prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Paragrafens tredje stycke föreskriver skyldighelför kommunen atl lösa in fastigheten, om skadan är tillräckligt kvalificerad.Vid inlösen skall enligt 9 5 detta kapitel 4kap. expropriationslagen tillämpas.Detta innebär i princip att värdet före det för fastighetsägaren inskränkandebeslutet skall ersättas. Om en byggnad t. ex. brinner ner och kommunen däreftervägrar bygglov till atl åleruppföra byggnaden, skall värdet av den bebyggdafastigheten ersättas vid inlösen, givetvis med avdrag för eventuellt utbetaladeförsäkringsbelopp. Om det är fråga om en ekonomiskt saneringsmogen byggnad ärdet i princip fastighetens nybyggnadsvärde som skall ersättas. Det innebär attfastighetsägaren vid inlösen - till skillnad från ersättningssituationen - intebehöver tåla den skada som svarar mot kvalifikationsgränsen. Denna effekt äremellertid inte någon principiell förändring i förhällande till vad som gällerf n. Kvalifikationsgränsen "synnerligt men" ärdensamma som enligt l.ex. 22 5 tredje stycket byggnadslagen. Fjärde stycket För sådana fall då fleraskadetillfällen inträffar för en och samma fastig- 1985/86:1 843 het har utredningen föreslagit att ersättningen skallbestämmas med hän- / kap 8-9 §§ syn till den sammanlagda skadan, i vart fall omskadetillfällena inträffar . Jag delar denna uppfattning.Nägon bestämmelse härom har utredningen emellertid inte föreslagit. 1 likhetmed kommunaljuridiska förening anser jag att en särskild bestämmelseär nödvändig. 1 tjärde stycket föreskrivs därför att även beslut som harmeddelats före det senaste beslutet får beaktas när skadans storiekskall beslämmas. Ordet "meddelats" har på lagrådets förslag ersatt dei det remitterade lagförslagel använda orden "vunnit laga kraft".Härigenom fångas in samtliga beslut som inte är mer än när detsenaste beslutet meddelas, även om de föjd av överklagande ännu inteslutligt avgjorts. 1 sistnämnda fall får ersättningsmålet vilandeförklarastills lagakraftägande beslut föreligger. De beslut som får beaktas är endastsådana som anges i första stycket. Om skadorna följd av dessa beslul sammanlagtnår upp till de kvalifikationsgränser som anges i andra och tredje styckena,uppkommer således en rätt till ersättning eller inlösen. Hur ersättningen skallbestämmas anges i 9§. Som lagrådet påpekar (yttrandet s. 127) måste det varasamma berörda del av fastigheten som avses med de olika besluten. 1 ett femte stycke har tagits inbestämmelser som gör det möjligt för kommunen att i vissa situationer återkrävakostnader för intrång eller inlösen. Jag har redogjort för motiven till dennabeslämmelse i den allmänna motiveringen (avsnitt 18.1.4) och även kommenteratlagrådets synpunkler på bestämmelsen. Rubriken har utformats i enlighetmed lagrådels förslag. Det bör anmärkas att ordet "ersättning" i 9och I0§§ närmast motsvarar vad som i expropriationslagen kallas förexpropriationsersätlning och avser ersättning både vid inlösen och vid inträng.I föregående paragrafer i kapitlet har däremol uttrycket "ersättning"en annan innebörd (se l.ex. 5 8). 9 8 Vid bestämmande av ersättning i fall som avses i 1 - 888 skall 4 kap. expropriationslagen (1972:719) lillämpas i den mån inte annatföljer av 108. Vad som sägs i 4 kap. 3 8 nämnda lag skall härvid tillämpas ifråga om värdeökning som ägt rum före den dåtalan om inlösen väcktes. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Paragrafens första mening kan sägasmotsvara den materiella delen av 137 § första stycket byggnadslagen, nämligenen hänvisning till reglerna i 4kap. expropriationslagen om bestämmande aversättningen. 1985/86:1 844 missentogs i förevarande paragraf också in en hänvisning de proces- 14 kap.9-10 §§ suella reglerna i expropriationslagen. På förslag av lagrådel har denhänvisningen i stället tagits in i 15 kap. 1 5. Den andra meningen i paragrafen stämmer i saköverens med 142 5 byggnadslagen och 168 i utredningsförslaget. Ilagrådsremissen finns motsvarande bestämmelse i 14kap. Bestämmelsen angeralt den s.k. presumtionstidpunkten skall vara dagen före den dä talan ominlösen väcktes. 