prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Det kan inteuteslutas att den föreslagna typen av förhör kan vara lill men för deneventuellt kommande brottsutredningen. Enligt min uppfattning börkronofogdemyndigheternas övervakning i försia hand ske genom tillgängligaregister. Även iakttagelser som kronofogdepersonalen gör i sin fällverksamhetbör utnyttjas. Så fort misstanke om överträdelse uppkommer bör myndighetenanmäla detta till polis eller åklagare. Jag vill i det sammanhanget betonavikten av att kronofogdemyndigheten dokumenterat alla uppgifter, iakttagelseroch övriga åtgärder som föregått anmälan och alt denna dokumentation bifogasanmälan. Därigenom underlättas brottsutredningen och risken minskar för atlonödiga bevisproblem skall uppstå. Föralt syftet med lagstiftningen skall kunna nås är del av vikt alt utredningsresurserfmns och alt övervakning och kontroll av de personer som ålagts näringsförbudfungerar på avsett sätt, I annat fall blir förbudet föga verksamt,-- Mot denbakgrunden kan del ifrågasättas om det i försiahand är nya och utvidgade sanktioner som behövs. Enligt min mening är det merafråga om alt myndigheterna har de resurser som erfordras för atl tillgodose dekrav som lagsliflningen ställer på dem. Del bör i detta sammanhang framhållasatt den förstärkning pä åklagarsidan med ett tjugofemlal Eko-tjänster som sketlunder de senasie åren har varit elt VärdefuUl bidrag för alt ökaåklagarväsendets slagkraft, 6.4 Överåklagaren i : Jaginstämmer i all som de kronofogdemyndigheter som är tillsyns myndigheter i konkurs bör vaka över näringsförbudens efterlevnad, men motsätter mig helt atl tillsynsmyndigheterna skall kunna hålla förhör med- den som ålagts näringsförbud. Enbart det förhållande all inte några regler föreslås som reglerar dessa förhör och möjliggör tvång för all säkerställa förhörens hållande får mig atl hesilera inför förslagel. Av större vikt synes dock vara dels all polispersonal med sin särskilda utbildning och rutin är mer lämpade att hålla förhör ock dels alt stor risk föreligger, att bevis - undanröjes omtillsynsmyndigheten går in och håller förhör utan tillgång . lill de tvångsmedel, somkan bli erforderliga. 6.5 Länsåklagareni och : ' Enligt13 § lagförslagel skall tillsynsmyndighet övervaka all näringsförbud! ':.. . , Kommitténhar ingående diskuterat om polisen eller tillsynsmyndighe-' len skall varaövervakningsmyndighet. Majoriteten har valt tillsynsmyndighet. Jag tyckeremellertid alt de synpunkler som kommittén själv framfört närmast talar föralt polisen bör vara övervakningsmyndighet. Det åligger ju polisen all upptäckaoch beivra brott och den nu aktuella övervakningen går mycket naturligt inunder ekorotlarnas verksamhetsområde. Mankan fråga sig vilka möjligheter en tillsynsmyndighet har att uppläc- - ka en överträdelse. har beskrivit del är tjänstemännen i slort sett hänvisade lill regislerspaning. Man nämner visserligen även all 331 viss yttre spaning kan ägarum. Kommittén anser dock uppenbarligen att Prop. 1985/86: 126 entillsynsmyndighets möjligheter att upptäcka överträdelser är alllförbegränsade. Man har därför gett tillsynsmyndigheten möjlighet hålla förhör medden som ålagts näringsförbud. Denna lösning anser jag vara olycklig ur bådeprincipiell och praktisk synvinkel. En tjänsteman på en tillsynsmyndighet kannämligen komma i den situationen atl han i praktiken inleder förundersökning,en situation som han varken har erfarenhet av eller utbildning för. Utöverdetta villjag tillägga alt mina erfarenheter av tillsynsmyndighetsövervakningsarbete är ganska dåliga. Jag anser således alt polisen skall varaövervakningsmyndighet. 