prop · G90340 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86:40 om samlad tillsyn av arbetsmiljön Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att tillsynen av arbetsmiljön vid vissa mindre arbetsställenden förs över från kommunerna till yrkesinspektionen. Riksdagen1985/86. Prop.1985/86:40 ] Förslag till Lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977: 1160) Härigenom föreskrivs att 7kap. 2 § arbetsmiljölagen (1977:1160) skall upphöra att gälla vid utgången av är 1986. Lag om ändring i arbetstidslagen (1982: 673) Härigenom föreskrivs att 20 § arbetstidslagen (1982:673)skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Arbetarskyddsstyrelsen och yr- Arhetarskyddsstyrelsen och yr- kesinspektionen skall utöva tillsyn kesinspektionen skallutöva tillsyn över efterlevnaden av denna lag över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som meddelas och de föreskrifter som meddelas med stöd av lagen. med stöd av lagen. Vid yrkesinspektionens tillsyn gäller i fråga om kommunalatillsynsman beslämmelserna i 7kap. 2 § arbetsmiljölagen (1977:1160). Denna lag träder i kraft . Ändringen innebär att andra stycket upphävs. Prop- 1985/86:40 Utdragur protokoll vid regeringssammanträdet , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , , , , , , Hulterström Proposition om samlad tillsyn av arbetsmiljön 1 Inledning Bestämmelserom skyldighet för kommunerna att medverka vid tillsynen av arbetsmiljön harfunnits sedan läng tid. förordning om minderårigas användandei arbete vid fabrik m. m. angavs en skyldighet för hälsovårds- ellerkommunalnämnd att övervaka förordningens efterlevnad. Denna förordning gälldeäven med lagen om skydd mot yrkesfara (yrkesfarelagen) som antogs år1889. Yrkesfarelagen, som avsåg industrin, omfattade bestämmelser om tillsyngenom särskilda yrkesinspektörer, de första i landet. Är 1909 lade yrkesfarekommitténfram förslag om dels en ny lag om arbetarskydd, dels en särskild lag omkommunala tillsynsmän. Sistnämnda lagförslag togs in i det förslag till lag omarbetarskydd som antogs av . I en särskild instruktion (1912:254) meddelades närmare föreskrifter för kommunala tillsynsmän. Reglerom den kommunala tillsynen återfinns f n. i arbetsmiljölagen (1977: 1160),förordningen med instruktion (1973:847) för yrkesinspektionen och iarbetarskyddsstyrelsens föreskrifter för kommunala tillsynsmän utfärdade år1980. Reglerna har förts över från tidigare lagstiftning och har i stort settvarit oförändrade sedan 1912 års arbetarskyddslag. Enligtarbetsmiljölagen åligger det kommun att efter samråd med yrkesinspektionenutse en eller fiera kommunala tillsynsmän med erforderlig kompetens att biträdayrkesinspektionen vid tillsyn över efterlevnaden av lagen och med stöd av dennameddelade föreskrifter. 1 arbetstidslagen (1982:673)görs, beträffande tillsyn,en hänvisning till den nämnda bestämmelsen i arbetsmiljölagen. De kommunalatillsynsmännen utövar därför också tillsyn enligt arbetstidslagen. Enligtinstruktionen för yrkesinspektionen biträds yrkesinspektionen inom varje kommunav en eller flera enligt arbetsmiljölagen utsedda kommunala tillsynsmän vidtillsyn av arbete som bedrivs utan användande av maskinella hjälpmedel ellerångpannor, kokare eller andra tryckkärl och i vilket i regel används mindre äntio arbetstagare. I instruktionen föreskrivs vidare om vissa särskildaåligganden för tillsynsman. Exempel pä detta är föreskrifter omkontakter mellan yrkesinspektionen och de ti /86. Prop.1985/86:40 kommunala tillsynsmännen, krav på tillsynen att hålla sigunderrättad om tillkomsten av nya arbetsställen och att rapportera dessa tillyrkesinspektionen samt regler om registerhållning och verksamhetsrapportering.Yrkesinspektionen kan med stöd av instruktionen ingripa mot kommunaltillsynsman som inte på ett tillfredsställande sätt fullgör sina åligganden. Däremothar yrkesinspektionen inte längre några sanktionsmedel mot en kommun som inteutövar tillsyn i tillräcklig omfattning. Möjligheten