prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag vill dock inte hålla för uteslutetatl det kan förekomma fall där planhandlingarna har fått en så bristfälligutformning att syftet med samrådet och utställningen uppenbariigen inte harkunnat uppnäs. 1 dessa fall bör kunna underkänna beslutet på dengrunden att det inte har kommit till i laga ordning. granskning iformellt hänseende bör i första hand avse sädana förhållanden som har påtalatsi ärendet, antingen under den kommunala handläggningen - vilket torde blivanligast - eller direkt till . Del är emellertid angeläget attlänsstyrelsen också bevakar atl alla som bör fä komma till tals i ärendetverkligen har fått möjlighel all göra det. Detta får ses som en ytterstagaranti för medborgar- och sakägareinflytande och för att kommunensbeslutsunderlag blir så fullständigt som möjligt. För den skull är detemellertid inte nödvändigt att sakägarför-teckningarna i alla ärendenkontrolleras i minsta detalj. 1985/86:1 342 Även i övrigi bör gälla att inie lar pä sigetl omfattande 16 Statlig konlroll granskningsarbetepä sådana punkter där del sällan eller aldrig finns anled- belräffande ningför att göra något ingripande. Insatserna bör i stället områden av koncenireraspå sådana frågor som kan vara formellt komplicerade. övrigi vill jag här framhålla som angelägel attlänsstyrelsen redan under /6.2,5 stimrådet jer kommunen sådana räd som kan förebygga felaktigheter i det fortsatta förtärandet, I anslutning till 12 kap, 1 5 har/o/fk/'/anfört (yttrandets, 111 0: Behovel av statlig kontroll avkommunala planbeslui gör sig givelvis gällande i sädana frågor av nationell ochmellankommunal betydelse som anges i första stycket 1-3. 1 dessa frågor kan detföreligga en konflikt mellan kommunala önskemål och ambitioner, å ena sidan,samt mera allmänna iniressen, å den andra. Någon sådan konflikt kan däremotknappast ligga bakom det i punkt 4 angivna fallet att ett formellt felvidlåder kommunens beslut. Man bör kunna utgå från att kommunerna i egetintresse vinnlägger sig om alt handlägga planärenden korrekt och att de hartillgäng till kompetent personal, jfr II kap, 4 8, Självfallet kan det, som departementschefen framhåller i denallmänna motiveringen (s,269), inte hällas för uteslutet alt del kan förekommafall där planhandlingarna fåll en så bristfällig utformning att syftet medsamrådet och utställningen inte har kunnat uppnås. Fel och brister av detta slag kanemellertid påtalas genom förvaltningsbesvär och det är svårt atl inse varförinte detta rättsmedel erbjuder en tillräcklig kontroll, 1 punkt 4 nämns ocksåbefogenhetsöverskridanden såsom något som skall ingripa mot aveget initiativ. Vilken praktisk betydelse denna möjlighet att ingripa har ärinie närmare belysl. Del förefaller som om överprövningsgrunden "befogenheisöver-skridande"fåll följa med av det rent formella skälet att man vill åstadkomma identitetmellan punkt 4 och 7 kap, 1 8 första stycket 3 kommunallagen. Även beslut sominnebär befogenhetsöverskridanden kan självfallet angripas genom förvaltningsbesvär. 1 fråga om överprövningens karaktäroch omfattning skiljer sig punkl 4 likaledes frän de tre övriga, I dessa senarefall har länsslyrelsen under samrådsförfarandet fått sin uppmärksamhet inriktadpå de förhållanden som kan utlösa en överprövning. kan anpassasin granskning därefter och denna behöver därför inte bli särskiltarbelskrävande. Överprövningen av den formella handläggningen däremot innebären granskning av frågor som inte under planärendets beredning hoskommunen haft anledning act befatta sig med. Det är en rad formföreskrifter iPBL och kommunallagen som därvid har att beakta.Departementschefen framhåller (s. 269) såsom angelägel alt länsstyrelsenbevakar att alla som bör få komma lill tals i ärendet verkligen har fåttmöjlighet att göra del. En kontroll med sådant syfte torde innebära atllänsstyrelsen skall granska sakägarförteckningarna i detalj och tillse att allasakägare beretts tillfälle till samråd och fått underrättelser om utställningoch i förekommande fall om planbesluten. Pä s.273 berör departementschefen desvårigheter som kan uppkomma för att inom treveckorsperiodenhinna med atl bedöma om ett ärende bör prövas eller inte. Såvitt gäller denformella granskningen enligl punkl 4 synes departementschefen underskattadessa svårigheter. 