1 6 kap. 398 finns motsvarande bestämmelser för defall då kommunen löser mark med stöd av 6 kap. 17 eller 248. 108 Ersättning för minskning av fastighetens marknadsvärde i falt som avses i 38, 4 8. 5 8 första stycket eller 8 8 första stycket skall bestämmas somskillnaden mellan fastighetens marknadsvärde före och efter beslutet eller denåtgärd som avses i 4 5. Härvid skall bortses frän förväntningarom ändring avmarkanvändningen. Ersättning för skada i fall som avses i 8 5 förstastycket 1 - 3 skall minskas med ett belopp som motsvarar vad som pä grund av 85 andra stycket skall tålas utan ersättning. Paragrafen - som motsvarar 9 5 andra styckel i detremitterade lagförslaget - har utformats i enlighet med lagrådets förslag. 1 första stycket anges en viktig princip som jagocksä har berört i den allmänna motiveringen (avsnitt 18.1.1), nämligen allbortfall av förväntningar om en ändrad markanvändning inte skall ersättas. Somjag också framhöll i den allmänna motiveringen är detta inte någon ny princip.Enligl gällande rätt är det endast intrång i den pågående markanvändningen somersätts. Det är dock nödvändigt att ha en uttrycklig bestämmelse härom. Annarsskulle hänvisningen i 95 expropriationslagen innebära att reglerna omdelexpropriation blev tillämpliga. Detla skulle i sin tur medföra att förväntningsvärdeni viss utsträckning skulle komma att ersättas. Den s.k. presumtionsregdn medgernämligen att förväntningsvärden ersätts i viss utsträckning vid enexpropriation. I de fall som avhandlas i förevarande paragraf blir emellertidfasti.ghetsägaren inte av med någon del av fasligheten. Möjligheten atteventuella förväntningsvärden infrias finns således kvarför fastighetsägaren. Beträffande ersällning för eventuell annan skada änvärdeminskning gäller expropriationslagens regler på grund av hänvisningen 1951 lagrådsremissen föreslog jag att det nu sagda skall gälla även ersättningenligt 6 8 för skada lill följd av undersökningar, mätningar m. m. Som lagrådet(yttrandet s. 129) påpekar torde del emellertid vid sådana skador knappastfinnas något behov av att bestämma fastighetens marknadsvärde. Någon hänvisningtill 68 har därför inte tagits in i 105. Mänga gånger torde det även i andra fall än de sombehandlas i 65 vara svårt att konstatera någon minskning av marknadsvärdet. 1985/86:1 v 845 delskador som skall ersättas enligt 3 och 4 58. dvs, skador till följd av 14kap. 10 § flyttning av utfart eller ändring av gatas höjdläge, 1 prakUken lordeersättningen i dessa fall motsvara de faktiska koslnaderna för att avhjälpaskadan eller utföra åtgärden. Om bestämmelsen i 8 8 fjärde stycket om ackumuleradskada skall lillämpas, innebär del nu föreslagna första stycket att värdet förebeslutet skall avse fastighetens marknadsvärde med bortseende från de åberopadebesluten. Om en tillräckligt kvalificerad skada uppkommer vidanvändningen av en fastighet, är kommunen enligt 5 8 andra styckel och 8 8tredje styckel skyldig atl lösa fastigheten. Vid sädan inlösen skalllöseskillingens storiek givetvis inte påverkas av alt fastigheten är belastadav del beslut som utgör grund för kravet på inlösen. Detta framgår av 4kap, 2 8expropriationslagen, Nägon särskild bestämmelse behövs därför inte i PBL, Första stycket har utformats med beaktande av altdet vid skador som avses i 48 - på grund av att ett område vid genomförande avny plan blir använt för annat ändamål eller ändrat till sitt höjdläge - intefinns något beslut till vilket fastighetens marknadsvärde tidsmässigt kanrelateras. Enligt paragrafens andra stycke skall ersättningeni de fall som avses i 8 5 första stycket 1-3 minskas med ett belopp sommotsvarar vad som fastighetsägaren pä grund av 8 5 andra stycket skall tålautan ersättning. Denna bestämmelse har jag utföriigt kommenterat,i den allmännamotiveringen (avsnitt 18,2,2), Den innebär att endast den skada som går utöverden kvalifikationsgräns som anges i 8 5 andra stycket skall ersättas. 