prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — Informationen om mal är bred och omfattande och del är bara enmindre del som kommer via myndigheter, rådgivande organ, studieförbund ochandra friviUiga organisationer. Den helt övervägande delen avinformationsflödet är i en eller annan form kopplat till marknadsföring, dags-och veckopress och andra kommersiellt betonade intressen. Denna typ av åtgärderhar dessulom fördelen all vara kopplade direkl till varan och inköpsögonblicketi butiken, då fömtsätlningarna för påverkan är mest gynnsamma. Imånga faU är del inte en bättre produktinformation som är angelägen, ulan renaförbud mot olämpliga artiklar. Det finns t. ex. en uppsjökonserveringsmedel tillsalla bröd och charkuteriprodukler, vilka man med hjälpav E-nyckel kan utläsa ur den finstilta innehållsdeklarationen. Del är inte liUglädje för konsumenten alt få läsa atl en limpa eller en leverpastej hållerlill nästa kvartalsskifle. Dessa produkter uppfattas i vår matkultur somfärskvaror, och finns ingen anledning att tillåta atl förelagen genomtillsatser förändrar denna karklär. Inågra faU är den intressanta frågan miljö- och naturresursbelastningen från enprodukt eller dess förpackning. I de fallen är del lämpligare med förbud ellerhöga panter eller avgifter som visar vad varan ger upphov till av kostnader iandra led än den direkta konsumtionen. har sålunda, tiUsammansmed och KF verkat för all förbjuda aluminiumburkenför öl och läskedrycker, och vi räknar med återkomma liU detla när del visatsig all återvinningen av burkarna inte fungerar väl. JordensVänner menar, alt för all konsumenterna skall kunna välja bort miljöförstörandevaror måste de få information om dessas miljöeffekter och denna informationmåsle vara lällillängUg. Så länge informationen inte finns, kan dessutom intemarknaden ge vettiga signaler i detla avseende. JordensVänners erfarenhet är, att många konsumenter vill och försöker handlasolidariskt, men de har svårt att hitta information om hur de kan göra detta.De behöver stöd i sitl handlande! Därförär den i betänkandet föreslagna utvidgningen av produktinformationenglädjande, men anser att den bör göras mer omfattande och altden bör prioriteras. 12 1985/86. Möbelinslilutelinstämmer i kommitléns slutsatser (sid 87) när del gäller frågan om införandelav elt generelll allomfattande informalionssyslem "av VDN-lyp". Detär vår erfarenhet alt ett sådanl syslem blir utomordentligt tungrott ochsvåradminislrerat. Även om det kan vara beslickande med den enhetlighet, ochdärmed möjlighel till större klarhet, som etl sådant allround-system skulleinnebära, manar inte erfarenheterna från VDN-liden lill etl återupprättande.Inte minsl med tanke på de tillgängliga resurserna bör i stället de branschvisainformationssystemen ges en chans att förbättras och utvecklas i nära samarbetemed konsumentorganen. Detborde vara möjligt för andra branscher att göra på molsvarande sätt sommöbelbranschen här gjort: gå samman och ena sig om en lämplig form för seriöskonsumenlriktad information kring del aktueUa varuområdet. Arbetet med sådaninformation kan leda lill väsentliga produklförbältring-ar genom atlkvalitetskriterier formuleras och slälls till industrins förfogande. Här börockså finnas stora möjligheter all i framliden inom ramen för sådana"branschvisa" system dra lärdomar av varandras erfarenheter ochdärigenom nå fram tiU en för varje produktområde mest lämpad men någorlundalikformig vamfakladeklaration. Vår erfarenhet är alt det finns elt stort ochlevande inlresse från såväl medvetna konsumentgrupper som från seriösa företagoch organisationer all medverka till sådan produktinformation. Elt aktivt stödfrån konsumentorgan och konsumentpolitiker i detta arbete bör kunna leda liUsåväl påtagliga produklförbättringar som bättre spridning avkonsumentinformation. Ennaturlig del av den varufakla-verksamhel som friviUiga branschorgan enligtföregående bör kunna ägna sig åt är marknadsöversikter. Sådana görsregelmässigt av MöbeUnstitutel för olika