prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är på detta område huvudsakligen förtroendemän ochtjänstemän som inte är jurister och som inte alls har författningstolkning somen huvuduppgift. Vad som för vissa jurister -med bl. a. en vidsträckt överblicköver olika lagstiftningskomplex - är "självklart","onödigt" etc. och därför l.ex. bör utmönstras, är kanske inte alltidlika självklart för skolledare, skolstyrelseledamöter och andra som har atttillämpa skolförfattningarna. SÖ har därför följande specieUa önskemål, som hartill syfte att inte minst i ett övergångsskede minska riskerna förmissförstånd. När sålunda ett konkret stadgande i nuvarande författningstext(l.ex. skollagen) bortfaller på grund av att frågan numera är reglerad i ettannat, mer generellt författningskomplex, sä bör man enligt SÖ:s mening, närfrågan inte är oväsentlig i sak, vara generös nog att med att i dettafall den planerade nya skollagen utfärdas, antingen i själva lagtexten eller it. ex. skolförordningen (motsvarande) i stället ta in en hänvisning ellererinran om att (den utmönstrade) frågan regleras i annat lagkomplex. Ett parexempel där SÖ finner detta särskik befogal är förslagen (s. 56,58 f.) att urskollagen skall utmönstras agaförbud (26 8 SL) och stadganden om att verka förjämställdhet mellan kvinnor och män (9 S och 20 c SSL). SÖnämner med tillfredsställelse vissa exempel på tekniska förbättringar somskolförfaltningsutredningens förslag inrymmer. Till sådant som för lagenstillämpare ökar klarheten och minskar riskerna för missförstånd och onödigtidspillan hör enligt SÖ bl. a. alt man frångår metoden att hänvisa meUanlagens paragrafer, att när hänvisningar görs lUl annan lag, l.ex.kommunallagen, kort anges vad paragrafen i fråga behandlar samt att man i stortsett helt frångår metoden med presensform lill förmån för påbudels klarare"skall". Moderniseringenav lagtexten kan enligt SÖ i någon mån inge farhågor för missförstånd, framförallt övergångsvis. Man får nog som ett pris för moderniseringen räkna med attdel inle blir alldeles bekymmersfritt alt texter förkortas, tas bort eller görsom utan att därmed någon saklig ändring är avsedd, uttryckUgen ellerunderförstått i betänkandet. Ett starkt förkortat eker moderniseratuttryckssätt kan naturligtvis ibland ge en annan saklig nyans, eUer i vart falluppfattas så. Den skolpoHUska bakgrunden liU ett tidigare stadgande kanskenågon gång blir bortskymd. En modernisering är dock behövlig och kan vara värdsitt pris. a. att s.k. naket substantiv på några ställen, t. ex. i5 kap. 14 8, är att föredra framför den använda obestämda formen. Språknämndenställer också frågan om inte tiden är inne att överväga en annan form än"enligt 8 kap. 1 och 2 SS denna lag" (se i 2 kap. 4 8) förhänvisningar inom en och samma lag. Länsskolnämndeni län finner det tillfredsställande att utred- Prop. 1985/86: 10ningen valt att undvika alltför många hänvisningar i lagtexten. Därmedunderlättas läsningen och texten blir lättbegriplig. I de fall då man ändå Bilaga 5 måste tillgripa hänvisningar har utredningen enligt nämnden funnit enteknik och form som är mycket tilltalande genom att kort ange vad som behandlasi de paragrafer som man hänvisar till. Så sker t. ex. i 2 kap. 4 8. Enligt TCO har möjligen strävan att undvika hänvisningardrivits för långt. En viss försiktig hänvisning inom lagen skulle inte ha gjortden mycket mera svårläst. Däremot skulle en del onödiga upprepningar ha kunnatundvikas. 2.4 Föräldrar, vårdnadshavare m.m. I den nuvarande skollagen används ordet föräldrar ibetydelsen vårdnadshavare i mening. Lagen innehåller ingabestämmelser beträffande dem som är föräldrar utan att vara vårdnadshavareeller som har hand om andras barn utan att i juridisk mening varavårdnadshavare. Inte heller skolförfattningsutredningen föreslårbestämmelser beträffande andra av de nu nämnda än vårdnadshavare. Utredningenföreslår att termen vårdnadshavare införs i lagtexten. Fä remissinstanser har yttrat sig specieUt i hithörandefrågor. Kammarrätten i tillstyrker på av utredningenanförda skäl att termen vårdnadshavare införs i lagtexten. kommun anser att det är en fördel att ordetvårdnadshavare används konsekvent för att markera alt det är de eller den somenligt har vårdnaden om ett bam som åsyftas med olika föreskrifteri skollagen. 