prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — Uiredningenföreslår atl reklamens metoder, innehåll och effekter undersöks avkonsumentverket och jämställdhelsombudsmannen . Därefter kan enlagsliftning aktualiseras. Länsstyrelsenanser att ett intensivare utbildnings- och opinionsarbete molkönsdiskriminerande reklam bör stimuleras, vilket torde medföra ensjälvsanering inom området. Länsstyrelsenställer sig däremot tveksam till lagstiftning på området. 1985/86:121Om lagstiftning kommer tfråga 1989 eller senare anser att dennabör knytas an tiU marknadsföringslagen (MFL). Isamhället arbetas det för atl uppnå jämställdhet mellan könen. Dentraditionella synen pä mans- och kvinnorollen som fortfarande förekommer ivärt samhälle återspeglas i reklamen. Kommittén har ägnat stor uppmärksamhet åtkönsdiskriminerande reklam och de förslag tUl åtgärder som kommittén föreslårligger i linje med syn på jämsläUd-hetsfrågor. Kommunenanser atl det fomm som föreslås riskerar all bli ännu elt slag i luften. Manvill "effektivt påverka opinionen". Opinionsbildning och debatt harförts och förs fortfarande av bl. a. kvinnoorganisalionema. Det är ett tungtoch segt arbete. Tyvärr påverkas även jämställdhetsfrågor av mode. Trenden idagär att jämställdhet inte är del som är mest "inne" att debattera.Därför räcker del inte med debatt och opinionsbildning. Om detla fomm inte fårnågon större effekt kan del las som intäkt för all släppa frågan. I dagenslagstiftningsarbete försöker man arbeta för en nordisk överensstämmelse. Dennorska modellen borde kunna slå som förebild. Närdet gäller kommitténs ställningslagande lill köndiskriminerande reklam,Uvsslilsreklam m. m. (kap. 8) tillstyrker KF kommitténs förslag att inte nuskärpa lagsttftningen men att istället under intensifieraundersökningar och forskning på detla område. Givetvis måsle KOV tilldelas tiUräckligaresurser därför. KF saknar i delta sammanhang en behandling av den stora ochmöjligen snart akuta frågan om introduktion av . Därmed aktualiserasbehovet av seriösa undersökningar och forskningsprojekt om reklamens innehålloch effekter ytteriigare. Kommitténhar särskik uppmärksammat s.k. könsdiskriminerande reklam. NDMsinställning i sak lUl könsdiskriminerande reklam framgår av del uttalande somdelegationen avgav 1976 och som kommittén återger i betänkandet. Allmänenighet råder i dagens samhälle om att bilder och framställningar i textens form som uttrycker missaktning för endera könet, dvs. innefattar könsdiskriminering, inte bör få förekomma vare sig i reklam eller publici- ,q tel.Del Ugger såväl i näringslivets som de enskilda företagens inlresse alt Prop.1985/86:121 dessas reklam och kommersiella publicitet inte blir uppfattad somkönsdiskriminerande. Vaksamhet mot könsdiskriminering i reklam och publicitetutgör ell led i en samhällelig åsiktsbildning med syfte all komma till rättamed förlegade uppfattningar om könsroller i samhäUel. Förelagen bör sökamedverka i denna åsiktsbildning. NDM uppmanar förelagen alt se till atlkönsdiskriminerande bilder, mbriker eller texter inte kommer lill användning ireklam och kommersiell publicitet. Etl särskill ansvar påvilar härvidlagreklambyråer och andra som framställer reklam och publicitet för förelagensräkning. NDMnoterar också med tillfredsställelse att kommittén i sina resonemang omkönsdiskriminerande reklam utgår från den definition som en arbetsgrupptillsalt av KO lade fram 1975 i en promemoria och som i huvudsak bygger på etlutredningsarbete som utfördes inom NDM. Kommitténkoncentrerar, på goda gmnder, sina överväganden på den reklam som kan bedömasvara i egentlig mening diskriminerande mol det ena könet ("kränkande"reklam). Kommittén fastslår atl man inte fått fram någol underlag som visar altsådan reklam är särskill vanligt förekommande . Icke desto mindre menarkommittén all det är nödvändigl "all kraftfullt gå vidare påopinionsbildningsvägen för att vinna en attitydförändring riktad motkönsdiskriminerande reklam". Kommittén föreslår att