prop · G90398 · 1985-12-31 00:00:00 — I motsats till JK finner jag alt det i vissa fallkan vara naturiigt alt ombudsmannen anmäler misstanke om brott lill åtal närdet är fråga om brott som faller under allmänt åtal. diskriminering ärett exempel på den typen av brott. Ombudsmannens bedömning av om en anmälan lUIpolis eller åklagare bör ske, får grundas på uppgifter från enskilda eller närombudsmannen eljest får veta något som tyder på att ett brott, med inslag avetnisk diskriminering, ägt mm. En förutsättning för ålgärden är. som nyssnämnts, alt brottet faller under allmänt åtal och vidare alt kändaomständigheter talar för all en förundersökning bör inledas. På molsvarandesätt kan del vara naturiigt all ombudsmannen - i ett principiellt viktigtfaU - söker få en överprövning till stånd enligt de mtiner som gäller för detlanär en polisanmälan inte leder till åtal, jfr, prop, 1984/85:100 bilaga 4, s,67 ff, JuU 30 och rskr 304, För dessa möjligheter fordras inte och bör inte skenågon lagreglering. Såvitt gäUer brott, som inte faller under allmänt åtal,inskränker sig ombudsmannens uppgifter lill alt ge råd i samband med enförfrågan från den enskilde. Ombudsmannens verksamhet är avsedd att bedrivasefter vanliga förvaltningsrättsliga principer. Bestämmelserna iförvaltningslagen blir därvid tillämpliga, I handläggningen av enskilda ärendenbör i slor utsträckning etl formlöst förfarande användas.Rådgivningsverksamheten bör sålunda ofta bedrivas med lelefonbesked och enklabrevsvar. Ombudsmannens ålgärder i de enskilda ärendena skall givelvisdokumenteras på samma säll som i övrigt gäller den svenska förvaltningen, JO har påpekat alt det av promemorieförslaget inteframgår hur ell ärende hos ombudsmannen som rör anmälan av enskild skall avslutas,I anledning härav och även mol bakgrund av JK: s aUmänna inställning lUlförslaget, vill jag åter understryka all del inte är meningen atl ombudsmannenskaU uttala kritik mot enskilda eller utpeka dem som diskriminerande. Ettenskilt ärende hos ombudsmannen skall inte avslutas genom beslut i sak ellerliknande som innefallar någon form av värdering av frågan i ärendet. lämnat råd eller vidtagit annan åtgärd av liknande slag, avslutasärendet på enklaste säll genom att läggas lill hand-Ungarna eUer genom beslutom avskrivning. Ombudsmannenavses enligt förslagel genom överläggningar med statliga och kommunala myndigheter, förelag och organisationer saml genom opi- nionsbUdning, information och på annat säll främja likvärdig behandling med beaktande av etnisk tillhörighet. Ombudsmannen skall aUlså vara ett samhällsorgan med uppgift att aktivt driva på utvecklingen på området i önskad riktning och all förebygga missförhållanden på bred front. En sådan funktion, som för övrigi inte är helt ny, är en viktig myndighetsupp gift i dagens samhälle. Liknande funktioner finns inom flera samhällssek torer. Här kan allmänt erinras om sådana organ som , med den därtiU anknutna konsumentombudsmannen, och broHsförebyg- 69 Även myndigheter av typ SI V med de uppgifter som angivits i Prop,1985/86:98 verksinstruklionen och i förordningen (1976:310) om åtgärder förinvandrare m,fl, kan nämnas. Arbetslivet är ell viktigt område för ombudsmannen.Därför är jämställdhelsombudsmannens funktioner och de funktioner som organinom arbetsmarknadsverket har enligt främjandelagen i vissa delar godaförebilder för hur ombudsmannens uppgifter bör utformas. Genom många olika medel på det generella planet kanombudsmannen få en bred kontaktyta i samhället. Opinionsbildning ochinformationsverksamhet eller med andra ord atl delta i utbildning,konferenser, möten och i massmediasammanhang är här naturliga inslag. En öppenhetfrån ombudsmannens sida i förhållande lill massmedia, folkrörelser,föreningslivet och utbildningsväsendets organ bör vara en av hörnstenarna iverksamheten, Etl centralt inslag i ombudsmannens verksamheiavses också bli överläggningar med statliga myndigheter, kommuner, företag ochorganisationer. Utgångspunkten