prop · G90330 · 1985-12-31 00:00:00 — ex. en utmätningsförrättning - åberopar oriktig handling eller skenavtaloch därigenom hindrar att erforderlig egendom genom förrättningen las i anspråkför att bereda borgenär betalning eller säkerhet har ingen motsvarighet iförslaget. Elt sådant förfarande uppfyUer förutsättningarna för ansvar enligt14 eller 15 kap. för förfalskningsbrott (framställning, ändring, utfyllandeeller brukande av falsk urkund) eller osant intygande/brukande av osann urkund.Den åberopande urkunden kan dessutom härröra från en sädan skenrättshandlingsom utgör oredlighet mot borgenärer enligt förslaget. Ytterligare ett straffbud i nuvarande 11 kap. saknarmotsvarighet i förslaget, nämligen 4 § andra stycket om gäldenär som för attfrämja ackord hemligen lämnar eller utlovar betalning eller annan förmän. Omförmånen medför ett förringande av annan borgenärs rätt och lämnas till ennärstående faller förfarandet under den föreslagna bestämmelsen om mannamånmot borgenärer. Det torde dock mera säUan bli fallet. Däremot kommerförutsättningarna, liksom fallet är , regelmässigt alt varauppfyllda för ett medverkansansvar för gäldenären till det brott enligl 213 §KL respektive 46 § ackordslagen (1970:847), varliU den gynnade borgenären görsig skyldig. Dessa bestämmelser om ansvar för en borgenär som för sin röst pä borgenärssammanlrädebetingat sig särskild förmån av gäldenären, i vars straffskalor ingår fängelsei högst , aktualiserar enligt nu gällande medverkansregler ett sådantansvar fullt ut för gäldenären. Vid gäldenärsbrott äger varje berördborgenär ställning som målsägande. Konkursboet äger förmodligen inte en sådanställning. Däremot torde boet ha rätt att föra talan om ersättning för gäldenärsbrott.Hur långt denna rätt sträcker sig är dock oklart. Det är således tveksamt vadsom förutsätts för all boel skall få föra skadeståndstalan på grund av mannamänmot borgenärer. 1 promemorian skisseras en möjlighet för 60 (1) SOU 1940:20 5.234. förvaltarenatt för boets räkning och med samma ställning som en måls- Prop. 1985/86: 30 ägandeyrka ersättning i mål om ansvar för gäldenärsbrott. Utdömd ersättning skallingå i konkursboet och utdelas på samma sätt som återvunnen egendom. Eftersomemellertid brottmålet i regel inte kommer att avdömas förrän konkursen haravslutats eller avskrivils förutsätter en sädan ordning möjlighet förförvaltaren - eller åklagaren på förvaltarens vägnar att föra talan ävenefter den tidpunkten. Efterutdelning får då ske av ersättningsmedlen eftermönster av vad som gäller när medel tillhöriga konkursboet blir tillgängligaförst efter konkursens avslutande. En motsvarande ordning föresläs avkommissionen beträffande återvinning, dock med en tidsbegränsning som inle ärmotiverad i fråga om ersättning på grund av brott. Den skisseradetalemöjligheten för förvaltaren borde kunna få en praktisk betydelse somalternativ till återvinning särskilt i sådana fall där ansvarstalan förs ävenmot annan än gäldenären, nämligen den som har haft av brottet. Slutligenhar övervägts behovet av straff för försök lill de brottstyper som upptas iförslaget och de straffskalor som bör uppställas. I förstnämnda hänseendeföresläs inte nägon förändring. Försöksansvar uppställs inte vid någon avkapitlets brottstyper; det enda gäldenärsbrotl som ärstraffbelagt på försöksstadiet upptas inte i förslaget. Någon skärpning avstraffen för gäldenärsbrott föreslås inle. De nuvarande straffskalorna färanses ge tillräckligt utrymme för adekvata reaktioner på den brottslighet dethär är fråga om. Den restriktivitet i straffmätning och påföljdsval som kunnatiakttas har, som statistikuppgifterna ovan visar,redan ersatts av en delvis annan inställning i domstolarna. Förklaringen tillden relativa återhällsamheten med frihetsberövande påföljder ligger, som ocksåberörts i det föregående, i den länga tid som hunnit förflyta mellangärningarna och domstillfället. Förslaget syftar tUl att underlätta en snabbarelagföring genom att eliminera - så långt det är