prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — En grundläggande orsak lill den ekonomiska brottsligheten är skattesystemets utformning. En förändring av skatte- och avgiftssystemet kombinerad med bättre skattekontroll och uppbördssystem samt snabbare ingripande vid eftersläpning av skatte- och avgiftsskulder skulle möjliggöra en minskning av den ekonomiska brottsligheten. Etl utvidgat näringsförbud oberoende av konkurs, som f.n, utreds av näringsförbudskommillén, lorde även bidra till alt minska ekonomisk brottslighet. Kommissionenhar i betänkandet angivit atl del slora flertalet företagare . 1985/86:126 är seriösa. Det vore därför naturligt att föreslå åtgärder riktade mot deförsumliga och inte använda generella metoder som medför all även seriösa ochhederliga företagare omfattas av åtgärderna. 1.45 och Post- och (PKbanken): ISverige har sedan gammalt näringsfriheten hävdats som en grundläggande näringsrältsligprincip, vilken alltjämt är den absoluta huvudregeln, även om undantag gjortsför vissa branscher såsom beskrivs i belänkandet. Dessa undanlag har motiveratsav branschspecifika skäl. Kommissionen mol ekonomisk brottslighet har ibetänkandet föreslagit inskränkningar i näringsfriheten motiverade inte avbranschspecifika skäl ulan i syfle att bekämpa den ekonomiska broltslighelen.Näringsfriheten föresläs uppgiven inom etl antal inte en gång för allabestämda branscher. De föreslagna åtgärderna skulle innebära långtgåendeinskränkningar i näringsfriheten inom berörda branscher. Förslagel innebärockså att dessa branscher skulle bestämmas, inte av ulan iadministrativ ordning. Förslaget har därför principiell betydelse, som etlbrott mot principen om näringsfrihet. Kommissionengrundar sitt förslag på uttalanden sådana som att en växande andel företagareägnar sig ät ekonomisk brottslighet och skatteundandragande. Delta ochliknande uttalanden har emellertid inte styrkts. Även om bankföreningen insersvårigheterna atl bevisa dylika påståenden, måste enligt föreningensuppfattning krävas betydligt starkare stöd än vad kommissionen presenterat föratl tillgripa så långtgående inskränkningar i näringsfriheten som föreslås. Denföreslagna lagstiftningen kan komma att försvåra nyetablering i de branschersom omfattas av lagsliflningen. Del är troligt alt många som avser atl etablerasig inom en sädan bransch skulle avhållas från detta p. g, a. exempelvis kravelalt behöva ställa en bankgaranti eller något av de andra krav som kan ställasenligt lagen. Detta skulle i sin tur leda till en stelhet i resp, bransch sominte kan vara eftersträvansvärd. Kommissionenhar inte närmare gått in på de svårigheter som måste uppstå när lagen skallgöras tiUämplig på viss bransch. Det låter sig inte övergångsvis göras att ielt slag kräva all även etablerade företag skall uppfylla de legala kraven. Ettförelag som exempelvis skött sig väl trots avsaknad av sådanföretagsulbildning som nämns i lagen bör inte rimligen med omedelbar ejler enssärskilt snar verkan avkrävas bevis om genomgången förelagarutbildning. Del kant.o.m, anses stötande om en företagsledare i ett fåmansföretag vore tvungen attavbryta sin ordinarie och för företagel kanske avgörande verksamhet för atlgenomgå en sådan utbildning. Övergångsproblemen lorde även i övrigt bliavsevärda. Debrister i betänkandet som diskuterats är tillräckliga för att tillsam mans med de inledningsvis anförda betänkligheterna avvisa förslagel. Här till kommer atl en särskild kommitté - näringsförbudskommittén (Ju 1981:03) - arbetat med likartade frågor. anser det felak tigt all behandla förslagel i det nu aktuella betänkandet oberoende av resultatet av denna kommittés arbete. Flertalet av de brister som bankför eningen påvisat skulle för övrigt inte behöva uppkomma i samband med näringsförbud. Kommissionens uttalande alt näringsförbud är ett omständ- ligtförfarande med en tidsödande och krånglig procedur synes därvid inte Prop.1985/86: 126 kunna tillmätas någon större vikt. Ett system som det avkommissionen föreslagna