JämO och KOV får iuppdrag att inrätta "etl särskilt fomm på detta område" med uppgiftatt driva fram "en debatt och dialog med beslutsfattare och andra som kanpåverka utvecklingen". Kommittén stannar inte vid delta. Man påyrkar t. o.m. ändringar i gmndlagen som gör del möjligt atl genom vanlig lag ingripa mol"kränkande" könsdiskriminerande reklam och presenterar en skiss tiUen lag med vissa bestämmelser om könsdiskriminerande marknadsföring. Detär svårt atl skönja logiken i kommitléns resonemang med utgångspunkt frånbelänkandelexten. NDM antar emellertid atl kommitténs önskemål om åtgärderbottnar i en oro för atl opinionen skaU svänga tillbaka i riktning mol enmindre kritisk inställning till könsdiskriminerande reklam. På någol annat sättkan kommitténs inställning knappast förklaras. Som grund för yrkanden omgrundlagsändring och lagstiftningsåtgärder framstår dock farhågor om eneventuell ogynnsam utveckUng i framliden som, milt uttryckt, inte särskiltvägande. NDM- som i övrigt hänvisar lUl ledamoten reservation på denna punkt - avstyrkerbestämt kommitléns förslag. NDMvill dessulom med skärpa betona all frågan om könsdiskriminering i reklam inteär en konsumentpolitisk fråga ulan en fråga om mänsklig värdighet, om enskildamänniskors lika värde och om jämställdhet mellan könen. När kommittén uttalaratl en grundlagsändring är angelägen "bedömt från konsumentpoUtisksynpunkt" är kommittén ute på villovägar. Av samma skäl är delrältssystematiskt förfelat att koppla samman en lagstiftning motkönsdiskriminerande marknadsföring med marknadsföringslagen så som skell iutkastet, liksom all anförtro KOV uppgifter som ärinriktade enbart på att främja' 'en attitydförändring riktad mot könsdisk- Prop. 1985/86:121 riminerande reklam". Ävenom sälunda NDM bestämt lar avslånd från lagsttftning och omfattandemyndighetsålgärder i överensstämmelse med kommitténs förslag är NDMsinställning tiU företeelsen könsdiskriminering densamma som den var 1976. NDManser alltså atl det samlade näringslivet såväl som de enskilda företagen harett ansvar för att reklam och kommersiell publicket utformas så att den inteblir uppfattad som könsdiskriminerande. Omutvecklingen inom svensk reklam skulle ändras och könsdiskriminerande reklamskulle öka i omfattning är NDM beredd atl la inkiativ lill de egenåtgärder somdå bedöms lämpliga. Beträffandekönsdiskriminerande reklam har kommittén inte med några konkreta exempelpåvisat missförhållanden som skulle kunna motivera särskilda ålgärder. Del ärdärför märkligt atl man trots detla anser atl åtgärder måste vidtagas. Såsomdet sägs i reservation förekommer det inom näringslivet sedan enlång lid tillbaka en aktiv självsanering och utbildning för att höja reklamenskvalité. Kommitténhar tiUsammans med Centmm för masskommunikationsforskning tagit fram endelstudie om reklamen i populärpressen. Studien visar atl veckopressreklamen ärschabloniserande och könsrollsbevarande. Någon liknande undersökning när detgäller den direkl kränkande reklamen har kommittén inte hafl ekonomiskaresurser atl göra. Ytlrandefrihelsutredningenhar intagit ståndpunkten att reklamen i sin helhel ska omfattas avgmndlagsskyddet. Gällande tryckfrihetsförordning medger ej heller restriktioneri reklamen utöver vad marknadsföringslagen (MFL) innebär. Möjlighet all ingripamol könsdiskriminerande reklam kräver således en ändring i grundlagen.Kommittén gör bedömningen all del från konsumentpolitisk synpunkl är angelägetalt genom vanlig lag kunna ingripa mol könsdiskriminering i reklam och atl delbör beaktas i del fortsatta grundlagsarbetet. Kommittén förordar i försia handopinionsbildning och ökade egenåtgärder inom näringslivet med en utvärdering1989.1 den händelse marknaden inte har sanerats då, har kommktén arbetat framförslag till lagstiftning avsedd atl ingå i MFL. LOinstämmer i kommitténs synpunkter vad gäller vikten av att kunna ingripa motkönsdiskriminering i reklam. Det är en slor brist atl reklamnäringen inte harblivk mer seriös. Här finns etl slort