möbeltyper. Översikter finns sålunda för småbarnssängar, höga bamstolar, våningssängar, spiral/resår-madrasser,kontors/arbetsstolar och köksinredning, som vid provning klaral kraven för allfå deklareras med MÖBELFAKTA. Detta är en utomordentlig och myckel efterfrågadkonsumentinformation. Detär bra atl kommittén föreslår en förbättrad produktinformation genom bl.a. ökatansvar från företagens sida, som bl. a. innebär alt de ska lämna in gmnddataom-varor till marknadsöversikter. Vibeklagar dock alt kommittén inte kunnal framlägga klara rikllinjer förvaruinformation på säljstället för kapitalvaror. En sådan information skullevara av stort värde för att vägleda konsumenterna i det fria valet på enmarknad som översvämmas av olika varor och märken. Del skulle bl.a. göra detlättare för konsumenten all genomskåda den alll vanligare situationen attsamma produkt säljs med olika namn och pris av olika handelskedjor. FöreningenstäUer sig bakom resonemangen i detta kapitel men vill betona alt i dekommunala verksamheterna görs ideligen erfarenheter av all det finns alltför många företag . Uiredningenantyder att dessa problem i stor utsträckning ska kunna lösas genom vad mankaUar "producenlpåverkan" eller alt företagens egna organisationerska komma att ta initiativ för att lösa dessa problem. Föreningen anser attdet krävs en aUt starkare konsumentverksamhet för all systematisktkunna samla ihop människors negativa erfarenheter av dessa företag och arbetaför en sanering av marknaden. Föreningen tror således inte på all sådanaföretag låter sig påverkas av andra i branschen seriösa företag, eller altkommunala verksamheter i nuvarande utsträckning kan klara av den"producenlpåverkan" som behövs. Vi bör redan nu konstatera atl dennivå som de kommunala konsumenlorganen befinner sig på är olUlräckligresursmässigl i förhåUande liU de förväntningar som utredningen ställer. Idagtvingas inom så gott som varje konsumentverksamhet en hårdprioritering utesluta eller minimera en mängd arbetsuppgifter. Kommitténhar saknat underlag för att bedöma behovet av eventuella åtgärder mot s. k.livsstUsreklam. För atl bedöma behovel av åtgärden måsle etl underlag finnas,speciellt som livsstUsreklam inte är ell entydigt begrepp. Vidare är det inteaU livsstUsreklam, som det är önskvärt att molverka. Värderingarna på dettaområde skiftar också från tid tiU annan. Alt i lagsliftning ange vad som äricke önskvärd livsstilsreklam är närmasl olösligt och bör inte heUer eftersträvas. Arbetetmed reklamsanering påbörjades både i och inlemationeUt som ett led ikampen mol illojal konkurrens. Del var de konkurrerande företagens intressensom tillvaratogs såväl i lagstiftning som i de egenåtgärder som stegvis växtefram i olika länder. I del internationella arbetet, inom InternalioneUaHandelskammarens ram, dellog svenskt näringsliv tidigt och aktivt. Eflerhand fann de som arbetade med reklamsanering all sådana inslag som var iUojala mol konkurrenterna ofta ocksä var skadliga för konsumen lema. Stegvis kom konsumentaspekterna att alltmer dominera reklamsa neringen. var dock intresset inriktat endast på sådant som kunde betecknas som osant, vilseledande eUer på annat sätl otillbör ligt. Möjligheterna all släUa krav på atl reklamen skaU ha ett visst informa- 179 är det Prop.1985/86:121 också möjligt att ställa sådana krav med stöd av 3 §marknadsföringslagen. Dethar från näringslivet rests ett motstånd mot informalionskraven, vilket delviskan ha samband med en annan samtidig tendens i utveckUngen. Marknadsföringenhar i allt större utsträckning övergått till alt arbeta medutstuderade psykologiska medel. För närvarnade är del bild, färg och"action" som ofta dominerar reklamen, del verbala budskapet harreducerats i betydelse och omfattning. Man skulle kunna tro all del är fråga omett tillfäUigt "mode" bland marknadsförare, om inte trenden underbyggdesav utvecklingen i nya media. I dessa media präglas budskapet inte endast av bUdoch färg utan även av ljud och rörelse. Utrymmet för information