1985/86:1 846 15 kap. Domstolsprövning m. m. p kap. 1-3 § På förslag av lagrådet (yttrandets. 123 O har de processuella regler som i det remitterade lagförslagel hartagits in i 6 och 14 kap,, samlats till etl nylt kapitel om domstolsprövning m,m, 1 detla kapitel har också tagits in de förslag till ändringar av deprocessuella reglerna för gatukosinadsmäl som jag lade fram i den allmännamotiveringen (avsnitt 18,5,2), 1 8 1 den mån avvikande bestämmelser inte meddelas i dennalag, skall, utöver vad som följer av 6 kap. 398 och 14 kap, 98, expropriationslagen (1972:719) lillämpas i mål om 1. inlösen enligt 6 kap, 17 eller 24 8, 2, ersättning eller inlösen ellerförvärv av nyttjanderätt eller annan särskild rätt i fall som avses i 14 kap, 1-8 85, Paragrafen motsvarar deprocessuella delarna av 6 kap, 408 första stycket samt 14 kap, 9 8 förstastycket och 12 8 första stycket i det remitterade lagförslaget, Nägon särskildforumregel behövs inte för de mål som anges i förevarande paragraf eftersomforumreglerna i expropriationslagen skall tillämpas. Enligt lagrådets förslag (punkl 2)skall hänvisningen till expropriationslagen i mål om ersättning förgatukostnader och kostnader för andra allmänna platser enligt 6 kap, 31 eller32 88 las in i förevarande paragraf Bestämmelsen härom har i stället - med vissförändring tagits in i 85 detta kapitel, 2 8 Talan om inlösen enligt 6 kap, 17 8 får väckas även ombeslutet an anta detaljplanen inte har vunnit laga kraft. Paragrafen motsvarar 6 kap 41 8 första stycket ilagrådsremissen. För att påskynda förfarandet vid inlösen av mark för allmänplats har -på förslag från - i 2 8 öppnats möjlighet atl idessa fall väcka talan om inlösen redan innan detaljplanen har vunnit lagakraft. Bestämmelsen utgör en motsvarighet till 5 kap. 4 8 expropriationslagen,som tillåter att talan i expropriationsmål väcks innan expropriationstillståndhar meddelats. 3 8 Talan om inlösen enligt 6 kap. 24 8 andra stycketskall väckas efter genomförandetidens utgång. Har ansökan gjorts om förlängningav genomförandetiden eller har kommunen väckt fräga om förnyelse avgenomförandetiden, skall mälel förklaras vilande till dess att ärendetslulligt har avgjorts. Förlängs eller förnyas genomförandetiden, förfallerkommunens talan. Bestämmelserna i andra stycket omvilandeförklaring gäller även i fall då talan har väckts om inlösen enligt 6kap. 24 8 första stycket och ansökan gjorts om fastighetsbildning iöverensstämmelse med fastighetsplanen. Bildas fastighet som överensstämmer medfastighetsplanen, förfaller kommunens talan. 1985/86:1 847 När kommunen har väckt talan ominlösen enligt 6 kap, 24 S första yj kap. 3-4 §§ stycket, skallfastighetsdomstolen sända underrättelse om det tillfaslighelsbildningsmyndigheten. Paragrafen, som bl.a. handlar ominlösen av fastigheter som inte har bebyggts i huvudsaklig överensstämmelse meddetaljplanen, motsvarar 6 kap. 41 5 andra - fjärde styckena i det remitteradelagförslagel. I första styckel föreskrivs atttalan skall väckas inom tre är efter genomförandetidens utgång. Det kan idetla sammanhang anmärkas att inlösen enligt 6 kap. 24 5 första styckel fårväckas utan tidsbegränsning så länge delaljplanen gäller. 1 andra styckel finns föreskrifterom atl inlösenmälet i vissa fall skall förklaras vilande. På förslag avlagrådel (yttrandet s. 123 O har beaktats att genomförandetid inte bara kanförlängas utan efter utgången av tiden också förnyas. Vilandeförklaring skallsålunda ske om nägon före genomförandetidens slut har ansökt om förlängning avgenomförandetiden eller om kommunen har väckt fråga om förnyelse avgenomförandetiden. Detta gäller mål om inlösen enligl 6 kap. 24 5 andrastycket. 