1 praktiken är orden målsman och förälder/föräldrar meralätthanterliga men det är uppenbart att entydighet i fråga om innebörden är attföredra i lagtext. Till dem som tillstyrker förslaget att i lagtexten användatermen vårdnadshavare hör också länsskolnämndernd i , ochGävleborgs län. SÖ anser att en hänvisning till annan lagtext voreönskvärd för att förklara vad som menas med vårdnadshavare. pekar på att ett barns föräldrar(vårdnadshavare) kan ha olika uppfattning t. ex. i fråga om uppskov med skolstartenenligt 5 kap. 3 8 lagförslaget. Kommunen anser att det i lagtexten börklargöras huruvida båda måste lämna sitt medgivande för att skolstyrelsenskall kunna besluta om uppskov. stadskansli konstaterar att l.ex.fosterföräldrar inte inryms i begreppet vårdnadshavare och 'anför: Stadskansliet vill emellertid ifråga sätta om inte fosterföräldrar borde vara berättigade att ansöka om vissa typer av beslut. Stadskansliet tänker här på det fall att ett barn varit omhändertaget för samhällsvård och placerats i ett enskilt fosterhem. I en sådan situation skall fosterföräldrarna i allt väsentligt träda i föräldrars ställe och bör gentemot skolan ha den ställning som föräldrar normalt har. Stadskansliet anser ytteriigare överväganden på denna punkt erforderliga. 1985/86: 10 Skolledarförbundet:Förbundet vill påpeka de praktiska svårigheter som uppstårgenom bestämmelsen att det är vårdnadshavare som svarar för Bilaga 5 barns utbildning och uppfostran även i de fall där den faktiskavårdnaden överiämnalstill andra (ex. fosterföräldrar). Dessa fosterhemsfall och liknande innebärredan i sig stora problem och det hade underlättat arbetet för barnels bästa,om de faktiska värdnadshavarna hade haft slutlig bestämmanderätt härvidlag (sesid. Vidutformningen av skollagen måste enligt hänsyn tas lill följandeförhållanden: Många elever i dagens skola kommer frän splittrade hem med endasten vårdnadshavare. kan barn ha två vårdnadshavare som lever åtskilda.Detta skapar speciella problem för skolan när det gäller information tillbarnens föräldrar om verksamheten i skolan och om barnens skolarbete.Skolstyrelsen är av den uppfattningen alt båda föräld-rarna/vårdnadshavarnaskall ha möjlighet att följa sina barns skolgång. Det finns dock storapraktiska svårigheter alt i varje fall förmedla all aktuell information tillvårdnadshavare/föräldrar som lever åtskilda. GäUande sekretesslag torde göradet mycket svårt för skolan att få sädan information att en lätt och naturligföräldrakontakt kan etableras både med den förälder som har den direktavårdnaden om barnet och den andra föräldern som bor på annat håll. 2.5 Inseende och tillsyn Skolförfattningsutredningenanvänder uttrycket "ha inseende över" i 2 kap. 3 8 (om skolstyrelsen)och 3 kap. 2 § (om länsskolnämnden) samt uttrycket "stå under inseendeav" i 8 kap. 6 8 (om statlig myndighet). Däremot används ordet"tillsyn" i rubriken till 8 kap, 6 S. SÖ:"Inseende" är en term med gamla anor och stor spridning inomskolväsendets olika författningar. Den kan och bör knappast utmönstras. Att enskola/skolform står under SÖ:s inseende har varit en genomgåendegrundförutsättning inom studiestödssyslemet, "Inseende" bör iskollagen lämpligen användas om både SÖ och länsskolnämnderna, däremot inte,såsom sker i 2 kap. 3 8 förslaget, om skolstyrelsen. i förefaller "inseende" och"tillsyn" ha i viss män likartad betydelse. Ordet "tillsyn"torde emellertid uppfattas som mera klargörande och distinkt. Det är också meranvändbart i sammansättningar som l.ex. Enligt länsskolnämndensmening bör i 3 kap. 2 § ordet "tillsyn" ersätta ordet"inseende". Därigenom erhålls också en tydligare markering avstatsmakternas ansvar för rikets