prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Möjlighet finns dock för kommunen atl införabygglovsplikt för varje särskill område. Del bör i sammanhanget påpekas attsädana åtgärder inte omfattas av 865 byggnadslagen, eftersom de inte utgörnybyggnad. Som jag nämnde kanlänsstyrelsen fä inflytande över bygglovsprövningen genom all med stöd av 12kap, beslämma all beslut i lovärenden inom särskilt angivna omräden skallprövas av . Med hänsyn till del nu anfördaanser jag atl förordnanden enligt 86 5 byggnadslagen som utredningen harföreslagit bör upphöra att gälla när PBL träder i kraft. Enligt 122 5 byggnadslagen i dess lydelse före den 1januari 1965 kunde meddela förbud mot nybyggnad, förutom i denutsträckning som medges i 86 5 samma lag, för områden som borde särskiltskyddas pä grund av naturskönhet, växtlighet eller andra särskildanaturförhållanden. När naturvårdslagen (1964:822) infördes, upphördemöjligheten atl meddela sådana förordnanden. Gällande förordnanden fick dockfortsätta att gälla, 1 den mån de grundats pä naturförhållandena ansågs delämpligen efler hand kunna utbytas mot förordnanden enligt naturvärdslagen (seprop, 1964: 148 s, 136), Dessa förordnanden bör med hänsyn till de motivuttalandensom gjordes 1964 nu kunna upphöra att gälla, 1 enlighet med vad jag anfördebeträffande förordnanden enligt 868 byggnadslagen, bör även de förordnanden somhar meddelats av kulturhistoriska skäl enligl 122§ upphöra atl gälla. Min förslag: Rivningsförbuden skall upphöra att gälla. 1985/86:1 428 Enligt 35 a 8 byggnadslagen harkommunen möjlighet au bl, a. inom 19 Övergångs-stadsplan meddelatidsbegränsade förbud mot rivning, om del är påkallat frågor frånbostadsförsörjningssynpunki eller för bevarande av kulturhistoriskt ellermiljömässigt värdefull bebyggelse. Dessa förbud är avsedda atl vara temporära.1 PBL bör, enligl vad jag har föreslagit tidigare (avsnilt 13,1.2), införas enpermanent rivningsreglering, Etl stort antal remissinstanser,bl,a, många kommuner, är kritiskt inställda till utredningsförslaget atlförbuden skall upphöra atl gälla. Dessa remissinstanser pekar pä de svårighetersom kan uppstå övergångsvis på grund av att det i många kommuner finns sloraomräden med rivningsförbud för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse och altrivning av sådan bebyggelse enligt utredningsförslaget kan hindras endasi omdel finns skyddsbestämmelser för bebyggelsen i en detaljplan. Den avulredningen föreslagna möjligheten atl vilandeförklara en ansökan omrivningslov under tvä år i avvaklan l,ex, på planändring anser remissinsttmsernaotillräcklig. Tiden påstås vara alltför kort för att kommunen skall hinnautföra erforderligt planarbete, särskilt närmast efterikraftträdandet av PBL, Jag har full förståelse för dessasynpunkter. Med de förslag som jag har lagt fram (avsnitt 13,1,4) bördel emellertid vara möjligt att komma till rätta med de påtalade olägenheterna.Enligt dessa förslag skall nämligen rivning kunna hindras av kulturhistoriskaeller miljömässiga skäl även om bebyggelsen inte omfattas av en detaljplan medskyddsbestämmelser. Härigenom kan l.ex. rivningslov vägras utan att kommunenförst behöver göra en planändring. Några särskilda övergångsbestämmelser angåenderivningsförbuden behövs enligt min mening därför inte. 1 byggnadslagen och byggnadsstadganfinns ganska omfattande möjligheter all meddela dispens från gällandebyggnadsförbud och tätbebyggelseförbud. Däremot saknas beslämmelser som angerhur länge dispenser från olika nybyggnadsförbud skall gälla. Del har förekommitatl mycket gamla dispenser har åberopats som skäl för byggnadslov, trots attbl, a, planförutsältningarna kan ha förändrats avsevärt sedan dispensen meddelades.Detta har varit en olägenhet, och en viss osäkerhet har rått i frågan om vilketaktualitetskrav som kan ställas på dispenser. Utredningens förslag att dispensersom har meddelats inom före PBL:s ikraftträdande skall utgöraförhandslov enligl PBL har godiagils av remissinstanserna. Även enligt