prop · G90373 · 1985-12-31 00:00:00 — Senaste lydelse 1982: 121. Valbar lill nämndeman i försäkringsrätt är myndig svensk medborgare, som är kyrkobokförd i länet och ej har fyllt . Tjänsteman i allmän försäkringskassa eller ledamot av socialförsäkringsnämnd, tjänsteman vid lokal skallemyndighet eller , lagfaren domare, annan ledamot eller tjänsteman i försäkrings-domstol, åklagare, advokat eller annan som har till yrke atl föra andras talan inför rätta får ej vara nämndeman. Valbartill nämndeman i försäkringsrätt är myndig svensk medborgare, som är kyrkobokfördi länet och ej har fyllt . Tjänsteman i allmän försäkringskassaeller ledamot av pensionsdelegation eller försäkringsnämnd, tjänsteman vidlokal skattemyndighet eller , lagfaren domare, annanledamot eller tjänsteman i försäkringsdomstol, åklagare, advokat eller annansom har fill yrke att föra andras talan inför rätta får ej vara nämndeman. Densom har fyllt sexfio år eller uppger annat giltigt hinder är ej skyldig atlmottaga uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är ej skyldig atlmottaga nytt uppdrag förrän efler . Rätten prövar självmantden valdes behörighet. Denna lag träder i kraft den 1januari 1987. Äldre bestämmelser i 5 § lillämpasfortfarande för den söm har utnämnts lill försäkringsrättsråd eller förordnalsfill försäkringsrällsassessor före ikraftträdandet. Lag om ändring i lagen (1984:989) om socialförsäkringsväsendetunder krig och krigsfara Härigenomföreskrivs all 7§ lagen (1984:989) om socialförsäkringsvä-sendel under krig ochkrigsfara skall ha följande lydelse. Föreligger hinder elleravsevärda svårigheter för en pensionsdelegalion eller försäkringsnämnd hos en allmänförsäkringskassa alt avgöra ärenden i den ordning som är föreskriven, fårbeslut fattas av delegationen eller nämnden i annan sammansättning eller medmindre anlal ledamöter. Motsvarande gäller beslut av försäkringskassansstyrelse eller beslul i andra ärenden vars avgörande kan ankomma på ett särskiltorgan hos kassan. Beslut får även när del är påkallat fattas av tjänsteman hosförsäkringskassan. Föreligger hinder elleravsevärda svårigheter för en socialförsäkringsnämnd hos en allmän försäkringskassaatl avgöra ärenden i den ordning som är föreskriven, får beslut fattas avnämnden i annan sammansättning eller med mindre antal ledamöter. Motsvarandegäller beslut av styrelse eller beslut i andra ärenden varsavgörande kan ankomma på ett särskilt organ hos kassan. Beslut får även närdet är påkallat fattas av tjänsteman hos . Dennalag träder i kraft . '"p-'z' Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , ,, , R. , , , , , ,. Proposition om ökat förtroendemannainflytande iförsäkringskassorna, m. m. Isamband med aU lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL, fillkom skapades engemensam organisation för sjukförsäkringen och den allmänna pensioneringen (prop.1961:45, 2 LU 45, rskr. 294 och prop. 1962:90, 2 LU 27, rskr. Det innebaratt de tidigare lokalsjukkassorna och centralsjukkassoma omvandlades lillallmänna försäkringskassor med som fick lill uppgiftatt som första handläggande instans svara för samtliga grenar inom den allmännaförsäkringen. Ivarje försäkringskassa skulle del finnas en styrelse och en eller flera pensionsdelegationer.Vidare skulle det i princip finnas en kommun inomförsäkringskassans verksamhetsområde. Pensionsdelegafionerna,knutna lill centralkontoren, inrättades bl. a. för att genom en decentraliseringav invalidpensionsprövningen från dåvarande pensionsstyrelsen skapa ett närasamband mellan invalidpensionsprövningen och sjukförsäkringen och då särskiltrehabiliteringsverksamheten. Försäkringsnämndema, knutna till lokalkontoren,inrättades bl. a. för all slopandet av lokalsjukkassornas ombudsmöten ochstyrelser inte skulle leda till att förtroendemannainslaget i sjukkasseverksamhetenskulle försvinna. Formernaför förtroendemannamedverkan i försäkringskassorna har varit i stort settoförändrade sedan är 1962. Organisationen har dock varit föremål