6.6 Länsåklagaren i : Dethar i förslaget diskuterats om bl.a. kronofogdemyndigheterna eller polisenskulle vara ansvariga för tillsynen. TUlsynsskyldigheten är en ny arbetsuppgiftoch oberoende av vilken myndighei som skall utöva tillsynen är effektivitetenhelt beroende av vilka resurser som slälls till förfogande för ändamålet. Dådenna tillsyn syftar till atl uppdaga brott ligger del närmast lill hands altpolisen utövar verksamhelen. Näringsförbud kan ådömas ulan samband med broll.Då även kopplingen lill konkurs föreslås slopad får man förutsätta att vissverksamhet förekommer för alt kontrollera om näringsidkare grovt åsidosättersina åligganden. Denna kontroll synes av ekonomiska skäl knappast kunna ske på annalsätt än genom registerspaning och genom skalterevision. På detta stadium är detenligt min mening lämpligast alt kronofogdemyndigheten har ansvar för atl fråganom näringsförbud skaU aktualiseras. Efiersom det är olämpligt att fleramyndigheter har att ulöva kontroll över näringsverksamhet talar övervägandeskäl för alt kronofogdemyndigheterna har ansvar för tillsynen både beträffande kontroUhuvuvida näringsidkare grovt åsidosatt sina åligganden och om näringsidkareöverträtt näringsförbud. 6.7 Länsåklagaren i : Förall förhindra och upptäcka överträdelser av näringsförbud krävs en effektivtillsyn. är det de kronofogdemyndigheter som är tillsynsmyndigheter ikonkurs som också har ansvarel alt övervaka alt näringsförbud efterlevs. Ocksåi fortsättningen bör kronofogdemyndigheten anförtros tillsynsuppgiflen. Så forttillsynsmyndigheten misstänker eller får indikationer på atl överträdelse avett näringsförbud äger rum bör detla anmälas tUl åklagare. Det finns ej någraskäl till alt tillsynsmyndigheten skall ges befogenhet alt kalla tUl förhör.Föreligger misstanke om överträdelse eller finns skäl för mer ingående spaningpå personen ifråga skall anmälan göras till åklagare varvid polisen i samarbetemed åklagare får fortsätta undersökningarna. Finns ej misstanke om altvederbörande överträder ett givet näringsförbud finns ej heller skäl att kallavederbörande lill förhör. har den spanings- och förhörsvanasom krävs för alt på ell effektivt sätt följa upp och ulreda överträdelser avnäringsförbud. Densom åläggs näringsförbud utsätts därigenom alldeles uppenbart för ell intrång i personlig integrket, I princip är emellertid inte detta intrång otillböriigi, 332 För att näringsförbudskall bli effektivt fordras alt beslulel härom är Prop. 1985/86: 126tillgängligt som en varningssignal för omgivningen. Den som ålagts näringsförbudlorde ha större benägenhet alt överträda gällande regler - det är del som ärgrunden lill förbudet, och del gör också kontroll av alt förbudet inteöverträds angelägen. Någon aktiv informalionsspridning genom myndighelsförsorg har hktills inte förekommit av uppgifter om meddelat näringsförbud. Datainspekiionendelar kommitténs uppfattning (s. 366) alt någon publicering genom kungörelse,annonsering eller liknande inte bör ske. Däremot sprids uppgifterna, somkommittén anför på s. 362 i belänkandet, av kreditupplysningsföretag. (Datainspektionen har i sina föreskrifter till kreditupplysningslagen angivitall uppgift om näringsförbud får insamlas och lagras av kreditupplysningsföretagenoch att uppgiften får utlämnas även i s.k. personupplysningar, se 1981:2avsnitt 3.1 första meningen.) Kommkténs uppgifl alt även etl inkassoföretaginhämtar uppgifter ur RSV;s näringsförbudsregister lorde grunda sig på enmissuppfattning. (ägsingalunda av ell inkassoföretag.) Kommitténsmajoritet föreslår atl näringsförbud även skall kunna meddelas ävenom den förbudel avses gälla inte fällts för brottslighet, medan en minoritetföreslår alt en fällande brottmålsdom bör vara en förutsättning förnäringsförbud. mån minoritetens förslag i denna del läggs lill grund för lagsliftninguppkommer en situation där del av uppgifl om etl föreliggande näringsförbud -som måste vara offentligt - framgår alt vederbörande blivit dömd för brott -vilken senare uppgifl i t. ex. allmänt kriminalregister är sekretessbelagd.Gällande rätt medför då atl den nuvarande spridningen av uppgifter omnäringsförbud i kreditupplysning normall inte kan ske. Enligt 6§kreditupplysningslagen (1973:1173, senasi ändrad 1984:394) får uppgift om att nägonmisstänkts eller dömts för brott icke insamlas, lagras eller utelämnas ikreditupplysning om inte