prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Vid sidan härav kan intebara frågan huruvida avgiftsskyldighet som sådan föreligger ulan också taxansriktighet prövas av allmän domstol, om fastighetsägaren bestrider kommunenskrav på betalning för planläggning eller andra avgiftsbelagda åtgärder enligttaxan. Dessutom kan byg.gnadsnämndens avgiftsbeslut överklagas med slöd av 13kap. På förslag av lagrådet (yttrandet s. 110) har ettnylt fjärde stycke tillkommit. Till detta stycke har förts regeln från förstastycket i lagrådsremissen att avgift får tas ut i förskott. Därmed blir detmöjligt att ta ut även planavgifter i förskott. 1 det nya stycket anges ocksåav vem avgiften skall tas ut, nämligen sökanden. Prop.1985/86:1 799 Statlig kontroll beträffande områden av riksintressem.m. /2 q / § Bestämmelserna i detta kapitel omlänsstyrelsens prövning av planer (1-3 55) ersätter de nuvarande reglerna ibyggnadslagen om obligatorisk faslställelseprövning av planer. Kapitletinnehåller vidare bestämmelser (4 5) om möjlighet att i vissafall ingripa självmant även mol beslut om lov ellerförhandsbesked. Dessa sistnämnda beslämmelser skall åtminstone delvis ses somen ersättning för de regler som f n, ger beslutanderätt i tillståndsfrågor,t, ex, 81 och 82 §5 byggnadslagen, I 5 5 behandlas regeringens prövning avregionplaner. Kapitlet avslutas med två paragrafer om planföreläggande (6 och788), dvs, regeringens möjligheter att i vissa speciella fall tvinga frambeslut om detaljplan eller områdesbestämmelser. Dispositionen av kapitlet avviker ietl avseende från lagrådsremissen. Besvärsregeln i 5 5 i det remitteradelagförslaget har nämligen pä lagrådels förslag (yttrandet s. 113) flyttats Ull13 kap. 1 § skall pröva kommunens beslut att anta,ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser, om det kan befarasatt beslutet innebär atl 1. ettriksintresse enligt lagen (0000:000) om hushållning med naturresurser m m.inte tillgodoses, 2. regleringen avsådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flerakommuner inte har samordnats på ett lämpligt sätl eller 3. en bebyggelseblir olämplig med hänsyn till de boendes och övrigas hälsa eller till behovetav skydd mot olyckshändelser. Paragrafen, som närmast motsvarar17 kap. 15 i utredningsförslaget, anger de grunder som skall gälla förlänsstyrelsens möjligheler att pröva planbeslut. Den har i stort utformats ienlighet med lagrådets förslag. I några viktiga avseenden skiljersig paragrafen från det remitterade lagförslaget, I ett andra stycke avparagrafen upptogs tidigare en bestämmelse om att skall förordnaom prövning, om någon kommun som berörs av beslulet begär det. Dennabestämmelse har fått utgå på skäl som jag redovisar i specialmotiveringentill 13 kap. 4 5. Vidare har en av prövningsgrunderna, nämligen punkt 4 somavser det fallet att beslutet inte har kommit till i laga ordning, slopats ienlighet med lagrådets förslag (yttrandet s, 111 O- Jag har närmare berört dennafråga i den allmänna motiveringen (avsnitt 16,2,5), Med "kommunen" avseskommunfullmäktige eller det kommunala organ som har fått fullmäktiges uppdragatt fatta beslut, dvs, eller kommunstyrelsen,"Kommunen" kan även avse lokala organ som avses i lagen (1979:408) omvissa lokala organ i kommunerna och som har utsetts att vara byggnadsnämnd. Prop.1985/86:1 800 Även om det inte anges i lagtexten,bör redan i sitt beslut /2 kap I § om att prövning skall ske (25) ange vilken eller vilka av de i första siycket nämnda grunderna somförordnandet vilar på. Det bör påpekas att skall agera "omdet kan befaras " att beslutet på något sätt är felaktigt, något som inteinnebär ett slutligt ställningstagande i sakfrågan. Redan den preliminäragranskningen hos bör ändå vara så noggrann att inga"onödiga" förordnanden meddelas. Beslutet om all prövning skall skekan emellertid inte vara bindande för den kommande sakprövningens innehåll. Dettorde bli mycket sällsynt att en plan i flera olika hänseenden visar sig hasådana brister som kan föranleda