skolväsen. RHSfinner uttrycket "ha inseende över" både otympligt och oklart. RHSanser att man bör kunna hitta ett uttryck som för alla och envar klargör vadsom menas. pekar på attsåväl i den nuvarande skollagen som i skolförfaltningsutredningenslagförslag begreppen "inseende" och "till- 44 syn" används parallellt utan att någon konkretbetydelseskillnad kan iakt- Det vore enligtSEH-kommitténs mening till fördel om endast begrep- Prop. 1985/86: 10 pettillsyn komme till användning. Seäven i avsnitt 5.4 vad länsskolnämnden i i anslutning Bilaga5 till 3 kap, 2 § anför om att "inseende" rent språkligt ger ett merapassivt intryck än "tillsyn" och vad 5Af anför om att ordet inseendebör bytas ut mot "aktiv tillsyn" i 3 kap, 2 §. 2.6 Skola och skolform SÖuttrycker sin tillfredsställelse över att termen "skolform" införsoch ersätter det mångtydiga uttrycket "skola". Enligt länsskolnämndeni är det en klar förbättring att konsekvent använda ordet "skolform",när en sädan åsyftas, i stället för det oprecisa ordet "skola".Utredningens förslag rörande termen skolform tillstyrks också av länsskolnämndernai och samt kammarrätten i . RHSifrågasätter om inte ordet "skolplikt" bör ersättas av exempelvis"utbildningsskyldighet": Ordet och begreppet "skolplikt"hade sin givna plats reformarbete när undervisning iinstitutionaliserad form, i särskilda hus, gjordes ett obligatorium genom1842 års folkskolestadga. bör vi lagfästa medborgarens skyldighet attutbilda sig. 1 exempelvis är debatten om detta ettövervunnet stadium och man talar om undervisningsplikt i stället för skolplikt, 2.8 Utbildning - begreppet och dess benämning nuvarande skollagen används begreppet undervisning. Det har en meravidsträckt innebörd än ordet rent språkligt förmedlar. Flera beslämmelser iskollagen bygger direkt eller indirekt på delta begrepp. Det gäller bl. a.bestämmelserna om skolplikt och förbud att ta ut avgift. Skolförfattningsutredningenföreslär att i stället begreppet utbildning skall användas. Det skall inrymmaall verksamhet som bedrivs i skolans regi i syfte att uppnå skolansmålsättning, däri inbegripet att eleverna har tillgång till vad som ärnödvändigt för att verksamheten skall kunna bedrivas. På begreppet utbildningbygger bl. a. bestämmelserna om skolplikt och kostnadsfri utbildning iutredningens lagförslag. vid i finner det av flera skäloacceptabelt att knyta skolplikten tUl ett utbildningsbegrepp som inbegriperallt det som utredningen tänker sig. yttrande i bl. a. dennafråga redovisas i avsnitt 13.1. Flertaletremissinstanser som har yttrat sig över innebörden av begreppet utbildning ochinte bara över benämningen har gjort sina uttalanden med tanke päbestämmelserna om kostnadsfri utbildning. Vissa sådana uttalanden redovisas iavsnitt 3.3 (se särskilt 3.3.1). haringenting att invända mot att "utbildning" fär beteckna såväl undervisning som det som fordras för att undervisning- 4, Prop.1985/86: 10 en skall kunna bedrivas. Ordet "utbildning" kommerdärigenom att bli ett relativt omfattande begrepp men också diffust. Del senare behöver inte Bilaga 5 utgöra någon nackdel - om begreppet inte kopplastill en skyldighet där en mycketpreciserad gränsdragning är nödvändig. Problemet är att så sker. Förhållandethar utvecklats av utredaren i avsnittet 5.2 "Avgiftsfri utbildning".Enligt kommunen är det inte tillfyllest alt i en lagkommentar dels konstateraatt utbildningsbegreppet inte är statiskt utan ständigt förändras (s. 95), delskoppla till detta ständigt föränderliga begrepp ett kostnadsansvar (1 kap. 78), dels också konstatera att skyldigheten att ulan avgift ordna verksamhetenmåste avgöras frän fall till fall (s. 93). Kommunen anser alt förslaget till nyskollag på denna punkt bör omarbetas och preciseras med ambition att nå ettförtydligande. Kammarrätteni tillstyrker på av utredningen anförda skäl att begreppet utbildninginförs i lagtexten. Kammarrätten framhåller emellertid att föreskriften om attutbildningen skall vara kostnadsfri för eleverna leder längre än som torde