år här frivillighet. Att myndigheterna ochövriga bör ställa upp på initiativ av ombudsmannen för överläggningar igenerella frågor, liksom i individuella fall, bör som sagts framgå ilagtexten. För myndigheternas del bör viklen av samråd också anges i sambandmed den överarbetning av förordningen (1976:310) om åtgärder för invandrare m,fl, som det är naturiigt all regeringen gör i samband med reformen. Överläggningar som ombudsmannen håller i generellafrågor kan tänkas ha flera olika funktioner. De kan tjäna lillerfarenhetsutbyte, insamling av fakta och andra upplysningar, I mycket börsådana överläggningar också kunna vara allitydbildande. Vid överiäggningar medorganisationer av olika slag bör diskussionen ibland kunna gälla utvecklandetav "uppförandekoder" eller rekommenderande program i olika frågorsom kan befordra likvärdig behandling med beaktande av etnisk.tillhörighet. Påolika områden finns sakkunniga myndigheter och organisationer som aktivt kanbidra lill sådanl arbete. Ombudsmannen bör t, ex, i överlägg-iingar medfaslig-hetsägarnas och hyresgästernas organisationer kunna utarbeta rekommendationeri syfte alt molverka etnisk diskriminering på bostadsmarknaden. Samverkan med arbetsmarknadens parter börsjälvfallet också vara en väsentlig uppgift för ombudsmannen. Det kan i deltasammanhang nämnas all (), () och Privattiänstemannakarlellen och i samarbete med () håller på all utforma en gemensam handledning"Invandrarfrågorna i företaget". Uppföljningen av de principer ochriktlinjer som därvid utarbetas bör ombudsmannen naturiigen ulgå från i sinakontakter med arbetsmarknadens parter och i sitt övriga arbete på arbetslivetsområde. Ombudsmannen bör också la initiativ tillförändringar när del gäller lagstiftning. Den uppgiften" är central ochbör inta en framskjuten plals i ombudsmannens verksamhei. Jag återkommer tillsaken i del följande. Sårskiltom ombudsmannens uppgifter på arbetslivets område I enlagstiftning om åtgärder mol etnisk diskriminering är, som tidigare framhållits, del viktigtalt särskild uppmärksamhet ägnas arbetslivets för- 70 Till arbetslivet brukar i arbetsrätten räknasförhållandet mellan arbeisgi- Prop. 1985/86:98 vare och arbetstagare, förekommer i medbestämmandelagen och i jämställdhelslagen, Jämställdhelslagengäller även förhållandet mellan arbetsgivare och arbetssökande. Underremissbehandlingen av DU:s betänkande och särskilt vid hearingen medinvandrarrå-dets medlemmar har framförts synpunkten all regler mot etniskdiskriminering på arbetslivels område inte bara borde gälla arbetsgivare ulanäven omfatta den enskildes relationer lill arbetskamrater och fackföreningar.Inom ramen för den här föreslagna lagstiftningen är del naturiigt all sökatillgodose dessa önskemål. Del kan ske genom alt begreppei arbetslivet här gesen vidare innebörd som får innefatta, förutom relationen arbetsgivare -arbetssökande och arbetstagare och alll som hör till arbetets organisation,också sådant som förhållandena på arbetsplatsen rent generelll liksom arbetsförmedlingensverksamhei och annan verksamhet knuten lill arbetslivet, såsom förenings- ochutbildningsverksamhet. Till arbetslivet bör även räknas förhållandet mellanarbetstagare och grupper av arbetstagare. Ombudsmannen avses i sin verksamhet med arbetslivsfrågornaha de uppgifter som beskrivits i del föregående såviti gäller samhällslivet istort. Härtill kommer alt del i lagen särskill bör anges två speciella frågorpå arbetslivets område som ombudsmannen särskill bör arbeta med, nämligen delsatl arbetssökande inte diskrimineras på etnisk grund vid anställning, dels attgoda relationer i arbetslivet mellan etniska grupper främjas. Arbetsgivare böråläggas vissa i lagen angivna skyldigheter i ombudsmannens verksamhei. Den första uppgiften, all molverka etniskdiskriminering belräffande arbetssökande, är central. Den kan belräffande delstatliga och del kommunala områdel bedrivas mol bakgrund av lag och gällanderättsprinciper. Där kan uppgiften främst