1985/86:1 343 nöd, kan den se sig tvungen att enbari av det skälethänskjuta ärendet till 16 Stallig konlroll prövning. Den eftersträvade snabbheten i planprocessen kan då gä förio- beiräjfande rad, områden av Vissa uttalanden av departementschefen (s,270, 647) tyderpä atl den riksiniresse m.m. formella granskningen inte är avsedd all varaså ingående och noggrann 16.2.5-16.2.6 som här ovan har förutsatts. Ävenlagtexten - "om del finns anledning atl anta" - pekar i en sådanriktning. Om detta är riktigt, kan värdet och betydelsen av en överprövning avde formella frågorna på initiativ sättas i fråga. Enligt lagrådets mening skulle detslå bättre i överensstämmelse med de principer som uppbär PBL omöverprövningsgrunderna begränsades till de i förslå styckel 1-3 angivna fallen.De med en överprövning förenade handläggningsproblemen skulle därmed i hög gradminska i omfattning, Nägra invändningar ur rättssäkerhetssynpunkt synes intemed fog kunna göras mot en sådan ändring. Lagrådet förordar atl första stycket4 får utgå. Efter förnyade överväganden ifrågan vill jag nu föreslå att nägon överprövning i formellt hänseende utöver vad som kan aktualiseras av besvär - inte skall ske. Jag ansluter migsåledes lill lagrådets förslag. Vid mitt ställningstagande har jag fästsärskild betydelse vid att lagrådet konstaterar atl slopandet av överprövningpå formella grunder inte kan ge upphov till några invändningar fränrättssäkerhetssynpunkt. Grundtanken all planer i princip skall bli gällanderedan genom kommunens anlagande-beslul blir uppenbarligen bäsl förverkligad, omöverprövningsgrunderna begränsas till sådana som är oundgängligen nödvändiga.Med lagrådets förslag all skall pröva beslulen enbari på sakligagrunder uppnår man ocksä en ökad klarhet i frågan om uppgifter iöverprövningen. Del är nämligen svårt atl ange hur ingående en formell kontrollbör göras för alt vara meningsfull utan all la alltför mycket tid och resurseri anspråk. Sannolikt leder ett slopande av den formella granskningen tillbättre effektivitet totalt sett i beslulsfallandel, eftersom dåinte behöver besluta om prövning bara för alt få tillräcklig tid att göra enordentlig kontroll av handlingarna i ärendet. Jag vill dock framhålla all jagfortfarande ser del som angeläget att länsslyrelsen redan under samrådet gerkommunen sådana räd som kan förebygga felaktigheter i det fortsattaförfarandet, 76,2,6 Avvägningen mellan allmänna och enskilda intressenbör bevakas genom besvär Del ligger nära till hands attrenodla systemet ytlerligare genom atl i systemet med prövning av länsslyrelsenfoga in även avvägningarna mellan allmänna och enskilda intressen. Del skullenära ansluta lill dagens ordning, och man skulle då inte behöva komma in på densvåra frågan om formerna för besvär över kommunala planbeslut, som jagålerkommer lill senare (avsnitt 17,5,2), Denna tanke avfärdade jag i lagrådsremissen på anfördaskäl. äralltjämt att enskilda intressen bör bevakas genom besvär och inte avlänsstyrelsen genom officialprövning. På grund av en ändring som jag snartåterkommer till (avsnitt 16,3,3) och som avser formerna för länsstyrelsensingripanden föreligger inte längre några lagtekniska hinder mot att anordnalänsstyrelsens kontroll som en bevakning även av de enskilda inlressena. Vadsom enligl min mening alltjämt lalar starkt mot det sistnämnda alternativet ärmitt tidigare förda resonemang (avsnitt 8,4,3) som utmynnar i att de enskildasanspråk blir tydligare och att de därför kan prövas mer noggrant, om de försfram besvärsvägen än om de ligger mer eller mindre dolda i en officialprövning.Detta ser jag alltså som etl tillräckligt tungt vägande skäl för att i sakhälla fast vid min ursprungliga förslag an avvägningen mellan allmänna ochenskilda intressen bör överprövas efter besvär. 