är minimak.Reklamen utformas ofta med utgångspunkt i avancerade beteendevelenskapUgamodeller och utnyttjar på ett selektivt och systematiskt sätt de kunskaper somfinns om konsumentemas förhållanden och attityder. Detta kännetecknar ofta detsom bmkar betecknas som livsstilsreklam. Konsumentverketkänner en djup oro för den pågående utvecklingen. Skälet härför är främst attkonsumenterna inte har någon möjlighel alt genomskåda dess ofta manipulativakaraktär. Livsstilsreklameti slår bort gmnden för tron att marknaden 1 någonutsträckning fungerar enligt en konkurrensteori som betraktar reklamen som ettmedel att hjälpa konsumenterna atl vid sina köpbeslut la hänsyn tiU pris ochkvalitet. Ökad livsstUsreklam innebär således att det marknadsekonomiskainslaget inom konsumentsektorn reduceras eller försvinner. DetUgger också i sakens natur all del är de konsumenter som har relativt begränsadegen erfarenhet och som saknar fasta, invanda värderingar, somär lättast att påverka med känslomässiga argument. Således lorde barn ochungdom höra till dem som har särskik svårt alt värja sig mot Uvsstilsreklamen.Denna utsatthet kan visa sig antingen genom all köpbesluten påverkas ellergenom atl konsumenterna känner sig stressade av att inte kunna anpassa sig tiUreklamens budskap. Medstöd av marknadsföringslagen kan KO bl. a. ingripa mol reklamsom är otUlbörlig eller som saknar viktig konsumentinformation. För att enmarknadsföringsåtgärd skaU kunna bedömas enligt otillbör-lighetsregeln måsleförst dess innebörd kunna fastställas, dvs. del budskap den förmedlar tillkonsumenten. Med utgångspunkt däri kan man sedan bedöma om den är vUseledandeeller om den på annat sätt strider mot god affärssed. Deltypiska för bl. a. livsstUsreklamen är att det är vanskligt att i konkretafall fastställa dess innebörd. Den spelar på irrationella strängar som känsloroch associationer. Av samma skäl är det svårt att med hjälp av framtvingadinformation försöka balansera t. ex. en bilds suggestiva effekt. Mol denangivna bakgrunden bedömer Konsumeniverkei att marknadsföringslagens reglerhär endasl kan användas i myckel utsträckning. Kommitténhar inte tagit fram något underiag för en bedömning av tänkbara åtgärder inom områdena livsstilsreklam eller reklam till bam och ungdom. Den föreslår dock olika aktiviteter för alt få en mer detaljerad bild av problemen, bl. a. ökad forskning och undersök- 180 ningarom massmedias betydelse för effekterna av livsstUsreklamen. Re- Prop.1985/86:121 surser för detla skall bl. a. skapas genom samverkan meUanKonsumentverket och reklambranschen som ell led i näringslivels självsanerandeverksamhet. Verkel är myckel tveksamt liU den senare typen av samverkan. I enrekommendation från angående våld i massmedia m.m. (den 28 januari1983) framhåUs i ell förklarande memorandum all "det är farligt atl låtamediaorganisalionerna själva betala för forskning angående massmediaeffekter.Fri, oberoende forskning är absolut nödvändig". Detta gäUer enligt verketockså forskning och ulredning om reklamens effekter. Verkelanser liksom kommittén atl det finns ett stort behov av forskning ochundersökningar om reklamen och dess effekler. Men delta faktum får inteinnebära att ingenting görs i väntan på mera forskning. Vi vet redan idagtUU-äckligt för att kunna vara säkra på att reklam, där de känslomässigaargumenten dominerar, har stort inflytande på konsumenternas köpbeteenden, menäven på attityder och värderingar. Del är därför nödvändigt alt arbeiei medden suggestiva Uvsstilsreklamen intensifieras. Verkel är berett att mer aktivtla itu med frågoma, men vUl i dagslägel inte låsa sig för hur det vidarearbetet bör bedrivas. Reklamenhar betydelse för överförande av attityder och livsmönster, för kulturklimateti vid mening. Som kommittén framhåUer bör denna påverkansprocess närmarestuderas och debatteras, särskilt vad gäller s.k. UvsstUsreklam och reklamriktad tUl bam och unga. Enligt kommittén bör få i uppdragtUlsammans med olUca intressenter, bl. a. , att diskutera