minmening är defta en lämplig ordning. Utredningen har vidare föreslagitatt sådana förhandslov skall galla av fem är från den dag dådispensbeslutel vann laga kraft. Jag har tidigare (avsnitt 12,5,2) föreslagitatt giltighetstiden för ett förhandsbesked, som motsvarar utredningens förhandslov,maximeras till tvä år. Eftersomenhetliga regler bör gälla, föreslår jag att giltighetstiden även idispensfallen skall vara tvä år, För'an regleringen skall värä meningsfull, börden lid som älerstär vid ikraftträdandet i intet fall vara mindre än ett är.Därför bör endasi dispenser som har meddelats inom ell är före ikraftträdandetlä giliighel som förhandslov. 1 viss utsträckning behövs ävenövergångsregler i fråga om sädan planläggning som har påbörjats men inteslutförts vid ikraftlrädandet. Följande situationer kan länkas föreligga: 1, Planarbetet harendasi påbörjats, 2, Planen harupprättats och ställts ul men ännu inte antagits, 3, Planen harantagits men någon framställning om fastställdse har inte gjorts, 4, Planen harantagits och framställning om faslsiällelse har gjorts, 5, Planen harfastställts av men faslställelsebeslutet har inte vunnit lagakraft, 1 likhel med ulredningen finner jagatt planen i fallen 1 och 2 vid behov bör omarbetas, så att dess innehåll ochförfarandet vid planens upprättande och handläggning helt stämmer överens medbestämmelserna i . Någon särskild övergångsregel behövs inte för dessa fall.Jag delar också utredningens uppfattning atl planen i fallen 3-5 bör handläggasoch prövas enligt äldre bestämmelser och att särskilda övergångsbestämmelserinförs för dessa fall. Vad jag nu har föreslagit bör gällaäven för lomtindelningar. Däremot lorde del inte finnas behov av all införamotsvarande bestämmelser för regionplaner och generalplaner. 19.5 Vissa övriga övergångsfrågor Min förslag: Alla kommuner skall före den 1 januari 1990ha anlagit en översiktsplan. Utredningens förslag att den förstamarköversikten skall vara antagen efter PBL:s ikraftträdande har istort sett accepterats av remissinstanserna. En del kommuner har dock hävdatatt är för kort. Man framhåller att kommunen inte kan börja upprättamarköversikten före PBL:s ikraftträdande som utredningen har förutsatt,eftersom de formella reglerna om upprättande då ännu inte år gällande, Ulredningen har som skäl till sittförslag anfört dels atl en omfatlande översiktlig planering harbedrivits inom kommunerna, dels 1985/86:1 430 att kravet pä en obligatorisk marköversikt kan förutsättasvara känt 19 Övergångs- före PBL:s ikraftträdande. Utredningen har alltså förutsatt alt arbetet med frågor atl upprätta marköversikien skall kunna påbörjas före ikraftlrädandet, 19.5.1-19.5.3 Som jag har framhållit kanöversiktsplanerna, som motsvarar utredningens marköversikter, bygga på dagenskommunöversikter och andra former av översiktliga planer. Arbetet med attupprätta den första översiktsplanen behöver därtor inte bli alltför betungande.Arbetet kan givetvis påbörjas före lagens ikraftträdande. Om förtärandet vidplanens tillkomst följer reglerna i 4kap, PBL beträffande samråd, utställningm, m,, måste en översiktsplan som antas efter lagens ikraftträdande anses hatillkommit i laga ordning. Någon uttrycklig bestämmelse om delta behövs inte.Jag anser att utredningens förslag om en treårig övergångstid är lämpligtavvägt och ansluter mig därför till detta. Del innebär alt alla kommuner skallha antagit en översiktsplan före utgången av är 1989, Som jag har föreslagit(avsnitt 10,6) skall gatukostnadsreglerna i PBL i allt väsentligt stämmaöverens med de nu gällande i byggnadslagen. Dessa tillkom genom en lagändringsom trädde i kraft den Ijanuari 1982, Enligt övergångsbestämmelserna skalläldre bestämmelser tillämpas i fräga om gatubyggnadsåtgärder som har påbörjatsföre ikraftträdandet. Övergångsbestämmelser av i princip samma innebörd finnslill gatukostnadsreglerna i både stadsplanelagen (1931: 142) och byggnadslagen(1947:385), Frågor om gatukostnadsersättningskall sålunda prövas enligl flera