datainspekiionen lämnat medgivande härtill.Datainspektionen får endasl lämna medgivande om synnerliga skäl föreligger. Delkan knappasl göras gällande all synnerliga skäl föreligger såsnarl ettnäringsförbud meddelats. Dådet likväl är angeläget alt uppgifl om näringsförbud kan lämnas ikreditupplysningar synes erforderligt alt för det fall minoritelsförslagelläggs lill grund för lagsliflningen i denna del nämnda bestämmelse i kreditupplysningslagenkompletteras med ett undantag för uppgift om näringsförbud. Föreslagenändring av skalteregisleriagen m. m. Frågornaom näringsförbudsregislrets inlemmande i ulsökningsregislrel och omkronofogdemyndigheternas registerspaning i egenskap av tillsynsmyndigheter förmeddelade näringsförbud, vari frågan om ändring i skalteregisleriagen (1980;343) utgör en delfråga, upptas av datainspektionen i annan ordning.Inspektionen finner dock skäl alt i detta sammanhang instämma i de synpunktersom ledamoten i kommittén reservationsvis anföri på s. 445-446 ibetänkandet. Del bör därvid särskilt betonas all antalet registreradenäringsförbud f. n. uppgår till blott etl hundratal (s. 75), vilket tordeinnebära att åtskilliga kronofogdemyndigheter inte har tillsyn över någolnäringsförbud. Kommitténs förslag i övrigi bör enligt kommitléns egenuppfattning (s. 185) enbart medföra en begränsad ökning av antalet förbud. Samordningav näringsförbud och återkallelse av särskilt näringstillstånd Prop.1985/86: 126 Somframgår av kommitténs redovisning (s. 67), förekommer inskränkningar inäringsfriheten pä en rad områden. Datainspektionen är tillslånds-ochtillsynsmyndighet för kreditupplysnings- och inkassoverksamhet. Har fysiskperson (enskild firma) eller handelsbolag vederböriigt tillslånd atl bedrivaviss sådan verksamhei när fråga uppkommer om meddelande av näringsförbud motnäringsidkaren (eller bolagsmannen i det näringsid-kande handelsbolaget)uppkommer normall även fräga om återkallande av tillståndet. Reglerför återkallande av tillståndet finns normall i de författningar som reglerar tillståndsgivningen.Ett näringsförbud - enligt säväl gällande rätt som enligt kommitténs förslag -innebär förbud även mot utövande av den verksamhet vederbörande i särskildordning fält tillstånd att bedriva. Kommittén diskuterar denna fråga (s, 322)och finner all tillståndet skall återkallas av den myndighei som meddelattillståndet med åberopande av näringsförbudei som grund. Dettaförutsätter emellertid att tillslåndsmyndigheten på lämpligt sätt får kännedomom förbudet. Denna fråga berörs inte av kommittén. Domstolen som meddelarnäringsförbud bör således, om del är känt att näringsidkaren hafl sådanlsärskilt tillslånd på lämpligt sätt åläggas att underrätta tillständsmyndigheten. Dettabör gälla även för lillfälligt näringsförbud enligt 7§ i föreslagen lagtext.Del synes dock tveksamt om ett sådant tillfälligt näringsförbud i sig kanläggas lill grund för en återkallelse av tillståndet, Jaganser atl hänvisningen till reservation i betänkandet bör utgå.Stycket rörande föreslagen ändring av skatteregislerlagen m, m, bör såledessluta med orden "i annan ordning", 6.9 (): Ävenom uppgiften alt upptäcka och beivra brott primärt tillhör polisens områdetalar starka skäl för att ha kvar förstahandskontrollen hos TSM. Den kännedomsom TSM i de flesta fall har om de personer som fält näringsförbud och derasförhållanden bör las till vara i övervakningen. TSM kan också allmänt antas haett större intresse än polisen för att kontrollera efterlevnaden avnäringsförbud. Efterlevnadsfråganhar i belänkandet blivit föremål för mera genomgående analys än var fallet vidlagens tillkomst. Genom alt uppgiften härigenom fått fastare konturer kankontrollen förväntas bli aktivare än den hitintills varit på de allra flestahåll, RSV anser därför, i likhet med rfiajoritelen i kommittén, altefterlevnadskontrollen också skall vara en uppgift för TSM, Föratt kunna bättre bevaka atl näringsförbud inte överträds behöver TSM starkareställning än vad kommittén givit myndigheten. Man bör hålla