16Stallig konlroll beträffande områden av riksintresse m. m. 16.3 Vilka beslut som kan prövas m. m. Mitt Jörslag: Kommunens beslul att anta en detaljplan ochområdesbestämmelser vinner laga kraft, om inte inom tre veckorbeslutar om att prövning skall ske av och inte heller någonöverklagar beslutet inom föreskriven tid. Översiktsplaner skall inte kunnaprövas av , som dock genom ett granskningsyttrande vidutställningen skall kunna markera att planen från statlig synpunkt i någotavseende inte är godtagbar. Om det finns särskilda skäl. skalllänsstyrelsen kunna besluta all reglerna om prövning av skallgälla även för beslut att lämna bygglov, rivningslov, marklov ochförhandsbesked inom vissa av angivna områden (l.ex. 16.3.1 Detaljplaner och områdesbestämmelser kan upphävas För den händelse kommunen intetillmötesgår önskemål, bör möjligheter att ageravara beroende på om det är fräga om en plan med enbart riktlinjer eller ettbeslut som innehåller bindande bestämmelser, 1 det senare fallet, dvs,beträffande detaljplan och områdesbestämmelser, är det viktigt att beslutetkan upphävas av länsslyrelsen, om det inte kan anses godtagbiirt frän desynpunkter som skall anlägga. Förfarandet bör därför utformas såatl fär möjlighet att inom den vanliga besvärsliden, tre veckorfrän den dag då kommunens beslut kom till banda, förordna atlplanen skall prövas av . Grunderna för den blivande prövningen böranges redan i förordnandet. I lagrådsremissen (s.271) föreslog jag enskyldighet för att besluta om prövning, om någon berörd kommunbegär det. Lagrådet (yttrandd s. 112 och 117) har funnit en sådan föreskrift Prop.1985/86:1 345 obehövlig, och jag kan instämma i detta med tanke på attberörda kom- 16 Statlig konlroll munerskall ha rätt alt överklaga andra kommuners planbeslut. n' riksintresse in. upptar del nu föreliggande förslaget ingen sädanobligalorisk konlrollskyl- områden av dighel för länsslyrelsen. 16.3.2 Översiktsplaner kan Inte upphävas När det däremot gälleröversiktsplaner, som endasi innehåller rikllinjer, anser jag atl den statligakontrollen inte nödvändigtvis behöver utmynna i en formaliserad prövning, därplanen antingen skall godkännas eller underkännas. Tvärtom kan det vara tillfördel för bäde staten och kommunerna all inte i alla sammanhang behöva läsasina positioner redan i den översiklliga planeringen. Vissa frågor kan behövahällas öppna till dess att de har utretts närmare genom l,ex, mer delaljeradplanering eller tills det har konkret visat sig vilka iniressen som riktar sigmot ett område. Enligt min uppfattning bör alltsåsystemet utformas sä att den statliga kontrollen av översiktsplaner inte utövasi form av en godkännandeprövning med allt vad en sådan kan innebära avdefinitiva bindningar på ömse håll, 1 de verkligt fä fall där det kan antas attoenighet mellan staten och kommunen kvarstår efter antagandet av enöversiktsplan, anser jag all följande förfarande bör tillämpas, Översiklsplanen gäller sådan somkommunen har anlagit den. Av granskningsyltrande framgåremellertid att översiklsplanen inte är ell dokument som i alla delar uttryckerstatens och kommunens gemensamma uppfattning. Yttrandet visar pä vilka punktersom har en annan mening. Detta fär betydelse för olikamyndigheter, när de vid tillämpningen av författningar som rör markanvändningutnyttjar översiktsplanen som underlag för sin tillståndsprövning. Enöversiktsplan i dessa fall har naturligtvis inte samma tyngd som enöversiktsplan utan skiljaktig mening av , Länsslyrelsen måste förses medsådana instrumeni som gör det möjligl alt effektivt förhindra l,ex, uppkomstenav bebyggelse och över huvud taget älgärder som lillståndsprövas enligl PBLinom omräden där det enligt länsslyrelsen är olämpligl med exploatering. Demedel som erbjuds är tre. Fördel första skall , som jag nyssnämnde, kunna pröva och därmed upphäva blivande detaljplaner ellerområdesbestämmelser inom området. Fördel