möjligt - de tiUämpningssvårighetersom onödigt fördröjer utredningarna. Någon skärpning av straffskalorna synesdärför i detta sammanhang inte böra genomföras. Förvårdslöshet mot borgenärer är enligt förslaget straffmaximum fängelse i högst eltär, således en lindring i jämförelse med det nuvarande vårdslöshetsbrottet. Imindre allvarliga fall skall enligt förslaget påföljden vara böter. Enåtskillnad har ansetts befogad i straffhänseende mellan detta brott, som endastförutsätter grov oaktsamhet, och det uppsåtliga brottet oredlighet molborgenärer. Den särskilda straffskalan för mindre allvarliga fall har syntsmotiverad då ansvaret i vissa hänseenden utvidgas alt omfatta grovt oaktsammaförfaranden som faller utanför det straffbara området. Prop.1985/86; 30 Lag om ändring i Härigenomföreskrivs all IIkap. samt 15 kap. 4 §brottsbalken skall ha nedan angivna lydelse. Gäldenär, som förstör eller genom gåva eller annanliknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet och därigenom försättersig på obestånd etter förvårrar sitt obestånd, dömes för oredlighet molborgenärer till fängelse i högst . Detsamma skall gäUa, om gäldenärgenom sådant förfarande framkallar allvarlig fara för att han skatt komma påobestånd. §(1) Den som, då hans skulder uppenbart överstiger hans förutmätning åtkomliga tillgångar, 1. försämrar sin ekonomiska ställning i avsevärd mån eller2. för skens skull företar en rättshandling som, om den hade varit gällande,skulle ha försämrat hans ekonomiska ställning i avsevärd mån, döms för oredliglielmot borgenärer till fängelse i högst två är. Är brottet grovt skall han dömastill fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottetär grovt skall särskUt beaktas om del varit av betydande omfattning. För oredlighet mol borgenärer döms också den som i annalfall försämrar eller ger sken av all försämra sin ekonomiska stäUning iavsevärd mån, om förfarandet är ägnat att leda till att skuld inle blir betaladi rätt tid. Härvid skatt även beaktas en skuld som uppkom först eftertidpunkten för förfarandet, om skulden grundar sig på en omständighet somförelåg . Den som, trots att tian förfar så som anges i första ellerandra stycket, genom att begagna sig av senare förvärv, ta i anspråk krediteller utnyttja för utmätning oåtkomliga tillgångar eller eljest förmår betalasina skulder i rätt lid och även är villig alt göra del, skall inte ådömasansvar. (I)Senaste lydelse1981:827. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Gäldenär, som vid konkurs eller förhandling om offentligtackord föriiger liltgång, uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annan sådanoriklig uppgift, skall ock, om ej uppgiften rättas innan den beedigas ellereljest lägges titt grund jör förfarandet, dömas för oredlighet mol borgenärer.Detsamma skall gälla, om gäldenär i samband med annan exekutiv förrättningåberopar oriklig handling eller skenaviat och därigenom hindrar att erforderligegendom genom förrättningen tages i anspråk för att bereda borgenär betalningetter säkerhet. Gäldenär som, då konkurs är förestående, ur riket bortförtillgång av betydenhet med uppsåt alt hålla den undan konkursen, så ock gäldenär,som i konkurs undandrager eller undanhåller konkursförvallningen tillgång, dömeslikaledes för (nedligliet mot borgenärer. Är brott som i 1 § sägs att anse Den som av grov oaktsamhet be- som grovt, skaU för grov oredlighet går en gärning som avses i 1§ mot borgenärer dömas lill fånget- döms för vårdslöshet mol borgenä- se, lägst och högst sex rer liU fängelse i högst ett åreller, om brottet är mindre allvarligt,till Vid bedömande huruvida brottet böter. Den som tdl följd av att han är grovt skatt särskilt beaktas, om åsidosatt sin bokföringsskyldighet gäldenären beedigat oriktig uppgift enligt bokföringslagen (1976:125) eller begagnat falsk handling eller inte insåg att den ekonomiska släll- vilsdedande bokföring eller om ningen var eller genom förfarandet brottet varit av betydande omfatt- blev sådan som anges i I § skatt anses ha Imndtat grovt oaktsamt. 