havarit avsikten, om termen utbildning har den innebörd som utredningen harangett. Kammarrättens yttrande i denna fråga redovisas i avsnitt 3.3,2. Varakommun vill varna för att göra begreppet utbildning så vidsträckt att det inteblir möjligt att ta ut avgifter för speciella arrangemang. Kommunens yttrandei denna fråga redovisas i avsnitt 3.3.4. Länsskolnämndeni anser att ordet "utbildning" är den lämpligastesamlingsbeteckningen för de olika verksamhetsformerna i dagens skola. Ordet "undervisning"bör främst användas när man talar om lärarledd lektionsundervisning.Länsskolnämnden i tillstyrker att begreppet"undervisning" förbehålls den mera undervisningstekniska sidan avskolans verksamhet medan "utbildning" utgör det vidare begreppet,vilket innefattar såväl undervisning som annan verksamhet i skolan. Halmstadskommun anför att "undervisning" i nuvarande skollag har kommit attomfatta en mängd olika verksamhetsformer. Detta har medförttolkningssvårigheter. Kommunen ser positivt på att "utbildning" blirsamlingsbeteckning för all verksamhet som bedrivs i skolans regi i syfte attuppnå skolans målsättning. Enligt SEH-kommitténs mening är"utbildning" som en samlande beteckning för skolans olika verksamhetsformerinklusive undervisning i traditionell mening att föredra framför beteckningen"undervisning" som otvivelaktigt inte är entydig. Ävenlänsskolnämnderna i , och samt ochKristinehamns kommuner tillstyrker att termen "utbildning" införs. SÖanser att det har sina klara fördelar alt såsom utredningen föreslagit byta ut"undervisning" mot del bredare "utbildning". Del är dockmöjligt att man inte helt onyanserat kan fullfölja detta när arbetet går vidaretill förordningarna. Där kan man ha ett behov att i vissa sammanhang urskiljaden timplanebundna verksamheten, "lektionshållandet". förlärarhögskolan och i : På en viktig punkt vill vi anföra avvikande mening. Utredaren föreslår att - liksom det skett under senare årtionden i högskolan - termen "under visning" byts mot "utbildning". Delta har i högskolan inte skettutan 46 problem. Så uppfattas "utbildning" stå imotsättning till "bildning" och alltsåinnebära en på bestämda yrkes- eller examensmål inriktad verksam- Prop.1985/86: 10 het. För högskolans del är detta ingalunda något självklart men harvarit i överensstämmelse med statsmakternas avsikter i övrigt. För grundskolanBdaga 5 synes däremot en beteckning för verksamheten, som har sädana konsekvenser,stå i direkt motsättning till den skolpolitik som det råder bred enighet om. Viavstyrker därför att ordet "utbildning" används och föreslår att manväljer ett annat uttryck - "skolarbete", "skolverksamhet"eller - i brist på bättre - "undervisning". Länsskolnämndeni län finner att ordet "utbildning" närmast leder tankarnatill en yrkesinriktad utbildningsverksamhet och skulle föredra att ordet"undervisning" i stället ges en mera vidsträckt betydelse. 2.9 Innebörden av att vara bosatt i riket Enförutsättning för skolplikt samt för rätt till utbUdning i ,specialskolan och gymnasieskolan är bosättning i riket. Detta gäller såvälenligt skolförfattningsutredningens lagförslag (5 kap. I 8, 6 kap. 3 8 och 7kap. I 8) som enligt nuvarande skollag. Enligt utredningen är avsikten att dennya skollagens bosättningsbegrepp liksom den nuvarande skollagens skall följafolkbokföringsförordningens. Omkravet pä bosättning i riket är uppfyllt blir det såvitt gäller utbildning igrundskolan och gymnsieskolan aktueUt att fastställa elevområdestillhörigheten.Föreskrifter om sådan finns i 4 kap. 4 8 i utredningens lagförslag och innebäratt tUl ett elevområde hör den som är kyrkobokförd inom elevområdet och den sominte är kyrkobokförd i riket eller saknar stadigvarande vistelseort menuppehåller sig inom elevomrädet. SIVoch RSV har i sina yttranden tagit upp vissa särfall. SIV:Det förhållandet att ett barn uppehåller sig inom ett elevområde innebärsåledes inte i sig att barnet har rätt till utbildning. skallför att konstatera om rätt utbildning föreligger fastställa