prop · G903115 · 1985-12-31 00:00:00 — 1985/86: 115minerar i de mål där körkortshavaren bedömts opålitlig i nykterhetshänseende.I sistnämnda måltyp har av domarna utmynnat i körkortsåterkallelse. Riksdagenhade uttalat (se bl. a. KU 1974:63) alt frågan om partsrepresentation för delallmänna på olika områden i förvaltningsprocessen är viktig för en domstolsmässighantering. Sådan representation infördes i körkorts-målen genom lagsliftning.Allmänna ombuden skulle kunna verka för en enhetlig rättstillämpning vid enmera individualiserad och nyanserad bedömning av körkortsmålen, (se prop.1979/80:178 s.43f). Även praktiska skäl ansågs tala för ett allmänt ombud idessa mål. Man skulle kunna uppnå en rationell handläggning omutredningsansvaret lades på allmänna ombuden i körkortsärenden (anförd prop. Domstolarna skulle genom ivåparlsprocessen i större utsträckning kunnatillämpa förhandlingsordningens princip visavi allmänna ombudet medan officialprincipenenligt 8§ förvaltningsprocesslagen skulle kunna reserveras för de situationer,då den enskilde brister i sin ulredning. Molbakgrund av förarbetsuttalandena har det framstått som särskilt angeläget attgenom denna undersökning få belyst hur allmänna ombuden fullföljer sitl ulredningsansvar. Länsrätternainhämtar kompletterande utredning i av körkortsmålen. Vid undersökninglänsrättsvis, se tabell 8B, framkommer att många länsrätter till ingen ellerobetydlig del mäste komplettera målen utöver sedvanlig kommunikation mellanparterna och detta måste bero pä att allmänna ombuden sörjer för utredningen imålen. Som har nämnts (2.3) förekommer dock stora avvikelser i vissalän. Särskilt när en länsrätt har stora mälvolymer. som t. ex. länsrätten iMalmöhus län, är det en komplikation i målberedningsarbetet att alltför oftabehöva föranstalta om kompletterande utredning.' Utredningeni målen, målgrupp för målgrupp, visar en dominans för kompletteringar i mål somrör 16 § punkterna 6-10 KKL. Dessa mål kräver ofta en uttömmande ochklarläggande utredning i form av läkarintyg, specialislutlåtanden m.m. Det ärdärför naturiigt alt länsrätten lar initiativ till kompletteringar ellerremisser i dessa mål. Dethar naturligtvis inte varit möjligt att genom undersökningen konstatera omvissa länsrätter kräver en fullständigare utredning än andra, på vissa punkter,innan materialet bedöms. Så kan till exempel praxis möjligen växla när detgäller frågan om elt rapporlblad skall hämtas in eller ' Justiliekanslernhar i etl beslul (dnr 656-84-21) utförligt utvecklat sin syn på bl. a. allmänna ombudens ulredningsansvar i körkorismäl. Jämför även RÅ 1983, Bb-95. undvaras ietl mål som rör upprepade trafikförseelser. Den enskilda dom- Prop.1985/86: 115 stolens inställning till sådana detaljfrågor måste dock antas varakänd för det allmännas representanter. 2.4.8 Utredningen i kammarrällen I mål som överklagats lill kammarrätt sker kompletteringarav utredningen i mindre omfattning, 3,. De kompletteringar somundersökningsmaterialet visar, framgår av tabell 17. Kompletterande ulredning i kammarrättsmålen kan ha singrund i att nya uppgifter framkommil. Tänkbart är också, att kammarrätten någongång läker en brist, som borde ha läkts redan under målberedningen i länsrätt.Som framgår av tabell 17 är det i vart fall mycket sällan fråga om rutinkom-plelleringar. 2.4.9 Muntlig förhandling m. m. Länsrätterna höll muntlig förhandling något oftare - än året före - 3,. Resultaten uppvisar inga större skillnader mellanlänsrätterna. 1 mål som rör brott mol ur trafiksäkerheissynpunklväsentlig regel hålls få muntliga förhandlingar. Sannolikt framstår muntligförhandling som obehövlig i det stora antal fall, då länsrätten avser attmeddela varning. I merparten av varningsmålen torde ocksåbevisvärderingsfrågorna inte vara mera komplicerade än att de kan lösas genomden skriftliga utredningen. Det är närmasl ett notoriskt faktum, attlänsrätterna håller muntlig förhandling sä snart part begär det. Frågan hardärför inte undersökts särskilt. Genom lagändring skapades möjlighet alt flytta över ettmål till länsrätt i körkortshavarens hemort. Lagändringen har underlättat för körkortshavarenalt begära muntlig förhandling i ett enskilt mål. Överflyttningar förekommerdock i relativt liten omfattning. 