med etl ansökningsförfarande och kontroll av helabranscher kan på inget sätt bli mindre krångligt. Kommissionens beskrivning avhur förslagel skall arrangeras renl organisatoriskt visar också att det ställerkrav på avsevärda resurser hos länsstyrelserna. Överhuvudtagel måste igörligaste mån undvikas alt företag som inte i något avseende kan misslänkasför försummelser skall beröras av samhällsingrepp av det slag som föreslås. Motbakgrund av det anförda avvisar bankföreningen i det remkteradebetänkandet framlagda förslag. Somallmänna synpunkter noterar riksförbundet, alt kommissionen inte ägnat någonstörre uppmärksamhet åt konsekvenserna för iredje man i fråga om beviljanderespektive återkallande av näringstillstånd. Utmärkande för samtliga dekategorier av företag som kommissionen inriktar sig på är att de vänder sigtill Iredje man i sin verksamhet. Företrädare för bilbranschen, slädbranschen,byggbranschen och transportbranschen förekommer i betydande utsträckning iförsäkringsbolagens skadereglering. Vad händer respektive vilka åtgärder kantredje man vidta med hänsyn till andra gällande lagar eller avtal, om ettföretag som anlitas för exempelvis utförande av en reparation under mellantidenfår sitt näringstillstånd återkallat? Försäkringsbolagensom försäkringsgivare har anledning fråga sig hur de skall kunna kontrolleraatl försäkringslagarna inom aktuella branscher har näringstillstånd, å enasidan när försäkringen tecknas, och å andra sidan när skada inträffar. Hurskall försäkringsbolagen ställa sig om en näringsidkare får sitlnäringstillstånd återkallat i samband med en avbrollsskada? Kan ellåterkallande av näringstillstånd ge försäkringsbolagen rätl all säga uppförsäkringen respektive inta en annan attityd i skadesammanhang än gentemotandra försäkringstagare? Förförsäkringsbolagen som kreditgivare är del angelägel all få utrett konsekvensernaav alt näringstillstånd återkallas. Ett återkallat näringstillstånd kan tastill intäkt för uppsägning av ett lån. Hur påverkas värdet av t. ex. förelagensinteckningar av alt näringstillståndet återkallas för låntagare respektive förbetydande underleverantörer till låntagare? Inte heller frågan om hurkreditvärdel hos t.ex. verkstads- och andra rörelsebyggnader påverkas avåterkallande av näringstillstånd för ägaren har berörts. 1.47 (): KFfinner delbelänkandet av stort värde när det gäller all bevaka och tillvaratagade seriösa förelagens iniressen gentemot näringsidkare som inte driver sinverksamhei enligt gällande regler. KFansluler sig till förslaget altnäringstillstånd skall begränsas lill s.k. kritiska branscher attansökan om näringstillstånd inte gäller seriösa företag som redan är iverksamhei attdet föreslagna systemet med ansökan om näringstillstånd skal! gälla under enförsöksperiod på 5 år atttillståndsplikt skall baseras på grundläggande utbildning avföretagsskötsel 59 ekonomiska garantier förskatter och avgifter Prop. alten effektivisering av skatteregislrering bör ske för att komma åt s. "svarta" företag. 1.48 (): Närings-och etableringsfrihet är en för svensk rättstradition närmast självklarföreteelse. Inskränkningar förekommer endast när andra mycket viktigainiressen kommer i konflikt med näringsfriheten, I dessa fall har också desärskilda villkor som gäller för tillstånd klart uppsläUls. Kommissionen harinte kunnat dokumentera något sådant behov bakom sina förslag. Vadnu sagts förstärks av lagförslagels karaktär av fullmaktslag. Regeringen skallaUtså på i förslagel angivna förutsättningar lämna närmare föreskrifter förtillämpningen av regler om näringsliUslånd. Kriterierna för när föreskrifter omkrav på näringstillstånd får uppställas är vidare synnerligen oprecisa.Begrepp som "visst slag av näringsverksamhet", "grundadanledning" och "belydande omfattning" lämnar naturligtvis stortutrymme för skilda tolkningar. Sådant spelrum i lagstiftningen är enligt LRFsmening generellt olämpligt och helt uteslutet på delta område så länge del inteär som utfärdar föreskrifterna. exempel