prop · G903118 · 1985-12-31 00:00:00 — Finnesinom vägförenings område mark, som i byggnadsplan av-- setts till annan allmänplats än väg, skall föreningens väghållning omfatta Jämväl iordningställandeoch underhåll av dylik plals. Vad i detla kapitel sägs om väg skall i tillämpligadelar gälla belräffande sådan allmän plats. Förområde, inom vilket tätare bebyggelse har uppkommit eller kan väntas uppkommainom nära förestående tid, får i den ordning nedan sägs förordnas, att defastigheter, som i sin helhet eller till någon del är belägna inom området,skall uigöra en samfällighet (vägförening) med ändamål att ombesörja ochbekosta väghållning i fråga om de vägar, vilka förklaras skola anses såsomföreningens vägar, samt alt handha de i föreningen ingående fastighetemasgemensamma angelägenheter i övrigt rörande dessa vägar. Finns inom en vägförenings område mark, som i endetaljplan där kommunen inte är huvudman för allmänna platser, avsatts tillannan allmän plats än väg, skall föreningens väghållning omfatta även iordningställandeoch underhåll av en dylik allmän plals. Vad i detta kapitel sägs om väg skalli tillämpliga delar gälla ifråga om en sådan allmän plats. Ej mä föreningen utöva verksamhet, som är främmande fördess nu angivna ändamål, föreningen dock obetaget atl ombesörja vägbelysning. Då slutligen avgjorts att väg skall byggas eller tagas ianspråk såsom vägförenings väg, äge föreningen mot ersättning förmarkupplåtelse och annat intrång //// sig lösa rätt all för ändamålet begagnavägmar- ' Senaste lydelse 1954:197. "Senaste lydelse1954:197. Då detslutligen har avgjorts alt en väg skall byggas eller tas i anspråk såsomvägförenings väg, får föreningen mot ersättning för markupplåtelse och annatintrång lösa lUl sig rätt all för ändamålet begag- keneller den befintliga vägen. Medför vägens anläggning eller övertagande tillväghållning Jämväl nytta för den till ersättning berättigade, skall hänsyndärtiU tagas vid ersättningens bestämmande. För föreningens rätt atl begagnabefintlig väg skall ej, med mindre särskilda skäl därtiU äro, gäldas ersättningtill fastighet, som ingår i föreningen. Att mark Jämväl i vissa andra fall måtagas i anspråk utan ersättning, därom stadgas i byggnadslagen. navägmärken eller den befintliga vägen. Medför vägens anläggande ellerövertagande lill väghållning även nytta för den som är berättigad tillersättning, skall hänsyn tas till det, när ersättningen bestäms. För räil förföreningen atl begagna en befintlig väg skall inte, om det inte föreliggersärskilda skäl //// det, betalas ersättning till fastigheter, som ingår iföreningen. Bestämmelser om alt mark även i vissa andra fall får tas ianspråk utan ersättning finns i (0000:000). Skall väg byggas så atl den korsar eller eljest berörallmän väg, järnväg, spårväg, kanal eller floltled, äge vad i 41 § stadgalsmolsvarande tillämpning. Tarvas för vägförening rätt, som i 13 § avses, skall underdär stadgade villkor dylik rätt för föreningen upplåtas. över vägförenings väg må grind eller led ej bibehållaseller uppsättas med mindre därtill givits tillstånd i den ordning nedan sägs. Finnerlänsstyrelse anledning till anlagande att förhållandena å viss ort inom länetpåkalla bildande av vägförening, skall frågan företagas tiU handläggning vidförrättning i den ordning nedan omförmäles. Finnerlänsstyrelsen anledning till anlagande att förhållandena på viss ort inom länetpåkallar att en vägförening bildas, skall frågan tas upp och handläggas vidförrättning i den ordning som föreskrivs i det följande. Delsamma skall gällaom en ägare lill fastighet, som enligt en detaljplan helt eller tiU viss delskall användas till en sådan väg eller annan allmän plats, för vilken kommuneninte är huvudman, begär det och det inte är uppenbart onödigt. Rätt att föra talan vid förrättningen tillkommer ägare ochi 5 § avsedd innehavare av fastighet, som saken förmenas angå, samt innehavareav nyttjande- eller servitutsrätt med avseende