2.4.10 Medverkan av nämndemän Körkortsulredningen (SOU 1978: 27) uttalade rent allmänt,att medverkan av nämndemän är värdefull vid den slutliga handläggningen av allakörkortsmål, som länsrätten avgör. öppnar 18 § lagen om allmännaförvaltningsdomstolar möjlighet till ensamdomarhandläggning (s. k. E-mål).Enligt paragrafen kan ett mål handläggas som E-mål när varning skall komma ifråga "om det inte är påkallat av särskild anledning att målet avgörs av fullsultenrätt". Undersökningsresultaten visar också, att E-målsfrekvensen ärrelativt hög () i de måltyper (16§ p. 3 och 4) där ingripande i form avvarning dominerar, se tabell 9. Det är naturligtvis rationellt urresurssynpunkt, att målen inte avdöms i tyngre sammansättning än vad detenskilda körkortsmålet motiverar. 3 LON-undersökningen Prop. 1985/86: 115 Undersökningen har genomförts som en enkätundersökning.Undersökningen avser antalet diarieförda ärenden samt meddelade erinringarunder samt samma uppgifter vad gäller fram lill och med novembermånad. När det gäller övriga frågor avser det liden för besvarande av enkäten. De frågor som har ställts i tilllänsstyrelserna framgår av bilaga 3. Enkäten har senare kompletterats medfrågan huruvida erinringar ingår i antalet diarieförda ärenden. I tabell 21 redovisas resultatet av enkät gjord 1982. 3.4 Allmänna ombudels organisatoriska anknytningtill Allmänna ombudet i körkortsfrågor är placerad pålänsstyrelsens allmänna enhet, förutom i och därallmänna ombudei är placerad pä trafikenheten respektive rättssekrelarialel. I förarbetena till körkortslagsliftningen utvecklardepartementschefen i prop. 1979/80:178, sid. 45, närmare varför allmännaombudet bör placeras på samt anför. "Jag förordar såledesatt ell allmänt ombud förordnas i varje län. I vart fall på de större länsslyrelsernakan det behövas mer än etl allmänt ombud. Som ombud bör förordnas en tjänstemanhos länsslyrelsen, företrädesvis med juridisk utbildning." Författningsmässigt framgår del allmänna ombudetsorganisatoriska anknytning till endast av vissa bestämmelser ikörkortslagen (1980:977) och körkortsförordningen (1983:403). Se 48 §körkortslagen saml 86 och 102 §§ körkortsförordningen. När det allmänna ombudet infördes sä förordnadestjänstemän pä länsstyrelsernas allmänna enhet till allmänna ombud. På allmännaenheten fanns och finns även nu länsslyrelsens körkortsavdelning.' Vidarefanns, före länsrättens utbrytning, den del av länsrätten som handlade bl. a. körkorismäl.Det slora flertalet av tjänstemännen som förordnades som allmänna ombud hadesålunda erfarenhet av körkortslagsliftningen genom att vara eller ha varitföredragande eller beslutande i körkorlsärenden eller genom alt ha varitföredragande eller beslutande i länsrätten vad gäller körkortsmål eller varitbeslutande i vilka ärenden som skulle överlämnas lill länsrätten för eventuell ålgärd. Slockholms och har annan organisatoriskindelning. visar är del normala att allmänna ombudei även har andra Prop.1985/86: 115 på allmänna enheten förekommande ärenden att handlägga. Endasl iGöteborgs och län samt finns det allmänna ombud som påheltid tjänstgör som allmänt ombud. 3.5 Allmänna ombudets utbildning Det finns sammanlagt 61 tjänstemän med förordnande somordinarie allmänt ombud. Av de ordinarie allmänna ombuden har 45 stycken jur kand-examen.Flera av dem är dessulom lingsmeriterade. Några av dem har dessutom ytterligarekompetens som t. ex. fiskal eller distriktsåklagarut-bildning. Resterandeordinarie allmänna ombud har högskole/akademisk utbildning eller den"gamla" landskansliutbildningen. För de ordinarie allmänna ombuden finns 26 tjänstemänförordnade som ersättare. Av dem har 16 stycken jur kandexamen. Även här finnstjänstemän med ytterligare kompelens som hos de ordinarie allmänna ombuden.Resterande ersättare har samma utbildningsbakgrund som de ordinarie ulan jur kandexamen. 