prop · G90355 · 1985-12-31 00:00:00 — Bedömningengrundas på kommunalskattelagens förvärvskällebeg"repp.Skattskyldighet för mervärdeskatt föreligger även vid annan verksamhet som bedrivs i rörelseliknandeformer. Redovisningsskyldighetentill raervärdeskatt innebär så gott som alltid bokföringsskyldighet. Såväl mervärdeskattedeklarationernasom inkorastskattedeklarationerna skall grundas på det gemensamma underlag sombokföringen utgör. Sambandmellan mervärdebeskattningen och uppbördsverksarahetenfinns bl.a. när det gäller skattskyldigheten till mervärdeskattoch skyldigheten att erlägga preliminär B-skatt. I lagen (1982:1006) ora avdrags- ochuppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningarhar skyldigheten att göra skatteavdrag samt inbetalning och redovisning avinnehållet belopp gjorts beroende av om det uppdrag ersättningenavser är skattepliktig tjänst enligt bestämmelse i lagen om raervärdeskatt.Avdragsskyldigheten har också i visst fall gjorts beroende av om uppdragstagare ärregistrerad till mervärdeskatt. Av intresse är också dettidsmässiga samband sora finns mellan uppbörden av preliminär skattoch redovisningen av mervärdeskatt i det fall redovisningsperioderna är korta,. Dennya organisationen av skatteförvaltningen innebär att länsstyrelserisuppgifter med mervärdebeskattningen övertas av länsskattemyndigheten.På sarama sätt sora föreslagits i taxerings- och uppbördshänseende bör då RSV:sledningsroll klargöras. Utredningen föreslår därför attRSV:s ansvarsoraråde också skall avse ledningen av verksamheten såvittavser mervärdeskatt. Den nu föreslagna ändringeninnebär att RSV får scunma ledningsuppdrag som föreslagitsbeträffande taxerings-och uppbördsverksaraheten. 61 § ML bör därförkorapletteras i enlighet raed vad som föreslagits. I och med att länsskatterayndighetenövertarlänsstyrelsens uppgifter i mervärdeskattehänseende skall dessutom övriga berörda bestämmelser iförfattningarna om mervärdeskatt ändras i enlighet härmed. Somtidigare angetts skär kontrollverksamheten genom samtliga sakområden.Kontroll i någon form utövas inom de flesta enheter i skatteavdelningen ochi de lokala skattemyndigheterna. För att närmarebeskriva verksamhetens spridning i förvaltningen och den splittrade ledningsfunktionenredovisas nedan Olika kontrollformer. I den vänstra kolumnen angeskontrollmomentet samt vem sora utför kontrollen. I den högra koluranen anges varledningen ligger. s jälvdeklarationerLSM, LST, fritidsfunktionärer uppbördsdeklarationer LST besök LST,LSM, fritidsfunktionärer RSV(LST, LSM) Skattechefen() LST RSV,LST, LSM RSV,LST, LSM RSV, LST, LSM RSV, LST/skattechefen Antalet enheter som utför revisioner är ca 300. Under 1983utfördes drygt 16 000 revisioner, ca 11 000 av LST, 4 500 av LSM och 600 av RSV. RSV:s kontrollavdelning, vari ingår distriktskontoren iStockholm, , och , bedriver offensiv verksamhet genoraatt utföra revisioner som bl.a. avser punktskatter, EKO-brottslighet och storaföretag. Kontrollen inom revisionssektionen avser också transaktioner medinternationell anknytning. Avdelningen svarar också för samordning avkontrollaktioner över länsgränser, för utveckling av urvals-och kontrollmetoder och för kartläggningsarbete. I det s.k. (RSV:s rapport 1983:1, Skatteroch skattekontroll, förutsättningar för en effektiv kontrollverksamhet)gjordes en probleminventering och analyser av möjligheterna att bedrivaskattekontroll. Åtgärder för att åstadkomma en effektivare skattekontrolldiskuterades. Bl.a. denna rapport och den kontrollplan som RSV numera årligenutarbetar i saraarbete raed övrig skatteförvaltning har bidragit till att skapaen raer enhetlig syn på raål och metoder i kontrollverksamheten.Kontrollplanen anger bl.a. riktlinjer och rekomraen-dationer särat antalsraåloch ligger till grund för den raer detaljerade planeringen avkontrollverksamheten i länen. Länsstyrelsernas revisionsenheter är kvalificerade utredningsenheter,som utför integrerade revisioner, dvs. revisioner som avser flera skatter samtavgifter. Ofta avser dessa revisioner mer än ett beskattningsår.Kontrollverksamheten vid revisionsenheten riktas