fördiskussioner och utredningar . överiämnade Försäkringskasseförbundel(FKF) rapporten till regeringen och begärde att en utredning skulle tillsättas med uppgift atl bl. a. föreslå lagändringar för att vidga förtroendemannainflytandel i försäkringskassorna. Vidare överläm nade förbundet rapporten till () med begäran om en gemensam utredning. Förbundets framställning resulterade i den för och gemensamma s.k. Ig RFV/FKF-utredningen.Denna lade fram ett förslag om bl. a. Prop. 1985/86:73 förtroendevaldasmedverkan i försäkringskassorna samt hur denna medverkan skulle organiseras.Därefter uppdrog RFV/åt en arbetsgmpp att göra en vissytterligare översyn av de olika ärendetyper som ansågs lämpliga för förtroendemannamedverkan.Arbetsgruppens förslag, som RFV/ställde sig bakom, redovisadesijanuari 1982. Utredningsmaterialetlämnades över till regeringen för atl ingå i underlaget förfortsatta överväganden i frågan. 1.2 Utredningen om förtroendevalda i försäkringskassorna 1982/83:127 om vissa administrativa frågor inom den allmänna försäkringen,m. m. redovisade dåvarande departementschefen sin principiella inställningtill förtroendemannainflytande i försäkringskassorna. Han framhöll att en välfungerande förtroendemannamedverkan är viktig i försäkringskassomas verksamhetoch att det är angeläget atl förtroendemännens medverkan inriktas på sådanaområden där deras medverkan kan få etl meningsfullt innehåll. Han framhöll vidareall del finns anledning alt från tid till annan se över och anpassaförtroendemännens medverkan till de förändringar som sker inomverksamhetsområdet. Efterregeringens bemyndigande fillkallades en arbetsgrupp (S1983:05) för all slutföra det utredningsarbete om ökad medverkan avförtroendevalda vid beslul av försäkringskassa, som bedrivits gemensamt avriksförsäkringsverket och Försäkringskasseförbundel. Arbetsgmppen antog namnetUtredningen om förtroendevalda i försäkringskassorna.' Utredningenfick främst tiU uppgift att göra överväganden om medverkan av förtroendevaldavid omprövning av vissa ärendelyper inom bl. a. sjukförsäkringsområdet samt vidbeslul om vissa åtgärder vid länga sjukfall m. m. Utredningen skulle även seöver befintliga förtroendemannaorgan och då särskilt överväga möjligheternaatt ersätta nuvarande försäkringsnämnder med ett mindre anlal beslutsorgan. Utredningenhar redovisat sina förslag i belänkandet (SOU 1985:21) ökat förtroendemannainflytandei försäkringskassorna. En sammanfattning av utredningens förslag bör fogastill protokollet i delta ärende som bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna och en redovisningav deras ställningstagande lill ulredningsförsla-gen bör fogas till protokolleti detta ärende som bilaga 2. 1.3 Förslag av försäkringsdomstolskommittén Ianslutning lill organisationsfrågorna rörande försäkringskassorna tar jag uppfrågan om atl avskaffa den nuvarande möjligheten för den som inte är ', riksdagsJedamot (ordförande), , f. d. riksdagsleda mot, , överdirektör och , f. d. riksdagsledamot. lagfarenatt bli yrkesdomare i försäkringsrätt. I detta hänseende har förslag Prop.1985/86:73 lagts fram av försäkringsdomstolskommittén i dess slutrapport (Ds S1982:10) Försäkringsdomstolarna. Utredningensförslag innebär en omorganisation av de förtroendevaldas medverkan iförsäkringskassorna. Utredningen har också gått igenom och kommit med förslagbeträffande vilka ärendetyper som lämpar sig för avgörande av förtroendevalda. Detstora flertalet remissinstanser är i huvudsak positiva fill utredningensförslag och allmänna mofivering och anser del värdefullt atl förtroendemänmedverkar i försäkringskassornas hantering av socialförsäkringsärenden. Jagkan även för egen del i allt väsentligt ansluta mig till utredningens synsättoch finner utredningens förslag väl ägnat all läggas fill grund för förslag lillriksdagen om en reformerad utformning av förtroendemannamedverkan iförsäkringskassorna. Ettmofiv för förtroendevaldas medverkan i ledningen och i besluten inomförsäkringskassorna