på kriteriernas oklarhetkan nämnas. Kommissionen säger att handeln med begagnade bilar är en branschsom kommissionen särskill haft i åtanke för näringstillstånd. Kommissionenanser dock inte atl handeln med nya bilar bör omfattas. En sådan uppdelningförefaUer omöjlig, eftersom i stort sett varje försäljare av nya bilar ocksåbedriver handel med begagnade bilar. Om tanken är alt den som överhuvudtagelhandlar med nya bilar inte skulle beröras av kravet på tillstånd öppnasnaturiigtvis möjligheter till kringgående av lagen genom att den som handlarmed begagnade bilar också bedriver en i och för sig obetydlig försäljning avnya bilar. Orsakerlill eventuella missförhållanden samt behov och effekter av utvidgade regler omnäringstillstånd måsle enligt LRFs mening mot ovan angiven bakgrund varasynnerUgen väl dokumenterad. Det är LRFs uppfattning atl betänkandet härvidlaghar allvarliga brister. Särskill gäller detta kommissionens genomgång avorsakerna lill angivna missförhållanden. Detta avsniti i belänkandet omfattarstrax över två sidor och nämner som "tänkbara orsaker till att vissabranscher mer än andra är drabbade av ekonomisk brottslighet ochskatteundandragande" strukturförhållanden, överetablering saml lätthetenall begå oegentligheter. Självklart måste analysen gå längre och särskillomfatta effekterna av gällande skatte- och avgiftssystem. Inte heller harkorrimissionen tillräckligt belagt att det finns elt behov av alt införametoder för utfärdande av föreskrifter om näringstillstånd för i princip allatyper av näringsidkare och detla dessutom vare sig dessa är dokumenteratoseriösa eller ej. SedanoegentUgheler väl konstaterats anser LRF att det främsta medlet för all hindraforisatt oseriöst företagande bör vara utnyttjande av näringsförbudet. LRFanser att detta institut kan få en utformning som såväl uppfyller krav pånäringsfrihet som, i kombination med nyssnämnda effek-tivitelshöjande åtgärder,uppfyller samhällets krav pä möjligheter att reagera mot oseriösanäringsidkare. I likhetmed drätselnämnden vill jag för egen del tillstyrka kommissionens förslagutom vad gäller restaurangbranschen, där det nu finns en alkohol- 60 lagstiftningsom bättre svarar mol samhällets krav på kontroll av närings- Prop.1985/86: 126 verksamheten än del nya förslagel skulle göra. Detär angelägel alt samhället ges möjligheter alt bevaka sina ekonomiskainiressen i motsvarande mån som andra företag och institutioner i näringslivetgör. Jag utgår från atl kontrollen av företagarna kommer att göras på etlsådant säll atl hederiiga företagare inte skall åsamkas några ölägenheter.Samtidigt ärjag för min del övertygad om atl kampen mot den ekonomiskabrottsligheten är lill slor fördel också för företagarna i vårt samhälle. Reservation(m) Förslagenom näringstillstånd bör avvisas. Etableringsfrihetenär av grundläggande betydelse för den fria marknadsekonomin. Regleringar ochtillståndskrav inom olika branscher har en tendens att hämma konkurrensen.Riskerna för missbruk är uppenbara. Dessainvändningar gäller också utredningens förslag om näringstillstånd förrestauranger, transportförelag och byggföretag saml bil- och städfirmor. Delligger inte i konsumenternas intresse att hämma konkurrensen på dessa områden.Den grundläggande tanken i utredningen atl man genom näringstillstånd ska kunnaåstadkomma att alla förelag blir i alla avseenden skötsamma håller inte. Delfinns inga garantier för atl företag som erhåller tillstånd verkligen blirskötsamma. Om inte företag lill skada för konkurrensen ska kunna stoppas pålösa boliner, krävs en ingående kontroll, som förutsätter en slor organisationsom antingen ska betalas av skattepengar eller av konsumenterna i form av olikatillståndsavgifter för förelagen. Det finns vidare heller ingenting som sägeralt inte rent bedrägliga förelag, som skörtar upp såväl konsumenterna somsamhället som helhel, inte kan finna former alt bedriva sin verksamhei ävenutan atl följa reglerna i etl tillslåndssystem. Istället för alt bygga upp en tillslåndsbyråkrali