prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Måltider skulle barnen nämligen ha även om de inte gicki skol;)n. men skjutsningen beror på skolgången. 115 8sista meningen föreskrivs emellertid att i verksamheten får förekomma enstakainslag som kan föranleda en obetydlig kostnad för eleverna. Självfallet skallverksamheten i inte organiseras med tanke på att eleverna skallsvara för vissa, låt vara obetydliga kostnader. Del är emellertid naturligt altdel under verksamhetens gång kan bli aktuellt med något studiebesök e.d. somvisar sig i praktiken föranleda en obetydlig utgift. All i ett sådant fallkräva att skolan skall anvisa medel för alt studiebesöket skall få komma tillstånd kan innebära krångel, som inte slår i rimligt förhällande till sakensbetydelse för eleverna och deras föräldrar. I och för sig kan ett alternativvara all studiebesöket görs uttryckligen frivilligt, men del är inte någongodtagbar lösning, om besöket har ett värde för elevernas utbildning men intealla vill delta. När det gäller mer omfattande inslag - I. ex. lägerskola måste man ha uppmärksamheten fäst pä att krav på deltagande kan komma ikonflikt med de begränsningar som gäller i fråga om skolplikten. Detta gör alllägerskola ofta måste vara frivillig. Samma synpunkter som i fråga omstudiebesöket gör sig då gällande. Vad angår kostnaderna bör eleverna kunnabetala l.ex. för måltider som de annars skulle ha intagit i hemmet. Somkommentar till 16 8 vill jag som min uppfattning framhålla att ingen som ärelev på låg- eller mellanstadiet i sin hemkommuns grundskola skall behöva halängre väg till skolan än alt han efter varje skoldag kan återvända lill sinbostad i kommunen. 1 möjligaste män bör motsvarande gälla för högstadiet. Vidbehov måste dock undantag kunna göras i vidsträckta kommuner med litetelevunderlag. I paragrafens föreskrift om att kommunen skall "svara för alleleven utan extra kostnader får tillfredsställande förhållanden" inläggerjag följande. Kommunen har skyldighet att genom elevhem eller på annat sättordna tillfredsställande inackordering med kost och erforderlig tillsyn ochomvårdnad. Detta skall vara kostnadsfritt för eleven eller i varje fall intekosta mer än vad som motsvarar den besparing som görs genom att han inte boroch äter hemma. Resor mellan bostaden i kommunen och elevhemmet ellermotsvarande vid veckoslut och lov bör eleven kunna fä kostnadsfritt. 1985/86: 10 1985/86: 10 Interkommunal ersättning (4 kap. 18-20 88) 18 8Om en kommun i sin grundskola har tagit emot ett barn som har en Remiss- annan hemkommun, skall hemkommunen betala ersättning till den andra protokoll kommunen (interkommunal ersättning) för desskostnader för barnets skolgång,om inte annat följer av överenskommelse mellan kommunerna. Hemkommunen är dockinte skyldig att betala ersättning, om den andra kommunen inte har iakttagitvad som föreskrivs i 12 8 eller har tagit emot barnet i strid motlänsskolnämndens eller beslut. Jfr46 8 I mom. skollag och 4 kap. 7 8 första stycket iskolförfaltningsutredningens lagförslag. Regleringeni andra stycket är ett incitament för kommunen att fullgöra sina skyldigheterenligt 12 8. Jag hänvisar till den allmänna motiveringen (avsnitten 5.6.1 och5.8), 19 8Om kommunerna inte kommer överens om annat, skall ersättnings belopp, uppdelade på höstterminen och vårterminen, bestämmas enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regering en bestämmer. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omkommunernas kostnadsansvar i fall då barnet får ny hemkommun under pågåendeläsår och kommunerna inte är ense om hur fördelningen skall göras. Jfr46 8 2 mom. första och andra styckena skollag och 4 kap. 8 8 förstastycket i skolförfattningsutredningens lagförslag. Nuvarandesystem med årliga förordningar om ersättningsbelopp (se bilaga 12) avsesbehållas. Föreskrifterom "avstämningstidpunkter" finns f. n. i deåriiga förordningarna. 