äldre lagar, I många fall harersättningar, som avser gatubyggnadsåtgärder långt tillbaka i tiden enligt dågällande bestämmelser, ännu inte förfallit till betalning. Det kan l.ex, beropä atl tomten inte är bebyggd i huvudsaklig överensstämmelse med stadsplanen, 1vilken omfattning icke förfallna fordringar återstår att reglera är svårt altbedöma. De torde dock, åtminstone i , beröra ett stort antalfastigheter och uppgå till betydande belopp. Konsekvenserna av enövergångsbestämmelse om att bestämmelserna i skall tillämpas även på gamlaförhållanden är svåra att överblicka. Enligt min mening bör därförövergångsfrågorna lösas pä samma sätl som vid lagändringen 1982. Äldrebestämmelser bör alltså tillämpas på kostnader som har uppstått föreikraftträdandet. Denna lösning, som formellt skiljer sig från vad jag föreslogi lagrädsremissen, har jag valt på inrådan av lagrådel (yttrandet s. 134). innebär detta dock ingen ändring. Utredningen har föreslagit attfastighetsbildning för bebyggelseändamäl. som har skett fyra årföre PBL:s ikraftträdande, skall utgöra förhandslov att bygga i enlighet meddet ändamål för vilket fastighetsbildningen har skett. Förslaget harmotiverats med att fastighetsbildning för Prop.1985/86:1 431 bebyggelseändamälenligt praxis har godtagits som skäl att medge dispens 19 Övergångs-frånrådande förbud mol tälbebyggéisé. om en viss aktualitet har förelegat, J'''>gor Enligl min mening är del mindre lämpligt all beslutsom har meddelats i judiciell ordning skall vara bindande för byggnadsnämndensplanmässiga överväganden i bygglovsärenden, Nägon motsvarighet tillutredningens förslag i denna del bör därför inte införas. Jag utgår dock fränatt nuvarande praxis kommer att fortsätta, vilket i det övervägande antaletfall kommer alt leda samma resultat som med utredningens förslag. Prop.1985/86:1 432 20 PBL:s tillämpning på stadsförnyelse- ochbevarandefrågor lämpning på siads- vi-- tr iiiji ,-,, , bevarundefrågor Det historiskt framvuxna kulturiandskapel med sinbebyggelse är en -yr, , betydelsefull del av vårt gemensamma kulturarv, Stävandenaatt ta till vara delta har i arbetet med PBL tillmätts slor tyngd. Den framtida byggnadsverksamhetenkommer till stor del att innebära kompletteringar och andra förändringar inomredan bebyggda omräden. Nybebyggelsens mera begränsade omfattning och strävanfrän många håll att hushälla med naturresurserna saml alt utnyttja redan gjordasamhällsinvesteringar gör en sådan utveckling nalurlig. Det gäller atl ta varapä del redan befintliga byggnadsbeståndet och upprusta eller bygga om det itakt med förändrade krav och förutsättningar. Utnyttjandet av redan gjordainvesteringar i gator, ledningar och serviceanläggningar av skilda slag medförockså anspråk pä kompletterande bebyggelse i den redan byggda miljön.Lagsystemet har därför utformats sä att det är anpassat till dels önskemålenatt främja och styra sådana önskvärda förändringar av byggnader ochbebyggelseomräden och dels behovet av att bevara kulturhistoriskt ochmiljömässigl värdefull bebyggelse. Som en sammanfattning av vad jag tidigareanfört i den allmänna motiveringen vill jag därför nu ange de viktigastepunkterna, där den nu föreslagna lagstiftningen får särskild betydelse förstadsförnyelse- och bevarandefrägorna. Inledningsvis vill jag peka pänågra avgörande skillnader beträffande reglering av ny bebyggelse jämfört medförändringar av befinlliga bebyggelsemiljöer och byggnader. Vid första planläggning av obebyggdmark ställs de samhälleliga kraven med utgångspunkt i generelll formuleradesociala, tekniska och ekonomiska krav. I allmänhet skall alla förändringar skeunder en korl tidsperiod under vilken en ny sammanhållen bebyggelsemiljö växerfram med stark samhailskontroll av tidsschemat. Vid stadsförnyelse däremot finnsredan en stor del av den avsedda framlida miljön, vilken mänga gånger hartillkommit under andra administrativa och tekniska förutsättningar och sedankanske undergått förslitningar och planerade eller oavsedda förändringar. Inomområdena