3.6 Konferenser m. m.för allmänna ombuden anordnar åriiga konferenser samt även"kurser" för allmänna ombuden. anordnade entvådagars kurs i processföring för allmänna ombuden. Där medverkade bland andraregeringsrådet vad gällde besvär till regeringsrätten. Enligt DV-undersökningen,som omfattar tiden 1983-07-01-1984-06-30, fick allmänna ombudet endastprövningstillstånd i av överklagade mål till regeringsrätten. Förhoppningsvishar den anordnade kursen gett som resultat att en eventuell senareundersökning kommer att visa en större andel meddelade prövningstillstånd. För att de allmänna ombuden skall få kännedom omintressanta avgöranden från andra länsrätter och kammarrätter samt snabbt fåkännedom om domar och beslut från regeringsrätten har åtagit sig attdistribuera rättsfall till allmänna ombuden. får sålunda kontinuerligt inavgöranden från regeringsrätten, kammarrätter samt i speciella fall länsrätterför att sändas ul för kännedom till övriga allmänna ombud. 3.7 Allmänna ombudens referensgrupp (AOR) /84 bildades allmänna ombudensreferensgrupp (AOR). Gruppen är sammansatt så alt den skall representera län av olika storlek och delar av landet. AORs uppgift är att verka för en enhetlig praxis i körkortsmål. Bland det som gruppen har uträttat kan nämnas ett förslag till gemensam ansökningspraxis enligt 16 § 2-4 KKL. Detta förslag antogs vid . En undersökning har gjorts om gränsen varning/återkallelse vid körkortsingripande enligt 16§ 2-4 KKL. Vidare har en undersökning gjorts om vilka brott som föranleder ansökan lill länsrätt enligt 16 § 6 KKL, vilken utredning som görs samt domstolar- 42 En liknandeundersökning har gjorts vad gäller ansökning- Prop. 1985/86: 115 ar enligt 16 §5 KKL. Denna undersökning har lett till förslag lill rikllinjer förhandläggning av LOB-ansökningar. Förslaget antogs vid den 6juni 1985. AOR har även i samarbete med TSV i verkat för framtagande avstatistik över körkorlsingripanden. Det har bland de allmänna ombuden ansettsangeläget att ge gruppen en fastare form för sitt arbete. Vid AO-konferensenden har därför beslutats all bilda en förening för allmänna ombudenoch en inlerimsstyrelse har utsetts. Styrelsen har getts mandat attfortsätta AORs arbete. Deltaavsnitt grundas på synpunkler som allmänna ombud har framfört på konferensenoch vid andra tillfällen. 1979/80: 178 sid. 45 anför departementschefen. "Enligt min meningbehöver inte ytteriigare personalresurser tillföras länsslyrelserna för dennareform". Det förhållande att länsstyrelserna inte fick några ytterligarepersonalresurser för reformen torde vara det som har haft den störstabetydelsen för atl erinran inte har kunnat användas i den utsträckning som lagstiftarenhar åsyftat. Påflera länsstyrelser upptäckte allmänna ombudet att arbetstiden inte räckte lillför atl både göra ansökningar lill länsrätten samt att meddela erinringar i denutsträckning som det i och för sig kunde finnas anledning till. I detla lägevalde allmänna ombudet att prioritera ansökningar till länsrätten omkörkortsingripande. Med hänsyn lill den ändring som gjordes i 86§körkortsförordningen genom SFS 1981:94, ändringen kom att börja tillämpas förstpå , enligt vilken regislerblad som framställs även skall sändas tillden enskilde själv, torde det numera även kunna ifrågasättas huruvida den avallmänna ombudet meddelade erinran är nödvändig för att påminna körkortshavarenom de krav som från trafik-säkerhetssynpunkt gäller för innehav av körkort. Päbaksidan av register-bladet finns nämligen angivet att registerbladet även harsänts lill för ställningslagande om eventuelltkörkortsingripande. Erfarenheten har visat att många körkortshavare uppfattardetta som en "erinran" och att de blir mycket förvånade när de fåräven en formell erinran från allmänna ombudet. För många körkortshavare ärdetta ett uttryck för byråkrati och "slöseri med skattebetalarnasmedel". Detta särskilt när de får reda