bör resurserna hos stat ochkommun användas för alt ingripa mol förelag, som inte sköter sina åliggandenmol samhället och konsumenterna. Suppleantyltrandeavgavs av () med hänvisning till ovannämnda reservation. Dettorde råda allmän enighet om att det är nödvändigt med åtgärder från samhällets sida för att komma tillrätta med de missförhållanden som kom missionens olika förslag avser atl stävja. Därmed är emellertid inte sagt att de av kommissionen föreslagna åtgärderna i det nu framlagda paketet är de bästa. Det är troligt att det för konsumenterna i det långa loppet bästa vore ett fritt tillträde till marknaden utan några hinder för nyföretagare eller verksamheter som är igång. Delta skulle främja kvalitets- och priskonkur rens, kundservice m. m. En sådan frihet borde emellertid sammankopplas med möjligheter till snabba och effektiva reaktioner från samhällets sida i fall av missbruk. Detla skulle innebära att det vore naturligt all stärka samhällets resurser i detta led, dvs. bättre ekonomiska och andra resurser för polis- och åklagarmyndigheterna och - inte minsl hos domstolarna - med förstärkning inte bara helt allmänt utan kanske framför allt av deras 61 resurser att handha despeciella problem som den ekonomiska brottslighe- Prop. 1985/86: 126 lenvållar. har man dock inte valt en lösning efler dessa linjer utan i ställetett kontrollsystem i etableringsledet. Förslagetinnebär att regeringen skall som villkor för tillslånd att bedriva näring inomvissa branscher kunna bestämma all sökande skall uppfylla etl eller flera avtre krav och all del vidare skall ankomma på regeringen att bestämma vilkabranscher som skall omfattas av tillslåndsplikt. De villkoren är 1) lämplighetmed avseende på laglydnad och "benägenhet att fullgöra sina skyldighelerenligt skatte- och avgiftsförfallningarna, 2) grundläggande utbildning iföretagsskötsel och 3) ekonomiska garanlier. Dessavillkor är inte speciellt märkvärdiga; de är ganska självklara, i vartfall de två första, och får betraktas som tämligen måttfulla. Man kan med skälutgå från att den stora majoriteten av dem som bedriver eller avser att bedrivaverksamheter inte skulle göra detla om de inte uppfyllde dessa krav. är detsom bekant inte alla företagare som resonerar så utan som medvetet åsidosättersina skyldigheter mot inte minst det allmänna, och ålgärder för alt kommatillrätta med dem är därför behövliga. Kommunstyrelsen har därför inte någonerinran mot en lagstiftning om näringsliUslånd i enlighet med förslaget. Reservation(m,fp) Detav kommunstyrelsens majoritet beslutade yttrandet innefallar flera synpunktersom vi kan ställa oss bakom. Bl.a. förs i inledningen av yttrandet ettresonemang om det för konsumenterna gagneliga i ett fritt tillträde tillmarknaden utan några hinder för nyföretagare eller verksamheter som är igång.Enligt vår uppfattning hade det mol denna bakgrund varit logiskt all avstyrkaatt kommissionens förslag läggs till grund för lagstiftning. Kommunstyrelsensmajoritet har emeUertid inte dragit denna slutsats fullt ut. Vimenar att förslaget om näringstillstånd bör avvisas. Näringsfriheten är avgrundläggande betydelse för den fria marknadsekonomin och därmed för vårvälfärd. Fritt tilllräde lill marknaden är av utomordentligt slor betydelse fördet svenska näringslivet. Genom ett fritt tUlträde främjas även kundservice,kvalitet- och priskonkurrens m. m. till fromma för konsumenterna. uiredningen framförda grundläggande tanken är att genom näringstiUstånd åstadkommaatl alla förelag blir i alla avseenden skötsamma. Förslaget kommer med allsannolikhet inte atl ge de önskade effekterna eller leda lUl de uppsatta målenulan del kommer snarare atl medföra en rad skadliga konsekvenser. Det finnsinga garantier för att förelag som erhåller tillstånd verkligen blir skötsamma.Elableringskontroll är ingen garanti för ell seriöst företagande. Icke seriösapersoner kommer utan större svårigheter att kunna kringgå reglerna. Kommissionensförslag hämmar inkiativ och innovationsvilja