finns också en befolkning som både påverkat miljön och formats av dessförutsättningar. Avsedda förändringar kan mänga gånger genomföras endast underlång lid och planeringen mäste då förutsätta en tidsmässigt utdragen förnyelseprocesseller t,o,m, förutsätta en kontinuerlig långsam förändring som ettnormaltillstånd. Den befinlliga bebyggelsen och redan gjorda investeringarbehöver tillvaratas som en resurs. Ny planläggning, ombyggnad ochkompletteringar bör utgå ifrån befinlliga kvaliteter och resurser så 1985/86:1 433 att husens och områdets goda egenskaper utnyttjas.Lagstiftningen måste 20 PBL:s till-kunna främja en sädan utveckling ochmöjliggöra all stbi' hänsyn kan tas lämpning på stads- lill de lokala förutsättningarna sä atl önskvärdaförändringar i befintliga .lomyelse- och .,, o , bevarandefragor miljöer kan komma till stånd, 2/) iin f i När jag nu går in på de enskildapunkter i lagförslaget som fär särskild betydelse för sladsförnyelsearbetet,vill jag börja med de olika planformerna och deras tillämpning och därefterpeka pä niigra förslag som rör del materiella innehållet ibebyggelseregleringen. Slutligen kommer jag atl uppehålla mig någol vidbeslämmelserna om bygglov, rivningslov och marklov, Jag räknar med atl översiktsplanenkommer all fä stor belydelse i stadsförnyelsesammanhang. Genom översiktsplanenkan kommunen ange vilka omräden som behöver förnyas och besluta om rikllinjerför förnyelsens omfattning. Riktlinjernas innehåll fär dä anpassas efterbehovet i varje område alll ifrån en total karaktärsförändring av bebyggelsen -t, ex. övergång från gles småhusbebyggelse lill ett nytt centrumområde medflerbosladshus, butiker och serviceinrättningar av olika slag - lill ellbevarande med inslag av försiktig förtätning och komplettering med vissservice, t. ex. ett daghem. En viktig uppgift i sammanhanget - framför alll närdet är fråga om ändring av översiktsplanen för etl begränsat område -är allklara ul trafikfrågor, inte minsl vad gäller kollektiv irafik, tillgäng tillfriylor för lek och rekreation och andra för området gemensamma funktioner. Översiklsplanen skall således mereller mindre detaljerat ahge de fysiska ramarna lör stadsförnyelsen. Den kanoch bör emellertid också utnyttjas som ett samordningsintrument i den kommunalaverksamhetsplaneringen. Beslul som har faltals i form av l.ex.bostädsförsörjningsprogram, bevarandeprogram för värdefull bebyggelse ochprogram för barntillsyn, äldreomsorg och annan social omvårdnad liksom förkultur- och fritidssektorn bör - i den mån de har anknytning tillmarkanvändningsfrägor - samman-vägas i översiktsplanen. En samordning medkommunens ekonomiska planering är givelvis nödvändig. Översiktsplanen kommerhärigenom att behandla inte bara var och hur stadsförnyelsen bör ske utan ävennär. Med andra ord blir översiktsplanen ell underlag för fördelning av resurserav olika slag i både tid och rum. Detaljplanen motsvarar i alltväsentligt dagens stadsplan och byggnadsplan och kommer säledes att fä sammastyrfunktion för stadsförnyelsen som dessa. På några punkter sker dockförändringar som får betydelse i stadsförnyelsesammanhang. Först vill jag dånämna all förutsätter en tydligare reglering och redovisningav allmänna platsers funkiion och utformning (5 kap. 7 8 första styckel 6). Denyttre miljön i staden är väsentlig bäde med avseende på hälsa och säkerhet ochnär det Prop.1985/86:1 434 galler att skapa trivsel och hemkänsla i ett område. Härvill jag erinra om 20 PBL:s lill- atlregeringen har uppdragit åt planverket att bedriva utvecklings- och lämpning på siads- informalionsverksamhelrörande den yttre miljöns utformning med en joinye se- oi i , , , ,, .,, , bevarandefragor redovisningden , Till den yttre miljön hör även kvarters- 20 I I marken,vari kommer atl ingå flertalet av dagens specialområden. här kommerPBL:s delaljplaneinstilul atl innehålla vidgade styrmöjligheter i syfte attskapa och befästa trygga, funktionella och trivsamma miljöer. När det gäller byggnaderna kommerman