1 tredje stycket - som motsvarar 475 andra stycket byggnadslagen -har motsvarande bestämmelser tagits in för defall del är fråga om inlösen enligl 6 kap. 24 8 första siycket. \ fjärde styckel har enmotsvarighet till 47 8 tredje stycket byggnadslagen tagils in. Bestämmelsenstämmer i sak överens med vad som gäller f n. 4 8 I fall som avses i 14 kap. 3,5,7 eller 8 8 skall talanväckas frän det att beslutet på vilket talan grundas vann lagakraft. I fall som avses i 14 kap. 4 eller6 8 skall talan väckas från det atl den åtgärd på vilken talangrundas utfördes. Talan får dock väckas senare än somanges i första och andra styckena, om skadan inte rimligen kunde förutses inomangiven tid. Paragrafen motsvarar 14 kap, 13 8 iutredningsförslaget och 14 kap, 128 andra och tredje styckena i det remitteradelagförslaget. Forumregeln i första stycket i sistnämnda paragraf har ersatts avhänvisningen till expropriationslagen i 15 kap, I 8. I paragrafen har tagits inbestämmelser om de tidsfrister som skall gälla för talans väckande. Den fråganhar jag avhandlat i den allmänna motiveringen (avsnilt 18.3). För huvuddelen av ersättningsfallenskall enligt första styckel talan väckas frän det att beslutet, pävilket talan grundas, vann laga kraft. Med uttrycket beslut, på vilket talangrundas, avses exempelvis i fall enligl 14 kap. 8 8 beslutet att vägra bygglovtill äleruppförande (punkl 1), att vägra rivningslov (punkl 2) eller att antaskyddsbestämmelser (punkt 3). 1 andra styckel talas om "denåtgärd på vilken talan grundas". Därmed avses i fall enligt 14 kap. 4 8,ianspråktagande! för det nya ändamålel eller Prop.1985/86:1 848 ändringen av markens höjdläge och. i fall enligl 14 kap. 65, den mätnings- j kap 4-5 H åtgärd m, m, som har orsakat skadan. i (planenhelen) har föreslagit att talan om ersättning i vissa fall skall kunnaprövas även om den inte har väckts inom den tid som anges i andra stycket.Förslaget torde ta sikte t, ex, på den situationen att ett hinder atl riva enfasUghet inte förefaller innebära någonnämnvärd belastning pä fastigheten, varför fastighetsägaren inte begär någonersättning. kanske det visar sig att grundförhållandena är sä dåligaall del skulle ställa sig avsevärl dyrare att rusta upp den befintligabyggnaden i stället för atl riva och bygga nytt, 1 en sådan situation är detenligt min mening rimligt att fasUgheisägaren har rätt atl påkalla ersättningeller inlösen även efler tvåårsperioden enligl andra stycket. Jag ansluter migalltså till förslaget från . En förutsättning för att talan skallprövas i dessa fall bör givetvis vara att det inte rimligen gick alt förutseatl svårigheterna skulle uppkomma samt atl det är fråga om svårigheter av detslag som jag angav i mitt exempel. Tredje styckel har utformats i enlighethärmed, 5 8 Ersättning för skada enligt 14 kap, 3-6 eller 8 8skall bestämmas i pengar att betalas på en gång eller, om det finns särskildaskäl, med ett vissl ärligt belopp. Ändras förhållandena, skall det årligabeloppet omprövas, om kommunen, fastighetsägaren eller den som inneharsärskild rätt till fastigheten begär det. Om kommunen begär det och del inteär uppenbart oskäligt, skall domstolen förordna alt ersättning enligt 14 kap, 88 första stycket 2 eller 3 skall betalas ut först när vissa åtgärder medbyggnaden har utförts. Vad som i fräga om ersättning haravtalats eller uppenbarligen förutsatts gälla mellan kommunen och ägaren ellerinnehavare av särskild rätt till fastigheten skall gälla även mot ny ägare avfastigheten eller ny innehavare av den särskilda rätten. Paragrafen som har utformats ienlighet med lagrådets (yttrandet s. 124) förslag - motsvarar 14 kap, 11 8 ilagrådsremissen. Första styckel motsvarar i huvudsak22 8 andra stycket och 1168 andra stycket byggnadslagen samt 11 5 iutredningsförslaget. Huvudregeln är att ersättning skall betalas på en gång, 1vissa fall kan dock årliga ersättningar vara att föredra. Så kan vara falletdels om intrånget kan väntas bli tidsbegränsat, dels om det är svårt att päförhand avgöra hur stort intrånget kan förväntas bli. 1 den allmänna motiveringen(avsnitt 18.3) har jag föreslagit att det skall finnas en rätt till omprövningav årliga ersättningar. Första styckets andra mening har ulformals i enlighethärmed. Andra stycket har inte någonmotsvarighet i utredningsförslaget. Bakgrunden till bestämmelsen har jagredogjort för i den allmänna motiveringen (avsnitt 18.3). De älgärder somskall utföras innan ersättningen betalas ut torde normalt finnas utföriigtredovisade i det aktuella ersättningsmälet. 