och kan komma atl fä förödandekonsekvenser för nyföretagande, etableringsvilja och konkurrensfrihel. I släUetför all bygga upp en tillslåndsbyråkrali bör åtgärder vidtas för alt på eltbättre sätl utnyttja redan existerande möjligheter till kontroll ochingripande från samhällets sida i fall av missbruk. Dettakan ske bl.a. genom alt myndigheterna snabbare följer upp skattekrav och andrakrav på företagen. Härigenom får man på ett tidigt stadium möjlighet all vidtaålgärder gentemot företag med bristande betalningsförmåga eller därbetalningsvilligheten är låg. Ocksågenom lämpligt utformade regler om näringsförbud blir del möj- 62 ligtall träffa de illojala och oseriösa näringsidkare med ålgärder, iställetför Prop. 1985/86: 126 altmed regler som drabbar alla näringsidkare försvåra och byråkralisera Göteborgskommun tillstyrker att regeringen via en ramlag i enlighet med kommissionensförslag ges bemyndigande alt för viss bransch föreskriva lillståndsplikl. Enbransch där sådan tillslåndsplikt synes befogad är enligt kommunens meningrestaurangbranschen. Förekomstenav ekonomiska och andra oegentligheter inom restaurangbranschen haruppmärksammats av kommunens socialförvaltning. Kommunen har bl.a. av dettaskäl aktivt medverkat till en översyn av reglerna för serveringstillstånd. Kommissionensförslag torde för kommunens del innebära atl frågor om prövning avserveringstillstånd och den därmed samanhängande tillsynsverksamheten ifortsättningen kan bedrivas uteslutande från sociala och nykterhetspoliliskautgångspunkter, vilket överensstämmer med det ursprungliga syftet. Dädet gäller övriga av kommissionen nämnda krkiska branscher har kommunen en rollsom kund. tillämpar ell upphandlingsförfarandemed kontroU av tilltänkta entreprenörers och leverantörers registrering ochbetalning av skaller och avgifter. Härigenom garanteras så långt som möjligtall enbart seriösa företagare anlitas. Reservation(m, fp och c) Utredningensförslag om näringstillstånd för restaurang-, transport-, bygg-, bil- ochslädförelag bör avvisas. Etableringsfrihetenär av grundläggande betydelse för den fria marknadsekonomin. Regleringar ochtillståndskrav inom olika branscher har en tendens att hämma konkurrensen.Riskerna för missbruk och atl lill-slåndskriterierna baseras på alltmer oklarabedömningar är uppenbara. Dengrundläggande tanken i utredningen att man genom näringstillstånd ska kunnaåstadkomma en avsevärt förbättrad skötsamhet hos förelagen kan ifrågasättas.Bedrägligt företagande av större omfattning kommer man knappast lill rätta medgenom elt lUlslåndssystem av det slag uiredningen förordar. Vidarekan mot utredningens förslag anföras att om inte företagsetable-ringar ska kunnastoppas på lösa boliner, krävs en ingående kontroll, som förutsätter en stororganisalion som antingen ska betalas av skattepengar eller av konsumenterna iform av olika lillslåndsavgifler för företagen. I stället för atl bygga upp enlillslåndsbyråkrati bör resurserna hos stat och kommun användas för atl ingripamot förelag, som inte sköter sina åligganden mot samhället och konsumenterna, 1.52 i (LO): Närdel gäller grunddragen i kommissionens förslag tillstyrker LO dessa. Precis som kommissionen anser vi att näringslUlstånd ska användas som ett kriminalpoliliskl instrument i branscher som är särskill utsatta för ekonomisk brottslighet. Näringspolitiskt är ett system med allmän elable ringskontroll eller behovsprövning av nyetableringar ett så långtgående och systemförändrande förslag, alt det med de underlag och kunskaper vi har om hur marknaderna fungerar inte kan förordas. Behovel av ell system mednäringstillstånd har uppstått därför att vissa Prop. 1985/86: 126 branscherfått så omfattande inslag av ekonomisk brottslighet och andra oegentligheteratt hela branschens sundhet kan äventyras. Kommissionen framför en övertyganderedovisning över alt detla är förhållandet i flera branscher. LOkan inte (heller) instämma i förslaget att lagen ska vara tidsbegränsad. Denutvärdering av lagen som kommissionen