andra skall - enligt ettförslag som jag snart återkommer till - kunna förordna alt alla beslut om lovinom området skall efterhandprövas av och därmed kunna upphävas,om de strider t, ex, mot nägot riksintresse. För det tredje får länsstyrelsenmöjlighet atl hos regeringen begära att kommunen föreläggs att upprätta ochanta detaljplan eller områdesbestämmelser som visar användningen av det aktuellaområdet. Jag återkommer även i denna del med etl utförligare resonemang. Jag är helt övertygad om atl risken för statligaingripanden av nu antydda slag mot blivande beslut inom ett omtvistat område kommeratt ha en stark inverkan på kommunernas benägenhet att följa länsstyrelsensgranskningsyttrande över förslaget lill översiktsplan. Risken förkonfrontationer i ett sent stadium kommer därför att vara liten. Systemetverkar snarare för uppgörelser sä tidigt som det över huvud taget är möjligtoch lämpligt. Som jag angav är det ju ibland direkt olämpligt att tvingafram bindande besked på ett preliminärt beslutsunderiag. 16.3.3 Enkelhet och snabbhet i överprövningen Med det förslag som jag nu kort harbeskrivit får man en i förhållande till dagens ordning högst betydandeförenkling av hanteringen av planfrågor, även om jag har övergett tanken ilagrådsremissen (s.273) på ett "tyst godkännande" av länsstyrelsen.Översiktsplaner prövas formellt inte alls av , sedan de antagits.Där ligger tonvikten helt på samrådet och utställningen och på delgranskningsyltrande som avslutar utställningen. När det gäller detaljplaneroch områdesbestämmelser behöver i de allra flesta fall inte göranågon mer ingående prövning. När granskningsliden har gått ul ellerdessförinnan antecknas "på handlingarna" det beslutet alt ingenprövning skall ske. Jag vill här utveckla skälen tillatt jag inte längre finner det befogat att tala om ett "tystgodkännande". Lagrådet har i anslutning till 12kap. 2§ anfört (yttrandets. Enligt lagrädsremissen skalllänsstyrelsen, när skäl saknas för statlig överprövning av en plan, inte fatta"nägot som helst formaliserat beslut i saken" utan bara låtagranskningstiden löpa ut. Enligt departementschefen kan man göra en interntjänsteanteckning i akten om att ingen åtgärd behövs. Det är förutsatt attdetta förenklade förfarande skall tillämpas i de allra flesta fall. Medbeaktande av den löpande insyn och det inflytande haft underplanarbetet torde del i flertalet planärenden från börian vara klart förlänsstyrelsen att någon statlig prövning inte är påkallad. Särskilt gällerdetta om granskning - i enlighet med lagrådets förslag - inteskall avse om beslutet tillkommit i laga ordning eller frågan ombefogenhelsöverskridande. Vid en granskning av formalia kan man nämligen sällani förväg veta vilket beslut som till äventyrs kan vara behäftat med formelltfel. Det är emellertid inte lämpligt atl ens i enkla ochuppenbara fall lämnar vad som i remissen kallas "tyst godkännande".Enligt lagrådets mening föranleder kraven pä ordning och reda ilänsstyrelsernas arbete att man av handlingarna kan utläsa när ett beslut attej ta åt sig planen har fattats och vem som är ansvarig för beslutet. 1 nuåsyftade fall kan besluten vara mycket knapphändiga. 1 vissa fall bliremellertid frågan om huruvida en överprövning skall ske svårbedömd. Planenmäste då remitteras till olika enheter och befattningshavare pä länsstyrelsenför yttrande. Enskilda, föreningar och statliga sektorsmyndigheter kan hakommit in rned sakligt väl underbyggda skäl till stöd för sin hemställan omöverprövn:ing. Inom kan olika uppfattningar i frågan om behovetav överprövning vara företrädda, Föredragan- 16Statlig konlroll beträffande områden av riksintresse m.m, 16.3.2-16.3.3 Prop.1985/86:1 347 den kan ha en frän den beslutande avvikande mening, Idessa situationer 16 Stallig kontroll följerav allmänt omfattade förvaltningsrältsliga principer att sedvanliga beträffande formerför besluts fattande och utformning iakitas. randeav frågan om prövning bör på grund av det anförda alltid ges i form riksiniresse