inriktas på råd i enskUda faU,kartläggning av fakta och arbete på ett generellt plan efler mönster av JämO: sarbete och reglerna i främjandelagen. Inom den privata sektorn avarbetsmarknaden är förhållandena annorlunda. Hår finns ell behov av en aktivbevakning från ombudsmannens sida även i enskilda fall. Delta gäller inte minslutanför det kollektivavtalsregierade området, där arbetsmarknadens parter intekan direkt påverka eller kontrollera regelbildningen. Ombudsmannen bör även häribland kunna nöja sig med att ge råd och sakupplysningar. Men inte sällan börombudsmannen gå vidare och söka kartlägga vad som faktiskt hänt i det enskildafallet och skaffa in uppgifter om arbetsgivarens beslutsunderiag i ärendet ochliknande. Vidare bör ombudsmannen kunna hålla överläggningar med arbetsgivareför atl erhålla information om och synpunkler på enskilda fall, Överläggningsmöjlighelen med arbetsgivare iindividuella ärenden är viktig inte minsl för all ombudsmannen skall kunna bedöma om gällande ordning är tillräcklig för atl motverka etnisk diskriminering i arbetslivet eller om ytteriigare åtgärder måsle övervägas. Del finns nämligen anled ning varför behöver inte utvecklas här - atl se allvarligt på tendenser lill etnisk diskriminering inte minsl i anslällningsförfaranden. måsle betonas all företeelser som av någon kan uppfattas som uttryck för etnisk ' diskrimineringinte behöver vara det, . där del i stället varit kunskaper Prop, 1985/86:98i svenska språket som utgjort en i del enskilda fallet fullt korrekturvals-grund. Om del i ombudsmannens verksamhei kommer fram alt arbetsgivarekonsekvent och utan all ta rättelse, bedriver en diskriminerandeansläll-ningspolitik, måste ombudsmannen inskrida kraftfullt, t, ex, genom kontaktmed parterna på arbetsmarknaden eller på annal säll. Uppnås inte resultat päden vägen, återstår för ombudsmannen i sista hand att föreslålagstiftningsåtgärder. För all på ett allmänt plan arbeta mot attityder avnyss antytt slag är de generella åtgärderna givelvis av slor betydelse. Delarbetet kan bedrivas i nära kontakt med arbetsmarknadens organisationer ochäven, som jag tidigare varit inne på, med , myndigheter som AMS och ,Arbetet kan gälla både övergripande frågor som rör en särskild kommun ellerarbetsplats eller sakfrågor av typ meritvärdering av utländska utbildningar,värdet av tvä- eller flerspråkighel, frågor kring svenskundervisningen etc. Härär JåmO:s arbete en förebild. Även belräffande det generella arbetet bör ombudsmannenha rätt all påfordra uppgifter från och överiäggningar med arbetsgivaren, somdärför bör åläggas en skyldighet alt medverka på sådanl sätt. Överläggningarnaskall ha i syfle att av en arbetsgivare erhålla underlag för ålgärder avgenerell betydelse. Här är främjandelagen i viss mån förebilden. Mot angivna bakgrund föreslås en särskild lagregelom vad arbetsgivaren har alt iaktta. Som kommer all framgå i del följande börden regeln utformas på ett någol annat sätt än i promemorian. För all säkerställa ombudsmannens uppgifter påområdel föreslogs i promemorian alt en särskild nämnd skulle ges befogenhet allförelägga arbetsgivare vid vite all fullgöra sin överläggningsskyldighel ochskyldighet alt lämna erforderiiga upplysningar lill ombudsmannen. Jag anseralt arbetsgivarnas vilessanklionerade skyldighet atl komma lill överläggningaroch lämna upplysningar bör begränsas någol i förhållande till promemorieförslaget.Med en så vidsträckt definition av begreppet arbetslivet som milt förslag innefallar,kan del knappasl anses rimligl alt låta arbetsgivarens skyldighet avse ävensådant som faller utanför det område som arbetsgivaren formellt är ansvarig fört, ex, förhållanden mellan olika arbetstagare. Jag anser vidare - i motsatstill vad som uttalades i promemorian - all en uttrycklig regel bör ange uppgiftspliklige inte får onödigt betungas och all uppgiftsskyldighelenskall falla bort om del föreligger särskilda skäl alt låta ett motståendeinlresse väga över (jfr vad som i del