i minnet atlnäringsförbud meddelas endasl personer som pä grovt sätt brutit mot vad somgäller på näringslivets område. Om en person fått näringsförbud, som handärefter överträder, är det närmast uppenbart att han inte avslöjar sitt brottgenom alt ärligt svara på TSMs osanktionerade frågor, TSMbör ges möjlighet att tvångsvis kunna skaffa sig information om en person sommeddelats näringsförbud. Myndigheten bör därför kunna kalla lillförhör, vid äventyr av vite eller hämtning, TSM bör också få rätt all Prop.1985/86: 126 göra en kontrollerande förrättning på den plats där vederbörandeverkar, eventuellt efler del all anledning därtill uppkommit. Delkan också ifrågasättas om TSM borde ha rätt alt skaffa information från annanän den som ålagts näringsförbud. Detta kan i viss mån ske om den person somfått näringsförbud är föremål för l.ex. kronofogdemyndighetens indrivningsålgärderoch del av utsökningsbalkens regler följer atl Iredje man får höras. Atl enbartför atl kontrollera efterlevnaden av. näringsförbud hålla förhör l.ex. med vederbörandesbankkontakter kan däremot vara tveksamt. I vart fall kan TSM inte ha störrebefogenheter än polisen har i samband med ulredning om misstänkt broll. Kontrollenav avvecklingen kommer att underlättas genom att domstolarna - för alt bl.a.la ställning till awecklingslidens längd - enligt förslaget bör skaffa närmareutredning om vederbörandes samtliga verksamheter. Syflel skulle främjasytterligare om domstolarna gjordes uppmärksamma på all de, när så är möjligt,i domen bör ange "inblandade" juridiska personersorganisationsnummer. Enligtbelänkandet skulle TSM, så fort en misstanke om överträdelse uppkommit, lämnaärendet till polisen (s. 431 O- Del finns emellertid skäl att anla atl polisensresurser och prioritering inte skulle tillåta en snabb och aktiv utredning omanmäld misstanke. RSV anser därför - i likhet med de TSM som yttrat sig lill verkel- atl det bör åligga TSM, såsom övervakningsmyndighet enligt 13 §, att närmareutreda frågan innan ärendet (eventuellt) lämnas till polisen. 13§ andra och tredje styckena Ibeslämmelsen bör anges atl "Myndigheien får hålla förhör" och att "Rätlmyndighei är den kronofogdemyndighet inom..." efiersom någontillsynsmyndighet inte finns enligt delta lagförslag. I motiven bör betonas allbeslämmelserna syftar på kronofogdemyndighet i sin egenskap avtillsynsmyndighet i konkurser. Förordningom ändring i förordningen om näringsförbudsregisler AllaKFM - inte bara TSM bör underrättas om uppgifter i näringsförbu dsregister. Beslutangående dispens skall anmälas till näringsförbudsregisler och las in där. Vadbeträffar tillsynen över meddelade näringsförbud har kommittén fast nat för atl landets TSM även fortsättningsvis skall handha denna uppgift. I slutändan har man här vall mellan polis och kronofogdemyndighet (TSM). i finner det helt naturligt atl TSM bibe håller denna uppgifl trots all sambandet med konkurs föreslås upphöra. Del allt övervägande antalet fall i vilka en person meddelas näringsförbud kommer även i fortsättningen all ske i samband med konkurs. Hur skall "näringsförbudssiluationer" uppmärksammas om inte konkurs föreligger? Kommer åklagaren all inleda förundersökning? Kommer ev, ulredning alt föranleda åtal? Hur ställer sig domstolen? Fallen av näringsförbud utanför konkursförfarandels ram kommer med all sannolikhet att vara få. Det sist sagda föranleder ocksä kronofogdemyndigheten att anta att myndighetens 335 lillsynsroll belräffandeavvecklingen kommer alt vara minimal. Man skuUe Prop. 1985/86: 126 annars kunnabefara att just i dessa faU skuUe myckel slora insatser behöva göras eftersomen avveckling av en rörelse liknar den som förvaltaren tvingas göra irörelsekonkurser. Men som sagts torde dessa faU bli säUsynta. Mol dennabakgrund har myndigheien ingenting alt erinra heller mot denna del i förslagel. Beträffandereglerna om övervakning, av meddelade näringsförbud välkomnas nyheterna. Särskillangeläget ler det sig atl TSM ges möjlighel alt kalla lill förhör. I