på att erinran inte antecknas i körkortsregislreloch inte heller torde vara avsedd alt ligga körkortshavaren till last vid etteventuellt senare körkortsingripande. fall när körkortshavaren inte genom registerblad uppmärksammas på att enhändelse kan föranleda en omprövning av körkortsinnehavet torde dock erinran haen större betydelse. Detta gäller särskill vid omhändertagande enligt lagen omomhändertagande av berusade personer (LOB). Många körkortshavare är mer ellermindre okunniga om att alko-holberusning även utan ett direkt samband medbilkörning kan föranleda ett ifrågasättande av körkortsinnehavet. Sammanfattningsvis kan sägas att i de län därjämförelsevis ett lågt antal Prop. 1985/86:115 erinringar meddelas så tordedetta bero på bristande personalresurser. Prioriteringen av ansökningar tilllänsrätten torde kunna göras ulan att tanken bakom erinran helt förfelas genomatt körkortshavaren uppfattar registerbladet med dess text som en"erinran". Största betydelsen torde erinran ha när det gällerhändelser som körkortshavaren normall inte sätter i samband med ettifrågasättande av körkorlsinnehavet. 3.9 Eventuella felkällor vid jämförelse mellanlänsstyrelser saml enkät gjord 1982 När man gör en jämförelse mellan de olika länsstyrelsernaoch den enkät som gjordes 1982 är det viktigt atl ta i beaktande att vissafrågor är sådana att svaren kan präglas av subjektivitet. Detta gäller frågornaom hur stor procent av en persons arbetstid som går åt för AO-ärenden närpersonen även har andra arbetsuppgifter. Om man gör en jämförelse av antaletdiarieförda ärenden kan delta ge en missvisande bild av arbetsbelastningen förallmänna ombudet. Praxis är olika på länsstyrelserna när del gäller i vilketskede av handläggningen som etl ärende diarieförs. På vissa länsstyrelserdiarieförs t. ex. inte LOB-anmälningar där socialutredning görs förrän svar påutredningen har kommit och beslut fattats om atl ytterligare åtgärd skallvidtagas. Allmänna ombudet i har praktiseratett nytt diarieföringssystem där särskilda diarienummer har slopats.Personnumret används i stället som diarienummer. Detta innebär i praktiken alli diariet nästan enbart förekommer ärenden som har föranlett åtgärd. Dettasyslem används av nästan samtliga länsstyrelser. Sammanfattningsviskan sägas att jämförelser bör göras med viss försiktighet. 4 Har syftena med reformerna uppnåtts? Undersökningen visar atl detta syfte uppnåtts och att deallmänna ombuden lever upp lill del utredningsansvar, som förutsattes iförarbetena. 4.2 Snabb och rationell handläggning En god utredning i målen - förebringad av AO - har skapaten rationellare handläggning av körkortsmålen i länsrätterna. Dengenomsnittliga handläggningstiden för ell körkortsmål i länsrätt har sjunkitfrån (1979) tili (1984). I vissa länsrätter ärhandläggningstiden lägre än , tabell 1. Siffrorna tyder på att etlmål avgörs så snart skriftväxlingen är avslutad. Elt brottmål fördröjer intelängre handläggningen av körkortsfrågan i länsrätt eftersom spärrtid kanbeslutas parallellt, 19§KKL. 4.3 Minskadmåltillslrömning tdl länsrätterna Prop.1985/86: 115 Måltillströmningen nådde en kulmen 1978/79: 39600 mål.Tillströmningen minskade under allmänna ombudens första verksamhetsår till28200 mål. har tillströmningen varit lägre än 1979 men ökat är frånår till 35400 mål 1984. Det framgår inte av trafikutskottets uttalande, hur slorminskning som utskottet förutsatte atl reformerna skulle bidra till. Måltillslrömningen1984 är 10,lägre än 1979. Om måltillslrömningen fortsätter attöka, så har reformerna inte inneburit nämnvärt minskad måltillströmning. Det är vanskligt att göra en analys av orsakerna tilldenna utveckling. Sannolikt förhåller det sig så, atl propositionerna inte harhaft den inriktning mot minskad måltillströmning, som trafikutskottet vidriksdagsbehandlingen uttryckte förhoppning om. 4.4 Individualiserad och nyanserad prövning samlenhetligare och säkrare bedömning Som har anförts (2.4) har enkäten inte kunnatutformas med syfte atl besvara dessa frågor och de behandlas därför inte irapporten. 