att personen ärbosatt i riket. I normalfallet får skolmyndigheten genom att följafolkbokföringsförordningens bestämmelser ledning för sin bedömning ombosättning föreligger. Det fmns emeUertid barn som går i skolan och enligtSIV:s mening bör ha fortsatt rätt därtill, nämligen barn till person som väntarpå beslut i uppehällsärenden. Skollagen ger inte ledning för skolmyndigheternai fråga om utbildning av denna kategori. Det bör därför av proposiUonen tiUnämnda lag eller av anvisningar klart framgå att nuvarande praxis inte skaUändras. Huvudregeln bör liksom nu vara att barn som vistas i riket och varsföräldrar väntar på besked i fråga om tillstånd skall beredas utbildning isvensk skola även innan bosättning i riket föreligger. Barn vissa invandraremed ifrågasatt flyktingstatus kan vistas relativt länge i landet utan att bli kyrkobokförda. Prövningen av deras rätt att få kvarstanna i landet genom att beviljas uppehällstiU stånd kan ta avsevärd Ud i anspråk. En fakUsk bosättning kan då anses föreligga trots att kyrko bokföring enligt hiltUlsvarande praxis inte sker så länge tillstånd saknas att vistas i landet. 1985/86: 10 Detfinns också barn som varaktigt bor utomlands men som enligt praxis ändåanses böra vara här kyrkobokförda med tillämpning av 15 8 folkbok- Bdaga 5 föringsförordningen.Detta gäller barn som inflyttat med föräldrarna men somåtervänt för skolgång i hemlandet och endast besöker föräldrarna i Sverigeunder ferier. Förslagets5 kap, 1 S och 6 kap. 3 8 reglerar rätten till utbildning samt skyldigheten altfullgöra skolplikt i resp. specialskolan. Förslagets 7 kap. 1 Sreglerar rätten utbildning i gymnasieskolan. Mot bakgrund av de nu påpekadebosättningsfrägorna anser RSV att dessa regler sammantagna med uttalandena påsid. 131 ff inle ger lillräckUg ledning för bedömande av rätten till ellerskyldigheten att deltaga i utbildning. RSV vill härvid dessutom påpeka att denföreslagna besvärsregeln i 10 kap. I 8 inte synes omfatta skolstyrelsesställningstagande angående huruvida bosättning i riket föreligger eller ej.Även om möjlighet att överklaga skolstyrelses beslut angående vilketelevområde eleven hör indirekt kanske också kommer att medföra en överprövningav räUen till utbildning bör enligt RSV:s mening reglerna angående rätten tilloch skyldighet att delta i utbildning preciseras. Fördet fall nu nämnda regler i 5, 6 och 7 kap. avses innefatta sådana barn somanges inledningsvis kan regeln i 4 kap. 4 8 omformuleras pä följande sätt.Orden "eller stadigvarande vistelseort" bör kunna utgå. (Såvitt RSVkänner till finns det numera inte några ambulerande zigenare vilket stadgandetnärmast torde åsyfta.) Orden "uppehåller sig inom elevområdet" kan isådant fall lämpligen ersättas av "stadigvarande vistas inomelevområdet" (jfr uttalande på s. 76 nederst). 3 1 kap. Allmänna föreskrifter Skolförfattningsutredningenhar i I kap. sammanfört dels vissa inledande föreskrifter (1 och 2 §8) omvilka skolformer m. m. som regleras i lagen, dels en bestämmelse omutbildningens mål (3 8) samt bestämmelser om huvudmannaskap m. m. (4-6 SS) ochom kostnadsansvar (7 och 8 SS). Sedanförslaget lades fram har den nuvarande skollagen ändrats i bl. a. följandehänseenden. Skollagen innehåller numera bestämmelser om s. k. uppföljandeverksamhet för ungdomar (se 2 och 9 a SS i den nuvarandeskollagen), I skollagen finns numera också beslämmelser om undervisning i vadsom förr kallades ungdomsvårdsskolor (se 6 a 8 i den nuvarande skollagen).Bestämmelserna om skolpliktens fullgörande i skolor med enskild huvudman(numera kallade frislående skolor) och om skolhälsovård för skolpliktiga eleveri statsunderstödda sådana skolor har ändrats (se bl, a, 3 a, 33 a och 34 b SS iden nuvarande skollagen). 