liksom att kunna reglera deras användning, storiek, placering ochyttre gestaltning. Som jag närmare kommer att redovisa i specialmotiveringen (5kap, 7 8 första stycket 2 och 3) anser jag att regleringen av användningen ivissa fall skall kunna gä något längre än , bl, a, vad avser andelenlägenheter av olika slag och siorlek i bostadshus. Även möjligheterna attreglera verksamheler inom ramen för vad som i dagens planer brukar benämnashandelsändamäl ökar någol. Därigenom kommer kommunerna att i viss utsträckningkunna påverka även det kommersiella serviceutbudet. Till nyheterna när detgäller byggnadsregleringen hör även en möjlighet att utfärda skyddsbestämmelserför särskilt värdefulla byggnader (5 kap, 7 8 första stycket 4), Jag återkommertill detta när jag behandlar bevarandefrågor (avsnitt 20,2), Även om de förbättringar avdetaljplaneinstitutei som jag nu har berört är betydelsefulla, bedömer jag dockalt de ändringar som gäller plangenomförandel är ännu viktigare. Jag syftar däbl. a. på förslagen att varje delaljplan skall ha en viss genomförandelid (5kap. 5 8), alt planen skall åtföljas av en särskild genomförandebeskrivning (5 kap.105) och att principerna för fastighetsbildning och för inrättande avgemensamhetsanläggningar skall kunna anges i planbestämmelser och preciseras ien fastighetsplan (5 kap. 7 8 första styckel 12 och 6 kap. 3-16 55), Vidare bör här nämnas förslaget atlkommunen efler genomförandetidens slut får rätt att lösa mark som inte harbebyggts i huvudsaklig överensstämmelse med planen (6 kap, 24 5). Samtligadessa bestämmelser liksom många av de bestämmelser som gäller och som avsesfå sin motsvarighet i PBL syftar till att antagna detaljplaner verkligen blirgenomförda i praktiken. När så inte sker uppstår ofta problem av olika slag.Det kan t, ex, resultera i att otrivsamma miljöer upppkommer och att gjordainvesteringar inte blir utnyttjade fullt ut eller rent av inte alls. Jag vill i detta sammanhang ocksåframhålla de nyheter som ligger det förslag till lag om exploateringssamverkansom jag avser att lägga fram senare denna dag. Det förslaget innebär nyamöjligheter för fastighetsägare atl i samverkan genomföra kommunalaplanintentioner i enskild regi. Förslaget innehåller också ett regelsystem sommöjliggör en värdeutjämning mellan de fastigheter som deltar iexploateringssamverkan. Härigenom blir det möjligt att väljaplanläggningsalternativ som inte behöver styras av den rådandefastighetsindelningen. Dessa möjligheter torde innebära förbättrademöjligheler atl genomföra bl, a, stadsförnydseätgärder. Prop.1985/86:1 435 I samband med all jag presenientr förslaget lill lag omexploateringssam- 20 PBL:s lill- verkan kommer jag ocksä att redovisa några exempel sontlanlmäteriver- lämpning pa siads- kel har utarbetat och som visar hur exploateringssamverkankan tillämpas ' ".'' ''e-'« ' Delaljplaner som inte hargenomförts har ofta efter någon lid framställ som otidsenligii och därförbehövt ändras, I avvaklan på en planändring har man dä ibland utfärdatnybyggnadsförbud för att förhindrti etl plangenomförande. Eftersomnybyggnadsförbud som utfärdats i avvaklan på planändring alltid ärtidsbegränsade och säledes endast temporärt sätter planen ur spel, har de ipraxis i princip inte ansetts inverka pä värdet av outnyttjade byggnadsrätter.Som jag har påpekat har kommunerna iakttagit stor försiktighet med attändra eller upphäva dessa planer, även sådana som har blivit föråldrade. Dettahar lett till låsta situationer där utnyttjandet av en gällande planförhindrats genom nybyggnadsförbud som del inte har bedömts möjliglalt utarbeta nägon ny plan. Ofta har det gällt centrala stadsomräden samtfritidsbebyggelseomräden som ligger nära större tätorter och därför är utsattaför ett permanentnings-tryck, 1 längden är sädana låsta situationer ohållbarabåde för samhället och för fastighetsägarna. Det är mot bakgrund härav som jagföreslär systemet med genomförandetider, som bl, a, innebär all en detaljplanvars genomförandetid har gäll ut får