följande sägs om sekretessfrågorna,avsnitt 5,2,6), Med dessa ändringar tillgodoses vissa rättssäkerhetssynpunktersom JK framfört. Jag vill framhålla att vilesregeln skall ses som etlullryck för betydelsen av att arbetsgivare lojall följer de intentioner somombudsmannens verksamhet bygger på. Del är knappasl meningsfullt atl med hjälpav vitesförelägganden försöka framtvinga ändrade beteenden hos arbetsgivaresom konsekvent vägrar all samverka med ombudsmannen. Skulle sådana fall inträffai någon störte omfattning bör dessa i stället läggas till gmnd för förslag omytterligare lagstiftningsåtgärder. Jag vill i sammanhanget betona attarbetsgivare även då någon skyldighet inte föreligger givelvis bör delta i Prop. 1985/86:98 överläggningar och lämna upplysningar om ombudsmannen begärdel. Någon anledning atl utsträcka uppgiflsskyldighetenlill andra än arbetsgivare, som några remissinstanser föreslagit, anserjag,med den inriktning mitt förslag har, inte föreligger, I promemorian föreslogs all nämnden skulleförelägga vite på begäran av ombudsmannen. Som JämO föreslagit anser jag atldel är lämpligare all ombudsmannen själv ges befogenhet atl förelägga vite.Därigenom får ombudsmannen en självständigare ställning i förhållande tillnämnden, någol som i enlighel med vad några remissinstanser framhåUit är ägnatall stärka verksamheten. Om ombudsmannen beslular i vitesärenden kan nämndennaturiigen ges i uppgift all, om arbetsgivaren begär del, överpröva sådanabeslut. Jag återkommer lill detta under nästa avsnitt (5,2,4), JK har påpekat att lämnande av upplysningar ochframför alh inställelse tiU överläggningar kan medföra kostnader för denenskUde, JK anser all förslagel bör kompletteras med en beslämmelse omersättning. Jag kan emellertid inte biträda JK: s förslag på denna punkt.Ombudsmannens verksamhet är avsedd att bedrivas med utgångspunkt i sedvanligaförvalt-ningsrälisliga principer. Inom förvaltningsrätten bmkar ersättning intebetalas ut lill den som fullgör en skyldighel atl lämna uppgifter tillmyndighei. Del finns heller inte skäl att tUlföra förslagel någon bestämmelseom rätt tili ersättning för inställelse. I stället får den enskildearbetsgivarens inlresse beaktas med stöd av den nyssnämnda regeln om allarbetsgivaren inte får onödigt betungas, I många fall bör del sålunda räcka medformlösa kontakter t, ex, per telefon. Del kan vidare, beroende påomständigheterna, ibland vara lämpligt all ombudsmannen håller överläggningarpå den ort där arbetsgivaren bedriver sin verksamhet. Någraavslutande synpunkter på ombudsmannens uppgifter och arbetsmetoder Delligger i sakens natur att uppgiften som ombudsman mol etnisk diskriminering ärmyckel krävande och känslig. Ombudsmannen måsle uppträda så alt han eller honkan vinna förtroende och respekt både hos dem som ansett sig utsatta fördiskriminering och dem som påståtts ulöva diskriminering. Ombudsmannen har somen uppgift alt aktivt ge den diskriminerade råd och annat stöd. Men den uppgiftenmåste förenas med ett sakligt och objektivt uppträdande på del sätt somföreskrivs i 1 kap, 9 § RF för alla myndighetsföreträdare. Vidare gäller, somtidigare nämnts, att ombudsmannen kommer alt slå under JO: s och JK: slillsyn, JO och JK kan alltså ingripa om ombudsmannen skulle bedriva sinverksamhet på ett olämpligt eller rent av rältsslridigt sätt. Ombudsmannen kommer ofta att ställas inför känsligaavvägningsprob lem, I frågor som är eller kan väntas bli föremål för domstols eller annan myndighels prövning bör ombudsmannen inte föregripa en sådan prövning genom atl ge ullryck åt ell eget ställningslagande i saken, Hell allmänt måste ombudsmannen i aU sin verksamhei la erforderlig hänsyn lill all del kan föreligga motstående intressen i uppkommande frågor. Det nu sagda 73 betyderå andra sidan inte att ombudsmannen i frågor av det här slaget skulle varaförhindrad atl aktivt ge råd och information, göra egna undersökningar o,d.Del ligger i sakens natur all del inte går atl närmare ange hur