reklamensinnehåll, metoder och effekter och föreslå metoder att motverka negativa drag iutvecklingen. Detär vUctigl att nyssnämnda frågor diskuteras av t. ex. folkrörelsen och att detas upp i folkbildningsorganisationemas verksamhet. För somstatlig myndighet är det däremot inte en prioriterad uppgift atl medverka iarbete av den art kommittén föreslår. Statensungdomsråd beklagar atl uiredningen inte ansett sig haft tid atl belysa fråganom livsstUsreklam. Inte minsl denna reklams betydelse gentemot ungdomar är såviktig att den inte borde avfördas med några svepande formuleringar. Vikten avdelta understryks av utredningens eget konstaterande att det saknas ellsamlat underlag i denna fråga. ---- Däremolhar litet utrymme ägnats åt Uvsslilsreklam, vUket är beklagligtdå frågan har stark anknytning tiU ungdomarnas konsumtionsproblem. Problemenmed vilseledande marknadsföring måsle i detta sammanhang specieUl uppmärksammas.Bristande kunskap om marknadsföringens regler och praxis föranleder såvälförelagen som myndigheter och konsumenter onödiga problem och arbetsuppgifter. Allmäntsett behövs del konsumentpolitiska insatser för atl stimulera en fortlöpandedebatt och opinionsbildning om reklamens innehåll och metoder, framhållerkommittén: Närsymbolvärden och sociala egenskaper hos produkter intar en central plats ireklamens budskap är det inte tillräckligt all granska reklamen enbart utifråndess informationsvärde. Konsumentverketbör få i uppdrag att samla olika intressenter för all diskutera reklamensinnehåll, metoder och effekter saml föreslå metoder all motverka negativa dragi utvecklingen. Dennya mediesituationen, med ett ökat utbud via satelliter och kabel, förstärkerockså behovet av ökad forskning om massmediemas betydelse för effekterna avlivsstUsreklam. Resurser måsle skapas för undersökningar och forskning som kange en aUsidig belysning av reklamen. Detär önskvärt att dessa insatser kan ske i samverkan mellan ochreklambranschen och alt förelagen som ett led i självsaneringen aktivtmedverkar. Kommitténanser att ovan föreslagna insatser bör utvärderas . Delräcker inte med enbart ökad forskning och undersökningar om reklamens innehålloch påverkan som kommittén föreslår. Redan nu måste metoder till för attmolverka den ökade kommersialiseringen som svenska konsumenter kommer altutsättas för via nya medierna som kabel-TV är ett exempel på. Vadslutligen gäller s. k. livsstUsreklam delar NDM de kritiska anmärkningar somledamoten anfört mol Kommitténs argumentering och förslag. NDM villtillägga att om, som Kommktén synes vara inne på, livsstUsreklamen äråtminstone delvis liktydigt med suggestiv reklam, den typen av reklam kanföranleda ingripande enligt 2 § MFL, försåvitt den är vilseledande. Detsammatorde gälla ifråga om "reklam till bam och ungdom". Ikommitténs uppdrag har också ingått atl utreda behovet av åtgärder mot suggestiv så kallad Uvsslilsreklam. Uiredningen föreslår av det skälet att en fortlöpande debatt och opinionsbildning om reklamens innehåll och metoder skall stimuleras. ' Konsumentverketföreslås få i uppdrag "all samla olika intressenter för Prop.1985/86:121 alt diskutera reklamens innehåU, metoder och effekler saml föreslåmetoder atl molverka negativa drag i utvecklingen". TCO tillstyrker dettaförslag. Del borde kunna stimulera lill självsanering all reklamens innehållfortlöpande diskuteras i ell kvalificerat fomm. TCO-distriktelsinställning tUl Uvsslilsreklam är densamma som utredningens och även här vUlTCO-distriktet bidra i opinionsbildningen kring reklamen. För denna medverkanbehövs dock ytterligare informationsinsatser/pengar från samhället till defackliga organisationerna. Exempelvis särskilda projektbidrag föropinionsbildning, konferensverksamhet och liknande. Närdet gäller livsstilsreklam och reklam till bam och ungdom föreslår kommitténetl samarbetsorgan i regi för diskussion. Utvärdering av dessafrågor skall ske efter en femårsperiod. Konsumentverkethar redan genom olika insatser diskuterat dessa frågor och lorde vara redo