för yrkesinspektionen attingripa i detta avseende upphörde i samband med ändringarna iarbetarskyddslagen . Arbetarskyddsstyrelsenhar med stöd av instruktionen utarbetat föreskrifter för kommunalatillsynsmän. Dessa innehåller preciseringar av den kommunala tillsynensomfattning och utövande. I föreskrifterna ges exempel på enklare maskinellahjälpmedel eller tekniska anordningar som får användas på arbetsställen somstår under tillsyn. Tillsynen skall omfatta arbetsställen inomhantverk, handel, kontor och serviceinrättningar samt vissa mindre byggarbetsplatser.Tillsyn av verksamhet som bedrivs av staten, kommun eller landsting fåremellertid inte utövas av kommunala tillsynsmän. I vissa fall får tillsynenomfatta arbetsställen med upp till 20 arbetstagare. Det gäller bl. a. dagligvarubutiker,kaféer, kontor, banker och resebyråer. Grundenför fördelningen av arbetsställen mellan yrkesinspektionen och den kommunalatillsynen är den skillnad som ansetts råda mellan olika arbetsställen vadgäller risken för arbetsskador. Den kommunala tillsynen har därvid tilldelatsarbetsställen där det bedömts föreligga en liten risk för traditionellaarbetsskador. Den vidgning av arbetsmiljöbegreppet som har skett genom senareårs lagstiftning har inte kommit att beaktas vid fördelningen avtillsynsansvaret mellan yrkesinspektionen och den kommunala tillsynen. Detfinns f. n. ca 800 kommunala tillsynsmän i landet. Flertalet eller drygt 700har tillsyn som deluppgift kombinerad med annan tillsynsverksamhetinom främst miljö- och hälsoskyddsomrädet eller byggnadsverksamheten. Övrigakommunala tillsynsmän har antingen hel- eller deltidstjänst enbart förkommunal tillsynsverksamhet eller tillsyn som uppdrag vid sidan avandra kommunala tjänster, t. ex. som brandchef eller skyddsingenjör. Kostnadernaför den kommunala tillsynsverksamheten bestrids av kommunerna själva. År1981 framhöll socialutskott i betänkandet (SoU 1980/81:24) om anslagm. m. till att huvudmannaskapet förtillsynen av arbetsmiljön på de mindre arbetsställena borde föras över frånkommunerna till yrkesinspektionen. Enligt utskottet skulle emellertid enförutsättning för ett sådant beslut vara att de ekonomiska konsekvenserna avbeslutet klarlades och att en överenskommelse kunde träffas mellan regeringenoch . beslutade (rskr 263) att ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Frågan om ändrat huvudmannaskap har även senare behandlatsav Prop. 1985/86:40 (SoU 1981/82: 39, rskr 255 och SoU 1982/83:29, rskr 261). Med anledning av ställningstagande framhöll jagi budgetproposition (prop. 1982/83: 100, bil. 12) att jag, med hänsyntill det samhällsekonomiska läget, inte ansåg det riktigt att genomföra en sågenomgripande reform utan att denna först belysts inom ramen för en översynav den totala tillsynsverksamheten. Jag uttalade vidare att en sådan översynborde inledas och omfatta bl. a. rationaliserings-, effektiverings-och decentraliseringsfrågor. De ekonomiska konsekvenserna för stat och kommunav att yrkesinspektionen fär ett samlat tillsynsansvar för arbetsställena, dvs.även för dem som f n. omfattas av den kommunala tillsynen, borde belysassärskilt. Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag ijuli 1983 en särskild utredare' med uppgift att se över yrkesinspektionen ochden kommunala tillsynen. Enligt direktiven (Dir. 1983: 55) skulle utredaren,utöver huvudmannaskapsfrågan, även överväga yrkesinspektionens organisation,arbetsformer, tillsynsmetoder, distriktsindelning samt arbetsfördelningenmellan . Utredaren överlämnade betänkandet (DsA 1985:1) Samlad tillsyn av arbetsmiljön. I betänkandet föresläs att denkommunala tillsynen avskaffas och att tillsynsansvaret samlas hosyrkesinspektionen. I betänkandet läggs också fram vissa förslag avseendetillsynens inriktning, organisation och arbetsformer samt förslag i fråga omarbetsfördelningen mellan arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen.Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen uppdrog åt statensförhandlingsnämnd att uppta förhandlingar med huvudmännen för tillsynen avarbetsmiljön på de mindre arbetsställena om hur ett avskaffande av denkommunala Ullsynen skall kunna genomföras. En överenskommelse har träffatsmellan statens förhandlingsnämnd och den 11 oktober1985. Överenskommelsen möjliggör bl. a. för staten att fr. o. m.den 1 januari 1987 överta de tillsynsuppgifter som åligger kommunerna. Dearbetstagare som är anställda hos kommunerna och som är upptagna pä särskildförteckning som har fogats till förhandlingsprotokollet, skall erbjudas anställninghos yrkesinspektionen fr. o.m. Statens åtaganden i dennadel förutsätter att särskilda avtal träffas mellan staten och berörda kommunerföre . För att en förändring av huvudmannaskapet skall kunna ägarum är det angeläget, bl. a. med hänsyn till deuppsägningsregler m. m. som gäller inom det kommunala området, att riksdagenfattar beslut i frågan före utgången av . I fortsättningen kommer jag att behandla enbart frågan omhuvudmannaskapet för tillsynen av arbetsmiljön vid vissa mindre arbetsställen.De övriga frågor som har tagits upp i betänkandet Samlad tillsyn av arbetsmiljönavser jag återkomma till i ett senare sammanhang. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas som bilaga 1 en sammanfattning avbetänkandet i de delar som behandlar den kommunala tillsynen. Som bilaga 2 börfogas en förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av derasyttranden. De överenskommelser som har träffats mellan staten och bör i sin helhet fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 3. 3 Samlad tillsyn av arbetsmiljön Milt förslag: Den kommunala tillsynen avskaffas ochyrkesinspektionen får ett samlat tillsynsansvar för arbetsmiljön. Förslagetföranleder ändringar i bestämmelserna om tillsyn i 7 kap. 2 § arbetsmiijöldgen(1977:1160) och i 20 arbetstidslagen (1982:673). Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Det övervägande antalet remissinstansertillstyrker utredningens förslag i dess helhet. Skälen för mitt förslag: En rad utredningar har sedanbörjan av 1900-ta-let behandlat frågan om kommunernas medverkan vid tillsynenav arbetsmiljön. Genomgående har dessa utredningar kunnat konstatera att denkommunala tillsynen inte fungerar effektivt. En förklaring till den lågaeffektiviteten som har förts fram har varit att den kommunala tillsynenhuvudsakligen bedrivits av personer som har haft tillsynen enligt arbetsmiljölagensom en delsyssla. Tillsynsmännen har dessutom i mänga fall haft otillräckligutbildning i arbetsmiljöfrägor. En annan förklaring som har återkommit itidigare utredningar är att såväl arhetarskyddstyrelsen som yrkesinspektionenhar ägnat för liten uppmärksamhet åt att leda och att samverka med denkommunala tillsynen. Samtliga dessa utredningar har emellertid på olika grunderdragit slutsatsen att den kommunala tillsynen bör bestå och har lagt fram olikaförslag till åtgärder för att komma till rätta med konstaterade brister ochhöja den kommunala tillsynens effektivitet. Den nu aktuella utredningen, som har haft i uppdrag att seöver yrkesinspektionen och den kommunala tillsynen, har i stort sett kommitfram till samma bedömning av och förklaring till bristerna i nuvarandeorganisation och verksamhet som de tidigare utredningarna. Enligt min meninghar utredningen på ett övertygande sätt visat att ett grundläggande problem itillsynen av arbetsmiljön på mindre arbetsställen är just det dubbla huvudmannaskapet.Uppdelningen mellan statlig och tillsyn bygger också på numeraföråldrade förutsättningar, nämligen att risken för ohälsa och olycksfall ärmindre på små än på stora arbetsställen. Den snabba tekniska utvecklingen samt den ökadeanvändningen av t. ex. maskinella hjälpmedel och kemiska produkter har medförtatt företagsstorleken i sig inte har den avgörande betydelse för riskbildensom man har utgått från. Utredningen har, genom egna undersökningaroch via arbetsskadestatistik, visat att skaderiskerna