raot det väsentliga skatteundandragandet,där inslag av avancerad ekonomisk brottslighet och kompliceradeskatteflyktsåtgärder m.ra. Taxeringsenheterna,mervärdeskatteenheterna och uppbördsenheterna utför revisioner och annankontroll inom sina respektive sakområden. Dessa revisioner är endastundantagsvis integrerade eller avseende . utför revisioner och annan kontroll dels i samband raedden ärliga taxeringen och dels beträffande arbetsgivares redovisning och betalning av källskatteroch avgifter. Enligtinstruktionen skall RSV bl.a. planera och saraordna skatte- ochavgiftskontrollen. De formella befogenheterna inskränker sigtill rätten att hålla överläggningar med personal vid länsstyrelsernaoch de lokala skattemyndigheterna särat att erhålla viss statistik för uppföljning. Överläggningmed länsstyrelsepersonal får enligt författning gälla taxeringsarbetet och tillämpning avlagen om mervärdeskatt. Somframgått tidigare leder och ansvarar skattechefen för allkontroll i samband med den årliga taxeringen. Vad gäller mervärdeskattekontrollenoch arbetsgivarkontrollen har han forraellt inget motsvarande ledningsansvar. Idessa avseenden är han som chef för skatteavdelningen ansvarigunder landshövdingen. I avsikt att bl.a. överbryggaskillnaderna i verksarahetsansvaret har skattechefen enligt 14 § TFtillagts uppgiften att verka för samordning av revisioner och andra kontrollåtgärder sorarör skatt, tull eller avgift. Ansvaret för ledningen av länsstyrelsenskontrollverksamhet är oenhetligt. I vissa fall ärskattechefen den i länet ytterst ansvarige medan han i andra sammanhangi egenskap av chef för skatteavdelningen är ansvarig under landshövdingen.I är förhållandet raer koraplicerat eftersom uppbördsenheteningår i den administrativa avdelningen. Den administrativa chefen är underlandshövdingen ansvarig för den kontrollverksamhet som företas viduppbördsenheten. Skattechefen i har följaktligenraindre goda raöjligheter än andra skattechefer att samordnakontrollverksamheten. Även beträffande lokal skattemyndighets kontrollverksamhet äransvarsbilden splittrad. Skattechefen leder och ansvarar för 13 1985/86. Bilaga 1 och 2 Vad gäller övrig kontrollverksamhet vid lokal skattemyndighetsaknar han formellt verksarahetsansvar. är visserligen chefsrayndighet och skall också utövatillsyn över lokal skatterayndighets sätt attfullgöra sina åligganden enligt UBL och USAI,. Enligt länsstyrelsensnormalarbetsordning sköter uppbördsenheten denna tillsyn. Vare sig skattechefensuppgift att verka för samordning av revisioner och andra kontrollåtgärder somrör skatt, tull eller avgift eller länsstyrelsenstillsynsfunktion torde medföra något formellt ansvar på länsnivå för LSM:s arbetsgivarkontroll. Även beträffande kontrollverksamheten saknas i forraellt hänseendeen samlande ledningsfunktion. RSV har en stödjande och rådgivandefunktion. Länsstyrelserna och de lokala skattemyndigheterna är iprincip självständiga i sin kontrollverksamhet. Inora länet lederskattechefen en del av kontrollverksara-heten och verkar i övrigt försaraordning. De splittrade ledningsfunktionerna rainskar raö jligheternatill saraordning och till att åstadkomma enhetlighet i verksamheten. Utredningenhar i de föregående avsnitten föreslagit att RSV skall ledataxerings-, uppbörds- och mervärdebeskattningsverksamheten i landet. Länsskattemyndighetenhar föreslagits leda dessa verksamheter i länet. Detta innebär att RSVkan utöva ledningen av kontrollverksamheten inora samtliga dessaverksamhetsområden. Motsvarande gäller för länsskattemyndigheteninora länet, inklusive den kontrollverksarahet som före-komraervid lokal skatterayndighet. Ledningsfunktionerna även förkontrollverksamheten blir härigenom klargjorda. Någon särskild författningsregleringsom anger att kontrollverksamheten inora respektive sakoraråde skallsaraordnas med annan kontroll behövs inte utan får anses ingå i ledningsuppdraget. Bestäramelseni 14 § första stycket TF kan därför utgå. RSVhar befogenhet att besluta om revision enligt UBL, USAL och ML. När det gällertaxeringsrevision har tjänsteman vid verket, i den mån verketså förordnar, samma