altnärmare utveckla ett samarbete med andra organ och samarbetspartner. Pågmnd härav anser all kommitténs förslag när del gäller diskriminerandereklam bör göras mer vidsträckt. I övrigt anser förbundet att kommitlénsförslag i dessa delar tUls vidare är tillräckliga men vill understryka atl enanalys och utvärdering av dessa frågor också kräver kvalificerade insatser avverkets personal. mån bevakningen av Uvsslilsreklam konkurrerar om resurser med t.ex. , kan inte samfundet finna atl en sådan bevakning bör ansesmer angelägen. Föreningenstöder vidare utredningens förslag om mer resurser lill vadgäller bevakning och analys av reklam. Genom atl ges resurseralt delta i utbildning och debatt på etl brett plan skapas möjligheter atttrycket på företagen blir större vad gäller krav på relevant och informativreklam. Vi ser aUt för många exempel på motsatsen. 1985/86: 121 Marknadsföringenav liv.smedel är starkt prisinriktad. Det är givelvis en effekt avproducenternas och handelns erfarenhet, att kunderna är mest känsliga förprisargument. En växande - köpstark och debaltdominerande - gmpp är i ökandeomfattning kvalitetsmedveten. En annan minoritet låter främsl hälsoaspekter ocheliska attityder styra sin efterfrågan på livsmedel. Ju större och starkarekvalitetsmedvetna grupper blu- desto större uppmärksamhet kommer de att få frånhandelns och producentemas sida. Därigenom kan marknadsföringens resurser iökande omfattning komma all användas för mer kvalitetsmedveten information. Utredningenbeklagar alt den ej haft möjligheter all gå på djupet när det gäller reklamensoUka effekter. Den konservativa människosyn som gör sig gällande ikönsdiskriminerande reklam och Uvsslilsreklam löses dock inte enkelt genomlagstiftning utan det handlar om en långsiktig utbildning och opinionsbildning.Det fordras kunskaper på alla nivåer för att kunna åstadkomma förändringar imänniskors attityder. BeträffandelivsstUsreklamen beklagar vi atl uiredningen inte hafl möjligheter altgmndligt bearbeta denna fråga. Livsstilsreklam är en kulturpolitisk viktigfråga. De stora företagens budskap blir alltmer likriktade ochintemalionaUserade och kan därför innebära en utarmning av vår kulturellasärart och vårt språk. ABF anser att folkbildningen har ell slort ansvar föratl bedriva opinionsbildning i denna fråga. För att vi ska få nödvändigakunskaper för studiearbetet bör samhället mycket snabbi skapa resurser förundersökning och forskning angående livsstUsreklamens utbredning och effekter. Äveni frågor som rör ny teknik krävs kompletteringar lUI kommitténs förslag. Delgäller särskilt nya reklammedia. Från andra länder ser vi hur utnyttjasför alt sprida reklam. Reklam via satellitsändningar är ett redan käiit problemför länder med reklamfri TV. Fråganom vilken reklam som ska inskränkas, har enligt uppfattning ställts fel både i direktiven och i utredningen. Utgångspunkten borde ha varit del krav på kåpfrid som har framförts av och senare av många konsumenldebaltörer. Köpfrid fömtsätter inga svårhanlerade och för tryckfriheten tvivelaktiga cencurförfaranden. Del betyder alt gå vidare pä den linje som gäller i radio och tv: människor ska skyddas mot den uppsökande och påträngande reklamen, främsl i brevlådan, men också på textsidor i tidningar som inte klart benämns "annonsblad", vidare mitt i trafiken och offentiiga miljöer. Däremotskulle det vara tillåtet att ha reklam i eget skyltfönster och att skicka ut sådan tUl 184 prenumeranter.Tidningar skulle nalruligtvis kunna välja all la in l.ex. 1985/86:121radio- och Ivprogram som redaktioneUt material. IdeeUa annonser, l.ex. kaUelselill opionionsmöle, skulle likaså vara tUlålna. Del begränsningen skulle gällaär just säljerbjudanden andra än dem konsumenten själv söker. Miljöförbundelföreslår alt utreda konsekvenserna av en dylikreform. Marknadsföringslagens§ 3 bör skärpas så atl prisinformation anges som en för konsumenten specieUlviktig fråga. Fråganom livsstUsreklam - speciellt sådan som riktas lill barn och ungdom - har fåtten