anser bör göras kan ändå göras närhelslregering eller riksdag sä önskar. Att göra lagen tidsbegränsad skapar bara eltintryck av atl man inte riktigt tror på del förslag man lämnar. Däremotinstämmer vi i princip med kommissionen att krav på näringstillstånd inte skagälla i viss bransch utan när lagens syfte atl minska denekonomiska brottsligheten har uppnåtts i denna bransch bör man kunna övervägalättnader i hela eller delar av branschen. Kommissionenanser att endasl 5-6 branscher bör vara inne i syslemet mednäringstillstånd. LO kan inte dela denna uppfattning utan anser att det är deobeserverade förhållandena i varje bransch som ska vara avgörande. Om dessaförhållanden sedan existerar i fyra eller tio ytterligare branscher kan intespela någon roll. Med kommissionens egen argumentering måste del åtminstonevara betydelsefullt om branscherna är små eller stora. LOdelar kommissionens uppfattning att inte bara nytillträdande ulan ocksåbefintliga företag i en berörd bransch bör omfattas av systemet. All göra dettafrån första början med alla företag är praktiskt omöjligt -antalet ansökningarblir för stort. Kommissionen föreslår då att de befintliga företagen förs in isystemet efter hand men alt man då mäste ställa lägre krav på dem ju längre devarit verksamma och ju mindre belastningen på dem är. LOhar i sin rapport föreslagit etl alternativt system som vi menar alt regeringenbör överväga. Vi anser att de befintiiga företagen ska betraktas som om de hadenäringstillstånd och den enda skyldigheten för dem i det här sammanhanget ärall se till att de blir registrerade. För de befintliga företagen gäller alltsåelt slags automatiskt näringstillstånd. Om de däremot sedan bedriver oseriösverksamhet ska de förbjudas all i fortsättningen bedriva denna inom branschen.När tillståndet att bedriva näringsverksamhet ska dras in för de företag somfått etl automatiskt näringstillstånd ska samma villkor gälla som för deföretag som fått sitt tillstånd efter en vanlig ansökan. Tillskillnad från kommissionens åsikt anser förbundet att de tre kriterierna förtillståndsgivning alltid skall vara obligatoriska för erhållande av näringstillstånd.Lika nödvändigt är att brott mot kollektivavtal eller underlåtenhet attiakttaga gällande lagar som reglerar förhällandet pä arbetsmarknaden skallutgöra hinder för näringstillständsgivning vid vandelsprövningen. Beträffandeutbildning i företagsskötsel borde del vara självklart att även kunskaper omkollektivavtal och arbetsmarknadslagstiftning skall ingå i utbildningen. Kommissionensförslag till lag om näringstillstånd bör inte vara tidsbe gränsad, 64 Förbundetdelar kommissionens uppfattning att företagen skall ställa Prop, 1985/86:126 ekonomiska garantier för skaller och avgifter saml att tillslåndsplikt börgälla även befintliga företag i aktuell bransch. 1.54 Hotell- och : Hotell-och har fört diskussionenom etableringskonlroll för restaurangbranschen. Första gången fråganbehandlades i beslutande organ var vid förbundskongressen 1968. Kravel påetableringskonlroll har hafl sin grund i restaurangbranschensstruktur. Även om branschen ständigt genomgår förändringar ochstrukturomvandlingar har under hela etable-ringskontrollkravelvarit en aktuell facklig stridsfråga. Restaurangbranschulredningen,som avgav sill slutbetänkande , kartlade branschens förutsättningar ochförhållanden. Emellertid avstod utredningen ifrån alt ange några direktaelableringsförslag trots all den konstaterade stora brister inom näringen. Hotell-och har emellertid i ett eget handlingsprograminför 80-talel påvisat behovet av etableringskonlroll. Vi har också angivitolika förslag till denna etableringskontrolls uppbyggnad och funktion. Enligtvår mening utgör etablering av icke seriösa förelag en alll svårare konkurrensför ansvarskännande företag. En samhällsreglerad sanering av hotell- ochrestaurangbranschen bör ske i två etapper. Fördel första måsle en kortsiktig och snabbverkande sanering genomföras så altavarter av illegal verksamhet omgående upphör.