1985/86:1 849 Avsikten är nämligen att bestämmelsen i andra stycketskall tillämpas i j kap 5-6 §§ första hand när fastighetsägaren begär att färiva sin byggnad för att ersätta den med en ny. För att kunna bedöma den skadasom uppkommer för lästighelsägaren till följd av att kommunen inte medgerrivning av byggnaden torde del mänga gånger vara nödvändigl alt jämföranybyggnadsalternativel med del ombyggnads- och upprustningsalternativ som ärmöjligl inom ramen för bevarandeintressena och som framstår som realistiska, 1sådana situationer bör det inte möta några svårigheter för domstolen alt iförordnandet precisera vilka åtgärder som skall ulföras innan utbetalning sker, 1 vissa situationer kan detnaturiigtvis inte uteslutas atl den nu föreslagna ordningen skulle varaolämplig. Det kan t,ex, vara fallet om det inte finns nägra realistiskaombyggnads- eller uppmstningsallernativ. Del kanske enbart är fråga om allunderhälla en byggnad i befintligt skick. Därför föreslär jag atl bestämmelseninte skall tillämpas om det skulle framstå som uppenbart oskäligt. Tredje stycket har sin motsvarigheti 22 5 andra stycket och 116 5 andra styckel byggnadslagen samt i 12 5utredningsförslaget. Genom denna bestämmelse blir en överenskommelse omersättning mellan kommunen och t, ex, en fastighetsägare bindande även för densom senare förvärvar fastigheten. Alt ersättning som bestäms genom dom blirgällande mot ny ägare behöver inte särskill utsägas. Tredje stycket torde fä sin störstabetydelse dä kommunen, redan innan l.ex. skyddsbestämmelser för en visskulturmiljö meddelas, träffar överenskommelse med fastighetsägaren omersättning för framtida inlrång lill följd av att fastigheten inte får rivas.Den kan också fä betydelse för de fall när s, k. K- eller Q-märkning har sketti en stadsplan fastställd före PBL:s ikraftträdande. Genom sådan utmärkning hardet i planärendet avgjorts att byggnaderna på de berörda fastigheterna skallbevaras, I normalfallet har vidare sädana bestämmelser tillkommit i samförståndmellan kommunen och fastighetsägaren. Självfallet skall någon ersättning dåinte kunna aktualiseras om kommunen senare l.ex, vägrar rivningslov för ensådan byggnad, 6 8 Ogillas i mål enligl 1 5 talan som har väckts avfastighetsägaren eller den som innehar särskild rätt till fastigheten, skalltillämpas vad i är föreskrivet om skyldighet att ersättamotparten hans rätle-gängskostnad i tvistemål. Om han har haft skälig anledningatt fä sin talan prövad av domstol, kan domstolen dock efler omständigheternaförordna atl kommunen skall ersätta honom hans rättegångskostnader eller allvardera parten skall bära sina kostnader, 1 det remitterade lagförslagetåterfinns förevarande bestämmelse i 14 kap, 13 5 och omfattar även tvister omgatukostnader. De processuella reglerna för sådana tvister har emellertid nu istället tagits in i 15 kap, 8 5. Prop.1985/86:1 850 Paragrafen motsvarar 138 och 13958byggnadslagen och 148 i utred- 15 kap. 68 §§ ningsförslaget. Paragrafen handlar endasi om målsom anhängiggörs av fastighetsägare eller rättighetshavare. Om kommunen förtalan i ett inlösenmål. följer av I 5 all expropriationslagensräitegångskostnadsregler skall tillämpas. Del innebär att kommunen som regelskall svara för samlliga kostnader vid fastighetsdomstolen samt för egna och, omkommunen fullföljt talan, för motpartens kostnader i högre rätt. Enligt första meningen iförevarande paragraf skall vad i är föreskrivet om ansvar förmotpartens rättegångskostnader i tvistemål tillämpas, om ett yrkande ominlösen eller ersättning pä talan av fastighetsägaren eller enrättighetsinnehavare ogillas. Del innebär i en sädan situation att denne somregel fär svara för både sina