atl den upphävs. Det kan dock tänkas attlänsslyrelsen redan på grund av erfarenheler från samrådsskedet vet att planeninte lillgodoser ett visst riksintresse enligt NRL (se punkt I) och därförbeslutar om överprövning på den grunden, men alt det senare upptäcks att detfinns skäl att pröva även t, ex. frågan om bebyggelsen blir olämplig med hänsyntill kraven på hälsa och säkerhet (se punkt 3), I sådana fall måstelänsstyrelsen givetvis vara oförhindrad att göra prövningen även enligt punkt3, Inte bara beslut om antagande ellerändring av planer och områdesbestämmelser skall kunna överprövas. Lika viktigtär det enligt min mening alt även beslut om upphävande kan angripas. Omkommunen upphäver en plan som har inneburit skydd för en viss naturmiljö ellerbebyggelse, kan detta nämligen innebära att ett riksintresse eller ettmellankommunalt intresse inte blir tillräckligt tillgodosett. Grunderna för länsstyrelsensprövning har utförligt kommenterats i den allmänna motiveringen (avsnitt 16.2).Några tillägg bör dock göras här. Statliga markintressen som inte harsådan dignitet alt de kan rymmas under någon av bestämmelserna rörande områdenav riksintresse i NRL skall inte ges någon särställning i prövningen. Dessaintressen får alltså vägas in i planeringen på motsvarande sätt som alla andramarkbehov. Det bör vidare framhållas atl den prövning som kan ske medstöd av inte äravsedd för fall där staten uppträder som markägare eller sakägare i övrigt. 1sådana fall har staten besvärsrätt enligt bestämmelser som skall gälla försakägare i allmänhet, dvs. Genom prövning enligt 12 kap. skallstaten kunna bevaka de intressen som den kan ha i en planeringsfråga utan att idet skedet vara sakägare. Som exempel kan nämnas anspråk på artbehövliga vägreservat läggs ut i planer. Har vägrätl uppkommit, är väghållarensakägare och kan agera enligl Om del är elt riksintresse att ettområde skall bevaras eller en viss verksamhet kan bedrivas på en plats, ärdetta intresse vanligtvis inte begränsat till just det berörda området, 1 dessafall är det ofta angeläget att även ett angränsande område används på ett visstsätl, eller snarare att Prop.1985/86:1 ,j v.,, 801 området undantas frän en viss typ av användning. Man kanhär peka på /2 kap. 12 §§ behovet av skyddsområden kring anläggningar därmiljöfarlig verksamhet bedrivs, t, ex, energiproducerande anläggningar,skjutfält och flygfält. En annan lyp av verksamhet med behov av skyddsområdenär den som bedrivs vid totalförsvarets signalspaningsanläggningar. 1 punkt 2 las upp bestämmelser omprövning vid bristande mellankommunal samordning. Den bestämmelse somföreskriver alt mellankommunala frågor skall beakias finns i 2 kap, 1 5, Jag har i den allmänna motiveringen(avsnilt 16,2,2) lämnat några exempel på situationer där denna prövningsgrundbör kunna tillämpas. En prövning på denna grund lorde normalt komma attaktualiseras av endast i de fall där de inblandade kommunerna pänägot sätt är oense. Jag vill först erinra om vad jag iden allmänna motiveringen (avsnitt (16,2,3) har anfört om syftet med denprövningsmöjlighet som ligger i punkt 3, kontroll i fräga omkraven pä hälsa och säkerhet avses leda till att planerna fär sädan utformningall det inte, när de väl har genomförts, uppkommer risk för ingripanden avolika tillsynsmyndigheter som - var och en inom sin sektor - bevakar kraven påhälsoskydd och säkerhet. Det är angeläget att detta övergripande syfte medkontrollen fär prägla länsstyrelsernas tillämpning av punkt 3. För fullständighetens skull villjag ändå här räkna upp de beslämmelser i PBL som över huvud taget lar upp kravpå hälsoskydd och behovet av skydd mot olycksfall. Bestämmelserna finns i 2kap.3 och 4 55 samt 3kap.2, 4, 5, 6, 10 och 13-18 55, Av bestämmelserna i 3kap, ärdet huvudsakligen 2, 4, 10 och 13-18 55 som kan komma att behandlas idetaljplaner eller områdesbestämmelser, 2 8 skall från den dag dåkommunens beslut kom in till besluta huruvida prövning enligt 1 8skall ske eller ej. Paragrafen motsvarar närmast 17kap, 68 iutredningsförslaget. Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 16,3,3)och av utformningen av 2 8 ansluter jag mig till lagrådets uppfattning(yttrandet s, 1120 att avgörande av frågan om prövning alltidskall ske i form av ett beslut, oavsett om utgången innebär att statlig kontrollskall ske eller inte. Vad som i lagrådsremissen kallas för "tystgodkännande" skall alltså ändå ta sig uttryck i någon form av beslut. 26 1985/86. Prop.1985/86:1 802 anfört får beslutets form avgöras med ledning av 11 Sallmänna verksstad- 12 kap. 2-3 §§ gan (1965:658), Lagtexten har fåll en någotannoriunda redaktionell utformning än den som lagrådet har föreslagil.Anledningen härtill är att lagrådets lagtext inte tillräckligt klart anger atlbestämmelsen avser det preliminära beslutet huruvida prövning skall ske ellerej och inte beslutet varigenom ärendet avgörs i sak. Den tid som länsslyrelsen fär lillsill förfogande för att avgöra om nägon prövning skall ske har bestämis treveckor frän den dag då kommunens beslut kom in till . Utredningenföreslog alt tiden för agerande skulle räknas från den dag däkommunens beslut meddelades. Många remissinstanser ha;r med rätta anmärkt alten sädan angivelse kan tolkas på flera sätt. Vidare kan den lid somlänsstyrelsen faktiskt får lill sitt förfogande bli alltför knapp, omexpeditionen av beslutet dröjer. Den lämpligaste lösningen är enligt min meningatl tiden räknas från den dag dä kommunens beslut korn in lill . Enså pass kort granskningstid som förutsätter all deltaraktivt i planarbetel och tidigt uppmärksammar de kontroversiella frågorna. Om någon enskild eller en statligmyndighet har gjort en framställning till länsslyrelsen med begäran attlänsstyrelsen förordnar om prövning och inte finner skäl attbesluta om prövning på den åberopade grunden, bör den som har gett iinskrivelsen undertätlas om att framställningen inte har föranlett någon åtgärd.Någon särskild föreskrift om detta behövs dock inte, 3 8 skall upphäva kommunens beslut i desshelhet, om något förhållande som avses i I § föreligger. Om kommunen harmedgett det, får beslutet upphävas i en viss del. Paragrafen har utformats redaktionelll i enlighet medlagrådets förslag. Om finner att en plan inte kan godtas medhänsyn till bestämmelserna i I 8, skall planen upphävas helt eller delvis, 1enlighet med den princip som jag har slagit fast beträffande besvärsprövning iden allmänna motiveringen (avsnitt 17,5,2) får inte självmantändra planen och ge den ett nytt innehåll i de delar som inte kangodta, 1 3 8 ställs upp ett villkor föratt skall få upphäva beslulet endast en viss del, nämligen attkommunen medger aft en sådan uppdelning sker. Detta bygger på 17kap. Givetvis innebär inte detta att kommunen har någotinflytande på resultatet i sak av granskningen. Kommunen får enbart ettinflytande på frågan om planen skall underkännas helt eller till en viss dd.Många gånger kan det vara angelägel för kommunen att en plan betraktas somodelbar. Om ett visst område undantas, kanske kommunen inte vill se planen iövrigt genomförd med den byggrätt m. m. som den kan innehålla. Prop.1985/86:1 '--- 803 finns i 13 kap. 8 8 första stycket, där det framgår bl. a.att och 12 kap 3-4 § regeringen efter besvär kan upphäva en plantill en viss del, endast om kommunen har medgett att en sådan uppdelning sker.Jag vill också erinra om 13kap. 8 8 andra stycket, där del ställs krav pä altkommunen skall göra en framställning för att den besvärsprövande myndighetenskall kunna förordna att en viss del av en plan, som uppenbarligen inte berörsav besvär, skall få genomföras . Någon särskild form för kommunensmedgivande har inte föreskrivits. I princip bör medgivandet lämnas av detkommunala organ som har fattat det beslut som prövas av . Det kandock inte krävas att kommunfullmäklige skall lämna medgivandet för de planer somfullmäktige har beslutat. Normalt bör del alltså räcka med etl medgivande avkommunstyrelsen i dessa fall. Enligt 13 kap. 8 5 första stycketkan den