befogenhet att besluta om revisionsom skattechefen har , 3 § TL. Utredningen har tidigare föreslagitatt skattechefsuppgifterna inklusive befogenheten att besluta ora revisionenligt TL, blir uppgifter för länsskatterayndigheten. Något skäl tillvarför en annan forraell ordning skall gälla beträffande derevisioner enligt TL sora utförs av RSV finns inte. Utredningen föreslår därför att RSVi 57 § TL ges befogenhet att besluta ora taxeringsrevision. Förslageninnebär att det skapas förutsättningar för en effektiv och samlad ledning av kontrollverksarahetén i länet.Utredningen har noterat att lokal skatterayndighet inte kan besluta orataxeringsrevision såvida inte skattechefen, eller efteromorganisationen länsskattemyndigheten, delegerar sådanbeslutanderätt. Lokal skattemyndighet har heller inte befogenhetatt utföra skatterevisioner. Dessa omständigheter medför att myndigheten inte utan vidare kan utföraintegrerade revisioner. Frågan om utvidgad befogenhet för lokalskattemyndighet i dessa avseenden får dock lösas i annat sammanhang . Direktiven innefattar bl.a. att behovet avskattechefsinstitutet skall övervägas och att RSVs lednings- och samordningsrollskall förstärkas. En viktig målsättning för utredningen är att skapa en enkel,rak och lättöverskådlig organisation. Väsentligt är att organisationen ges ensådan utformning att ett effektivt och flexibelt resursutnyttjande underlättasoch att samordnade prioriteringsinsatser kan göras. Härför krävs enligtutredningens mening att ansvaret för olika funktioner som har verksamhetsmässiga samband så långt det är möjligt samlasinom ramen för ett myndighetsansvar. En på detta sättklargjord ansvarsbild ökar också möjligheterna att åstadkomma ett samordnatuppträdande från förvaltningens sida vid kontakterna med de skattskyldiga. Utredningensövervägandenoch förslag i detta avsnitt skall ses mot den ovan skisserade principiellabakgrunden. Analysen av processverksamheten inom skatteförvaltningengörs alltså ur ett övergripande organisatoriskt perspektiv. Det fallerutanför utredningens uppdrag att gå in på materiella frågor eller djupare in på förfarandeföreskrifteränsora är betingat av uppgiften att skapa bättre förutsättningarför ledning, styrning och samordning. ()har till uppgift att utreda det grundläggande taxeringsförfarandet och att se över detallmännas processföring i skattemål. arbete innefattar också .frågor somhar anknytning till processverksamheten. Utredningens förslag ger- med de givna förutsättningarna - den enligt utredningens uppfattning lämpligasteorganisationslösningen i fråga om processverksamheten. Förslagen är såavpassade att de kan bedömas och genomföras utan att andra utredningars kommande förslag behöveravvaktas. 11.5.1 Processverksamheten på länsnivå I14 § taxeringslagen fastslås skattechefens grundläggandeansvar i taxeringsprocessen. Det är därför naturligt att först behandlaprocessverksamheten på länsnivå och därefter gå vidare till den centrala nivån. Detkan inte här bli fråga ora en fullständig genomgång.Framställningen är begränsad till att ge en bild av förhållandensom är av särskilt intresse ur organisations- ochansvarssynpunkt. Prop.1985/86:55 Besvarsenheten Isamband med RS-reformen tillskapades besvärsenheten genora att uppgifter av frärastprocesskaraktär överfördes från den dåvarande taxeringsenheten till den nyaenheten. Med RS-orga-nisationen blev besvärsenheten en renodlad processenhetmedan taxeringsenheten fick uppgiften att leda och medverka i arbetet medårlig taxering. Chefen för besvärsenheten fick tjänstetiteln förstetaxeringsintendent vilket understryker enhetens inriktning på taxeringsprocessen. Taxeringsprocessenomfattar mål och ärenden rörande taxering för inkomst och förmögenhet,skattetillägg och förseningsavgifter samt fastighetstaxering. Förfarandetregleras i första hand genom bestämmelser . i förvaltningsprocesslagen, taxeringslagenoch fastighetstaxeringslagen. Förfarandet är i huvudsak skriftligt. Enligt RSV:srapport taxerings-processenl (det s.k. ) är denhandläggande personalen till engagerad i processföringsverksamhet.