å faslighelen, envar i vadfrågan rör hans rätl. Omförordnande av förrältningsman, biträde vid förrättningen av gode män samtutseende av sakkunnigt biträde åt förrältningsman gälle vad i 19 § förstasiycket, 20 § och 22 § första siycket försia punkten sägs. Beträffandeförrättningen i övrigt skola bestämmelserna i 23 §, 24 § första stycket, 25 §och 29-31 §§ äga motsvarande tillämpning, dock att underrättelse om lid ochställe för sammanträde städse skall tillställas byggnads- Senaste lydelse 1971:1049. nämndensamt alt anteckning som omförmäles i 31 § andra stycket må underlåtas. Förrättningsmannenoch hans biträden samt gode männen vare berättigade att erhålla tilllräde lillfastigheler och byggnader samt att därvid övergå ägor och anbringa märken ellersignaler i vad det finnes erforderligt för uppdragets fullgörande, varvid skalliakttagas atl skada å egendom såvitt möjligt undvikes. Förrätlningsmannenoch sakkunnigt biträde äge för uppdraget njuta ersättning med belopp som, därej annorlunda är eller varder särskilt stadgat, på ansökan bestämmes avlänsstyrelsen. Om ersättning åt god man gälle vad som är eller varder stadgatom gode män vid fastighetsbildningsförrättningar. Ersättning, som nusagls, så ock annan av förrättningen föranledd kostnad skall gäldas avvägför-eningen eller, om vägförening ej kommer lill stånd, av kronan. Därkostnad föranletts uteslutande av viss sakägares yrkande eller bestridande, mådock, om så prövas skäligt, sakägaren förpliktas gälda sagda kostnad. Ersättning enligt femtestycket skall, liksom annan kostnad som föranleds av förrättningen, betalas avvägföreningen eller, om en vägförening inte kommer lill stånd, av staten. Omen kostnad föranlelts uteslutande av en viss sakägares yrkande ellerbestridande, får dock, om så anses skäligt, sakägaren förpliktas att belalakostnaden. Då slutligen avgjortsatl vägförening skall bildas saml förrättningskartan i erforderlig månkompletterats, skola kopior av kartan samt avskrifter avförrättningsutlåtandel och i 80 § omförmälda förteckningar jämte beslut, sommå hava meddelats över utlåtandet, av överlämnas tillvägföreningen ävensom till länets lantmäteri-kontor eller, där områdel är belägetinom stad eller samhälle, för vilket byggnadslagens bestämmelser angående stadäga tillämpning, till stadens eller samhällets byggnadsnämnd. Rörer ärendetområde av såväl egentliga landsbygden som ock stad eller samhälle, som nunämnts, skola kartkopia och avskrift av handlingarna tillställas bådelantmäterikontoret och . Dä det slufligen haravgjorts alt en vägförening skall bildas samt förrättningskartan har kompletteratsi erforderlig mån, skaU kopior av kartan samt avskrifter avför-rältningsutlålandet och av de förteckningar som nämns i 80 § jämte beslut,som kan ha meddelals över utlåtandet, av överlämnas tillvägföreningen, ävensom lill fastighetsbildningsmyndighetenochfaslighetsregistermyndigheien, om inte är fastighetsregistermyndighet,samt tiU . * Senaste lydelse 1954:197. Där det finnes påkallat för tillgodoseende av trafiksäkerheten äger länsstyrelse med avseende å viss enskild väg inom länet eller del av sådan väg förordna, alt inom ell avslånd av högsl tolv meler från vägbanans milt ej må utan tillslånd uppföras byggnad, uppsättas stängsel, som skymmer utsikten över vägbanan, eller vidtagas annan dylik för trafiksäkerheten menlig anordning. Vid korsning i samma plan mellan enskilda vägar eller mellan enskild väg och järnväg eller spårväg må förordnandet utvidgas atl avse etl område, som begränsas av räta linjer mellan punkter belägna i vägarnas mittlinjer högst femtio meler från korsningen. Därdet är påkallat för att tillgodose trafiksäkerheten får förviss enskild väg inom länel eller en del av en sådan väg förordna att det inometl avslånd av högsl från vägbanans milt inte får utanlänsstyrelsens lillslånd uppföras byggnader, göras tillbyggnader eller utförasandra anläggningar eller anordningar eller vidtas andra sådana