20 8Vid oenighet om rätten till ersättning eller om ersättningens storlek skall frågan avgöras av länsskolnämnden. Hör kommunerna till olika län, skall frågan avgöras av . i ärenden om ersättning får överklagas hos skolöverstyrelsengenom besvär. Beslut av får inte överklagas. Jfr46 8 2 mom. skollag och 4 kap. 8 8 andra och tredje styckena iskolförfaltningsutredningens lagförslag. Medhänsyn till de ärliga förordningarna om ersättningsbeloppens storlek kantvisterna normalt antas avse frågan om rätt till ersättning. Men även sådanatvister kan antas bli fä i och med den reglering jag föreslår i 11-13 88. Kapitletinnehåller huvudsakligen organisatoriska bestämmelser. Där finns också bl. a.föreskrifter om allmänna förutsättningar för intagning i gymnasieskolan. (5 kap. 1 och 2 8§) 1 8Gymnasieskolan omfattar olika studievägar, som bygger pä grund skolan eller, i vissa fall, pä någon ytterligare utbildning. Gymnasieskolan skall vara grand för yrkesverksamhet eller fortsatt utbildning. Utöverstudievägarna finns gymnasial lärlingsutbildning. Föreskrifterna i 2-20 88gäller inte sådan utbildning. Om denna finns bestämmelser i 21 8. I7 kap. skolförordningen finns bestämmelser om olika linjer i gymnasieskolansamt om specialkurser. Linjerna och många specialkurser bygger pä grandskolan.Vissa specialkurser förutsätter utbildning utöver . Specialkursersom bygger på en minst tvåårig gymnasial utbildning kallaspåbyggnadsutbildningar. 2 8Gymnasieskola får anordnas av kommuner och landstingskommuner efter medgivande av i varje särskilt fall. Vilka studievä gar som får anordnas i en viss huvudmans gymnasieskola fastställs enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regering en bestämmer. Landstingskommunerfår endast anordna studievägar inom områdena vård. konsumtion, jordbrak,skogsbruk och trädgårdsnäring. Jfrmotsvarande bestämmelser för komvux i 1 kap. 3 8 och 4 kap. 2 §vuxenutbildningslagen. Paragrafeninnebär ingen ändring i förhällande till vad som gäller. Närmarebestämmelser finns f. n. i 7 kap. skolförordningen och i förordningen(1984:618) om elevplatser i gymnasieskolan m.m. Elevomräden(5 kap. 36 8§) Frågorom elevområden har jag behandlat i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.4-5). 38 Varje del av landet skall i fråga om varje studieväg ingå i elevomrädet förnågon kommuns eller landstingskommuns gymnasieskola, om inte annat föreskrivsav regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen innebäringen ändring i förhällande till vad som gäller. Undantagen avser vissastudievägar som liknar andra studievägar eller är lokall eller regionaltinriktade. Vidare förekommer undantag för visst läsår e.d. 4 8 Varje kommun somanordnar gymnasieskola är elevområde för samtliga studievägar vid skolan. 1 elevområdet för en ellerflera av skolans studievägar skall ingå även en eller flera andra kommunereller delar därav (utökat elevområde), om det behövs med hänsyn lill 3 8 ellerav andra skäl. Utökat elevområde kan även bestämmas i fråga om en speciellverksamhet som inte utgör studieväg. Motsvarande gäller förlandstingskommuner som anordnar gymnasieskola. 1985/86: 10 Paragrafeninnebär ingen ändring i förhållande lill vad som gäller. Andrastycket andra meningen syftar på speciella anordningar som inte klassificerassom studievägar, t. ex. kombination med specialidrotl. Jfr den allmännamotiveringen (avsnitt 5.4). 5 8Regeringen bestämmer vilken eller vilka myndigheter som skall be sluta om utökat elevområde. Enligtskolförordningen är det normalt länsskolnämnden som beslutar om elevområden. 