Även biträdespersonalen har arbetsuppgifter som i allt väsentligt har samband raedprocessföringsverksamheten. Det kan näranas att av 111 000 tilllänsrätterna inkomna skattemål rörde taxering. Blandövriga arbetsuppgifter kan nämnas TI: s yttrande i anståndsärenden enligt 49 §UBL, åtalsanmälningar, yttranden i förhandsbeskedsärenden, handläggning (ivissa fall) av remisser från RSV i vissa dispensärenden m.m. Vid de flestaskatteavdelningar handläggs ärenden rörande gåvoskatt vid besvärsenheten mendet förekommer också att gåvoskattefunktionen i sin helhet förlagts tilluppbördsenheten. Handläggande personal vid enheten samverkar raed personal vidandra enheter och rayndigheter. Istorstadslänen (AB-, M- och O-län) är besvärsenheten indelad på sektioner.Enheter och sektioner är i allmänhet indelade i informella grupper. formergrupperna arbetar under varierar från län till län med hänsyn till förhållandena. Dentidigare nämnda rapporten från visar attbemannings-situationen och ärendebalanserna varierar kraftigt mellan olika län. Ävenproduktiviteten varierar avsevärt. Processföringen sker på ett påfallande oenhetligt sätt - t.o.m. inom samma län -eftersom fasta normer och direktiv saknas. hardet allvarliga problemet uppstått att vissa besvärsenheter fått vidkännasonormalt stora avgångar av högkvalificerad personal vilket ytterligare försämrat möjligheternaatt driva tung offensiv processverksamhet. Bilden av besvärsenheternaärsarrananfattningsvis i hög grad splittrad. Medhänsyn till det starka funktionella saraband sora finns inomtaxeringsområdet i arbetskedjan årlig taxering - fördjupadkontroll - taxeringsprocess, är det naturligt att besvärsenhetenhar betydande verksamhets saraband raed taxeringsenheten, revisionsenheten ochmed de lokala skattemyndigheterna inom länets skatteförvaltning. Dessa samband berörsytterligare i det följande. Samband föreligger också, om än imindre omfattning, med övriga enheter inom skatteförvaltningen.Verksamhetssambanden är också starka med länsrätten. I skattebrottsutredningar, åtalsfrågor m.ra.föreligger samband med åklagarmyndighet och i viss månpolisen. Däremot kan det noteras att någotegentligt verksamhetssaraband mellan besvärsenheten och RSV i stort sett saknas. Kopplingen raellanden processföring sora bedrivs av de s.k. riksintendenternaeller de allraänna orabuden vid RSV och processföringsverksara-hetenpå länsnivå är svag. Kontakterna mellan RSV och besvärsenheternakan i huvudsak sägas vara inriktade på informationsutbyte . 1985/86: 55 Besvärsenhetenssamband med taxeringsenheten och lokal skatterayndighet rör bl.a.diskussioner kring raateriella frågor sora uppkommer i samband nied årligtaxering. Särskilt taxeringsintendenter som ärspecialister på vissa områden fungerar ofta i det praktiska arbetet som rådgivare åt granskningspersonalen.Ett exerapel på detta är diskussioner och erfarenhetsutbyte i frågor rörandesanktionsavgifter. Besvärsenheten kan' också i den utsträckningskattechefen be-stäramer tillhandahålla inforraation ora aktuellrättspraxis, den inställning TI intagit i principiellt viktiga raål m.ra.till ledning för granskare och TN. Undertiden mellan två taxeringsperioder kan eftergranskning ske av materialsom bedörats böra ytterligare utredas. att personal vid taxeringsenheten - och också lokalskattemyndighet - ges förordnande att sora TI föra talani vissa raål. Det förekoraraer vidare att TI från besvärsenhetenbesöker lokal skatterayndighet då anståndsärendena är sommest frekventa. TI kan då - förutom att läitma råd till personalen vid myndigheten - ofta direkt, taställning i enklare besvärsfrågor sora den skattskyldige initierat vidpersonligt besök. Besvärsenhetenssaraband med revisionsenheten är starkt frara-trädande och grundas på detfunktionella sambandet mellan utredning och process. var det vanligtatt revisorerna i stor utsträckning togs i anspråk förrevisionsverksamhet i direkt samband med processföringen.Besvärsenheten (eller dess föregångare "gamla" taxeringsenheten) begärde -oftai anledning av skattskyldigbesvär - att utredningen i vissa mål skullekompletteras genom revision, s.k. besvärsrevision. Nuraera