otillräcklig belysning i betänkandet. Man hänvisar tiU alt KOV bör skapadebatt om Uvsslilsreklam och reklam riktad tiU barn och ungdom samt därefterföreslå metoder för att påverka negativa drag i utvecklingen. Vianser att denna avart av reklam redan genomgående belysts av StatensUngdomsråd. Ett samarbete mellan KOV och de seriösa reklam-företagen torde intelösa detta problem inom rimlig tid. Det behövs en stramare text imarknadsföringslagen samt direkta rikllinjer för alt avsevärt begränsa dennaavart av reklam. Dettaär en typ av reklam som exploaterar konsumenter med svagt konsumentmedvetandeoch knappa resurser - en gmpp som är i särskill behov av samhällets stöd. Vistöder utredningens förslag om en ökad producentpåverkan. Detta bör ske genomförhandlingsverksamhet och aktivt deltagande av konsu-mentförelrädare sområdgivare - bl. a. vid produktutformning och planering av marknadsföring -inom branscher som är vikliga för slora konsumenlgmpper. Rikllinjer somförhandlats fram med en bransch bör bli generellt gäUande. För att ettproducenlpåverkande arbete ska kunna fungera är det viktigt all det finns enlagsliflningsbas om produktsäkerhet, marknadsföring och konsumentinsyn. Konsumentinflytandebör stärkas genom att - företagen åläggs att ge bättremöjlighet till insyn för konsumentorgan och konsumentrepresentanter - lokalaeUer centrala - i sin produktutformning och i sina marknadsföringsplaner - KOV stöder föreningslivet ideras arbete. Ulanatt ha hafl tillfålle atl sätta oss in i detta kapilel vill vi ändå framhålla att vi som konsumenter har för avsikt alt låta våra röster bli hörda. Medvetna om att all reklam, även TV-reklam, om den nu kommer i framliden, är hell betald av konsumenterna via varupriserna, anser vi all konsumenterna har inte bara rällen atl yttra sig, men borde ha rätten att även kunna påverka dessa kostnader och utformningen, så att den bättre överensstämmer med konsumenternas uppfattningar om vad som ska kon- 185 sumerasoch varför, utan att vi blu- "omedvetet påverkade" och att"icke Prop. 1985/86: 121 önskvärda behov skapas". Ett lysandeexempel på vad vi inte viU vara med atl belala är upplysningskampanjen där ungflicka ska lära hela svenska folket, utbildat eller ej, att öppna kapsyler. Ettförslag, om nu sådana får framställas i detta sammanhang: Låt skatten påreklamen liUfalla den fria konsumenlrörelsen för alt kunna uträtta något ochlåt därigenom konsumenterna, som ju utsätts för reklampåverkan, få utgöramotvikten mot reklamen för all balansera den, skärpa upp den, atl bli merinformativ och mindre nedvärderande gentemot konsumenlema. Livsstilar ska intereklamen bestämma, det ska konsumenterna. Ävenom företagen skulle kunna förmås atl öka sin produktinformation återstår förkonsumentorganens del en rad informationsuppgifler. För del ärdel fråga om - att publicera information ochstimulera tiU debatt och opinionsbildning i frågor som är av betydelse förkonsumenterna - att svara för att kommunalakonsumentverksamheter, organisationer och massmedia förses med underlag försilt arbete i konsumentfrågor - all utarbeta och sammanställamera övergripande information som inte kan komma fram genom enskilda företagseller branschorganisationers försorg. del av verkets arbete gäUer information. Särskilt de båda tidskrifternaRåd och Rön och Konsumenträtl och ekonomi har en betydande roll både somkunskapsförmedlare och opinionsbildare. Kommitténsslutsatser innebär att del blir ännu angelägnare än all iinformationen behandla frågor som berör resurshushållningen i vid mening. Videlar den uppfattningen. En fömtsättning för detla arbete är ökade kunskapersom kan utnyttjas som informationsunderiag. Inom mediaområdet sker det f.n. ensnabb utveckUng. Det är angeläget att följa denna och att utnyttja de nyamedierna. Frågan om kunskapsutveckling behandlas längre fram i yttrandet,Uksom informationsservice till kommuner m.m. Konsumenlnämndensinformationsarbete kräver etl objektivt underlags material i form av bl. a. tester och konkreta köpråd.