besvärsprövande myndigheten i vissa fall även ändra överklagade planeroch områdesbestämmelser, nämligen om kommunen har medgett det eller omändringen är av ringa betydelse. Jag anser det inte vara lämpligt att i 12kap. införa en möjlighet att göra ändringar. Anledningen härtill är delshänsynen till berörda sakägare, dels att de frågor som skall bevakas genomreglerna i 12 kap, mestadels är så betydelsefulla att en ändringsmöjlighet inteskulle få nägon praktisk betydelse, 4 8 Om det finns särskilda skäl. får ellerregeringen för elt visst område förordna att 1-3 85 skall tillämpas på beslutalt lämna lov eller förhandsbesked. Om , efter det att ettförordnande enligt första stycket har meddelals, beslutar att ett lov ellerförhandsbesked skall prövas, får förordna att lovet ellerförhandsbeskedet inte skall gälla förtån frågan om prövning har slulligtavgjorts. Paragrafen, som handlar omlänsstyrelsens prövning i ärenden om lov och förhandsbesked motsvarar närmast17 kap. 5 8 i utredningsförslaget. I överensstämmelse med vad jag harföreslagit i den allmänna motiveringen (avsnitt 16.3.5) föreskrivs i förstasiycket att eller regeringen för ett visst område kan förordnaatt 1-3 58 skall tillämpas även beträffande beslut att lämna lov ellerförhandsbesked. Med lov avses både bygglov, rivningslov och marklov. För alt markera den avseddarestriktiva tillämpningen har föreskrivits atl det mäsle finnas särskilda skälför all ett förordnande enligt första siycket skall kunna utfärdas. Ett sådantsärskilt skäl kan vara att av erfarenhet vet att en vissbyggnadsnämnd inte tillräckligt beaktar riksintressen enligt NRL inom ettbestämt område. Framförallt kan det bli aktuellt med ett förordnande i de falldär och kommunen inte 1985/86:1 804 harlyckats atl komma överens i samhand med antagandet av översikts- ;2 kap 4 §planen. Ett annat skäl kan vara att länsslyrelsen behöver ha insyn ibygglovsprövningen inom vissa skyddsområden o.d. Jag återkommer snart till justden frågan. Även i dessa fall skall tiden för ingripande räknasfrån den dag då kommunens beslut kom till banda. är skyldig att sända beslul i sädana ärenden somomfattas av ett förordnande framgår av 8kap. Jag vill stryka under att de föreslagna reglernainte innebär någon möjlighet för vare sig eller regeringen attförst när redan har fattat etl beslut självmant ingripa ochundanröja detta. Det krävs alltså att ett förordnande enligt första stycket harutfärdats, innan beslut meddelas. På denna punkl skiljer sigmitt förslag från utredningsförslaget (17 kap. 8 8), som underremissbehandlingen blev starkt kritiserat. Förevarande paragraf ger alllsä en viss möjlighetför att -som en sista utväg - ingripa även i det enskilda ärendetmed ett förordnande. Inget hindrar nämligen att förordnandet meddelas underett ärendes handläggning inom kommunen. Det måsle dock som nämnts ske innanbyggnadsnämnden fattar sitt beslut. I det remitterade lagförslaget föreskrivs attförordnandet kan återkallas eller ändras eller också begränsas till att avselov till åtgärder av ett vissl angivet slag. Uttryckliga bestämmelser härom äremellertid inte erforderliga enligt lagrådets mening (yttrandet s. 113). Jagdelar denna uppfattning. De två sista meningarna i första stycket i detremitterade lagförslaget har därför ingen motsvarighet i det nu föreliggandeförslaget. En besvärande konsekvens av utredningsförslaget (17kap. 105) var att beslut om lov inte fick verkställas, förrän det stod klartatt regeringen inte ämnade ingripa med stöd avundantagsregeln i 17kap. I del nu föreslagna systemet finns det inga sådana,från effektivitetssynpunkt, oacceptabla effekter. Beslut om lov ellerförhandsbesked blir som regel gällande . Det enda fall där jag anserdet motiverat med elt avsteg från den principen är det som anges i andrastycket, dvs. där har beslutat alt prövning verkligen skall ske ietl visst ärende. Dä kan eller senare förordna altbeslulet inte skall gälla, förrän frågan om prövning har slutligt avgjorts. Särskiltom militära skyddszoner m.m. Jag