är alt man kan utnyttja de förtroendevaldas praktiskaerfarenheter och kunskaper från olika områden som komplement filltjänstemännens kunskaper om försäkringens regler m. m. De förtroendevaldaskännedom om specifika lokala eller regionala förhållanden bör också tastillvara vid bedömningen av enskilda ärenden. Etl ytterligare motiv förförtroendevaldas medverkan i besluten är att öka allmänhetens insyn iverksamheten och beslutsprocessen. Genomde förtroendevalda skapas en god förankring i oUka medborgar-gnipper, iföreningsliv och i . De har vanligen även andraförtroendeuppdrag inom olika samhällssektorer. De kan därför medverka fill allsprida ökad kunskap om olika förhållanden eller problem och på så sätt bidratill en ökad samsyn vid bedömningen av sociala frågor. Jumer omfattande socialförsäkringen blir desto svårare har allmänheten atlöverblicka systemet. De förtroendevalda kan aktivt bidra till all sprida informationom socialförsäkringens regler så alt onödiga missförstånd undviks. Deförtroendevalda kan också fånga upp och kanalisera synpunkter från allmänhetenpå försäkringen och försäkringskassornas service. 1982/83:127 behandlades riksförsäkringsverkels (RFV) och försäkringskassornasroller inom socialförsäkringsadministrationen. I huvudsak togs då upp frågorsom gäller RFV:s roll och uppgifter som central förvaltnings- ochtillsynsmyndighet samt arbetsfördelningen mellan RFV och försäkringskassorna. Detkan vara lämpligt atl här inledningsvis gå något närmare in på ansvarsfördelningeninom . Del gäller då fördelningen LeifEkberg, president (ordförande), , försäkringsrättsråd, , försäkringsrättsråd, , överdirektör och BörjeWilhelms son, försäkringsrättsråd. mellankassans styrelse och dess förtroendemannaorgan i övrigt saml Prop.1985/86:73 mellan förtroendemannaorganen och kassans tjänstemän. försäkringskassa finns det en styrelse, en eller flera pensionsdelegationersamt försäkringsnämnder. I den mån inte annat föreskrivs skall styrelsenbesluta i kassans angelägenheter. Ipraktiken behandlar styrelsen huvudsakligen administrativa ärenden som gällerbudgetfrågor, organisatoriska frågor samt personal- och lokalfrågor. Vidarebeslutar styrelsen om remissyttranden m. m. Däremot behandlas sällan enskildaförsäkringsärenden i styrelsen. Deförtroendevalda i styrelse har ansvar både för tillämpningenav socialförsäkringslagstiftningen och för de administrativa ledningsfunktionerna.Detta innebär bl. a. befogenheter alt besluta om t. ex. prioriteringar och policyinom verksamhetsområdet. I de nuvarande pensionsdelegationerna ochförsäkringsnämnderna deltar de förtroendevalda i beslul omförsäkringsförmånerna i enskilda fall. Detär styrelse som har det övergripande ansvaret för allverksamheten inom försäkringskasseområdel genomförs i enlighet med lagar ochandra bestämmelser. Från styrelsens generella ansvar undantas beslutsfattandeti enskilda ärenden i pensionsdelegationer eller försäkringsnämnder. Även omstyrelsen kan fatta beslut i enskilda försäkringsärenden i övriga fall är detnormalt vare sig praktiskt genomförbart eller önskvärt att styrelsen gör det.Ansvaret för dessa ärenden ligger därför i praktiken hos tjänstemännen.Styrelsens inflytande kommer i stället lill uttryck i dess ansvar för alttjänstemän och förtroendemannaorgan har de kunskaper och resurser som krävsför en riktig ärendehandläggning. Jaganser atl denna ansvarsfördelning i princip bör gälla även mellan åena sidan styrelse och å andra sidan tjänstemän och de nya förtroendemannaorgansom jag föreslår i det följande. Styrelsens övergripande ansvar förverksamheten inom kassans område förstärks också till följd av attriksförsäkringsverkets anvisningar i administrativa frågor i ökad omfattningges formen av riktlinjer och ramar så som redovisades i prop. 1982/83:127. Ävenom en stor del av styrelseärenden är av administrativ ochekonomisk art går del inte att bortse från atl det yttersta syftet med slyrelsebeslutenär att möjliggöra en god, rättvis och likformig