3 §(2) Gäldenär, som fortsätter rörelse Den som i konkurs undandrar el änder förbrukande av avsevärda ler undanliåller konkursförvaltning- medel utan motsvarande nytta för en egendom av betydenhet döms rörelsen eller lever slösaktigt eller för oredlighet i konkurs till fängelse inlåter sig på äventyrligt förelag el- i högst . Som undanhållande ter lättsinnig ansvarsförbindelse el- anses även underlåtenhet att vidta ter vidtager annan sådan åtgärd en åtgärd som erfordras för att och som därigenom uppsåtligen el- göra egendom tiUgänglig för kon- ler av grov oaktsamhet framkallar kursförvaltningen, eller förvärrar obestånd, dömes för vårdslöshet mol borgenärer till fängelse i högst . (2) Senaste lydelse 1981:827. Prop.1985/86:30 Nuvarande hddse Gäldenär, som vid konkurs eller förhandling om offentligt ackordar grov oaktsamhet föriiger tillgång, uppgiver obefinllig skuld eller lämnarannan sådan oriktig uppgift, dömes likaledes, om cj uppgiften rättas innan denbeedigas eller eljest lägges till grund för förfaran-del, för vårdslöshet mot h<}rgeiiä-rer. Vad nu sagts skall dock inte gälla den som undandrar ellerundanhåller egendom med uppsåt att dölja ett brott, för vilket han kan ådömsansvar. 4 § (3) då han är på (obestånd, gynnar viss borgenär när genom att betala skuldsom ej är förfallen, betala med annal än sedvanliga betalningsmedel elleröverlämna säkerliel som ej var betingad vid skuldens tillkomst etter genom attvidtaga annan sådan åtgärd, dömes, om åtgärden avsevärt förringar andraborgenärers rätt, för mannamån mol borgenärer till fängelse i högst två år.Detsamma skatt gälla, om gäldenären i otillbörligt syfte gynnar viss borgenärpå annal sätt än som sagts och andra borgenärers rätt därigenom avsevärtförringas. Gäldenär, som för alt främja ackord hemligen lämnar ellerullovar betalning eller annan förmån, dömes ock för mannamån mol borgenärer. Den sombetalar eller på annal sätt tiUgodoser en borgenär och därigenom avsevärtförringar en annan borgenärs rätt döms, om förfarandet gynnar någon som är närståendetill gäldenären på sätt som anges / 29 a § konkurslagen (1921:225), förmannamån mot borgenärer lill fängelse i högst . Vid bedömande av om någonborgenärs rätt avsevärt förringas skall även beaktas en skuld som uppkom förstefter tidpunkten för förfarandet, om skulden grundar sig på en omständighet somförelåg . 5 §(4) Om någonsom är bokföringsskyldig enligt bokföringstagen (1976:125) uppsåtligen etterav oaktsamhet underlåter att bokföra affärshändelser eller bevara räkenskapsmaterial,lämnar oriktiga uppgifter i bokföringen eller annars åsidosätterbokföringsskyldigheten och om rörelsens föriopp eller ekonomiska resultateller ställning till följd härav inle kan i huvudsak bedömas med ledning avbokföringen, döms han för bokföringsbrotl lill fängelse i högst eller,om Den som uppsåtligenetter av oaktsamhet åsidosätter honom åvilande bokföringsskyldighet enligtbokföringslagen (1976:125) genom all underlåta att bokföra affärshändelsereller bevara räkenskapsmaterial eller genom att lämna orikliga uppgifter ibokföringen eller på annal sätt döms, om rörelsens förlopp, ekonomiskaresultat eller ställning till följd härav inte kan i huvudsak bedömas medledning av bokföringen, för bokföringsbrotl till fängelse i högst eller,om (3) Senaste lydelse 1976:56. (4) Senaste lydelse 1982: \50. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. brottet är ringa, till böter. Är bröt- brottet är mindre allvarligi. till tet grovt, skall han dömas till fäng- böter.Är brottet grovt, skall han else i lägst och högst dömastill fängelse i lägst sex måna- . der och högst . 6 S För försök alt, såsom i 1 § tredje stycket sägs, urriket bortföra tillgång dömes tiU ansvar enligl vad i 23 kap. stadgas. 