utrymme för egenåtgärder. I harvi bestämmelser om förbud mot könsdiskriminering i regeringsformen, ijämslälldhelslag och -avtal på arbetsmarknaden. Därutöver har Internationellahandelskammaren en hederskodex för vad som kan anses vara god reklampraxis. LOkan inte acceptera atl kvinnor och män diskrimineras på gmnd av kön i marknadsföring och kan inte heller inse atl detta har med tryckfrihet 198 Mot denna bakgrund anser LO det viktigt atl frågan verkligen Prop.1985/86: 121 beaktas i del fortsatta grundlagsarbetet. Uiredningenhar på elt ganska övertygande sätl redovisat de svårigheter som skulle följamed en lag mol könsdiskriminerande reklam; avgränsningsproblem, detförhållandet att tveksam reklam som inte fälls lätt skuUe anses godkänd ochdessutom svårigheter i förhållande till gmndlagarnas bestämmelser omyttrandefrihet. TCO anser det dock ytterst angeläget att verkningsfullaåtgärder genomförs för atl molverka könsdiskriminerande reklam. Om lagstiftningvisar sig omöjlig måsle andra ålgärder vidtas. Slutligenfår tiUstyrka konsumentpoliliska kommitténs förslag tUldokumentation av reklamens utveckling på könsdiskriminerings-området. TCO-distriktetunderstryker behovel av en offensiv opinionsbildning för alt förändrainställningen mot könsdiskriminering i reklam. I detla arbete är TCO-distriktelberedd alt delta aktivt. Vidare motsätter sig inte en ev.lagsliftning på området. Fråganom tillåtligheten av könsdiskriminerande reklam kan knappasl anses vara avkonsumentpoUtisk nalur. Även om kommittén inte nu föreslår någon lagstiftningmol sådan reklam del gör inte samfundet heller borde kommittén ha redovisatåtminstone några skäl varför lagen i princip bör kunna ställa strängare krav idetla hänseende på marknadsföring än på framställningar i andra sammanhang. Enlagstiftning av den typ som kommittén lämnat utkast till uppställer belydandesvårigheter av yltrandefrihelsrällslig art. Hur tvister angående lagenstillämpning skall handläggas är också en fråga som kräver omsorgs-fuUaöverväganden. Samfundetanser att det ligger mycket i vad som anförs i detta hänseende i reservationenav (s. 191-92). Samfundetanser inte atl vad kommittén anför kan uigöra underlag för några älgärder idetta hänseende. KooperativaKonsumenlgillesförbundel stöder jämväl kommitténs uppfattning atl del ärangelägel att grundlagen ger möjlighel atl genom vanlig lag ingripa motkönsdiskriminerande reklam - en uppfattning som väl överensstämmer med desynpunkter vi lämnade pä Yilrandefrihetsulredningens betänkande (SOU 1983:70). FBFinstämmer i utredningens åsikt att man bör avvakta ännu innan manföreslår en lagsliftning mol könsdiskriminerande reklam. Vi instämmer också ikommitténs uppfattning, alt lagstiftning endast bör tillgripas mot den del avden könsdiskriminerande reklamen som kan anses kränkande, dvs. A. Ävenlöpsedlar bör innefattas i den reklam som här avses. Delmåste bli en klar minskning av den kränkande reklamen Syftetmed de av utredningen föreslagna åtgärderna fram måstevara att dessa väsentligt skall minska förekomsten av könsdiskriminerandereklam. Om den könsdiskriminerande reklamen inte minskar bör lagstiftningtillgripas genom att det i grundlag införs en möjlighet att förbjudakönsdiskriminerande reklam i allmän lag. Viser del som positivt all utredningen föreslår att ett särskill fomm, som skallfölja utvecklingen på delta område, bildas. Inte minsl är det viktigt attinitiera en allmän debatt i massmedia. Vi fömtsätter också att FBF får en platsi delta forum bland kvinnoorganisationer och andra ideella föreningar medSärskUl inlresse för denna fråga. Foralmåste även följa den könsrollsbevarande reklamen FBFanser, i motsats till industrins representant i utredningen, alt del föreslagnaforal även skall ha lill uppgift atl följa den schabloniserande reklamensutveckUng. Det är ett alltför passivt synsätt när man påslår all reklamenendasl speglar de värderingar som råder i samhäUel och att del följaktligenendast är dessa värderingar som skall fokuseras och