åtgärder somkan inverka menligt på trafiksäkerheten. Vid korsning i samma plan mellanenskilda vägar eller mellan enskild väg och järnväg eller spårväg fårförordnandet utvidgas att avse ett område, som begränsas av räta linjer mellanpunkter belägna i vägamas mittlinjer högst femtio meter från korsningen. Innanlänsstyrelsen meddelar förordnande, som avses i försia styckel, skalllänsstyrelsen verkställa erforderlig ulredning saml därvid bereda deväghållningsskyldiga eller för dem utsedd styrelse, markägare och andra, somhava elt väsentligt inlresse av frågan, tillfälle att muntligen ellerskriftligen yttra sig i ärendet. Ommeddelat förordnande skall, utöver den underrättelse angående förordnandet somsker enligt allmänna bestämmelser, meddelande intagas i ortstidning. Därjämteskall förordnandet införas i länels författningssamling. Har ansökan omtillstånd enligt 100 § försia siycket atl å fastighet uppföra byggnad ellereljesl vidtaga i samma stycke omförmäld anordning icke bifallils och medfördetta atl pågående markanvändning avsevärt försvåras, äro faslighelsägaren ochinnehavare av nyttjanderätt eller annan särskild rätt lill faslighetenberättigade till ersättning av kronan för den skada de härigenom lida. Ersällningvarom sägs i försia styckel skall bestämmas alt ulgå på en gäng; dock måersättningen, om särskilda skäl äro därtiU, på begä- Har en ansökan omtillstånd enligt 100 § försia stycket inte bifallils och medför detta allpågående markanvändning avsevärt försvåras, är fastighetsägaren och innehavareav nyttjanderätt eller annan särskild rätt till faslighelen berättigade tillersättning av staten för den skada som de lider härigenom. Ersättningenligt första siycket skall bestämmas alt ulgå på en gäng. Ersättningen fårdock, om särskilda skäl föreligger, pä begä- ' Senaste lydelse1976:639. ' Senaste lydelse 1972:788. ran antingen av kronaneller av fastighetsägaren eller annan sakägare fastställas att utgå med visståriigt belopp med rätl för kronan eller den ersättningsberättigade atl erhållaomprövning vid ändrade förhållanden. Vad i fråga om ersättningavlalals eller uppenbariigen fömtsatts skola gälla mellan kronan och sakägareskall gällayå/TJVfl/ mot den som efter det rätten till ersättning uppkomförvärvat sakägarens rätt / avseende å fastigheten. ran antingen av stateneller av fastighetsägaren eller annan sakägare fastställas atl ulgå med visslärligt belopp med rätt för staten eller den ersättningsberättigade atl erhållaomprövning vid ändrade förhållanden. Vad som i fråga omersättning har avtalats eller uppenbarligen har fömtsatts skola gälla mellanstaten och sakägare skall gälla även möt den som efter det att rätten lill ersättninguppkom har förvärvat sakägarens rätl med avseende på fastigheten. 103§' Är fastighetsägare jämlikt 102 § tillkommande ersättning bestämd att utgå påen gång och har fastighelen genom inskränkningen i förfoganderätten undergåttsådan minskning i värde att den kan antagas ej utgöra full säkerhet förborgenär, som då rätten lill ersättning uppkom hade panträtt i fastigheten,skall ersättningen nedsättas hos länsslyrelsen; och skall om fördelning ochutbetalande av nedsatt belopp saml verkan därav i tillämpliga delar gälla vadsom är stadgat för del fall att nyttjanderätt eller servitutsrätt upplåtesgenom expropriation. Omborgenär som avses i första Om en borgenär som avses i förs-slyckellider förlust lill följd av att ta stycket lider förlust lill följd av nedsättning ej skett, har han rätt till gottgörelse av kronan för föriuslen mol avskrivning å fordringshandlingen. Detsamma gäller, om borgenär lider förlust därigenom alt ersättning blivit för lågt beräknad och ersättningen till föUd av överenskommelse mellan kronan och den ersättningsberälligade eller av annan anledning ej blivit prövad av domslol. atlnedsättning inte har skett, har han rätt till gottgörelse av staten förförlusten mot avskrivning på fordringshandlingen. Detsamma gäller, om enborgenär