6 8 Till ett elevområde hör den som är bosatt i riket och som 1. är kyrkobokförd inomelevområdet, 2. inte är kyrkobokförd i riketmen vistas stadigvarande inom elevomrädet eller 3. inte är kyrkobokförd och inteheller har stadigvarande vistelseort i riket men för tillfället uppehåller siginom elevomrädet. Enlikalydande paragraf finns för del i 4 kap. 9 8. AUmännaförutsättningar för intagning i gymnasieskolan (5 kap. 7 8) 7 8Den som är bosatt i riket och uppfyller föreskrivna behörighetsvill kor har rätt att i mån av plats få utbildning i gymnasieskolan, om inte annat följer av föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Föreskrifterom behörighetsvillkor och om urval bland inträdessökande meddelas av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer. Jfr29 8 första stycket skollag och 7 kap. I 8 i skolförfaltningsutredningenslagförslag. Paragrafenär inte som motsvarigheten i den nuvarande skollagen begränsad till"ungdomar". Visserligen är gymnasieskolan inriktad pä ungdomar mennågon övre åldersgräns e.d. finns inte. En sak för sig är alt bestämmelserna omurval till grundskoleanknutna studievägar innebär prioritering av sökande under18 år. Se 9 kap. skolförordningen och förordningen (1984:624) om intagningtill grundskoleanknulna studievägar i gymnasieskolan. Beträffandereservationen i första slycket kan erinras om l.ex, disciplinära åtgärder. Paragrafenhar en motsvarighet för komvux i 4 kap. 3 8 vuxenulbild-ningslagen. Mottagandei gymnasieskola (5 kap. 811 §§) Frågorsom regleras i 8-11 88 har jag behandlat i den allmänna motiveringen (avsnitt5.6.2). 8 8 Av behöriga sökandelill en studieväg i en kommuns eller landslings-kommuns gymnasieskola skall iförsta hand tas emot de som tillhör elev-områdel för studievägen vid skolan.Med dessa skall likställas de som med hänsyn till sinapersonliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens ellerlandstingskommunens gymnasieskola. I andra hand skall tasemot andra behöriga sökande, om de inle kan beredas plats på studievägen vidden skola vars elevområde de tillhör. Fråga om en sökande skalltas emot trots att han inte tillhör elevområdet för studievägen vid skolanprövas av styrelsen för skolan, om inte annat följer av 9 8. Jfr45 8 skollag och 4 kap. 6 8 i skolförfattningsutredningenslagförslag. Tredjestycket skall ses mot bakgrund av de förändringar jag föreslår i fråga omförhållandet skolhuvudmännen emellan. Fråganom "särskilda skäl" föreligger ställer sig i vissa fall något annorlundanär det gäller elever i gymnasieskolan än när det gäller elever i grundskolan.Gymnasieskolans elever är äldre och mindre ofta helt beroende av föräldrarnanär det gäller boendeort m. m. Härtill kommer att det inte är fråga omskolpliktig skolgång. Till bilden hör att komvux kan vara ett alternativ. Rentallmänt sett kan det finnas skäl att kräva mer för "särskilda skäl"när det gäller gymnasieskolan, i synnerhet som godtagande av särskilda skälinnebär att någon annan behörig kan nödgas avstå från en plats på just denstudievägen. 9 8Innan en kommun eller landstingskommun i sin gymnasieskola ett läsär eller en annan sådan studieperiod tar emot en sökande, som inte hör till skolans elevområde för studievägen, skall styrelsen för skolan inhämta yttrande från styrelsen för hemkommunens eller hemlandstingskommu nens skola, om den har samma studieväg. Detta gäller dock inte om det med hänsyn lill tidigare yttrande är onödigt. Omden första styrelsen anser att sökanden skall tas emot men den andra styrelsenavstyrker, skall den första styrelsen överlämna ärendet till länsskolnämndenför avgörande. Om skolhuvudmännen är kommuner i olika län eller om någon av demär en landstingskommun, skall ärendet överlämnas till föravgörande. Motsvarandebestämmelser finns för del i 4 kap. 12 8. Förhållandena är någotmer komplicerade för gymnasieskolan med hänsyn bl. a. till de olikastudievägarna och till att både kommuner och landstingskommuner är huvudmän. 10 8Beslut av en lokal styrelse eller länsskolnämnd i ärende om motta gande av en sökande i en kommuns eller landstingskommuns gymnasie skola, till vars elevområde för studievägen sökanden inte hör, får överkla gas av sökanden hos genom besvär. Beslut av skolöver styrelsen får inte överklagas. Motsvarandebestämmelser finns för del i 4 kap. 13 8. I paragrafen talas inteom överklagande genom vårdnadshavare. Även sökande som ännu inte är myndiga börsjälva kunna föra sin talan. 