har tidigare antytt att systemet medlänsstyrelsens prövning i vissa slag av beslut om lov kan användas som enersättning för dagens reglering om förbud mot bebyggelse och annal som hindrarförsvaret m. m. Förhål- 1985/86:1 " = 805 landelmellan anläggningar för försvarsmaktens behov, säsom befästningar 12 kap 4§ ochflygplalser, och det privata eller allmänna byggandet m.m. regleras i 81och 82 58 byggnadslagen samt i 54 8 I mom. tredje stycket och 57 8 andra Bestämmelserna gäller även för staten tillhöriga civilaflygplatser, liksom för andra flygplatser för allmänt bruk samt för atomreaktorereller andra atomenergianläggningar där risk kan föreligga Jag kan inte här i detalj återge de gällandebestämmelsernas innehåll. Det räcker med atl slä fast att länsstyrelserna i daghar ell avgörande inflytande på prövningen av bebyggelse inom skyddszonerna ianslutning till de berörda anläggningarna. 1 övrigi vill jag hänvisa till denutförliga framställning om gällande ordning som finns i statens planverksmeddelande om fysisk planering (R 1672:76) Handläggning av ärenden om förbudmot bebyggelse m, m, till hinder för försvaret. Till en början är det uppenbart att det i PBL måstefinnas bestämmelser som medger atl underrättas om behovet avskyddszoner kring befästningsanläggningar, övnings- och skjutfält, flygplatseroch andra slag av försvarsanläggningar. Detta gäller även områden som ärplanerade för sådana anläggningar. Alt kommunen får kännedom om var denmilitära anläggningen är belägen eller skall lokaliseras är en förutsättningför kommunens möjligheter att bedöma vilka konsekvenser som anläggningen fårför kommunens egen planering och vilka beslut i form av detaljplan ellerområdesbestämmelser som behövs eller som bör undvikas för all skyddsbehovetskall tillgodoses, Skyddszonernas gränser bör kunna bestämmas på sammasätt som , dvs, genom samverkan mellan försvarsområdesbefälhavaren ellermotsvarande och . Kartredovisningen bör också kunna vara densammasom f, n. Skillnaden blir att skyddszoner inte får samma effekter som i dag.Det uppstår nämligen ingel automatiskt förbud i närheten av befästningar ellerflygplatser (som enligt 81 8 BL) och skall inte heller kunnautfärda några förordnanden av förbudskaraktär i anslutning till planerade ochbefintliga militära anläggningar (som enligt 82 8 BL), Jag förutsätter att information om de s, k, yttreskyddszonerna i princip ingår i översiktsplanen eller i beskrivningen till den.Mot bakgrund av materialets ofta hemliga natur är det sällan som en öppenredovisning i kartform kan medges. Denna fråga behandlas närmare i det nyssnämnda meddelandet från planverket. Vad gäller handläggningen av ärenden om lov börlänsstyrelsen för en yttre skyddszon kunna förordna att bestämmelserna omprövning av skall vara tillämpliga på vissa ärenden om lov. Detkan därvid vara lämpligt att begränsar förordnandet till att avsesådana ärenden där den militära myndigheten avstyrker eller anmäler tveksamhettill atl lov lämnas men kommunen ändå beslutar att lämna lov. Begränsningen ärtillrådlig för att man inte skall skapa en helt onödig byråkrati med 1985/86:1 806 expedilionsskyldigheti alla fall som odiskutabelt inte motverkar försvarets j2 kap. 4 §iniressen. Den formella följden av ett sådant förordnande bliralllsä inte att prövningen i första instans flyttas från ulanenbari att nämndens beslut atl lämna lov skall tillställas länsstyrelsen.Länsstyrelsens prövning kommer då att bestå i en vägning mellan försvaretsintresse, som ulgör ett riksiniresse enligt NRL och det motstående enskildaintresset. Med denna handläggningsordning blir del naturligtatt i praktiken tar kontakt med försvarsomrädesbefälhavareneller molsvarande befattningshavare i alla lokaliseringsfrågor som uppkommerinom området, Pä ett smidigt särt kan det alltså ut t,ex. hur nyabyggnader kan placeras med hänsyn till den militära anläggningen. Omförsvarsområdesbefälhavaren vid samrådet finner att ansökningen strider motförsvarsintresset och därför bör avslås, bör