inte reklamen. Jämställdhetmellan kvinnor och män är en av samhället uppställd målsättning. Detta kommertill ullryck bl. a. i läroplanerna för gmndskolan och gymnasiet och ilagstiftningen om jämsläUdhel mellan könen i arbetslivet. Den aUmännaopinionen bör påverkas i stället för att bara passivt speglas i reklamen.Särskilt för ungdomar, som får anses mer påverkbara än äldre, är del viktigtatt de inte blir offer för en ohämmad könsrollsbun-den och vinstinriktadmarknadsföring, där man har en schabloniserande attityd till kvinnor och män. Hotom lagstiftning ett verksamt medel FBFanser atl inte bara lagstiftning i sig, utan även hot om lagstiftning kan varaell verksamt medel för en självsanering av reklamen. Som utredningen framhållerhar erfarenheterna från visat, alt lagstiftningen haft en Mångaärenden kommer aldrig tUl domstol. dighelskontakt med näringsidkarna ändras reklamen. På samma sätt borde Prop.1985/86:121 - enligt vår åsikt etl hot om lagstiftning och även en påstötningfrån det av uiredningen föreslagna särskild foral vara ell verksamt sätt all fåtill .stånd en sanering på delta område. Lagstiftning- om självsanering inte hjälper FBFanser, all utredningens skrivning, all lagstiftning bör "övervägas"om opinionsbildning och egenåtgärder inte får avsedd effekt, är för passiv.Enligt vår mening bör lagsttftning införas om inte en väsentlig förbättringkommer lill stånd. Omman kan få bort den könsdiskriminerande reklamen ulan atl tillgripalagsliftning och därmed förenade koslnader och byråkrati, är detla givetvis detallra bästa. Men om en väsentiig förbättring inte kommer till stånd fram tillår 1989 bör en lag mot könsdiskriminering införas. Vi vill också understryka,att en självsanering fram lill 1989 inte får leda till alt frågan omkönsdiskriminerande reklam avförs ur debatten och all myndighetersuppmärksamhet minskar. Könsdiskrimimering i reklam tycks följa något slagskonjunklureU oregelbundenhet och förändras från lid till annan. Även om man fårtill stånd en förbättring bör reklamen på detta område följas . utgår från all könsdiskriminerande reklam är av två slag: dels sådansom meddelar elt budskap, ägnat all nedvärdera könet - kränkande reklam - delssådan som återspeglar elt könsrollslänkande och därigenom motverkarsträvandena till jämsläUdhel meUan könen. Lagsliftning anses kunna ske, men iså fall endasl ifråga om kränkande reklam. Man framlägger inte nu någolförslag härom. I stället föreslås all KOV och JämO får i uppdrag atl följa ochdokumentera reklamens utveckling fram . En ny tryckfrihetslagberäknas då träda i krafl och man skuUe då bättre kunna bedöma om lagstiftningbehövdes. Man föreslår dessulom alt etl fomm för debatt och opinionsbildning påområdet med dellagande av aUa berörda officiella och frivilliga instanserskapas. Vidare skuUe man söka påverka näringslivet till ökadeegenåtgärder, t. ex. regelframtagning (i likhet med internationella handelskammarens,ICC, hederskodex för god reklampraxis). Vihar inte funnit någol alt invända mol dessa förslag och synpunkler. Vi anseralt information och opinionsbildning om könsroller och jämställdhet mellankönen bör sättas in i alla tänkbara sammanhang för att molverkakönsdiskriminerande reklam. Riksförbundetför sexuell upplysning Prop. 1985/86: 121 Utifråndessa erfarenheter framstår könsdiskriminerande reklam som en väsentlig negalivfaktor, ägnad all konservera traditionella uppfattningar om mannensöveriägsenhet. Effekten bUr sannolikt starkare om läsaren uppfattar detkönsdiskriminerande inslaget som naturligt och självklart, dvs. om han äromedveten om det. Med hänsyn till delta förhållande tillstyrker starktutredningens förslag att JämO och KOV får i uppdrag all aktivt följa ochdokumentera reklamens utveckling på könsdiskrimineringsområdel och upprättaett fomm för debatt och dialog härom. RFSUdelar också utredningens uppfattning alt del är "angelägel att grundlagenger möjlighet att genom vanlig lag ingripa mol könsdiskriminerandereklam". Påpekandetalt självsanerande