generellt sett inteskiljer sig mellan stora och små arbetsplatser i samma bransch. kerna har klart större samband med branschinriktning änmed arbetsstäl- Prop. 1985/86:40 lenas storlek. Denna utveckling harmedfört att de förutsättningar som har legat tillgrund för fördelningen av arbetsställen mellan yrkesinspektionen och denkommunala tillsynen inte längre gäller. Jag anser mot denna bakgrund att tiden nu är mogen attavskaffa den kommunala tillsynen och överföra ansvaret för tillsynen avarbetsmiljön vid de mindre arbetsställena till yrkesinspektionen. Förslagetinnebär att bestämmelserna om tillsyn i arbetsmiljölagen och iarbetstidslagen skall upphöra att gälla. Vad jag nu har anfört föranledersåledes ändringar i 7 kap. 2 § arbetsmiljölagen och i 20 § arbetstidslagen.Förslaget förutsätter vidare vissa ändringar i förordningen med instruktion föryrkesinspektionen. Jag avser därtör att föreslå regeringen att, vid riksdagensbifall till mitt förslag, besluta om ändringar i instruktionen för yrkesinspektionen. Ett samlat statligt huvudmannaskap för tillsynen avarbetsmiljön medför en rad fördelar från effektivitets- och kvalitetssynpunkt.Det bör t.ex. kunna ge bättre förutsättningar för likformighet irättstillämpningen samt underlätta ledning, samordning och utvärdering avtillsynsverksamheten. Det möjliggör också samlade prioriteringar mellan olikabehov och insatsområden. bör man i tillsynsarbetet bättre kunnautnyttja den samlade kompetensen i tillsynsorganisationen. Informations- ochutbildningsfrågor bör dessutom bli lättare att hantera i en sammanhållenorganisation. Tillsynspersonalen kan få en utbildning på lika villkor och gesmöjlighet att specialisera sig. Därtill kommer de samordningsvinster som kan uppnås genombortfallet av det dubbelarbete som följer av svårigheterna att avgränsatillsynsområdet. Registrering av arbetsställen är en uppgift som kräver storaarbetsinsatser både inom yrkesinspektionen och den kommunala tillsynen. F.n.förs register över de mindre arbetsställena inom båda tillsynsorganisationerna.Avskaffandet av den kommunala tillsynen bör kunna leda till enklare ochrationellare registreringsarbete och därmed bättre uppföljning avtillsynsinsatserna. Jag vill i detta sammanhang erinra om att regeringen våren1984 har beslutat att bygga upp ett samordnat datorbaserat arbetsställeregistervid yrkesinspektionsdistrikten, vilket i sig också bör kunna öka effektiviteteni verksamheten. I likhet med utredningen anser jag det angeläget attyrkesinspektionen efter en omorganisation särskiltuppmärksammar de många små företag och arbetsställen, som har omfattats avkommunal tillsyn. Förutom att arbetsmiljöriskerna generellt sett inte är mindrevid mindre arbetsställen än vid större i samma bransch finns flera andra skälför yrkesinspektionen att förstärka tillsynen av mindre arbetsställen. Småarbetsställen saknar ofta lokal skyddsverksamhet och företagshälsovård. Bakomdetta ligger i sin tur låg facklig organisationsgrad bland de anställda ochdärmed ofta avsaknad av kollektivavtal om arbetsmiljön. Arbetsmiljökunskapernaoch kännedomen om företagshälsovård är också i många fall bristfälliga i de småföretagen. I regeringens proposition (prop. 1984/85:89) omföretagshälsovård och 7 1985/86: 40 arbetsanpassning framhöll jag attyrkesinspektionen har en viktig uppgift när det gäller att informera omföretagshälsovården som medel att forma en god arbetsmiljö liksom om vikten avatt utveckla ett lokalt samarbete om arbetsmiljöfrågor. Särskilt gäller dettade företag som inte omfattas av arbetsmiljöavtal, dvs. i allmänhet små företag. Företagshälsovården måste ha samarbetspartners iskyddsorganisationen för att kunna verka pä avsett sätt. Därför är detangeläget att yrkesinspektionen prioriterar insatser för att förbättraskyddsarbetet och arbetsmiljömedvetandet i de små företagen. En sådaninriktning av yrkesinspektionens verksamhet skulle enligt min mening utgöraett väsentligt stöd i det arbete som har satts i gång