försäkringstillämpning.Styrelsens prioriteringar beträffande t. ex. personal- och utbildningsinsatserskall ju syfta tiU att få effekter på försäkringstillämpningen. Medhänsyn lill styrelsens ansvar för verksamhet anser jag altövergripande diskussioner exempelvis om rehabiliteringsverksamheten i förstahand bör vara en uppgift för styrelsen. Hur dessa diskussioner bör läggas uppoch vilket underlag för dessa som anses lämpligt kan givelvis variera mellanolika försäkringskassor. Jag anser att varje försäkringskassas styrelse självbäst kan avgöra i vilka former denna och andra diskussioner bör föras. Denya förtroendemannaorgan som jag föreslår i det följande skall beslu ta i enskilda försäkringsärenden. På samma sätt som f. n. sker i pensions- 21 delegationernabör de förtroendevalda i de nya organen som underiag för sina beslut hatillgång till en föredragningspromemoria och de ytterligare handlingar som kankrävas i det enskilda ärendet. Jagvill påpeka alt ansvaret för ett beslut i ett socialförsäkringsärende i principär delsamma oberoende av om beslutet fatlats av en grupp förtroendevalda ellerav en tjänsteman. I båda fallen svarar beslutsfattarna såväl för alt beslutetöverensstämmer med gällande författningar och praxis som för all del inomramen för lagen är rimligt och lämpligt med hänsyn fill de särskildaförhållandena i ärendet. Jaganser all ansvaret för atl försäkringen i stort tillämpas riktigt ligger påstyrelsen. Försäkringskasseslyrelsen saknar visseriigen direkt inflytande överde beslut som övriga förtroendemannaorgan fattar, men styrelsen har etl ansvarför all tjänstemän tillhandahåller de förtroendevalda ettgodtagbart beslutsunderiag. Styrelsen skall också se till att ledamöterna fårbehövlig utbildning och information. Delförhållandel all det närmast är en uppgift för styrelse altföra de övergripande diskussionerna även i försäkringsfrägor innebär inte atljag anser alt ledamöterna i de nya förtroendemannaorganen skall avslå från attföra principdiskussioner i frågor som direkt rör de ärenden eller ärendegmpperde har atl besluta i. Del är istället naturligt alt så sker. Sådanadiskussioner kcin bl. a. gmndas på information som getts om vad bestämmelseroch utslag av försäkringsdomstolarna innebär tillämpade pä de förhållanden(enskilda fall) som är aktuella. ledning/styrelse bör hållasig underrättad om viktigare principfrågor som kommer upp i detta sammanhangför att kunna beakta del i sina styrande och samordnande insatser. Föratt stärka sambandet mellan styrelsen och de förtroendemannaorgan som beslutari enskilda försäkringsärenden är del också av värde all i varje fall några avstyrelseledamöterna även är ledamöter i de socialförsäkringsnämnder som jagföreslår i del följande. En sådan kombination är önskvärd för all gestyrelseledamöterna direkt erfarenhet av försäkringsärenden. Mitt förslag:Nuvarande pensionsdelegationer och försäkringsnämnder ersätts med enhetliga förtroendemannaorgan kallade socialförsäkringsnämnder - som genom sin beslutanderätt skall ges ettvidgat inflytande på tillämpningen i socialförsäkringsärenden. Som huvudregelavses gälla alt vaije socialförsäkringsnämnd ansvarar för en viss del av enförsäkringskassas geografiska område. Del bör dock finnas utrymme för avstegfrån denna huvudregel. Utredningens förslag:Överensstämmer med mitt förslag. Utredningen anser att avsteg frän huvudregelnom uppdelning efter geografiska grunder endast skall kunna ske i undanlagsfall. Remissinstanserna: Förslageltillstyrks med få undantag. anser alt den föreslagnaorganisatoriska lösningen utgör grundenför en förnyelse och vidareutveckling av förtroendemannainfly- Prop. 1985/86:73landet i ett förslag, som annars innebär alt antalet förtroendevalda i försäkringskassornaminskar jämfört med dagens förhållande. framhålleratt den nuvarande uppdelningen pä pensionsdelegation och försäkringsnämnd harnärmast historiska motiv som torde vara överspelade. En koncentreradinsats av förtroendevalda i etl enda organ med en