åtgärder inom näringslivet är önskvärda instämmer RFSUgivelvis också i men vi hyser ingen större tilltro till alt sådana ålgärderverkligen företas. Del är också därför vi tillstyrker förslagel alt lagstiftamot könsdiskriminerande reklam. Hur en sådan lag mer exakt ska utformas t.ex. vilka kriterier som ska gälla - kan med fördel studeras i , Lagen komdär till och har, enligt vad utredningen anger, fungeratbra. Könsdiskriminerandereklam, livsstilsreklam m. m. Vi ställer oss bakom ålgärdsförslagen. Del är delminsta som kan göras i sammanhanget. Vi ställer frågan: Täcker ordenkvinna eller man i lagförslaget alla åldrar? Vad gäller förväntningarna på attett av KOV och JämO framtaget fomm eller på atl s.k. egenåtgärder inomnäringslivet ska kunna åstadkomma faktiska förändringar ställer föreningen . Det är dags att kräva åtgärder omgående som kan förändrareklamulbudels könsrollsbevarande- och förstärkande funktion. Nya utbud imediateknik kan ytteriigare förvärra situationen. SSKFställer sig bakom kommitléns uppfattning om att del från konsumentpolitisksynpunkt är angelägel att gmndlagen ger möjlighel att genom vanlig lag ingripamol könsdiskriminerande reklam. Det är viktigt att denna uppfattning beaktas idel fortsatta gmndlagsarbelet. Dennauppfattning stämmer också överens med vad SSKF gav uttryck för i sitl yttrandeöver betänkande (SOU 1983:70): "Förutom denföreslagna ändringen vill SSKF göra en principiell markering i fråga ommissaktning av kön. Vi anser att diskriminering, som en logisk följd avbeslämmelsen i grundlagarna, borde likställas med 'missaktning för enfolkgrupp eller någon annan liknande grupp av personer'. Vi anser alt del skallvara ett tryckfrihelsbrott atl missakla någon p.g.a. Hurbestämmelsen om detta skall utformas är en teknisk frågasom vi inte närmare vill gå in på. Detta bör överiåtas på sakkunniga Prop.1985/86: 121 att utreda." Viställer oss också bakom förslagel alt JämO och KOV fram lill ulgången av 1988får i uppdrag atl aktivt följa och dokumentera reklamens utveckling påkönsdiskrimineringsområdel saml inrätta ell särskilt fomm på detla område medrepresentanter för en rad frivilliga organisationer. Riksorganisationenför Kvinnojourer i (RÖKS) har med slort intresse tagit del av detkapitel i betänkandet som behandlar könsdiskriminerande reklam. Medexempel från den norska lagstiftningen visar utredarna hur man med ett enkelt tillägg i lagtexten kan skaffa sig ell smidigt instrument förall skydda sig mot de kommersiella avarter som förekommer inom reklam branschen. -- Vi har också själva resonerat omkring möjligheterna atl bekämpapornografi med hjälp av en lag mot könsdiskriminerande reklam - för hur ska mankunna saluföra könsdiskriminerande varor utan könsdiskriminerande reklam? Destostörre är vår besvikelse då vi ser att utredarna avslår från alt föreslå denlagändring de själva har utrett på etl så utmärkt säll. Vii RÖKS anser att man med del snaraste skall föreslå en lagändring enligtriktlinjerna i utredningen och med exempel från och all man skall passapä tillfället just nu när ändringar i yttrande- och tryckfrihetslagstiftningenändå är upp liU diskussion. 4 Konsumentinflytandet i samhället m. m. 4.1 Den svenska modellen m. m. Kommitténföreslår på en rad områden ökad samverkan mellan konsumentorganen och företag,näringslivsorganisationer, frivilliga organisationer m.fl. I vissa fallföreslås inrättande av permanenta "dialogfora", samrådsgrupper,kommilléer och liknande. Kommittén betonar även behovel av ökade egenåtgärderinom näringsUvet. NOanser alt en ökad samverkan mellan konsumenlorganen och olika representanterför näringslivet, konsumenterna och andra intressen i samhäUel är nödvändigför alt konsumentorganen, med begränsade resurser, på elt effektivt sätt skaUkunna uppnå konsumentpolitiska mål. Del är vidare viktigt atl detkonsumentpoUtiska arbetet förankras bland dem del berör. I avsaknad av närmarekonkretion av samarbetet och dess karaktär har NO dock svårt alt ta ställning ifrågan. NOviU i detta sammanhang poängtera att det föreligger en viss fara för konkurrenssynpunkt med övergripande samrådsgmpper som inbegriper samlade företrädare för näringslivet. En vanlig form av konkurrensbe- 203 gränsningbestår just i samverkan mellan olika konkurrenter. 