra principer bör tillämpasför sådana öar än för andra statligt ägda öar. tolkning i slort av kronoholmsbegreppet och den avgränsning avutredningsuppdraget man pä den grunden gjort har ingeninvändning. Här bör dock noteras atl del ibland kan föreligga tveksamhet omstaten verkligen är rätt markägare eller om ön ingår i det enskildafaslighetsinnehavet. Detta sammanhänger bl.a. med att gränsen mellan allmäntoch enskilt vatten på grund av landhöjningen är rörhg och förskjuts utifrån land. Däremot finner del intetillfredsställande att utredningens överväganden och förslag i princip endaslomfattar bebyggda öar. Oavsett om utredningen haft stöd i direktiven för dennabegränsning, hade det enligt mening varit angeläget attkartlägga även de obebyggda kronoholmarna. Man hade då haft möjlighet att taställning till i vad mån utredningens principiella förslag omförvaltningsorganisation m. m. kan och bör appliceras även på dessa. Del torde framförallt vara fisket och naturvården,som har intressen i anslutning till de obebyggda kronoholmarna. har också i sitt yttrande framhållit alt bebyggda och obebyggda öarhar samma betydelse ur fiskets synpunkt. förutsätter att - eventuellt eftererforderlig kompletterande utredning även de obebyggda öarna las med i deåtgärder, vartill betänkandet kan föranleda. framhålla att även de icke bebyggda holmarna borde ha ingåtti utredningen. 1 fiskenämndens överväganden behandlas såväl bebyggda somobebyggda eftersom dessa har samma betydelse ur fiskesynpunkt. Enaspekt som ej beaktats av utredningen är om de vattenområden som tillhörkronoholmarna kan utnyttjas för akvakultur. Då det finns ett ökat intresse förodling av fisk, skaldjur m. m. är det troligt att även vattenområdena kringkronoholmarna kommer att användas för sådana ändamål i större utsträckning änvad som är fallet. Del bör ankomma på att avgöra omvattenområdena kring kronoholmarna skall få användas för akvakultur. Hushållningenmed vattenresurserna ingår som en viktig del i det fortsatta arbetet med denfysiska riksplaneringen. Frågorna har behandlats av regeringen och enförsöksverksamhet med utveckling av metoder och former för havsresursplaneringhar startat på ett antal platser i landet. Försöken sträcker sig enligl uppgiftfram lill /84. Vid försöksverksamhetens slut skall DSH(delegationen för samordning av havsresursverksamheten) utvärdera försöken ochlill regeringen lämna rekommendationer om metoder och former för en så långtsom möjligt, med landplaneringen, samordnad kust- och havsområdesplanering.Flera länsstyrelser och kommuner är intresserade av frågor rörande fysiskplanering av kust- och havsområdenas utnyttjande och skydd. DSH har därför isamråd med berörda kustlänsstyrelser inlett en diskussion om behovet av attpåbörja planeringsöverväganden i kust- och havsområdena. Det här pågående arbetetinom ramen för FRP har inte behandlats av kronoholmsutredningen och bör enligtlänsstyrelsens uppfattning vägas in i kommande ställningstaganden tillöverlåtelse. Kronoholmarnahar troligen haft mycket stor betydelse för fiskerinäringarnas utveckling ochännu på 1950-lalet beaktades detta i de ändringar som då vidtogs i bestämmelseroch lagar. Utredningen har redovisat detla. Det är anmärkningsvärt attutredningen inte behandlat och övervägt kronoholmarnas eventuella framlidabetydelse för näringsfångens utveckling. näringsliv har under desenaste decennierna genomgått en omdaningsprocess som fortfarande pågår. Efterfiskels tillbakagång har nya näringsgrenar börjat utvecklas inom akvakulturensområde. Det gäller t. ex. musselodling, fiskodling och algodling. Kustområdenas eventuella framtida betydelse förenergihushållningen har inte heller beaktats i utredningen. Mycket talar föratt kustområdenas energiresurser i form av våg- och vindenergi kommer att fåstor betydelse . Del kan därför ifrågasättas om del är förenligt meden förutseende politik att statsmakterna frånhänder sig en mycket viktigresurs som kan användas för att stödja gynnsamma tendenser och utvecklingsvägarför näringslivets och hushållningens utveckling . Kronoholmarnasbetydelse kan ändras drastiskt . 