ombudsmannenskall kunna bemästra de avvägningsproblem som uppkommer i verksamhelen. Fråganär inte ny och bör inte överdimensioneras. Liknande avvägningar måste t, ex,även JämO göra. Ombudsmannens verksamhei i relation lillmyndigheterna måste bedrivas med iakttagande av del nu sagda. Även omombudsmannen alltså måsle beakta all den rättsliga kontrollen av myndigheternasarbete sker i särskilt stadgade former, del må gälla en arbetsrättslig frågaeller annal, skall myndigheterna givelvis respektera den uppgift ombudsmannenålagts och de medel han eUer hon fåll lill sitt förfogande. Dessa börsjälvfallel lojall ställa upp på de syften som ligger bakom lagstiftningen ochbl, a, delta i de överläggningar som ombudsmannen önskar hålla. På arbetslivetsområde, där ombudsmannens roll är central, får de offentiiga arbetsgivarnasamma förpliktelser som de enskilda, vilket också är kännetecknande för vårtarbetsrättsliga regelsystem. 5.2.4Nämnden och dess uppgifter m. m.. Mitt förslag: mot etnisk diskriminering föreslås inrättad. Nämnden skall hatre ledamöter. Ordföranden skall vara lagkunnig och ha en erfarenhet somdomare. Nämnden skall ha tre uppgifter, pröva besvär över vite som ombudsmannenförelagt, ge ombudsmannen råd i principiellt vikliga frågor och hos regeringenföreslå författningsändringar eller andra åtgärder som är ägnade all molverkaetnisk diskriminering. Förelagt vite utdöms av domslol. Promemorieförslaget överensstämmer med mitt utom ifråga om vilesför-farandel där del i promemorian föreslogs bl, a, all nämndenskulle pröva frågan om vitesföreläggande i försia och enda instans. Remissinstanserna: Det är endasl etl mindre anlalremissinstanser som uttryckligen behandlar denna del av promemorieförslaget,har tillstyrkt förslaget och kammarrällen i har tillstyrktförslaget till sammansättning av nämnden, JK har däremol ifrågasatt behovet aven nämnd och menat att nämnden i föreslagen sammansättning inte kan anförtrosvitesärenden, RRV anser att kompetensfördelningen mellan nämnden ochombudsmannen är oklar, I likhet med statskontoret, KO och NO anser inte bör ha till uppgift att föreslå författningsändringar. Skälen för mitt förslag: I promemorian har anförtsall uppgiften som ombudsman mol etnisk diskriminering innehåller svårabedömningsfrågor, förutom i sak även vad gäller arbetets bedrivande. Starkaskäl talar därför för atl ombudsmannens verksamhet bör ges ökad tyngd genom atten särskild nämnd mol etnisk diskriminering inrättas. Ombudsmannen bör inteställas ensam för all själv tolka innehållet i den ganska vidsträckta fullmakthan eller hon ges genom den tänkta lagstiftningen. allombudsmannen får tillgång lill ett organ för formellt och informellt Prop.1985/86:98 samråd. Del är vidare, enligt promemorian, nödvändigt allombudsmannen ges tillgång till kvalificerad juridisk kompelens. Remissutfallet är knappast entydigt i fråga omförslagel atl inrätta en nämnd. Många remissinstanser som tillstyrkt ellerförklarat sig inte vilja motsätta sig huvuddragen i promemorieförslaget hardock inte uttalat sig särskill om nämnden. Jag stöder promemorieförslaget på denna punkt ochvill framhålla vikten av all ombudsmannen, särskill i ell initialskede, intelämnas all ensam bygga upp verksamhelen. Ombudsmannen kommer all behöva stödsärskilt om han eller hon inte själv är lagkunnig (jfr avsnitt 5,2,5), Ävenför statsmakterna synes del mig ha ell värde alt genom en nämnd ge ombudsmannensverksamhet ökad stadga. Även i fråga om nämndens sammansättning stöder jagpromemorieförslaget och delar kammarrättens i uppfattning altsärskUda partsintressen inte bör vara företrädda i nämnden. En sammansättningav nämnden med företrädare för många av de berörda intressena förefaller mighell orealistisk. Nämnden bör vara liten. Ordföranden skall vara en högtkvalificerad jurist med domarerfaren-hel. Nämnden bör ha två övriga ledamöler,naturiigen med parlamentarisk förankring. Jag anser inte all del i ellinitialskede behövs några ersättare för nämndens ledamöter. Jag