kommitténsöverväganden framskymtar atl förhör skulle endast tillgripas om skäl föreliggermen enligt vår uppfattning bör det, oberoende av misstankar, vara enrutinåtgärd alt vederbörande inkallas till förhör eller besvarar skriftligafrågor inom vissa tidsintervaller. Enligt KFMs uppfattning är det emellertidpåkallat all TSM ges möjlighel all tillgripa vite akernalivl hämtning ompersonen i fråga inte efterkommer myndighetens kallelse till förhör. Förslagetatt då göra övervakningen till ell polisiärt ärende är ägnat alt i många fallskapa komplikationer exempelvis vad avser informationsförmedling etc.Förfarandet blir dessutom tungrott med inslag av diskussion avbehörighetsfrågor och kommunikationsproblem. Överhuvudställer sig KFM tveksam till resonemanget å s. 350 nederst och s. 351 överst omskälen lill alt se övervakningen som en polisiär uppgifl. Överträdelse av en näringsrältsligsanktion måsle ses som etl agerande väsensskilt från vanlig brottslighet. Enövervakning av nu nämnt slag lorde under alla förhållanden ligga närmare lillför exempelvis KFM som har större vana från personers agerande somnäringsidkare och olika förelagskonslruktioner. En svaghet i uiredningen liggeri atl man inte tillräckligt tydligt analyserat å ena sidan TSMs och å andrasidan polisens roll i övervakningsfrågan. Skall polisen inleda förundersökningnär person inte inställt sig till förhör hos TSM? Är TSM frånkopplal ansvarelom anmälan gjorts till polismyndighet? Fulll möjligt är atl den dömde intarolika attityder gentemot polismyndigheten resp TSM med risk för alt ärendenbollas mellan myndigheterna. Bestämmelseni 199 a § konkurslagen bör inte finnas kvar i den nuvarande utformningen. Ingaåtgärder synes vidtas för alt beivra överträdelser och därför är del bättre altslopa den eller ändra den så atl den får etl innehåll som blir tillämpat. Kronofogdemyndighetentillstyrker att tUlsynsmyndigheterna i konkurser också i fortsättningen skallövervaka näringsförbuden. Förslaget innebär alt den nuvarande oklarheten omomfattningen av tillsynsmyndigheternas övervakning försvinner. Övervakningenföreslås omfatta inte bara atl befintliga förelag avvecklas utan ocksä altnyetablering inte sker. Del stämmer väl med kronofogdemyndighetens uppfattningom vad tillsynsmyndigheten bör utföra i övervakningshänseende. Delär självfallet en fördel att tillsynsmyndigheten kan hålla förhör med den som ålagts näringsförbud. utgår emellertid från all gällande rätt inte utgör något hinder mol alt tillsynsmyndigheten tillfrågar den som har näringsförbud om sädana omständigheter som har betydelse för bedömningen av om förbudel efterlevs. Sådana frågor förut sätts för övrigi få ställas också till Iredje man även om metoden naturligtvis 336 ställerkrav på återhållsamhet för all inte i onödan utsätta den som fåll Prop.1985/86: 126 näringsförbud för obehag. Kronofogdemyndighetenanser all den föreslagna regeln all tillsynsmyndigheten får hålla förhör kan molverkasitt syfle. Om del är en riktig, bedömning att frågor om efterlevnaden avnäringsförbud får ställas redan enligt gällande rätt, både till den som harnäringsförbud och annan som kan antas kunna lämna upplysningar i saken, kan deninskrivna rätlen att hälla förhör med den som har näringsförbud möjligen tolkasså alt frågor om efterlevnaden av förbudel inte får ställas tiU annan. Därmedskulle uppkomma en osäkerhet om vad som är tUlälel och kanske en försvagningav den övervakning som sker f. n. Däremotanser kronofogdemyndigheten all den föreslagna beslämmelsen om förhör kan ökaeffektiviteten i övervakningen om den kombineras med sanktioner på molsvarandesätt som är fallel med förhör enligt utsökningsbalken och utvidgas lill altgälla också iredje man. Beträffande-- förhörUder förslagel av en brist. Fastslående av befo genheter för TSM saknas. TSM måste kunna göra ingrepp för atl nå sina syften och bör få tillämpa förhörsinstilutet enligt utsökningsbalkens be stämmelser. Härigenom ges också möjlighel all hålla förhör med Iredje man, som måsle åläggas