7 §(5) Begår den som är i gäldenärs ställe en gärning som avses i delta kapitel, skall handömas såsom om han själv vore gäldenär. Vad som har sagts om gäldenär skatti fråga om en sådan gärning som avses i 5 § gälla den bokföringsskyldige. Borgenär, som i fall varom förmäles i 4 § lager ellerlåter åt sig utlova betalning, säkerhet eller annan förmån, dömes förmedverkan tiU brottet endast om han brukar otUtbörtigt hot eller olittbörligilöfte om förmån eller liandtar i hemligt samförstånd med gäldenären. 8 §(5) Vårdslöshet mot borgenärer en Ugt 3 § första stycket må åtalas av åklagare endast om ålat finnes på kallat ur allmän synpunkt. 15 kap. 4 § Prövas utsaga som avses i 1 -3 §§ vara utanbetydelse för saken, skall ej dömas till ansvar. Vad nu sagts skall ock gälla, om Vad som har sagts nu skall också någon lämnat osann uppgift eller gälla, om någon förtigit sanningen angående sådant /.lämnat osann uppgift eller för- varom han ägt vägra att yttra sig tigit sanningen angåendesådant och omständigheterna innebära varom han ägt vägra all yttra sig skälig ursäkt för honom. och omständigheterna innebär skä- lig ursäkt för honom, eller 2. vid konkurs eller förhandling om offentligt ackord harbeedigat bouppteckning, vari förtigits tittgång, upplagils obefinllig skuld d- (5) Senaste lydelse 1982: 1.50. Prop, 1985/86:30 a. " ''''"'"'de lydelse Bilaga 4 Prop. Sammanställning av remissyttranden över departementspromemorian(Ds Ju 1983:17) Gäldenärsbrott. En översyn av 11 kap. med förslagtill ändringar över departementspromemorian (Ds Ju 1983; 17) GäldenärsbrottEn översyn av 11 kap. med förslag till ändringar har efterremissyttranden avgetls av hovrätten över och , hovrätten förVästra , , riksåklagaren (), , brottsförebygganderådet (BRÅ), , (), iStockholms län, bokföringsnämnden, juridiska fakultetsnämnderna vid ,Lunds och advokatsamfund, . Föreningen , Föreningen . Föreningen auktoriserade revisorer (), (), (), , . Svenska bankföreningen.Svenska sparbanksföreningen. Hovrätten över och har överlämnat ettyttrande från . Hovrätten för har överlämnatyttranden från och tingsrätter, RÅ har överlämnat yttrandenfrån överåklagarna i och åklagardistrikt saml cheferna förlänsåklagarmyndigheterna i , , och län.Länsstyrelsen i har överlämnat ett yttrande frän polisstyrelseni . Till hovrättens över och remissyttrande ärfogat ett särskilt yttrande av hovrättslagmannen . Till BRÅ:syttrande är fogad en reservation, avgiven av styrelseledamöterna samt föredraganden därstädes, byrådirektören . 1.1 Behovet av åtgärder Sä gott som alla remissinstanser som uttalar sig i frågananser att del finns behov av att se över och förenkla reglerna om gäldenärsbrott. Uttalanden i denna riktning görs av hovrätten över och , hovrätten för , och tingsrätter, , , tänsåklagarna i och län, , , , juridiska fakultetsnämnderna vid och universi- 67 1985/86:30 tet, ,domareförbundet, Föreningen , Föreningen . Föreningen , Föreningen , , SAF samt ackordscentralen. Frän flera häll framhålls emellertid attutrymmet för förenklingar trots allt är begränsat, närmast beroende på alt detvid utredning om gäldenärsbrott ofta är nödvändigt alt klarlägga kompliceradeekonomiska förhållanden. Tvä av dessa yttranden återges här. RÅ anför i denna del; Under senare är har ökade ansträngningar gjorts för attbekämpa bl. a. den ekonomiska brottsligheten. De ökade insatserna har därvidäven kommit att rikta sig mot gäldenärsbrotten. Den strängare synen pä gäldenärsbrottslighetenhar bl. a. tagit sig uttryck i partiella ändringar i lagstiftningen, som hafttill mål att avgränsa ansvaret till klart straffvärda fall och effektiviseralagstiftningen genom all minska de bevissvårigheter som varitförenade med beivrandet av dessa brott. Bland de partiella reformerna kannämnas viss avkriminalisering, förändrade broltsbeskrivningar, speciella ätalsregler,ökade insatser frän konkursförvaltare och näringsförbud. Den prioritering somskett av bl.a. gäldenärsbrotten har också kommit till uttryck genom attframförallt polis- och åklagarväsendet tillförts ökade resurser på området.Betydande utbildningsinsatser har gjorts och görs fortfarande. Den förändradesamhällssynen har också kommit till uttryck i strängare påföljder. Sammanlagethar samhällets