detta tillkännages i ettskriftligt yttrande till . Yttrandet behöver inte innehålla merän vad som anges i avslagsbeslui, dvs, att försvaretsintressen skulle motverkas. Bygglov kan därefter vägras med hänvisning enbarttill innehållet i försvarsområdesbefälhavarens yttrande. har jag berört hur nytillkommandebyggnader inom skyddszoner skall kunna behandlas enligt PBL, 1 81 och 8288byggnadslagen talas det ocksä om virkes- eller annat vamupplag, materialgärd,ljusanordning samt schaktning, fyllning eller därmed jämförlig åtgärd. När det först gäller upplag är sädana underkastadereglerna om bygglov i PBL och omfattas därför av vad jag har anfört ombyggnader. Därmed återstår schaklning, fyllning, trädfällning ochskogsplantering, som enligt förslaget till 8kap, 9 8 tredje stycket kan krävamarklov inom omräden i närheten av bl, a, befintliga och planeradeförsvarsanläggningar och statliga flygplatser. En förutsättning för attmarklovsplikt skall föreligga är dock att kommunen föreskriver detta, vanligeni områdesbestämmelser. Med försvarsanläggningar avses här både befästningar ochandra anläggningar för totalförsvaret, t, ex, arnmunitionsförräd,radarstationer, radio-och teleanläggningar etc. Jag förutsätter alt kommunerna inte kommer atlmotsätta sig önskemål från om att beslut om marklovsplikt skallmeddelas i dessa fall. Skulle detta mot förmodan inträffa, återstår möjlighelentill planföreläggande enligt 6 8 i detta kapitel. Sedan kommunen väl har infört marklovsplikt, kanregelsystemet för prövning av i enskilda ärenden om lov ochförhandsbesked träda i funktion. Därmed kan få kontroll även överde nu behandlade åtgärdstyperna. Jag vill erinra om att kommunen beträffande deområden som jag nu lalar om även kan införa bygglovsplikt för ljusanordningar(8 kap. 7 8). Beträffande områden som omfattas av bestämmelsernai 81 och 82 88 byggnadslagen föreslås en övergångsbestämmelse (I7kap, 168), sominne- 1985/86:1 - * 807 bäratl dagens system pä ett smidigt sätt överförs till den nu angivna I2 kap4-7 §§ ordningen. 58 Regeringen får pröva ett beslul att anta. ändra eller upphäva en regionplan.Beslut om prövning skall fattas från den dag då beslutet komin till regeringen. Regeringens prövning får avse endast frågan huruvida planentillgodoser riksintressen enligt lagen (0000:000) om hushållning med naturresurserm,m. Regeringenfår upphäva beslutet i dess helhet eller i en viss del. Paragrafen, som rör regeringens prövning avregionplanebeslut, motsvarar 1318 byggnadslagen, 17 kap, 12 8 iutredningsförslaget och 12 kap, 6 8 i det remitterade lagförslaget. Den harutformats i huvudsaklig överensstämmelse med lagrådets förslag. Bakgrunden till bestämmelsen är atl beslut i frågaom en regionplan mäste kunna prövas för att eventuella konflikter mellanriksintressen och regionala intressen skall kunna lösas, redan innanregionplanen läggs till grund för fortsatt översiktsplanering inom kommunerna.Det lämpligaste synes vara att endast regeringen får befogenhet att förordna omprövning av regionplaner. T, ex, , andra statliga myndigheter ochde berörda kommunerna kan då väcka frågan om prövning hos regeringen. Formernaför detta behöver inte lagregleras. Det kan dock vara lämpligt attlänsstyrelsens beslut expedieras till regeringen även i de fall där länsstyrelsenbeslutar atl inte påkalla regeringens prövning av en regionplan. Enligt det remitterade lagförslaget räknas tidenför regeringens beslut om prövning av regionplanebeslut från den dag beslutetmeddelas. På förslag av lagrådet (yttrandet s, 114) har detla ändrats till dendag då beslutet kom in till regeringen, 6 8 Regeringen fär föreläggakommunen atl inom en viss lid anla, ändra eller upphäva en detaljplan ellerområdesbestämmelser (planföreläggande), om del behövs för atl Ullgodose sädanainiressen som avses i 1 8 I och 2, 7 8 Om kommunen inte följer ettplanföreläggande, får regeringen pä kommunens bekostnad låta upprätta deförslag som behövs samt anta, ändra eller upphäva detaljplanen ellerområdesbestämmelserna.