geografisk förankring inomförsäkringskassans verksamhetsområde är att föredra enligt domstolen. Skälenför mitt förslag: F. n. finns två olika slags förtroendemannaorgan, pensionsdelegationeroch försäkringsnämnder, som beslutar i enskilda försäkringsärenden iförsäkringskassorna. Pensionsdelegationernabeslular i enskilda ärenden som gäller rätlen lill förtidspension ochsjukbidrag enligt AFL - utom vad avser förtidspension fill äldre försäkrade påenbart arbelsmarknadsmässiga gmnder samt till handikappersättning ochvårdbidrag enligt AFL. Delsamma gäller ärenden om egenlivränta och omarbetssjukdom enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) och lagen(1977:265) om statligt personskadeskydd (LSP). Vissa frågor om delpensionenligt lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring skall också prövas avpensionsdelegation. Ärendenom inkomstprövade förmåner enligt lagen (1962:392) om husl-rufillägg ochkommunall bostadstillägg lill folkpension saml änkepension med anledning avdödsfall som har inträffat före enligt lagen (1962:382)angående införande av lagen om allmän försäkring skall prövas av försäkringsnämnd.Dessutom skall nämnden ge råd och upplysningar angående lokala angelägenheter fillkassans styrelse, pensionsdelegafion och lokalkontor. Jaganser alt ett ökat förtroendemannainflytande bör innebära alt de förtroendevaldaskall ha kunskap om, insyn i och ett effektivt inflytande på regeltillämpningeninom de centrala delarna av socialförsäkringsområdet. En fömlsältning för allde förtroendevalda skall kunna få fillfredsställande överblick översocialförsäkringen är enligt min mening att de ärenden som de skall besluta iinte fördelas på olika typer av förtroendemannaorgan som vart och ett beslularinom sitt ämnesområde. Jag förordar därför atl nuvarande pensionsdelegationeroch försäkringsnämnder ersätts med enhetliga socialförsäkringsnämnder. Dessasocialförsäkringsnämnder bör i princip besluta i alla sådana lyper av ärendensom är lämpade all avgöras av förtroendevalda. Varjeförsäkringskassa bör ha så många socialförsäkringsnämnder som behövs med hänsynfill kassans storlek och ärendemängd. bör ansvara för en viss delav en försäkringskassas geografiska område. Nämndernas geografiska områden börnormalt följa lokalkontorsgränsema och omfatta etl eller fleralokalkontorsområden. bör besluta i alla typer av förtroendeman- naärenden som hör lill nämndens område. Som utredningen och flera remissinstanser framhållit kan del dock i vissa fall finnas skäl alt frångå denna princip. Vissa försäkringskassor har sina pensions delegationer specialiserade så att vissa ärendeslag beslutas i en särskild delegation. Det kan finnas skäl atl ha vissa specialiserade nämnder för all 23 exempelvis klara av storaärendebalanser. Specialisering av nämnder bör dock ske restriktivt. Slutligtställningstagande till de specialiserade nämnderna bör las när erfarenhetvunnits av den nya förtroendemannaorganisa-lionen. Jag återkommer (avsnitt 2.8)till hur nämndernas geografiska områden och eventuella specialisering på vissaärendelyper skall fastställas. skall ha sju ledamöter. Ordföranden utses avregeringen. Tre ledamöter väljs av eller i förekommande fallkommunfullmäktige och tre ledamöter utses av efterförslag av arbetsmarknadens partsorganisationer. Nämnden utser inom sig viceordförande. För alla ledamöter utom ordföranden utses suppleanter. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Utredningsförslaget har föranlett en del olika synpunkter. Försäkringsöverdomslolenoch två försäkringsrätter anser att fem ledamöter är tillräckligt, medan övrigaremissinstanser inte har haft något all erinra mot det föreslagna antaletledamöter. Riksförsäkringver-kel, LO och TCO tillstyrker förslaget om hurledamöterna skall utses. Flera remissinstanser vill all skall utsesex av de sju ledamöterna. Ett par remissinstanser anser att det finns skäl atlöverväga primärkommunal representation i socialförsäkringsnämnderna. Skälentill mitt förslag: De