egna och motpartens rättegångskostnader. Genomundanlagsbestämmelsen i andra meningen har domstolen emellertid möjlighet attgenom en skälighetsbedömning förordna att kommunen skall slä för samtligakostnader i målet eller att de skall kvittas. Enligt 1395 byggnadslagen gällerdenna undanlagsregel endast beträffande mål om inträngsersättning. Den utvidgasnu säledes till att gälla även inlösenmäl. Några remissinslanser harföreslagit att bestämmelser om rättegångskostnader i högre rätt också skalltas in i förevarande paragraf Med den nu föreslagna lydelsen gäller 65 i allainslanser, 7 8 Om den ersättning som har fastställts i ett mål ominlösen inte har nedsatts pä det säll som föreskrivs i expropriationslagen (1972:719) skall följande gälla. Om nägon som är berättigad till ersättning begär det, skall den väckta frågan om avslående av mark förfalla såvitt den rör hans rätt, under förutsättning att marken inte har tilltratts eller övergått enligt 6 kap, 105 expropriationslagen. Paragrafen motsvarar 14 kap, 14 5 idet remitterade lagförslaget. Ett par smärre redaktionella justeringar har dockgjorts på förslag av lagrådet. Paragrafen, som motsvarar 144 5byggnadslagen och 17 8 i utredningsförslaget, innehåller bestämmelser för falldå expropriationsersältningen inte har nedsatts. 1 förhållande lill 144 8byggnadslagen har paragrafen fält en nägot annorlunda lydelse, eftersom ävenannan än kommunen kan vara skyldig att betala expropriationsersätlning. 8 § Tvist om ersättning för gatukostnader och kostnaderför andra all männa platser enligt 6 kap. 31 eller 32 8 samt tvist om betalningsvillkor enligt 6 kap. 35 8 prövas av den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten är belägen. 1 mål som avses i första siycketskall beslämmelserna i lagen (1969:246) om domstolar i fastighetsmål lillämpas.Förlorar fastighetsägaren målet, men har han haft skälig anledning att fåtvisten prövad av domstol, kan domstolen dock efter omständigheterna förordnaatt kommunen skall ersätta honom hans rättegångskostnader eller att varderaparten skall bära sina kostnader. Prop.1985/86:1 851 Paragrafen motsvarar i det remitteradelagförslagel de processuella reg- /j kap. 8 § lerna i 6 kap, 408 andrastycket, 13 kap, 75 2 samt 14 kap, 95 första stycket och 13 5, 1 gällande rält motsvarasparagrafen av 61 5 byggnadslagen samt 137 5 andra stycket byggnadslagen och 715 1 mom, byggnadsstadgan såvitt avser ärenden om gatukostnader, 1 paragrafens/ö/ifo styckeföreskrivs nu en gemensam processordning för tvister om ersättning förgatukostnader m.m, och tvister om betalningsvillkor. Jag har utvecklat motivenför denna ordning i den allmänna motiveringen (avsnitt 18,5,2), I förhällandelill nuvarande bestämmelser och lagrädsremissen innebär detta bl, a, denändringen att även tvister om betalningsvillkor för gatukostnadsersättningskall prövas av fastighetsdomstolen samt att de processuella reglerna i lagenom domstolar i fastig-hetsmäl skall tillämpas i målen hos fastighetsdomstolen. Enligt 2 5 lagen om domstolar ifastighetsmål gäller om rättegången i sådana mål i tillämpliga delar vad som ärföreskrivet om allmän domstol, i den män inte annat följer av den lagen ellerannan förtättning. Om inte någon särreglering införs, blir således bl, a.rättegångsbalkens regler om rättegångskostnader i tvistemål tillämpliga, vilketinnebär att den part som förlorar målet i allmänhet får svara för både sinaegna och motpartens rättegångskostnader. Genom undantagsregeln i andra stycketav förevarande paragraf har domstolen emellertid getts möjlighet att efter enskälighetsbedömning förordna att kommunen skall stå för samtliga kostnader imålet eller att de skall kvittas, även om fastighetsägaren förlorar målet.Jämfört med motsvarande rältegångskostnadsregd i det remitterade lagförslaget(14 kap. 13 5) innebär den nu föreslagna bestämmelsen för gatukostnadsärendenden ändringen att den är tillämplig även i mål om betalningsvillkor samt i målom ersättning som har väckts av kommunen.