ändras eller upphävas utan att rättighetersom har uppkommit genom planen behöver beaktas (5 kap, 11 5 andra stycket),Detla nya system bör som jag har redogjort för genom enövergångsbestämmelse göras tillämpligt även på nu gällande stads- ochbyggnadsplaner (17 kap, 4 5), Förutsättningarna för att genom planändringarlägga grunden för en önskvärd stadsförnyelse förbättras härigenom enligl minbedömning betydligt. Äldre, inaktuella planer, som har tillkommil under en tiddä stadsförnyelsen i stor utsträckning tänktes ske genom rivning och nybyggnad,utgör nämligen hinder för en varsam stadsförnyelse dar befintligamiljövärden tas vara, 1 PBL:s plansyslem ingår även dennya planformen områdesbesiäin-inelser (5 kap, 16 och 17 55), Sädanabeslämmelser skall kommunen kunna anta för atl säkerställa syftei medöversiktsplanen eller för all tillgodose ett nationellt intresse enligt NRL.Till skillnad mot delaljplanen är områdesbestämmelserna tänkta att komma tillanvändning främst i lägen där bindande beslämmelser behövs endasi i nägra fäavseenden. Områdesbestämmelser skall inte kunna gälla inom ett område meddetaljplan. Det ligger i sakens natur all elt område där stadsförnyelse äraktuell vanligen kräver den mer fullständiga reglering som en detaljplan kange. Enligt vad jag har erfarit har emellertid den försöksverksamhet somplanverket bedrivit i några kommuner visat att områdesbestämmelser i vissa falltemporärt kan fylla en uppgift som ersättning för en helt inaktuell äldrestadsplan för att sedan i sin tur ersättas av detaljplaner efter hand som olikabyggnadsprojekt blir aktuella. sådant förfarande kan i vissa speciellafall var lämp- Prop.1985/86:1 436 ligt men förulsätler då alt det finns en tillräckligtdetaljerad översiktsplan 20 PBL:s lill- förområdet i fråga som grund för områdesbestämmelserna. Till bilden av plansystemei hör även deförtärandebestämmelser som joniyelse- och , ... . , I , , . reglerarplanlaggningsprocessen Jag har redog)ort lör mina förslag -,q , i-yni -, i den delen och vill därtör nu begränsa mig till nägrapunkter som rör delaljplaneläggningen och som jiig anser vara av särskildbelydelse i stadsförnyelsesammanhang. Först vill jag framhålla betydelsenav all PBL tillförsäkrar hyresgäster och boende etl inflytande päplanläggningen. Det är ju i första hand deras dagliga miljö som planerna syftartill atl mer eller mindre förändra. Dagens praxis att inte alls tillerkänna deboende någon rätt att föra talan i delalj-planeärenden - och inte heller iärenden om dispenser och byggnadslov -uppfattas därför som mycketotillfredsställande. Avskaffandet av den statligafastställelseprövningen är betydelsefull av tvä skäl. Dels bör det bidra snabbare planprocess, vilket är värdefullt för alla parter, dels innebärdet en markering av att huvuvdansvaret för att förverkliga stadsförnyelsen ochatt lösa de problem som kan uppkomma i samband därmed vilar på kommunerna isamverkan med dem som är direkt berörda, Möjlighelerna att tillämpa etl s,k, enkelt planförfarande, sä atl planläggningen kan ske snabbi och pä ett sättsom är anpassat lill behovel i det enskilda fallet, torde ibland kunna kommatill användning i stadsförnyelse-sammanhang. Med tanke på atl en regelrättplanändring skapar större klarhet för framliden än en dispens anser jag attdetta förfarande är att föredra, så snarl det inte är fräga om hell obetydligaavvikelser från gällande plan, 20.1.2 Del materiella innehållet i bebyggelseregleringen När det gäller hell nya hus skiljersig kraven i PBL inte på något avgörande sätt från molsvarande bestämmelser ibyggnadsstadgan. En nyhet är dock alt särskilda bestämmelser införs rörandeundermarksbyg-gandet, bl, a, i syfte att minska risken för skadlig inverkan påomgivningen (3 kap. 2 8), Det bör också nämnas att föreskrifterna om enbyggnads yttre utseende och placering inom tomten har fått en utformning sommedför att anpassning till omgivningen både kan och skall göras med hänsyn tillvad omgivningen kräver i varje särskilt fall (3 kap, 1 8),