nuvarande förtroendemannaorganen, pensionsdelegationenoch försäkringsnämnden, har olika sammansättning. Pensionsdelegationenbestår av älta ledamöter. Ordförande och vice ordförande förordnas avregeringen. Av övriga ledamöter förordnar två läkare ochtvä ledamöter som skall ha särskild erfarenhet av arbetsförhållanden. Tvåledamöter väljs av eller, om verksamhetsområdeutgörs av kommun, av kommunfullmäktige. I delpensionsärenden ersätts de bådaläkarna av två av utsedda ledamöter. Försäkringsnämndenbestår av minst fem och högsl sju av resp. kommun utsedda ledamöter. verksamhetsområde består av flera kommuner bestämmerriksförsäkringsverket antalet ledamöter och hur många som skall utses av varjekommun. För ledamöterna väljs lika många suppleanter. Nämnden utser inom sigordförande och vice ordförande. Ilikhet med utredningen anser jag alt socialförsäkringsnämndema bör bestå avförtroendevalda med erfarenheter och kunskaper från olika områden. Ingenyrkesgrupp skall ges företräde enbart pä grund av sina yrkeskunskaper. Nämndenbör därför inte ha läkare som ledamöter enbart i deras egenskap av läkare. Jaganser i likhet med utredningen atl socialförsäkringsnämnden bör ha en så bredoch allsidig representation från del egna försäkringskasseområdel som möjligt.Ledamöterna bör ha god förankring i olika medborgar-grupper och ha kunskaper omlokala och regionala förhållanden. nersom i första hand bör komma ifråga är de som är bosatta inom nämndens område.De av valda ledamöterna får anses företräda de flesta gmppema isamhället. Jag utgår också ifrån alt de kommer att tillföra försäkringskassornavärdefulla kunskaper från landstingskommunens verksamhetsområde, främst hälso-och sjukvården. Med hänsyn till de många sambanden mellan försäkringskassornasoch primärkommunernas verksamhetsområden anser jag alt det är av värde omnågon av de landslingsvalda ledamöterna i resp. nämnd har erfarenhet.Pä så sätt kan i viss utsträckning önskemål om primärkommunal anknytning fillgodosesäven om det inte finns utrymme för representanter för varje kommun i nämnderna. Jämförtmed vad som f. n. gäller i pensionsdelegationen innebär mitt förslag en utökningav antalet ledamöter med erfarenhet från arbetsmarknadsområdet. Jag anslutermig till utredningens förslag alt skall utse treledamöter efter förslag av partsorganisationer på arbetsmarknaden. Därvid börtvä föreslås från arbetstagarsidan och en föreslås från den icke offentliga arbetsgivar-och egenförelagarsidan. Jag utgår då från alt den offenfiiga sektorn blir välrepresenterad genom de landslingsvalda ledamöterna. Vid val av ledamöter medarbetsmarknads-erfarenhet bör hänsyn las till regionala förhållanden så allstrukturen på arbetsmarknaden inom nämndens geografiska område avspeglas genomdessa ledamöter. Därigenom tillgodoses behovet av kunskap om arbelsmarknadsmässigaförhållanden. Det är därför enligt min mening inte behövligt atl isocialförsäkringsnämnden ha särskilda ledamöter utsedda av . Arbetsmarknadensparter kan genom sina regionala organ ta fram förslag på ledamöter med kunskapom arbetsmarknadens slmklurella särdrag inom varje nämndområde. Det kan ocksåvara lämpligt all det närmare förfarandet vid framtagningen av förslagen lillledamöter och suppleanter i socialförsäkringsnämnderna diskuteras iriksförsäkringsverkels socialförsäkringsdelegation. I denna ingår representanterför arbetsmarknadens centrala partsorganisationer. Utredningenhar framhållit alt de förtroendevalda som utses genom landsting eller nominerasav arbetsmarknadens parter i sina uppdrag i socialförsäkringsnämnden inte skallagera som representanter för det ena eller andra intresset. De skall utifrånsina erfarenheter och kunskaper objektivt bedöma de föreliggande ärendena och isina beslut följa gällande författningar och praxis. Jag ansluter migsjälvfallet lill denna uppfattning. 2.4Kravet på svenskt medborgarskap för ledamöter i försäkringskassornas styrelseroch socialförsäkringsnämnder Mittförslag: Utlänning som har rösträtt skal!