upplysningsskyldighel. Vidare måsle sanktioner kunna riktas av TSM mol tredskande. TSMmåsle få rätl all erhålla upplysning redan i inledningsskedet om hur avvecklingär tänkt atl gå tUl och sedan i fortsättningen förlöper. Näringsidkaren kankomma all ha vissl inflytande på verksamheten trots avvecklingen t. ex. genombankförbindelser i form av borgensåtaganden m. m. Enannan förutsättning för en väl fungerande tillsynsfunktion är, all åklagareinför varje mål om näringsförbud håller TSM underrättad om situationenexempelvis för all yrkanden från förelagaren skall kunna bedömas. Redan fråndenna tidpunkt måsle TSM aUlså ha möjlighel all lägga fram sina synpunkler inäringsförbudsfrågan. T. o. m. redan under polisutredning måsle TSM informerasom den misstänktes skuation. 12§ Bestämmelser om näringsförbudsregisler skall las in i förordningen om näringsförbudsregisler.Av förordningen bör också framgå, atl beslut om näringsförbud skall registrerasi skatteregistrel. 13§Belräffande TSM;s,tillsynsskyldigheter är inte annal atl säga än all myndigheienvill återkoppla till del tidigare sagda om all förhör skallfå hållas av TSM enligt utsökningsbalkens regler. Vidare måsle ges möjlighet atlförhöra även tredje man och denne mäste åläggas upplysningsskyldighet, vilketär särskill viktigt för all TSM skall kunna genomföra sin tiUsynsuppgifl på rätlsäll. Uppdagandeoch beivrande av broll är en av polisens huvuduppgifter. Det kan därför tyckas naturligt att övervakning av efterlevnaden och beivrande av överträdelser skulle vara en uppgifl för polisen. Kommittén har i betän kandet på flera ställen understrukit vikten av alt efterlevnadskonlroUen blir verkligt effektiv. KFM delar till fullo denna uppfattning, men känner 337 22 1985/86. sig tveksam till polisensom kontrollmyndighet. Anledningen härtill är att Prop. 1985/86:126 uppgiftenhos polisen skulle få en låg prioritet. Andra komplicerade ekonomiska brottsutredningarär så krävande alt näringsförbudskontrollen skulle få komma i andra hand. KFMär därför posiliv lill kommitléns förslag all tillsynsmyndigheterna skall varaansvariga för kontrollen. Dessa myndigheter har som ceniral uppgift alt verkaför ell väl fungerande konkursinsli-lut. Näringsförbudsinstilulet har ennaturlig anknytning till konkurs. Del förhållandel saml den rolltillsynsmyndigheterna hillills haft i näringsförbudsfrågorna gör att KFMkänner uppgiften som näriiggande och naturlig. Med de knappa resurser TSMalltsedan dess tillkomst arbetat med har efterlevnadskontrollen inte kunnal gesden prioritet den borde ha. Med redan beslutade personella förstärkningar ochmed den ytterligare resursökning som måsle följa om kommitténs förslaggenomförs kommer TSM all förfoga över tillräckliga resurser för en effektivövervakning. För atl nå delta mål krävs dock större befogenhet ikontrollarbetet än kommittén föreslagit. Frågan härom utvecklas nedan. Hurskall kontrollen gå lill? Delär KFMs erfarenhet atl de personer som ålagts näringsförbud i de flesta fall ärsärskilt svårarbetade. Det är inte fråga om några dunungar. De är erfarna ochslipade i umgänget med myndigheter. De är i många fall försedda med rådgivareoch vet väl atl tillvarata sina rättigheter. En del kan förväntas inställa sigvilligt när myndigheien kallar tUl förhör. Andra åter kan förväntas inteavhöras alls. Man kan aldrig ulgå från all erhållna uppgifter är rikliga ulansådana måsle alltid kontrolleras. Kommittén har i belänkandet på åtskilligaställen givit uttryck för uppfattningen all man genom kontroll i olika registerkan avgöra om grund för misstanke om överträdelse föreligger. KFM delar intekommitténs uppfattning. Registren kan visserligen vara lill hjälp vidframtagande av ett grundmaterial för vidare undersökning, men uppgifterna kaninte tas för goda annat än i sällsynta undantagsfall. Om exempelvis en personsom ålagts näringsförbud vid regislerkonlroll visar sig ha anmäld arbetsgivareeller uppbära sjukpenning kan förhållandet inte anses vara tillräckligt föravslutande av utredningen.