lider förlust därigenom atl en ersättning blivit för lågt beräknadoch den lill följd av överenskommelse mellan staten och denersättningsberätligade eller av annan anledning inte prövats av domstol. Den som på gmnd avföreläggande enligt 101 § bortskaffat eller ändrat befintlig anordning vidväg är berättigad till ersättning av kronan för sina koslnader härför ävensomför den skada i övrigt som genom åtgärden må hava uppkommit för honom.Ersättningen skall bestämmas att utgå på en gång. Den som på gmnd avföreläggande enligt 101 § har bortskaffat eller ändrat en befintlig anordningvid väg är berättigad till ersättning av staten för sina kostnader för deltaoch för den skada i övrigt som genom åtgärden kan ha uppkommit för honom.Ersättningen skall bestämmas att utgå på en gång. 'Senaste lydelse 1972:788. '" Senaste lydelse 1954:197. 105 §" Den som vill göra anspråk på ersättning enligt 102, 103 eller 104 § skall göra framställning därom hos . Kan överenskommelse icke träf- fas om ersättningen, som gjort framställningen att instämma sin lalan lill den fastighetsdomstol,inom vars domkrets den av förordnandet eller föreläggandet berörda marken ärbelägen. Jämväl kronan äger påkalla prövning av ersättningsfrågan enligt vadnu sagts. I fråga om rättegångskostnader och kostnader vid fördelning av ersättninggäller expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar. OgUlas yrkande omersättning i mål som ej anhängiggjorts av kronan, lillämpas dock allmännaregler om rättegångskostnader. Om den som framställer ersättningsanspråk harhaft skälig anledning att få sin talan prövad av domstol, får i stället efleromständigheterna förordnas, att kronan skall ersätta honom hansrättegångskostnad eller att vardera parten skall bära sin kostnad. Kan överenskommelse inteträffas om ersättningen, har den som gjort framställningen alt instämma sintalan till den fastighetsdomstol, inom vars domkrets den mark som berörs avförordnandet eller föreläggandet är belägen. Även staten kan begära prövningav ersättningsfrågan. I fråga om rättegångskostnader och kostnader vid fördelningav ersättning gäller expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar. Omett yrkande om ersättning i mål, som inte har anhängiggjorts av staten,ogillas, skall istället allmänna regler om rättegångskostnader tillämpas. Omden som framställer ett ersättningsanspråk har haft skälig anledning alt få sinlalan prövad av domstol, får i stället efler omständigheterna förordnas, atlstaten skall ersätta honom hans rättegångskostnad eller alt vardera partenskall bära sin kostnad. Denna lag träder ikraft . "Senaste lydelse 1972:788. °-1985/86: ii8 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , ,, , , , , , , , , , , Lagrådsremiss om ändringar i väglagen (1971:948) och lagen(1939:608) om enskilda vägar Regeringenbeslöt resp. detta år att genom proposition föreslåriksdagen att anla dels ell förslag lill ny plan- och bygglag, PBL (prop.1985/86:1), dels etl förslag lill lag om hushållning med naturresurser m.m.,NRL (prop. 1985/86:3). Lagförslagen har granskals av lagrådet. PBL-förslagelgrundades på PBL-ulredningens betänkande (SOU 1979:65 och 66) Ny plan- ochbygglag och NRL-förslagel på departementspromemorian (Ds Bo 1984:3) Förslagtill lag om hushållning med naturresurser m. m. Både utredningens belänkandeoch departementspromemorian innehåller förslag till ändringar i väglagen isyfte atl åstadkomma en anknytning mellan den lagen och PBL resp. NRL. Genombeslut samt och remitteraderegeringen lill lagrådel förslag till vissa följdändringar med anledning av bl.a. förslagen till PBL och NRL. följande lar jag upp de ändringar i väglagen (1971:948) och lagen(1939:608) om enskilda vägar som föranleds av PBL- och NRL-förslagen.