4.5 Referensmalerial har saknats Någon liknande undersökning har inte tidigare genomförtsvid DV. Denna rapport saknar därför i stort sett jämförande analyser. Tabell 1 Antalet inkomna körkorismäl 1982-84 m. m. Tabell 2 Domslutet (fördelningen återkallelse, varning, ej åtgärd) samtliga länsrätter Tabell 3 Domslutet (fördelningen återkallelse etc),länsrättsvis, absoluta tal Tabell 4 Domslutet länsrättsvis, procentuellfördelning Tabell 5 Domslutet i länsrätt m. h. t. sakfråga,samtliga länsrätter Tabell 6 Domslutet i länsrätt m. h. t. sakfråga,länsrättsvis, procentuell fördelning, 16§p.4KKL Tabell 7 Spärrtiden m. h. t. sakfråga, samtligalänsrätter Tabell 8A Uiredningen i länsrätt m. h. t. sakfråga,samtliga länsrätter Tabell 8B Kompletterande utredning har inhämtats,samtliga mål, läns-rältsvis, procentuell fördelning Tabell 9 Fördelningen mellan E- och nämndmål m. m.,samtliga länsrätter Tabell 10 Fördelningen mellan E- och nämndmål m.m.,länsrättsvis, procentuell fördelning. Sakfråga: 16§ p.4 KKL Domsluteti kammarrätt (fördelningen bifall-ej bifall) jämfört med klagande, samtliga län Antaletfrån respektive länsrätt överklagade mål samt deras relativa andel av målen,kammarrätt för kammarrätt Domsluteti kammarrätt (fördelningen bifall-ej bifall), m. h. t. sakfråga och klagande,samtliga län Domsluteti kammarrätt (fördelningen bifall-ej bifall), AO klagande, länsvis, procentuellfördelning Domsluteti kammarrätt (fördelningen bifall-ej bifall), körkorlshavaren klagar, länsvis,procentuell fördelning Uiredningeni kammarrätt m. h. t. sakfråga, samtliga län Muntligförhandling i kammarrätt, samtliga län Avdomstol kompletterad utredning i körkortsmål AO-resurser,antalet diarieförda ärenden samt meddelade erinringar 1983-84 m.m. AO-resurser,diarieförda ärenden, registerblad m.m., 1984 AO-resurser,diarieförda ärenden, registerblad m. m.. 1982 Enkätfrågorna- länsrätt (DV-undersökningen) Bilaga 2 Enkätfrågorna - kammarrätt (DV-undersökningen)Bilaga 3 LONs enkätfrågor Bilaga 2 Prop.1985/86: 115 () får härmed översända en rapport angående handläggningen av körkortsmål.Rapporten, som syftar till att i vissa frågor följa upp 1978 och körkorlslagsliftningsreformer,har utarbetats tillsammans med () ochbygger pä två enkätundersökningar. Avrapporten framgår bl. a. att handläggningen av körkortsmålen har blivitsnabbare och utredningen bättre. Enligt trafikutskottets uttalanden syftadereformerna också till en minskning av måltillslrömningen. Minskningen blevockså ansenlig under allmänna ombudens (AO) första verksamhetsår. Måltillslrömningensjönk då till 28500 mål (= av nivå). Därefter harmåltillströmningen dock ökat kontinuerligt och uppgick lill 35450 mål (=90% av nivå). EnligtDV: s mening bör möjligheterna undersökas, atl varaktigt minska tillströmningenav körkorismäl lill länsrätterna. Huvudregelnenligt 16§ körkortslagen (KKL) är att körkortsingripande skall ske i form av återkallelsemedan varning enligt 22 § skall komma i fråga bara om särskilda skälföreligger. I praxis har emellertid tillämpningen kommit att bli en heltannan. Förseelser enligt 16§ p. 3 och p.4 körkortslagen utgör sammanlagt 41%av körkortsmälen i länsrätt. Varning meddelas i så stor utsträckning som 71 %av dessa mål. Den stora frekvensen av varningar lyder på. atl vissatrafikförseelser (exempelvis lindrigare fall av vårdslöshet i trafik) välmotiverar en varning utan att återkallelse-grund för den skull måste ansesföreligga. Vad som anförts tyder enligt DV:s uppfattning på att en översyn avkonstruktionen av 16 och 22 §§ KKL kunde övervägas så att bestämmelserna bättrestämmer överens med praxis. Allmännaombudens referensgrupp föreslog i en framställning till kommunikationsdepartementetdaterad att de allmänna ombuden skulle få meddela varning. DVvar i sitt remissyttrande negativt till förslaget bl. a.eftersom effekterna avkörkortsreformerna inte var kända. Den undersökning som DV och nu har gjortvisar att de allmänna ombuden fungerar väl. Några invändningar mol alt ge deallmänna ombuden mer omfattande uppgifter föreligger därför inte. Enligt DV:smening bör de allmänna ombuden fä möjlighet att besluta om varning. Institutet erinran(49 § KKF) som enligt vad som framgår av rapporten har kommit att användas ivarierande utsträckning, lorde kunna tas bort. Detta ärende har avgjortsav generaldirektören efter föredragning av Prop. 1985/86: 115kammarrättsassessorn . I handläggningen har också deltagit byråchefenKarl-Axel . 