11 8 Den som enligt8-10 88 har tagits emot i en kommuns eller landstingskommuns gymnasieskola ettvisst läsår eller annan sådan studieperiod 1985/86: 10 har rätt att gä kvar helastudieperioden, även om de förhållanden som låg till grund för beslutet ändrasunder studieperioden. Motsvarandebestämmelse finns för del i 4 kap. 14 8, Intagningsnämnder(5 kap. 12 och 13 §8) 12 8Andra frågor om intagning till studievägar än som avses i 8 8 tredje stycket skall prövas av en intagningsnämnd, om inle annat följer av före skrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Intagningsnämndenskall ha minst fem ledamöter. Bland dessa skall finnas företrädare förgymnasieskolan och saml för allmänna intressen. Ledamöterna skallutses av den eller de statliga eller kommunala myndigheter som regeringenbestämmer. Intagningsnämndensbeslut får inte överklagas. 13 8Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om möjlighet att inrätta intagningsnämnder som är gemensamma för gymnasieskolan och en eller flera andra utbildnings former. 1 sådana föreskrifter får göras undantag från 12 8 andra stycket och från 4 kap. 6 8 första stycket vuxenutbildningslagen (1984: 1118). Ilikhet med skolförfattningsutredningen anser jag att grundläggande bestämmelserom intagningsnämnder skall ingå i den nya skollagen. Jag hänvisar till vad jaganfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 10.2). 1128 första stycket finns reservationen "om inte annat följer av föreskriftersom meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer".Jag vill i sammanhanget erinra om bl. a. skolförordningens föreskrifter om attfråga om behörighet för sökande att intas som elev än vidbörjan av utbildningen på linje eller i specialkurs prövas av klasskonferensen.I skolförordningen finns också bestämmelser om att rektor får ta in extraelever och specialelever. Bestämmelsernai 12 8 andra stycket är avsedda att kompletteras med föreskrifter i l.ex.skolförordningen. Jfr bestämmelserna i 4 kap. 6 8 vuxenutbildningslagen. Kostnader (5 kap. 14 8) Mininställning i huvuddrag har jag redovisat i den allmänna motiveringen (avsnitt4). 148' Avgifterfår inte tas ut för ansökan till gymnasieskolan. Utbildningen skallvara kostnadsfri för eleverna. Dessa skall ulan kostnad ha tillgång tillböcker, skrivmateriel, verktyg och andra därmed jämförliga hjälpmedel sombehövs för alt tillgodogöra sig utbildningen. Huvudmannen får dock besluta atteleverna skall hålla sig med vissa egna sådana hjälpmedel. 1 verksamheten fårockså förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad föreleverna i något annat avseende. ' I propositionens lagförslag har orden "atttillgodogöra sig" tagils bort. Jfrbestämmelserna för i 4 kap. 15-17 88 och kommentarerna till dessaparagrafer. Bestämmelserna i 4 kap. 16och 17 88 har ingen motsvarighet för gymnasieskolans del. Det sammanhänger medatt eleverna är skolpliktiga och med gymnasieskolans organisation.Frågor om skolskjutsning m. m. för den som har lång färdväg kommer i ett annatläge för gymnasieskolan än för . Gymnasieskolan är inte somgrundskolan organiserad med utgångspunkt i att utbildningen skall anordnasinom bekvämt räckhåll för alla. För gymnasieskolans del får sådana frågor somkostnader för resor och inackordering lösas inom ramen för det statligastudiestödssystemet och systemet med statsbidrag till länshuvudmännen förkostnader i samband med resor för studiehjälpsberättigade elever. Bestämmelserna i 5 kap. 148 skiljer sig från 4 kap. 15 8 främst därigenom att huvudmannenkan besluta att eleverna i gymnasieskolan skall hälla sig med vissa egnahjälpmedel. Huvudmannen kan erbjuda eleverna l.ex. läroböcker mot avgift, menavgiften får inte ges den formen att även elever som själva, kanske utankostnad, kan anskaffa böckerna tvingas betala avgift. Den skulle i så fall ipraktiken bli ett slags deltagaravgift och sådana strider mot bestämmelsema. Prop.1985/86: 10 Interkommunalersättning (5 kap. 1520 8§) Frågorom interkommunal ersättning har jag behandlat i den allmänna motiveringen(avsnitt 5.8). Vissa sådana frågor är mera komplicerade för gymnasieskolan änför . En orsak till detta är det stora antalet studievägar. Härtillkommer att både kommuner och landstingskommuner är huvudmän för gymnasieskolan,något som vållar komplikationer vid utformningen av reglerna om rätt ersättningoch ersättningsskyldig part. Det beror främst på att del finns vissa kommunersom inte hör till någon landstingskommun och på att studievägar av vissa slagkan anordnas av såväl kommuner som landstingskommuner. 