Ändringarna innebär atl de båda lagarna anpassas lill PBL och NRL. Vidareföreslårjag vissa ändringar i väglagen som gmndas på en framställning avvägverket . Mina förslag i denna del går ut pä all vissabeslutsbefogenheter förs över från länsstyrelserna till väghållningsmyndigheterna,att väghållningsmyndighelerna själva skall få la bort otillåtna anordningar m.m. inom etl vägområde och alt besvärsordningen i vissa avseenden ändras. Slutligenföreslår jag vissa i huvudsak redaktionella ändringar i väglagen. Dessaförslag har tillkommit under ärendets beredning inom . Ensammanställning av remissyttrandena över PBL-ulredningens betän kande gavs ut i febmari 1982 (SOU 1982:9). En sammanställning av 28 remissyttrandenaöver departementspromemorian har gjorts inom bo- Prop. 1985/86:118stadsdepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet angående NRL(Dnr F309/84). Remissytirandenöver vägverkels framställning har avgells av kammarrällen i , trafiksäkerhetsverket, , slalens planverk, länsstyrelsernasorganisalionsnämnd, länsslyrelserna i , och ,, Riksförbundei för enskildväghållning samt . Ensammanställning av remissyttrandena har gjorts och finns tillgänglig i ärendet(dnr RS 1872/83). Belräffandede ändringar som är föranledda av PBL- och NRL-förslagen har jag samrått medchefen för . Isamband med regeringens beslut atl till lagrådet remitterabl. a. vissa följdändringar i annan lagstiftning med anledning av förslagentill PBL och NRL presenterade chefen för kortfattat PBLoch NRL. Vidare redovisades allmänt principerna för en samordning av PBL ochNRL med annan lagstiftning (avsnitt 2 i lagrådsremissen ).Jag hänvisar nu lill vad som då anfördes. Väglagenträdde i kraft . Erfarenheterna av lagen är i huvudsak goda.Del finns emellertid etl vissl moderniserings- och förenklingsbehov. Dessutombör - såsom föreslagit - besvärsordningen för vissa typer av ärendenändras. I detla sammanhang vill jag upplysa atl jag under arbetets gängövervägt att inskränka regeringens befattning med ärenden enligt väglagen istörre omfattning än vad föreslagit. Jag har emellertid kommit framtill all den ordning som föreslås bäst stämmer överens med de riktlinjer somhar antagits av (prop. 1983/84:120, KU 23, rskr 250). Väglagen knyts an till NRL. Vägar får inte byggas i slrid mot detaljplan ellerområdesbestämmelser. Byggnader, andra anläggningar, anordningar elleråtgärder utanför vägområdet, för vilka bygglov krävs, skall inte längre prövasenligt väglagen av . Tillstånd av bibehålls dock försådana anläggningar, anordningar och åtgärder som inte är bygglovspliktiga. Tillstånd beträffande byggnader, andraanläggningar, anordningar eller åtgärder inom vägområdet beslutas avväghållaren i stället för av . Därav följer atl också kommunersom är väghållare enligt väglagen, s.k. egna väghållare, tar överlänsslyrelsens beslutsbefogenheter i fråga om ålgärder m. m. inom vägområdet. Väghållaren ges möjlighet att ta bort sådanabyggnader, andra anläggningar eller anordningar inom vägområdet för vilkatillstånd saknas. blir enda ochsista besvärsinslans för tillståndsbeslut avseende åtgärder inom vägområdet.Del gäller - tillstånd atl anslutaenskild väg (39 §) - avspärrning av enskildväg (40 §) trafikföreskrifterför enskild väg (41 §) - tillsländ alt vidlaålgärder m. m. inom vägområdet (43 §) tillstånd all dra ledningar inom vägområdet (44 §) tillstånd alt uppföra byggnader m.m. inomfastställt vägområde för planerad väg(48§). 2.L1Allmänt om väglagens samordning med PBL och NRL Mitt förslag:Väglagen knyts an till NRL. Vägar får inte byggas i slrid mol detaljplan ellerområdesbestämmelser. Skälenför mitt förslag: Väglagen gäller för allmänna vägar. Dessa vägar sköts dels avstaten genom , dels av de kommuner som av regeringen har förordnatsatt vara väghållare. får enligt väglagen anläggas, om vägen behövs för allmän samfärdsel ellerannars kan antas få synnerlig betydelse för det allmänna. Omläggning av väg iny slräckning saml ombyggnad och förbättring av väg får ske när del är påkallatfrån allmän synpunkt. Fråga om byggande av väg prövas av efter samrådmed . Om och har olika uppfattningarprövas frågan av regeringen. Avväglagen