1985/86: 115 Det till lagrådet remitterade lagförslaget Lag om ändring i körkortslagen (1977:477) Härigenom föreskrivs i fråga om körkortslagen (1977:477)'dels att 16 § skall ha följande lydelse, dels att del i lagen skall införas en ny paragraf, 47a§,av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 16§- Elt körkort skall återkallas 1. om körkortshavaren har brutit mol 1 § andra stycketeller 4 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott eller 6 kap. 2§ första, andra eller tredje styckel järnvägstrafiklagen (1985: 192), 2. om körkortshavaren har brutit mol 5 § lagen om straffför vissa trafik brott och överträdelsen inte kan anses som ringa, 3.om körkorlshavaren genom 3. om körkorlshavaren vid föran- upprepade förseelser i väsentlig del av elt motordrivet fordon eller grad har visat bristande vilja eller en spårvagn har brutit mot en från förmåga att rätta sig efter de be- trafiksäkerheissynpunkl väsentlig stämmelser som gäller i trafikens regel och överträdelsen inte kan eller trafiksäkerhetens intresse för anses som ringa, förare av motordrivet fordon eller spårvagn, 4. om körkortshavaren i annat 4. om körkorlshavaren genom faU har bruUl mot en från irafiksä- upprepade förseelser i väsentUg kerhetssynpunkl väsentlig regel vid grad har visat bristande vilja eller förande av ell motordrivet fordon förmåga all rätta sig efler de be- eller en spårvagn och överträdelsen stämmelser som gäller i trafikens inte kan anses som ringa, ellertrafiksäkerhetens inlresse för förare av motordrivet fordon eller spårvagn, 5. om körkortshavaren på grund avopålitlighet i nyklerhetshänseende ej bör ha körkort, 6. om det med hänsyn lill brottsliggärning som körkortshavaren har gjort sig skyldig lill kan antagas att han ejkommer att respektera trafikreglerna och visa hänsyn, omdöme och ansvar itrafiken eller om han på grund av sina personliga förhållanden i övrigt ej kananses lämplig som förare av körkortspliktigt fordon, 7. om körkortshavarens förutsättningarför rätt atl föra körkortspliktigt fordon är sä väsentligt begränsade genomsjukdom, skada eller dylikt att han från trafiksäkerheissynpunkl ej vidare börha körkort, 8. om körkortshavaren ej följerföreläggande att ge in läkarintyg eller bevis om godkänt förarprov, 9. om körkortshavaren ej följerföreläggande atl förnya körkort, 10. om körkorlshavaren begär atl körkortet skallåterkallas. ' Lagen omtryckt 1980:977. - Senaste lydelse 1985: 197. Nuvarandelydelse Förestagen lydelse Prop. 1985/86: 115 Om det aUmänna ombudet anser all varning är en tUlräckligåtgärd, får ombudet utfärda ett föreläggande om varning för godkännande inomviss tid. Har föreläggande utfärdats enligt första stycket, fåransökan enUgl 41 § inte göras förrän liden för godkännande har gått ul. Ellskriftligt godkännande gäller som etl domstolsbeslut vilket har vunnit laga krafl. godkännande som sker sedan del aUmänna ombudet hargjort ansökan till länsrälien är ulan verkan. Denna lag träder i kraft . Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Förslagtill lag om ändring i körkortslagen (1977:477) 2 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 5 1 Inledning ........................................................ .. 5 2 Föredragandens överväganden ........................... 6 2.1 Utgångspunkter ......................................... 6 2.2 Grunderna för återkallelse av körkort ............. .. 7 2.3 Allmänna ombudets befogenheter ................. 9 2.4 Föreläggande om varning ............................. 11