för att stärka den lokalaskyddsverksamheten och främja utbyggnaden av företagshälsovården till attinnefatta även de många små företagen. Ett avskaffande av den kommunala tillsynen innebär attantalet arbetsställen för vilka yrkesinspektionen får ett tillsynsansvarfördubblas. Om man däremot ser till antalet anställda uppgår ökningen till ca10%. Ökningen kommer att variera i omfattning mellan olikadistrikt. Storstadsdistrikten har på grund av storlek ochnäringsgrensfördelning mer än hälften av alla anställda inom arbetsställen somomfattas av tillsyn. Effekten av det förändrade huvudmannaskapet tordedärför bli störst i dessa distrikt. Konsekvenserna för de andra distriktenkommer att variera, bl. a. beroende pä vilken praxis man har tillämpat vidfördelning av arbetsställen mellan yrkesinspektionen och den kommunalatillsynen. Med hänvisning till de generella direktiv som gäller för finanseringav reformer lämnade utredningen inte något konkret förslag om resursförstärkningartill yrkesinspektionen i samband med ett övertagande av kommunernastillsynsuppgifter. Utredningen tog inte heller ställning i de frågor somförutsattes bli föremål för förhandlingar mellan staten och kommunerna. För egen del delar jag utredningens bedömning attyrkesinspektionen måste kompenseras ekonomiskt och personellt med hänsyn tillde vidgade tillsynsuppgifter som uppstår när den kommunala tillsynen avskaffas.En överföring av resurser från kommunerna till staten är en förutsättning föratt yrkesinspektionen skall kunna förstärka tillsynen av små arbetsställen isamband med omorganisationen och på , med bibehållen ambitionsnivå,klara tillsynen av det ökade antalet arbetsställen. Det är också viktigt attyrkesinspektionen anpassar sin organisation och sina arbetsformer till de nyaförutsättningarna på ett ändamålsenligt sätt. Som jag tidigare anfört har en överenskommelse nu träffatsmellan statens förhandlingsnämnd och om tillsynen avarbetsmiljön på de mindre arbetsställena. Överenskommelsen möjliggör bl.a. för staten att fr.o.m.den 1 januari 1987 överta de tillsynsuppgifter som åligger kommunerna. De arbetsta gare som-är anställda hos kommunerna och som är upptagna på särskild förteckning som har fogats till förhandlingsprotokollet, skall erbjudas an ställning hos yrkesinspektionen fr. o.m. Statens åta ganden i denna del förutsätter att särskilda avtal träffas mellan staten och 8 berörda kommuner före den 1 april1986. Som en följd av ändradansvarsfördelning mellan staten och kommuner- Prop. 1985/86: 40 na i frägaom tillsynen av arbetsmiljön pä de mindre arbetsplatserna skall, fr. o. m. år1987, ca . överföras från kommunerna till staten. Jagavser att senare föreslå regeringen att, vid bifall till mitt förslag,godkänna den nu träffade överenskommelsen. Enligtmin mening bör den ekonomiska ersättning som staten erhåller från kommunernakomma yrkesinspektionen till godo. Jag avser att återkomma till frågan omyrkesinspektionens resurser för tillsynsverksamheten i samband medbehandlingen av anslaget C 1. Arbetsmiljö Tillsyn och forskning under tiondehuvudtiteln budgetproposition. Detär viktigt att man inom tillsynsorganisationen på bästa sätt tar vara päerfarenheter och kunskaper hos den kommunala tillsynspersonal som i samband medomorganisationen övergår till anställning hos yrkesinspektionen. Jag delaremellertid den uppfattning som arbetarskyddsstyrelsen, LO och TCO har givituttryck för i sina remissvar, nämligen att det är väsentligt attomorganisationen inte leder till en skiktning bland inspektörer och uppgifter.Tillsynen av de tillkommande arbetsställena måste integreras iyrkesinspektionens verksamhet. Det fär inte uppstå en situation där vissainspektörer ges i uppgift att enbart sköta tillsynen av arbetsställen somtidigare har legat under den kommunala tillsynen. Motdenna bakgrund anser jag det synnerligen angeläget att den kommunalatillsynspersonal som överförs ges erforderlig vidareutbildning så att de kanfullgöra de vidgade arbetsuppgifterna inom yrkesinspektionen. Det ankommer påarbetarskyddsstyrelsen att uppmärksamma behovet av vidareutbildning ochkompetensutveckling för den personal som berörs. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom arbetsmarknadsdepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändring iarbetsmiljölagen (1977: 1160) 2. lag om ändring iarbetstidslagen (1982: 673). Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga de upprättade lagförslagen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1985/86:40 Bilagal Sammanfattning av betänkandet (Ds A 1985: 1) Samladtillsyn av arbetsmiljön i den del som avser den kommunala tillsynen Utredningenföreslår att den kommunala tillsynen avskaffas. En rad tidigare utredningarunder har behandlat frågan om den kommunala tillsynen. I dessa hardet gång på gång fastslagits att det finns brister i den kommunala tillsynen. Denkommunala tillsynen fungerar fortfarande mycket ojämnt mellan olika kommuner.Tillgängligt underlag i form av statistik etc. är dock otillräckligt för attgöra en samlad utvärdering av tillsynens nivå och effektivitet. Denkommunala tillsynen bygger enligt utredningens mening på föråldradeförutsättningar, t. ex. att små arbetsställen i allmänhet saknar tekniskutrustning och att de har en lägre risknivå. Utredningen visar attskaderiskerna generellt sett inte skiljer sig mellan stora och små arbetsställen.Detta framgår bl. a. av litteratur på området och den officiella arbetsskadestatistiken. Utredningenanser att ett samlat statligt huvudmannaskap innebär att de resurser som ställstill tillsynens förfogande kan utnyttjas mer effektivt. De små arbetsställenabör uppmärksammas mer av tillsynsmyndigheterna , eftersom de iförhållande till större arbetsplatser saknar egna resurser förarbetsmiljöarbete. Utredningenbedömer att yrkesinspektionen måste fä ett resurstillskott med hänsyn till devidgade tillsynsuppgifter som uppstår när den kommunala tillsynen avskaffas.Utredningen förutsätter att de ekonomiska och personalmässiga frågornabehandlas i förhandlingar mellan staten och Svenska kommunförbundet.Avvecklingen av den kommunala tillsynen bör vidare ske utan dröjsmål. Förteckning över remissinstanser och sammanställning avderas yttranden över betänkandet (Ds A 1985: 1) Samlad tillsyn av arbetsmiljöni den del som avser den kommunala tillsynen Yttrandenhar avgivits av trafiksäkerhetsverket (TSV), (SjöV), produktkontrollnämnden,(), arbetarskyddsstyrelsen, statens planverk,sprängämnesinspektionen (SÄI), statens energiverk, statens mät- och provråd,statskontoret, (), (),kemikommissionen, AB Statens anläggningsprovning. ,Centralorganisationen /SR, Föreningen teknisk företagshälsovård. Landsorganisationeni (LO), , i ,i , i län, länsstyrelseni , i . (), Svenska kommunförbundet.Svenska kyrkans , hantverks- ochindustriorganisation-Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen), (), , kommun, kommun,. kommun och kommun. Arbetarskyddsstyrelsenhar bifogat yttranden från samfliga yrkesinspektionsdistrikt. LO har bifogadyttranden frän , ,, . Hotell- och RestauranganställdasFörbund, , ,, ,, , , i , iHalland-Älvsborg, i , iStockholms län, i Sydöstra , i , LO-distrikteti samt LO--sektionen i . i harbifogat yttranden frän , , och Olofströmskommuner. i län har bifogat yttranden fränHässleholms kommun, SHIO-Familjeföretagen i och Handelskammare.Länsstyrelsen i har bifogat yttranden från kommun ochJämtlands läns landsting. Yttrandenhar dessutom inkommit från (), - arbetsolycksfallsgruppen, kommun. ,kommun, kommun, i . , Samarbetskommit-tén för miljö- och hälsoskyddsnämnderna irikets större kommuner. samt ett antalkommunala tillsyns- Prop.1985/86:40 Den kommunala tillsynen Utredningen föreslår att den kommunala tillsynen avskaffasoch att yrkesinspektionen övertar de tillsynsuppgifter som åliggerkommunerna. Enligt utredningen innebär ett samlat statligt huvudmannaskap att deresurser som ställs till tillsynens förfogande kan utnyttjas mer effektivt.