m. in. av ett beslut oavsett om utgången innebär att statligkontroll skall ske eller 16.3.3 ej. Jag ansluter mig till dettaanförande av lagrådet. Del är därför något missvisande att i fortsättningentala om ett "tyst godkännande". Emellertid ligger i detta endast ensmärre formell ändring och ingen ändrad uppfattning i stort i fräga omlänsstyrelsens agerande. Jag anknyter nu därtör åter lill vad jag anförde ilagrädsremissen. Med det beskrivna förfarandetvinner man tid i planeringsprocessen, vilket är etl viktigt mål förlagreformen. Genom atl en så korl tid som föreskrivs förlänsstyrelsens agerande markeras ytteriigare viklen av all nogasätter sig in i ärendet och för fram sina synpunkter, innan kommunen fattarsitt beslut. Under samrådsskedet kommer länsslyrelserna att kunna skaffa sig engod kännedom om problemen i olika kommuner och kommundelar. De särskildariksintressen som kräver bevakning inom vissa geografiskt bestämda områdenkommer att fortlöpande kunna klarläggas inom . Likaså torderiskerna för konflikter om markanvändningen mellan flera kommuner kunna spårasganska . Detta skapar förutsätlningar för att del kan utbildas effektivainterna rutiner hos länsslyrelserna när del gäller att inrikta tillsynen päsärskill känsliga omräden, Beslulet att en plan skall prövasav bör kunna fattas av enskilda tjänstemän. Hur länsstyrelsendärefter lägger upp sin sakprövning av ärendet är enligt min mening inte enfråga som bör lagregleras. Regelmässigt torde dock ärendena vara av en sådankaraktär all det faller sig naturiigl att avgörandet träffas av länsstyrelsensstyrelse. Det kan naturliglvis invändas kan vara för att hinna bedöma om ettärende bör prövas eller inte, t,ex, i anslulning lill jul- och nyårshelger ochunder sommarsemestern, och atl det därför borde finnas en möjlighet förlänsstyrelsen att frän fall lill fall föriänga tiden för ingripande. Jag utgåremellertid från att de planärenden som kommunerna avgör under sådana tider hardiskuterats tidigare med länsstyielsen så ingående alt är välförberedd pä vad som lämpligen bör göras. Med hänsyn till detta och till attdet är angelägel att systemet i sig verkar för snabbhet i planprocessen anserjag att treveckors-frislen inte bör kunna förlängas. Jag har ocksä övervägt all införaen lidsbegränsning av behandling i sak av de planer, som man harbeslutat att pröva. Motiven för detta kan emellertid inte anses vara så starkaatt de uppväger olägenheterna med den ganska otympliga reglering som då skullebehövas i lagen. Enligl min mening bör man kunna utgå frän att ide få Prop.1985/86:1 348 ärenden som kan antas bli prövade som regel inte skallbehöva ägna längre 16 Stallig kontroll tid än högst nägra månader åt prövningen, beträffande , ..,,., o riksintresse m. in. 16.3.4 Dagensregler om underställning kan uiga /rt ? ?-/rt ? En särskild fråga i dettasammanhang är om de bestämmelser om underställning som finns i dagensbyggnadslagsliftning skall föras över lill PBL vid sidan av delprövningsföifarande hos som jag nu har redogjort för. F.n, kanlänsstyrelsen med stöd av 26 5 andra styckel byggnadslagen besluta att enstadsplan skall underställas regeringens prövning, om del finns särskildanledning till det. Underställning skall alltid ske i vissa angivna fall, bl.a. om planen är av större omfattning eller annars av störte allmän belydelse,eller om det i planärendet har uppkommit en fräga om industrilokalisering e.d.som regeringen skall pröva enligl 136a 5 byggnadslagen. Det finns ocksåbestämmelser om underställning av generalplaner ocä byggnadsplaner (10 8fjärde siycket och 108 8 andra stycket BL). Underställning kan sägas utgöra enkvarleva frän den lid då i stort seti alla stadsplaner skulle fastställas avregeringen. Erfarenheten visar att länsstyrelserna utnyttjar möjligheten tillunderställning mycket sparsamt. Endast nägra fä planer underställs sålundavarje år. PBL-systemet bygger i hög grad påtanken att beslutsfattandet skall decentraliseras så långt som möjligt. Eltviktigt inslag är ocksä att