insatser för att bekämpa den här aktuella brottslighetenväsentligt förstärkts. De gjorda insatserna får emellertid inte undanskymma attdet är förenat med stora svårigheter att effektivt bekämpa gäldenärsbrotten.Som påpekat i sin promemoria är det material som skallgenomgås i här aktuella mål ofta myckel omfattande och svåröverskådligt. Delär inte sällan fråga om komplicerade ekonomiska transaktioner, som liggerflera år tillbaka i tiden. Olika juridiska och fysiska personer kan varainblandade. På varje punkt föreligger vidare som regel ett förnekande från denmisstänkte och bevisproblemen är därför stora. Utredningarna blir oftasynnerligen resurskrävande både på polis- och åklagarsidan och utredningstidernatenderar all bli långa. Denna tidsutdräkt bidrar i sin tur ytterligare tillatt öka bevissvärigheterna, särskilt ger detta sig tillkänna idomstolsprocessen. Av promemorian framgår alt antalet anmälda gäldenärsbrottfrån t. o. m. 1982 ökat från knappt 500 till drygt 2000. Sistnämnda ärbalanserades cirka 1800 broltsanmälningar, vilket belyser hur lids- och resurskrävandeutredningarna om gäldenärsbrotl är. För åklagarväsendets del innebär det förnärvarande bl. a. att den övervägande delen av länsåklagarnas arbetstid las ianspråk för arbete med mål av denna brottstyp. har lett till att även delokala myndigheterna har kommit all i ökad utsträckning belastas med dessa mål. Betydande svårigheter föreligger således när del gälleralt komma tillrätta med den här aktuella brottsligheten och det behövsytterligare åtgärder för att öka effektiviteten och snabbheten hos de brottsbekämpandemyndigheterna. Beslut föreligger också om att ylterligare resurser skalltillföras bl.a. åklagarsidan. Utbildningen i ekonomiska frågor fortsätter. Förutomåtgärder av nu angivet slag är del också angeläget att göra en översyn avrättsreglerna på området. utgör härett värdefullt bidrag. Hon har försökt påvisa de brister som finns 68 i gällande lagstiftning ochföreslagit ändringar som, enligt hennes mening. synes befogade och kan leda till lättnader i tiUämpningen.Förslaget inne- Prop. 1985/86: 30 bär en principiellt genomgripande ändring i litibrmningenav bestämmelserna om oredlighet och vårdslöshet mot borgenärer. Syftet medhennes förslag, nämligen att underlätta för bl. a. polis, åklagare ochdomstolar alt bättre klara de uppgifter, som statsmakterna ålagt dem påföreliggande område, finns det all anledning att ställa sig bakom. Hennesförslag skapar en bättre systematik mellan olika slraffvärda förfaranden i 11kap. Hennes analys av olika förekommande problem är vidare i sig av stort värdeför de som praktiskt sysslar med hithörande frågor. Som framgår av underremissernaär meningarna emellertid delade om hennes förslag alltid leder till önskvärdaförenklingar. Överåklagaren i anför för sin del: Att gäldenärsbrott kräver stora utredningsresurser ochäven i andra avseenden vållar problem beror framförallt pä att i målen ofta ärfrågan om ett omfattande och svåröverskådligt material där det gäller att klariäggakomplicerade ekonomiska förhållanden. Pä grund härav torde situationen endast iringa mån kunna förändras genom ändringar i straffbestämmelserna inom ramenför gängse principer för strafflagstiftning. Ökad effektivitet i brotlbekämpningenpå detta område kan enligt min mening endast åstadkommas genom att ge åklagareoch även polis för den delen mera kvalificerad utbildning och genom alt anlitaekonomisk expertis särskilt då revisorer i den löpande utredningsverksamheten.Utnyttjande av ADB-tekniken torde också kunna bidra till ökad effektivitet,inte minst när det gäller all fastställa och bevisa obestånd. 