2 Principer för överlåtelse med äganderätt pp- 1985/86: i lo Flertaletremissinstanser tillstyrker i huvudsak atl enskilda personer i princip skallmedges rätt till friköp av mark på kronoholmarna under de förutsättningar somutredaren närmare anger. Remissopinionen är dock splittrad. Några intar enrestriktiv hållning till friköp. , kammarkollegiet, gör del av hänsyn lill yrkesfisket.' Staten planverk gördet för alt värna om den allmänna tillgängligheten till de attraktivakustområdena. i anser att överlåtelser över huvudlaget inte bör ifrågakomma. i menardäremot att varje försäljningsärende bör prövas förutsättningslöst, vilketinnebär alt friköp i princip bör kunna ske även inom områden som är avriksintresse för naturvården och det rörliga friluftslivet. Utredningenhar haft i uppdrag att utreda den framtida dispositionen av staten tillhörigabebyggda och skär runt Sveriges kuster - s. k. kronoholmar. Utredningenhar härvid kommit att omfatta dels de egentliga kronoholmarna och dels övrigaav staten ägda bebyggda öar. Enligl direktiven skulle utredningen särskiltbeakta förutsättningarna att överlåta bebyggd mark på kronoholmarna tillkommuner eller enskilda. Utredningen har härvid beträffande vissakronoholmar konstaterat bland annat att försvarsintressena kan vara så starka attholmarna bör vara kvar i statens ägo och alt en överlåtelse i sådana fall ejbör ske. Vidare anser utredningen att förordningen (SFS 1971:727) som reglerarförsäljningen av staten tillhörig fast egendom bör kunna tillämpas vid försäljningenav kronoholmar eller delar av dessa. Fortifikationsförvallningen som delardessa synpunkter vill särskilt betona vikten av atl försvarsmakten i enlighetmed förordningen 1971:727 ska kunna utreda försvarets behov innan försäljningsker till kommuner eller enskilda. Utredningenanger i avsnitt 5:2 förhållanden som motiverar en oförändrad disposition avkronoholmar, bl.a. framträdande naturvärde och kulturhistoriska värden. Öarsom redovisats som riksintressen för naturvården, kulturminnesvården och detrörliga friluftslivet bör enligl utredningen generellt sett förvaltas avstaten också fortsättningsvis. instämmer häri och delarlikaså uppfattningen att överlåtelser i allmänhet inte heller bör ske ombevarandet av natur och kulturmiljö främst är ett regionalt intresse. 3 Yrkesfisket m. m, 70 1985/86: 110 Naturvårdsverketinstämmer i uiredningens bedömning att kronoholmar med betydande naturvärdenbör vara kvar i statlig ägo även i framliden. Verket finner vidare attutredningens förslag om alt kommunerna bör ges företräde före enskilda videventuell försäljning av kronoholmar är välmotiverat. Planverketvill verka för att öka den allmänna tillgängligheten till attraktivakustområden. Därför anser verket att marken på i princip samtliga bebyggdakronoholmar bör kvarbli i allmän ägo. Vill man ge husägareinteck-ningsmöjligheier kan man, om förutsättningar för fastighetsbildning föreligger,avstycka tomtplatsen och upplåta marken med tomträtt. Om det av administrativaskäl anses lämpligast alt kommunen och inte staten upplåter fastigheter medtomträtt bör enligt planverkels mening respektive kronoholme överiåtas till enav ett sådant förvärv intresserad kommun. Utredningenanser att de kronoholmar som i den fysiska riksplaneringen har utpekats somriksinlressanta, skall förbli i statlig ägo. Dessa öar är i allmänhet belägna iden yttre skärgården. Förutom betydande natur- och kulturvärden har de ofla ettstort intresse för det rörliga friluftslivet. finner dennagrundinställning lika naturlig som atl erforderliga för sjöfarts- ochförsvarsändamål inte skall avyttras. Finns däremot enskilt ägda bostadshus pådessa skall, enligt verkels uppfattning, dock överlåtelse av lämpligtavgränsad tomtmark kunna övervägas frän fall till fall. Därvid skallnaturligtvis de naturvårdande respektive försvars- och