framgår vidare atl man vid byggande av väg skall se lill all vägen fårett sådanl läge och utförande alt ändamålet med vägen vinns med minsta intrångoch olägenhet utan oskälig kostnad. Inom område med fastställd generalplaneller med stadsplan eller byggnadsplan skall väg byggas i överensstämmelse medplanen. Gäller annars särskilda bestämmelser för marks bebyggande elleranvändning, t. ex. regionplan, utomplansbestämmelser ellernaturvårdsföreskrifter, skall väg läggas så atl syftet med bestämmelserna intemotverkas. Om särskilda skäl föreligger kan enligt 14 § undantag från planeneller bestämmelserna medges av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Även utan sådanl medgivande fär mindre avvikelse från nämnda planergöras om ålgärden är förenhg med planens syfte. Förbyggande av väg skall upprättas en arbetsplan. I denna skall bl. a. anges som behöver las i anspråk för vägföretagel. När arbetsplanen utarbetasskall samråd i fräga om vägens sträckning och vägförslagets utformning ske medberörda fastighetsägare och myndigheter. Normalt skall arbetsplanen ställas utför granskning och därefter fastställas av i samråd medlänsstyrelsen. Med stöd av en fastställd arbetsplan får väghållaren ta ianspråk mark som behövs för vägen. Härigenom uppkommer vågrätt för väghållaren. Väglagenssamordning med PBL och NRL går i försia hand ut på atl Prop. 1985/86: 118hushällningsbestämmelserna i samt planer enligt PBL skall beaktas också vidplanering och byggande av väg. Samordning erfordras också mellanplanmyndigheter och vägmyndigheler i fråga om samråd, beslutsbehörighet ochrätt all överklaga. Slutligen gäller del alt anpassa väglagens termer till denya begrepp som finns i PBL och NRL. Iförslagel lill NRL (1 kap. 2§) föreskrivs att vissa bestämmelser i skalltillämpas enligt vad som är föreskrivet i bl. a. PBL och väglagen. Av förslagetlill PBL (2 kap. 2§) framgår att NRL skall lillämpas vid kommunensplanläggning för användningen av mark och vatten. Som chefen förbostadsdepartementet redovisat i samband med sin föredragning av förslagellill NRL bör kommunens ställningstaganden i översiktsplanen beaktas även vidbeslut enligt annan lagstiftning än PBL i frågor som gäller markanvändning. tillkomst, lokalisering och utförande påverkar i hög grad markanvändningeni kommunerna. Befintliga och planerade allmänna vägar redovisas redan nuregelmässigt i kommunemas översikfliga fysiska planering. Förslaget till PBLger kommunema ett ökat planeringsansvar och en starkare ställning när detgäller markanvändningen. Som underlag för bl. a. den kommunala planeringenenligt PBL skall vägmyndigheterna redovisa de markanvändningsanspråk som följerav planerna för vägbyggandel. Väghållningsmyndighelerna skall därvid också angede s. k. riksintressena. Chefen för redovisade vid sin föredragningav NRL-förslagel hur underiaget arbetas fram och förs in i den kommunalaplaneringsprocessen. Föregen del vill jag framhålla alt del finns etl väl utvecklatsamarbete mellan kommunerna och de stadiga väghållningsmyndighetema. Tillämpningenav den nya lagstiftningen torde därför inte föranleda några svårigheter när detgäller vägfrågorna. En gmndläggande princip i vägplaneringen är en stark lokaloch regional förankring av vägbyggnadsplanerna. Den långsikliga planeringen avvägbyggande med tioåriga investeringsplaner - förstärker dessutom det lokalaoch regionala inflytandet som fömtsättningarna är gynnsamma all påelt myckel tidigt stadium klara ut eventuella meningsskiljaktigheter mellanstaten och kommunerna. obligatoriska översiktsplan, som varje kommun skall upprätta, kommervägfrågorna atl behandlas. Det kan då visa sig all vägmyndighe-ternas önskemålibland står i konflikt med andra markanvändningsinlressen. PBL och NRL byggerpå etl aktivt samråd mellan slalen och kommunerna i planläggningsfrågor. Deltaförhållande och vad jag anförde om den tioåriga vägplaneringen bör ledatill att vägfrågorna i normalfallet kan ut.