1 möjligaste mån börhithörande frågor lösas genom överenskommelser. Det är knappast möjligt attutforma regler som både är enkla och genomgående ger ett rättvist utfall.Situationen är likartad med den som gäller för komvux. Jfr bestämmelserna i 6kap. 15 8 I fail som avses i 16 och 178§ skall ersättning (interkommunal ersättning) betalas, om inte annat följer av18 8 eller av överenskommelse. 16 8 Om en kommun på en studievägi sin gymnasieskola har tagit emot någon som har en annan hemkommun, skallhemkommunen betala ersättning till den mottagande kommunen för dess kostnaderför elevens skolgång. När den mottagandekommunen inte hör till någon landstingskommun, gäller dock 17 8 andra stycket ifråga om studievägar inom områdena vård, jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäring. Observeraregleringen i 18 §, Prop.1985/86: 10 17 § Om en landstingskommun på en studieväg i singymnasieskola har tagit emot någon som har en annan hemlandstingskommun elleren hem- D,.._ kommun som inte hör någon landsUngskommun,skall hemlandstings- kommuneneller hemkommunen betala ersättning till den mottagande protokoll landstingskommunenför dess kostnader för elevens skolgång. Omen kommun, som inte hör lill någon landstingskommun, i sin gymnasieskola på enstudieväg inom något av områdena vård, jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäringhar tagit emot någon som har en annan hemkommun, skaU ersättning betalas avhemlandsUngskommunen. Hör inle heller hemkommunen någon landstingskommun,skall ersättningen betalas av hemkommunen. Jfrmotsvarande reglering för komvux i 6 kap. 3 och 4 S§ vuxenutbildningslagen. 18 §Hemkommunen eller hemlandstingskommunen är inte skyldig att betala ersättning, om den som kräver ersättning inte har iakttagit vad som föreskrivs i 9 8 eller har tagit emot sökanden i strid mot länsskolnämndens eller beslut. Motsvarandegäller för enligl 4 kap. 18 8 andra stycket. 19 §Om parterna inte kommer överens om annat, skall ersättningens storlek bestämmas enligl föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omparternas kostnadsansvar i fall då eleven får ny hemkommun under pågåendestudieperiod och parterna inte är ense om hur fördelningen skall göras. Ifråga om linjerna i kommunernas gymnasieskolor meddelas föreskrifter omersättningsbelopp i ärliga förordningar. För övriga studievägar är grunder förersättningens beräkning fastslagna i en kungörelse frän är 1971. Denämnda årliga förordningarna innehåller föreskrifter om "avstämningstidpunkter", 20 §Vid oenighet om rätten till ersättning eller om ersättningens storlek skall frågan avgöras av länsskolnämnden. Om parterna är kommuner som hör till olika län eller någon av parterna är en landstingskommun, skall frågan avgöras av . Länsskolnämndensbeslut i ärenden om ersättning far överklagas hos genombesvär. beslul får inte överklagas. Motsvarandebestämmelser finns för grandskolans del i 4 kap. 20 8. Gymnasiallärlingsutbildning (5 kap. 21 §) 21 §Kommuner får anordna gymnasial läriingsutbildning enligt före skrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Gymnasiallärlingsutbildning innebär att en elev i gymnasieskolan samti- 108 digt är lärling hos ett företag eller motsvarandeoch huvudsakligen genom företagets försorg fårutbildning för ett visst yrke enligt en plan som är Prop. 1985/86: 10fastställd eller godkänd av en statlig eller myndighet. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela Remissföreskrifterom elevomräden och interkommunal ersättning för gymnasial Paragrafenöverensstämmer i sak med de föreskrifter om gymnasial lärlingsutbildning somsedan den 1 juli 1984 finns i 29 a 8 första och andra styckena samt 47 8 i dennuvarande skollagen. Såsomframgår av 5 kap. I 8 andra stycket gäller inte kapitlets 2-20 8§ gymnasiallärlingsutbildning, som kräver ett delvis annoriunda regelsystem. Närmarebestämmelser om gymnasial lärlingsutbildning finns f. n. i förordningen(1984:622) om gymnasial lärlingsutbildning. Tillskillnad frän den nuvarande skollagen innehåller förslaget ny skollagbestämmelser även om särskolan såsom förordals av omsorgsberedningen ochaviserats i omsorgspropositionen. Jag vill erinra om vad jag i här aktuellafrågor har anfört i den aUmänna motiveringen (avsnitten 2 och 6). Redanav I kap. 4 8 framgår att särskolan är avsedd för psykiskt utvecklingsstördabarn och ungdomar som inte kan gå i och gymnasieskolan saml attlandstingskommuner och i vissa fall kommuner är huvudmän för särskolan. Enligl I kap. 8 8 gällerdet som i lagen sägs om psykiskt utvecklingsstörda även dem som har fått ettbetydande och bestående begåvningshandikapp på grund av hjärnskada, föranleddav yttre våld eller kroppslig sjukdom, samt personer med barndomspsykos. Detinnebär att även barn och ungdomar i dessa båda grupper vid behov - dvs. om deinte kan gå i och gymnasieskolan - skall beredas utbildning isärskolan. AvI kap. 5 8 framgår att staten genom specialskolan anordnar utbildning förpsykiskt utvecklingsstörda barn som på grund av synskada, dövhet, hörselskadaeller talskada inte kan gå i vare sig eller motsvarande del avsärskolan. 13 kap. finns bestämmelser om skolplikt samt om rätt till utbildning inom detoffentliga skolväsendet under och efter skolpliktstiden. Bestämmelsema i 6kap. skall ses mot bakgrund av regleringen i 3 kap. I10-12 kap. finns bestämmelser om särskild undervisning, skolhälsovård m. m.som även rör särskolan och dess elever. SÖ:soch länsskolnämndernas tillsynsfunktioner framgår av 2 kap. (6 kap. 1 och 2 §§) 18 Varje landstingskommun skall anordna särskola för psykiskt utvecklingsstördabarn och ungdomar som är bosatta inom landstingskommunen. Motsvarande gällerför kommuner som inle ingår i någon landstingskommun. 2 8En landstingskommun får till en kommun som ingår i landstingskom munen överlåta alt anordna särskola för barn och ungdomar som är bosatta i kommunen, om kommunen medger del och regeringen lämnar sitt till stånd. Dennya omsorgslagen innehåller föreskrifter om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda. Enligt lagens 7 8 skall varje landstingskommun svara för desärskilda omsorgerna åt psykiskt utvecklingsstörda som är bosatta inomlandstingskommunen. Motsvarande gäller i fråga om kommuner som inle ingår inågon landstingskommun, dvs. , och kommuner. Enligt dennya omsorgslagens 12 8 får en landstingskommun till en kommun ilandstingskommunen överlåta uppgift enligt lagen beträffande psykisktutvecklingsstörda som är bosatta i kommunen, om landstingskommunen ochkommunen har kommit överens om det samt regeringen medger det. Dennya skollagens 6 kap. 1 och 2 8S är i fråga om särskolan motsvarigheter tiUden nya omsorgslagens här redovisade bestämmelser om ansvaret för de särskUdaomsorgerna. Imotiven tUl 7 8 i den nya omsorgslagen uttalas bl. a. alt ledning kan hämtasfrån folkbokföringens bestämmelser om rätt kyrkobokföringsort vid bedömningenav frågan var någon skall anses bosatt och att en person alltså i regel kananses bosalt pä den ort där han är kyrkobokförd. "Bosall"i den nya skollagens 6 kap. 1 8 är avsett all tolkas i enlighet med vad somanförs i motiven tUl 7 8 i den nya omsorgslagen. Jag finner det naturligt att ifråga om ansvaret för särskolan landstingskommunerna emellan knyta an till vadsom gäller för särskilda omsorger enligt den nya omsorgslagen och som hittillshar gällt för särskolan enligt.