1.2 Allmänt om förslagen , sparbanksföreningen och TCOtillstyrker utan närmare kommentar att förslagen läggs till grund förlagstiftning -TCO dock med den anmärkningen att organisationen förutsätter attförslagen i det fortsatta lagstiftningsarbetet samordnas med de förslag somförmögenhetsbrottsutredningen lagt fram i betänkandet (SOU 1983:50) översyn avlagstiftningen om förmögenhetsbrott utom gäldenärsbrott. i anser att förslagen böromarbetas med sikte på att förslärka statens ställning som borgenär och anför: Ett huvudmål vid utarbetandet av förslaget har varit attminska de tillämp ningsproblem som råder beträffande gäldenärsbrotten. En bidragande orsak till dessa svårigheter är att det ekonomiska mönstret förändrats betydligt. Det har t.ex. blivit alltmer vanligt att skatteskulder dominerar i konkurser. Förskjutning av borgenärsiniresset har ägt rum från det enskilda till det allmänna. Det allmännas behov av straffskydd mot ekonomisk brottslighet har alltmer betonats i skilda sammanhang. Denna attitydförändring kan enligt uppfattning delvis förklaras av statens underläge som borgenär jämfört med andra borgenärer vid utebli ven betalning. Slaten kan inte som andra borgenärer välja sina gäldenärer. Gäldenären kan genom underläten registrering och redovisning skaffa sig olovliga och självpåtagna skatlekrediter. När väl skatteskulden blivit rest- förd har staten begränsade möjligheter att hindra gäldenären fortsätta verksamheten under anspräktagande av det allmännas medel. Förslaget ger enligt uppfattning ett alltför svagt uttryck 69 1985/86; 30 för alt söka förbättra statens ställningjämfört med andra borgenärer. Straffansvaret för gäldenärsbrott har utformatssä, att hänsyn inte tas till vem som uppträder som borgenär. Således görs ettavsteg frän de senaste årens utveckling mot ökat slraffskydd för statens skatte-och avgiftsanspråk. Vid utformningen av förslaget har strävandel att tatillvara statens inlesse kommit i skymundan i det i och för sig vällovligasyftet att minska svårigheterna vid utredning av gäldenärsbrotten.Länsstyrelsen förordar därför en omarbetning av förslaget sä att även inomdetta område sker en särreglering beträffande staten som borgenär. En majoritet bland remissinstanserna ansluter sig i ochför sig lill huvuddragen i förslagen men förordar som närmareskall redovisas längre fram - all mer eller mindre långtgående ändringar ochtillägg görs i det fortsalla lagstiftningsarbetet. En synpunkt som framförsfrän flera håll är all förslagen generellt sett är ägnade all leda till enalltför omfattande kriminalisering och all det straffbara området därför börbegränsas i olika avseenden. Uttalanden i denna riktning görs av bl.a.domstolsverket, polisstyrelsen i saml juridiska fakulletsnämn-dernavid och . Åtskilliga remissinstanser anser emellertid från liknandeutgångspunkter att förslagen inle bör läggas till grund för lagstiftning. Tilldessa hör hovrätten över och , hovrätten för ,och tingsrätter, RA, och domareförbundet. Tre uttalanden av dessa återges här. Det av promemorieförfattaren uppställda målet (s. 31 y)att anpassa reglerna om gäldenärsbrott till dagens värderingar somstörsta möjliga klarhet eftersträvas för dem vars handlingssätt skall reglerasoch för dem som har att tillämpa reglerna är vällovligt. Detta mål haremellertid, enligt hovrättens mening, inte uppnåtts. a. är de föreslagnalagreglerna minst lika allmänt hållna som de nuvarande, varför förutsebarhelenbeträffande det kriminaliserade områdets omfattning snarare minskat.Samordningen med l.ex, återvinningsreglerna vid konkurs underlättas inte hellergenom förslaget. Beträffande behovet av straffbestämmelser till skydd förkreditgivare (s. 32-35) anges i promemorian att straffansvaret för gäldenärsbrott bör vara oberoende av vem som uppträder som borgenär. Del förs emellertid ett ingående resonemang om behovet av straffbestämmelser om gäldenärs brott till skydd för anspråk pä skatter och allmänna avgifter. Det grundläg gande syftet med de föreslagna lagändringarna synes vara att få till stånd en reglering som skärper det straffrättsliga ansvaret för åtgärder som äventyrar det fiskala intresset. Hovrätten har i och för sig förståelse för all man i dagens läge betonar skyddet för anspråk på skatter och avgifter. Reglerna om gäldenärsbrott får emellertid inte byggas upp för all tillgodose en borgenärskategori.