1985/86:121kan vara avtalsbundel, s.k. karteller, men även beslå i ett samordnat förfarandeulan direkl avtal. Som konkurrensbegränsning kan vara alt bedöma ocksä detfallet att skilda företagare uppträder enhetligt, utan atl delta sker isamförstånd. Det är av vikt atl konsumentorganen är uppmärksamma på att deföreslagna samrådsgmppema inte ger upphov till olika typer avkonkurrensbegränsande samverkan och att de i förekommande fall informerar NO omkonkurrensbegränsningarna. En annan effekt kan bli alt branschåtaganden m. m.utformas så alt de passar vissa företag, men berövar andra ett viktigtkonkurrensmedel. Sådana effekler kan uppkomma t. ex. genom regler atl inteannonsera om priser och prissättning, regler mol all ange speciaUsering eUerregler som förhindrar uthyrning av bilar över en viss ålder. Serman på de olika aktörernas roll i konsumentpolitiken i ett längre perspektivfinner man atl en del av de friviUiga organisationerna under vissa perioder harbedrivit ett relativt intensivt arbete inom konsumenlområdel. Detta har skettbåde inom organisationernas ram och genom alt man påverkat statsmakterna tillalt agera starkare i konsumentpoliliska frågor. Delta arbete resulterade iböijan av i att nya konsumenlmyndigheler tillskapades och att enrad lagar infördes för att bevaka konsumenternas intressen. Trots atl de nyalagarna lämnade belydelsefulla sektorer obevakade och att myndigheternasaknade fömtsättningar atl la på sig hela ansvarel för konsumentfrågorna,förefaller det som organisationerna uppfattade dessa reformer som en slutpunkti sin verksamhet. Under senare är har organisationerna dock äter blivit aktivainom konsumenlområdel. Föratt åstadkomma en offensivare konsumentpolitik föreslår kommittén allsamarbete meUan konsumenlorganen och de organisationer som i olika avseendenhar anknytning tUl konsumentintresset förstärks både på det centrala och detlokala planet. Konsumentverketanser att aktiviteter behövs såväl på lokal som på ceniral nivå samt atl delokala och centrala aktiviletema i elt väl utvecklat system måste komplettera varandra.Om man vill förstärka konsumentintressenas genomslagskrafl i samhället såkan särskilt stora vinster göras på den lokala nivån. Samarbetet mellan delokala organisationerna och den kommunala konsumentverksamheten kan underlättalösning av problem för enskilda konsumenter, angelägna konsumentgrupper elleralla kommuninvånare. Det kan gälla påverkan på distributionsförhållandena fördagligvaror, förekomst av olycksfall med barn, möjligheter att få tillgånglill produkter som är nödvändiga för personer med särskilda krav,handikappanpassning av den lokala miljön, organisalion av köpbojkott etc. Detpositiva med arbetet är alt resultaten på del lokala planet ofta bUr konkretaoch tydliga. Kommitténföreslår ett särskilt resurstillskott för att stimulera och stödja de friviUiga organisationernas verksamhet inom konsumenlområdel. ligtverkets uppfattning är del angeläget att kunna delta i och ekonomiskt Prop.1985/86:121 stödja gemensamma projekt och atl genom bidrag möjliggöra verksamhetersom eljesl inte skulle komma tiU stånd. Kommitténbehandlar även komplexet med konsumentinflylande. Detla är komplicerat ochbottnar i det faktum all konsumentemas iniressen uppvisar en så varierad ochsplittrad bild alt del är svårt all finna någon organisalion som kan sägasföreträda alla dessa uitressen. Det är därför enligt statskontorets uppfattningfåfångt alt försöka finna en modell för central samverkan ochkonsumentinflylande som kan appliceras på alla områden. En omslmkturering medökad vikt för del lokala konsumentpoUtiska arbetet öppnar därför möjlighetertiU lokala samverkansformer där olika organisationer ingår beroende på delokala förhållandena.