3.1 Skollagens tillämpningsområde m. m. SÖhar berört men inte gått närmare in på möjligheten att i en ny skollag ta in grundläggande bestämmelser om flera skolformer än som regleras i 48 den nuvarande skollagen (se avsnitt I). Länsskolnämndeni lån förordar att skollagens Ullämp-ningsområde utvidgas tiUatt omfatta alla skolformer, som är föremål för länsskolnämndens eller SÖ:stUlsyn. RRVpekar på alt det inom vuxenutbildning (komvux), arbetsmarknadsutbildning(AMU) och folkhögskolan finns utbildningar som åtminstone delvis kan jämförasmed utbildning i gymnasieskolan. Det bör därför övervägas att reglera inte baragymnasieskolan i skollagen. Förvaltningsnämndenför och i : Varken den hittillsvarande ellerden föreslagna skollagen är heltäckande i den meningen att de behandlarutbildningsväsendet i dess helhet. För högskolan gäller en särskild lag, varfördet är naturiigt att den är undantagen. Det gäller också det friabildningsarbetet och folkhögskolorna. Däremot är det inte självklart attexempelvis de svenska utlandsskolorna, och statlig vuxenutbildning ochutbildningar pä handikappområdet, såsom för psykiskt utvecklingsstörda, skulleuteslutas eller nämnas summariskt. Sä gör man i förslaget, liksom i dennuvarande lagen. Vi anser att förslaget till skollag har för starkt begränsatstill konventionella skolmässiga utbildningar eller skolformer och intetillräckligt uppmärksammar utbildningar som Ullkommit under de senasteårtiondena. Fleraremissinstanser anser att kommunernas s.k. uppföljningsansvar bör finnas med ieller i anslutning till I kap. 4 8, Bl,a. komvux-utredningen anser att skollagen bör innehålla bestämmelser omkommunal vuxenutbildning (komvux) och grundutbildning för vuxna (grundvux). i bör komvux och grandvux nämnas iskollagen. Dessa skolformer finns i nästan samtliga kommuner och följer ivissa avseenden likadana bestämmelser som de i förslagets 1 kap. I S angivnaskolformerna, SAVifrågasätter om det inte också finns behov av att även lagreglera vissa frågorbeträffande t, ex, komvux och grundvux. TCOfinner inget skäl att i lagtexten ange att det finns en särskild lag angåendeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda. i bör det övervägas att i 2 8 erinra om rättenför samers barn att fullgöra skolplikt i sameskolan. Enligl1 kap. 4 och 6 SS skall varje kommun och landstingskommun främja ungdomarsutbildning i gymnasieskolan. anser att det kan vara svårt atträtt tolka ordet "främja". Ett bättre ord bör därför övervägas. ÖstraGöinge kommun anser att formuleringen i den nuvarande skollagen "främjaåtgärder i syfte att bereda ungdom undervisning i gymnasieskola" börbehällas i stort sett oförändrad. Uttrycket "främja åtgärder" täckerpå ett tydligare sätt kommunens skyldigheter beträffande ungdomars utbildning igymnasieskola. i ställer sig något tveksam till om"främja ungdomars utbildning i gymnasieskolan" kommer att uppfattasha samma innebörd som "främja åtgärder i syfte att bereda ungdomundervisning i gymnasieskola". 1985/86: 10 4 1985/86. Prop,1985/86: 10 32 Den s. k. målparagrafen Bilaga5 SÖ vill bibehålla traditionen att den s.k.målparagrafen (I kap. 3 8 förslaget)skall utgöra skollagens första paragraf Inom SÖ har närmare övervägts både debegränsade förändringar av lagtexten som utredningen direkt föreslår med bådebra och mindre bra detaljer - och de förkortningsmöjligheter som ytterligareskisseras i belänkandet (s. 105). Därvid har också andra önskemål och idéerframkommit och ventilerats. SÖ har dock stannat för att förorda attmålparagrafen nu bibehålls i helt oförändrat skick. Till förslagets svagheterhör bl.a. att utformningen i ännu högre grad än den nuvarande ger ettmissvisande intryck av tre frän varandra helt isolerade mål. ÄvenRHS vill att målparagrafen fortfarande skall vara skollagens första paragraf.Samma uppfattning har TCO och LO. Länsskolnämndeni framhåller att målparagrafen i sin nuvarande lydelse är citeradi många sammanhang, bl. a. i den nya läroplanen för (Lgr 80).Länsskolnämnden anser därför att paragrafen bör behällas i sin nuvarandeutformning med det undantaget att ordet "undervisningen" byts ut mot"utbildningen". Helsingborgskommun anser att den på senare lid förstärkta föräldrarollen bör komma tilluttryck i skollagens paragraf om utbildningens mål.