länsstyrelserna skall väga samman alla statligaanspråk och att avgöra eventuella konflikter mellan olika intressen. Mot denhär bakgrunden anser jag inte att det finns några bärande skäl att föra överunderställningsreglerna till PBL. 16.3.5 Bygglov, rivningslov, marklov och förhandsbesked 1 likhet med utredningen anser jagatt möjligheten till överprövning pä statLgt initiativ i ärenden om lov ochförhandsbesked inte helt kan undvaras. Det finns sålunda behov bl, a, av enmotsvarighet lill den slatliga prövning som förekommer inom vissaskyddsområden omkring för-svarsarJäggningar, flygplatser m,m, (81 och 82 88BL), Jag föreslår därför atl beslu att lämna bygglov, rivningslov, marklov ochförhandsbesked »kall kunna prövas i vissa fall. Den prövningen bör handhas avlänsstyrelsen och kunna ske pä samma grunder som skall gälla för planbeslut. Det är uteslutet att införa enordning som innebär att självmant skall överpröva alla enskildaärenden om lov och förhandsbesked. Normalt bör det inte ens föreligga enskyldighet för kommunen alt expediera beslulen i sådana ärenden lilllänsstyrelsen. Den lämpligaste lösningen är enligt min mening att systemet medstallig kontroll - pä samma sätl som utredningen föreslagit - blirtillämpligt endast efter särskilda beslut härom. Del innebär att länsstyrelseni förväg måste ange 'issa geografiska områden därbeslut i ärenden om lov och förhandsbesked skil expedieras till länsslyrelsen.Därigenom blir det möjligt alt ha samma Prop.1985/86:1 349 områden a\ riksintresse m. m. system bäde för planer och för ärenden om lov ochförhandsbesked, 16 Statlig kontroll Områdena bör med hänsyn tillomständigheterna kunna göras större eller heträffande mindre. Iblandbehöver området kanske inte omfatta mer än en enda fastighet. Bakgrunden till ell sädanlförordnande av länsslyrelsen kan vara all kommunen inte har följtlänsstyrelsens granskningsytirande och alllsä antagit en översiktsplan som inägot väsentligt avseende är "felaktig" enligl länsstyrelsensuppfattning. Vidare kan lill grund för ett förordnande läggas t, ex, deallmänna erfarenheterna som efter hand vinner avbeslutsfattandet inom en viss kommun. Om det visar sig t, ex. att kommunen inomett speciellt område inte tillgodoser ett riksiniresse på ett godtagbart sätt,bör kunna tillgripa utvägen med förordnande om tillämpning avreglerna om prövning. Givetvis bör också statliga myndigheter,regionplaneorganet eller grannkommunerna kunna vända sig till ochbegära att ett sådant förordnande meddelas. För att markera att det endasi iundantagsfall bör bli fräga om en länsstyrelseprövning i ärenden om lov ochförhandsbesked bör det föreskrivas all reglerna om prövning skall kunnalillämpas bara om det föreligger särskilda skäl till det. På det nu beskrivna sättet kanstaten ästadkomma en viss bevakning av bebyggelsefrägor, t, ex, omkringmilitära anläggningar, inom skyddsområden intill vissa energiproducerandeanläggningar eller i områden som av annan anledning är av riksintresse. Även regeringen bör ha befogenhetatt i första instans förordna att reglerna om prövning skall lillämpasbeträffande ärenden om lov inom ett vissl område. Följden bör därmed inte bliatt varje ärende går till regeringen för prövning, utan den normalainstansordningen bör gälla. bör alltså även i dessa fall svaraför den statliga bevakningen. Ett sådant förordnande av regeringen bör givetvismeddelas i rena undantagsfall, l.ex. om inte har tillmötesgätten begäran om förordnande frän nägon fackmyndighet. Om regeringen eller länsstyrelsenhar meddelat ett förordnande om prövning, bör den ordningen tillämpas att allabeslut som rör området skall sändas till för granskning. Omlänsstyrelsen vid denna granskning överväger alt upphäva ett visst beslut,skall från den dag då beslutet kom länsstyrelsentillhanda förordna om prövning. Därvid skall prövningen utgå från samma grundersom i planärenden, dvs. skall ha ganska begränsade möjligheteratt upphäva beslutet. Om det behövs, bör länsslyrelsen kunna förordna alt delbeslul.