sjöfartsmyndigheternassynpunkter tillsammans med kommunens uppfattning vara avgörande förställningstagandet. Denna från utredningen något avvikande inställning grundaspå uppfattningen att avstyckning och försäljning av tomt till ägaren av ettbefintligt bostadshus, som naturligtvis skall vara i gott skick, inte tordepåverka vare sig byggnadens användning eller intrånget på angränsande delar avholmen. För den enskilde kan del däremot i vissa situationer, l.ex. i sambandmed en överlåtelse, vara av stort värde alt även äga tomten. En mjukare inställningi denna fråga torde förbättra fömtsättningama för fortsatl boende i skärgårdenoch därmed bidraga till att hälla skärgården levande, vilket kan varavärdefullt även ur bevaknings- och sjöräddningssynpunkt. Beträffande , som med hänsyn till statligaintressen, naturvårdssynpunkter m. m. kan avyttras, delar domänverketutredningens uppfattning atl om enskilda och kommunala intressen konkurrerarskall holmen i första hand erbjudas kommunen; verket förutsätter att syftet äralt tillgodose ett kommunalt behov av mark för ex. fritidsverksamhet ellerfriluftsliv. (Yrkesfiskarnas rättigheter torde kunna säkerställas med hjälp avantingen inskrivning, förbehåll enligt 7 kap. 1I§JB, eller bildande av särskildafiskefastigheter, oavsett om försäljning sker till kommun eller enskild). 2.6Länsstyrelsen i Prop. Utredningenanser att kronoholmar som har betydande natur- och kulturvärden bör varastatligt ägda även . Kommunerna föreslås emellertid få möjlighettill markförvärv för att säkerställa lokala naturvårdsintressen ellerkommuninnevånarnas behov av och tillgång till orörd skärgårdsnatur.Länsstyrelsen har inget att erinra mot uiredningens förslag i denna del. Utredningen har framlagt vissa principer för attfriköp av tomtmark för befintliga bostadshus på kronoholmarna skall medges.Grundförutsättningen är därvid alltid att fastighetsbildning kan ske. En viktig förutsättning för att överiåtelse överhuvud taget skall aktualiseras är enligt utredningen att någon statligmyndighet inle behöver kronoholmen eller del därav för sin verksamhet. Motdetla principuttalande finns inget alt invända. De statliga intressen del härär fråga om är främst försvars- och sjöfartsintressen. Givetvis måste sådanaövergripande intressen prioriteras och överlåtelser som strider häremot bördärför inte komma till stånd. En annan viktig förutsättning för friköp är enligtutredningen att flertalet husägare på en kronoholme är villiga att förvärvamark. Detta krav motiverar utredningen med att staten annars riskerar all inlefå läckning för sina exploateringskostnader. vill på denna punktge uttryck för en mer flexibel inställning. Förhållandena varierar på olikakronoholmar. För framförallt öar med mindre husgrupper torde statens exploateringskostnadervara låga. Hinder mot att överlåtelser sker i den takt som de enskildahusägarna själva önskar bör i sädana fall normalt inte föreligga. Kravet på attflertalet husägare skall vara intresserade av friköp bör därför endast gällasådana kronoholmar där det i sak är motiverat. delar uiredningens uppfattning allhinder mot friköp inte bör föreligga om kronoholmen är belägen utanför områden av riksintresse eller regionalt intresse för naturvården, kulturminnesvården eller det rör liga friluftslivet. I stor utsträckning är emellertid de bebyggda kronohol marna belägna inom sädana områden. Förutom i vissa undanlagssilua tioner anser utredningen att friköp inte bör få ske inom riksinlressanta områden och i allmänhet inte inom områden av regionalt intresse. Av betänkandet framgår emellertid alt åtskilliga husägare har visat intresse för friköp. Anledningarna härtill torde vara flera, bl.a. möjligheten alt belåna fastigheterna och den ökade rådighet och trygghet som förknippas med äganderätt till marken. Det bör vidare kunna antas att antalet husägare som önskar friköpa marken kommer att öka om utredningens förslag om marknadsanpassade arrendeavgifter införs. Av intresse i sammanhanget