går härefter över lill frågan om nämndensuppgifter och tar därvid först upp nämndens rådgivande och initiativtagandeuppgifter. Nämndens uppgift all ge ombudsmannen råd iprincipiellt vikliga frågor avses gälla både frågor om lagens sakområde ochproblem i samband med förfarandet. Råden skall gälla principiella frågor somombudsmannen lar upp och inte bestå i en prövning av individuella fall. Nämndenskall inte, det är jag angelägen att understryka, överpröva ombudsmannensverksamhet i enskilda ärenden, bortsett från viiesärenden som jag straxåterkommer lill. Inte heller skall nämnden vara någon uttolkare av vad som ärrätt i enskilda fall ulan etl organ som sysslar med rättsliga och i viss måneliska frågor av generell betydelse i arbetet all motverka etniskdiskriminering i samhället. För att kunna öka tyngden i sin rådgivning börnämnden vid behov kunna samråda med andra myndigheter. Nämndens råd skall ges iskriftlig form och vara offentliga. Vid sidan härav skall dock finnas ellutrymme för ombudsmannen och nämnden till informellt samråd. Nämnden, liksom ombudsmannen, föreslås ges en egeninitiativrätt eller rätt all hos regeringen väcka frågor om lagsliflningsändringar och andra åtgärder för att molverka etnisk diskriminering. För nämndens del bör denna uppgift ges en framskjuten ställning och skrivas in i lagen, I fråga om ombudsmannen kan saken regleras i instruktion. som ombudsmannen bör vidare ha som uppgift att åriigen avge en berättelse över sin verksamhet lill regeringen. Del ankommer på regeringen alt besluta de föreskrifter som behövs om detla. Beredningen av viktigare inilialivfrågor bör lämpligen ske i nämnden som därmed kan ge regeringen tillgång till värdefullt material av betydelse för bedömningen av om den föreslagna lagstiftningen är tillräcklig eller behöver skärpas. Farhågorna från vissa remissinstanser om kompetenskonflikter mellan nämnden och 75 ombudsmanneni fråga om initiativrätten kan jag inte dela. Jag utgår från alt saken kanlösas i samråd mellan nämnden och ombudsmannen. Det är också högsl naturligt atl nämnden, somföreslogs i promemorian, får ställning som remissorgan åt regeringen och eljestsärskilt bevakar frågor om de internalioneUa konventionerna på området. Frågan,som väcktes av DU, om inrättande av etl särskill nationellt organ för mottagandeoch prövning av anmälningar från enskilda personer eller grupper av enskildasom påslår sig ha blivit utsatta för kränkning av någon av de i FN: srasdiskrimineringskonvenlion angivna rättighelema och som uttömt tillgängligainhemska rättsmedel bör dock anstå ytterligare innan den prövas närmare. Vad slutligen gäller nämndens uppgifter i fråga omvitesärenden framgår det redan av föregående avsnitt (5,2,3) att jag, för attliUmötesgå vissa synpunkler som kommit fram under remissbehandlingen, valt ennågol annan lösning än i promemorian. Ombudsmannen ges rätt att själv föreläggavite för ändamål som bör preciseras någol närmare än som skell ipromemorieförslaget. Del är inte ovanligt alt föreläggande av s,k,förfa-randeviien inte får överklagas. Exempel på motsatsen finns dock. Även idelta fall bör en överklagningsmöjlighel finnas inte minst med hänsyn lill attden föreslagna lagstiftningen innebär atl man slår in på en tämligen oprövadväg. Jag menar också lill skillnad från JK alt nämnden bör ha goda möjligheteroch vara väl lämpad atl pröva om situationen är sådan all ett vite lagligen ochlämpligen skall föreläggas, Förfarandeviten utdöms som regel av den myndigheisom förelagt dem. Det finns dock av nyssnämnda skäl anledning atl stärka dennya ordningen med all i sista hand föra in ett moment av domstolsprövning iverksamheten. Det kan lämpligen ske genom att frågor om utdömande av viteprövas i ett domslolsförfarande. Jag går närmare in på den saken ispecialmoliveringen till 7 §, Mitt förslag:Ombudsmannen och nämnden inrättas som två nya självständiga myndigheter. Någonsaklig anknytning lill eller någon annan myndighei kommer därmed inte ifråga.