är också att den möjlighet för husägare att inlösa tomtmark som följde av den upphävda s. k. ensittarlagen inle gällde siatens markinnehav. Husäga re på kronoholmar kunde därför inte åberopa ensittarlagen för inlösen av tomtmark. Med hänsyn till att flertalet bostadsbyggnader på kronoholmar har tillkommit torde i stor utsträckning förutsättning arna i övrigt för inlösen enligt ensittarlagen ha varit uppfyllda. Friköp av tomtmark på kronoholmar innehåller på detla sätt en hkställighelsaspekl. Vidriksdagsbehandlingen av ändringar i ensittariagen uttalade också lagutskottet altfriköp av statens mark borde prövas i en positiv anda Prop. 1985/86: 110 ochatt kronoarrendatorer i möjligaste mån borde ges samma möjligheter att inlösamark som ensittariagen tillförsäkrade husägare på enskild mark (sid 50 ibetänkandet). De allmänna intressen som står mot det enskildaköpintresset har i och för sig stor tyngd i de nu diskuterade situationerna.Genomgående är det dock enbart fråga om överlåtelser av mark för befintligabostadshus. Allemansrätten är redan utsläckt i den hemfridszon som finns kringdessa bostadshus. Sett utifrån denna synpunkt innebär en överiåtelse - underförutsättning att som tomt inte avstyckas större områden än den hemfridszonsom tagits i anspråk - inte någon försämring för naturvården eller det rörligafriluftslivet. Mot det ovan anförda kan den invändningen görasgällande att fastighetsbildning ökar benägenheten att investera istandardhöjning av bebyggelsen och att därigenom sannolikheten minskar för atten del av bebyggelsen kommer att tas bort eller flyttas till mindre känsligalägen. Fastighetsbildning förutsätter emellertid att den aktuella byggnaden ärvaraktigt lämpad för sitt ändamål. Alltför enkla byggnader kan således intekomma i fråga att avstyckas. För normala permanenthus eller fritidshus tordedet vara närmast uteslutet att ett bibehållande av arrendeförhållandet skulleleda lill alt bostadshusen upphör att vara bostäder. 1 synnerhet gäller detta iattraktiva skärgårdsområden. Enligt vad utredningen anför medför överiåtelser avbebyggd mark på kronoholmar som regel inle något krav på planläggning av detområde där bebyggelsen finns. Ej heller finns del anledning anta altutnyttjandet av bostadshusen skulle nämnvärt förändras genom en avstyckningeller att ökade anspråk av någon betydelse på service skulle ställas.Fastighetsbildning som sker mot bakgmnd av att ett område redan är bebyggt medfritidshus innebär ej heller att ytterligare byggnadsåtgärder på området hargodtagits. För åtgärder som kräver tillstånd och som ter sig olämpliga frånplaneringssynpunkt kan tillstånd vägras. är därför av denuppfattningen att friköp i princip bör kunna ske även inom områden avriksintresse eller regionalt intresse för naturvården och det rörligafriluftslivet. Utredningen har föreslagit att kommunerna skall gesföreträde i för värvsfrågan. Kommunen skulle härigenom få kommunalt ansvar för mark frågorna d.v.s. om marken på kronoholmarna bör vara kvar i allmän ägo eller ej. Såvitt kan bedömas torde ny bebyggelse på kronoholmarna vara relativt sällsynt förekommande. För det helt övervägande antalet fall aktu aliseras inlösenfrågan endasl ifråga om redan bebyggd mark. Som tidigare framhållits finns ej anledning antaga att utnyttjandet av bostadshuset skul le komma att förändras eller atl kommunen skulle åsamkas ökade kostna der genom att marken friköps. Del torde vidare vara uteslutet att en kommun efter markköp skulle föranstalta om att en bostadsbyggnad av minst normal standard togs bort. Huset skulle med all säkerhet även fortsättningsvis användas för bostadsändamål. Det torde därför vara en onödig omgång atl kommunen först köper marken för att sedan sälja den 73 2.7 i Prop. Enav utredningens principer är atl överlåtelse av mark inte skall ske omkronoholmen ligger inom ett område som i den fysiska riksplaneringen angettsvara av riksintresse för naturvården, kulturminnesvården eller det rörligafriluftslivet.