har tyngdpunkten irevisionsenhetens verksarahet starkt förskjutits mot tung offensiv kontrollverksamhet. TI:s och revisorns roller i detta sammanhang behandlas i ett senare avsnitt. Här förtjänaremellertid att påpekas det behov av planeringssamarbete mellanrevisions- och besvärsenheterna som en bred satsning på offensivkontroll medför, eftersomutredningarna ofta leder till att fastställd taxering bör ändras ochTI därför agera genom besvär eller ansökan om eftertaxering.Resursinsatserna vid de båda enheterna måste följaktligen samordnas. Redanföre taxeringsreform hade taxeringsintendenten i länet en iförhållande till landshövdingen som myndighetschefhelt självständig roll som det allmännas företrädare itaxeringsprocessen. Taxeringsintendenten i länet - det fanns endast en TIi varje län - kunde delegera sina uppgifter i processen tillbiträdande TI. Vid1971 års partiella omorganisation övertog skattechefen dåvarande roll soraansvarig för processverksaraheten. Skattechefens uppgift attbevaka det allmännas rätt i taxeringsfrågor och att verka för att.taxeringarna blir likformiga och rättvisa fastslås numera i 14 § TL. Skattechefen kan delegera de flesta av sinauppgifter sora skattechef, däribland uppgiften enligt 14 § TL, tillbl.a. chef för besvärsenhet. Enligt 3 § TL har skattechefen vidaresamma befogenheter sora tillkommer TI. TI:snuvarande behörighet i processavseende framgår avbl.a. 74 § TL. TI tilläggs där behörighet att föra det allraännas talan. TI har eraellertid inte den uppgift somenligt ordalydelsen av 14 § TL förbehålls skattechefen, nämligen att bevaka det allmännas rätt itaxeringsfrågor och att verka för att taxeringarna blirlikformiga och rättvisa. Att TI ändå har attiaktta att taxeringarna blir likformiga och rättvisa torde följa redanav portalstadgandet i 1 § TL. TI skall raed sina egna besvär liksorayttranden över skattskyldigs besvär verka för atttaxeringen blir korrekt. Detta understryks av att TI enligt 106 § TL får anföra besvär till förmån för denskattskyldige. Avdet anförda framgår att TI: s behörighet som det allmännasrepresentant i skatteprocessen vilar direkt på uttryckliga bestämraelseri TL. TI intar därraed en oberoende ställning i ett enskilt ärende somtilldelats honom. Skattechefen kan inte föreskriva att TI i ett enskilt mål skallinta viss ståndpunkt. Skattechefen kan emellertid med stöd av dettillsynsansvar som anses innefattas i 14 § TL överta målet från TI och själv driva det i sin egenskap av TI. Hermanssonm.fl.. , 1981, s. 37). Detankoitimer på TI att i princip självständigt avgöra om hanskall överklaga dom eller beslut sora gått emot. Någon underställningspliktföreligger inte. Detta gäller även vid besvär till regeringsrätten. Chefenför besvärsenheten (i AB-, M-, O-länsektionschefen) har att sora enhetschef leda och fördelaarbetet inora enheten. Detta ledningsansvar är av administrativ art.Chefen för besvärsenheten saknar formell behörighetenligt TL att föreskriva vilken ståndpunkt TI vid enheten skallinta i visst mål. Det bör dock anmärkas att skattechefen jämlikt 3 § andrastycket TL kan uppdra åt chefen för besvärsenheten att fullgöra "uppgiften enligt 14§TL att bevaka det allmännas rätt i taxeringsfrågor. Genom ett sådantuppdrag ges även deii materiella och processuella ledningen avprocessverksamheten i länet. Sambandetmellan TI som det allmännas representant i skattemål ochrevisorn som utredare är som tidigare nämnts både starktoch naturligt. Revisionsverksamheten har successivt växt framtill dagens stora omfattning och betydelse inom skatteförvaltningenfrån att ursprungligen ha varit en TI tillgänglig utredningsresurs. Därraed harockså synsättet på TI: s och revisorns roller och samarbete kommit atti viss mån förskjutas. Detta kan illustreras på följande sätt. 1955årstaxeringssakkunniga anför (SOU 1955:51, s. 139) Manbör hålla i minnet att vad taxeringsrevisionen skall utföra är ettviktigt led i TI:s arbetsuppgifter. Det är TI:s uppgift att verkställautredning i skattemål och undersöka, huruvida åsatta taxeringar överensstämmer medskattelagstiftningen. kan utläsas (RSV Rapport 1983:1, s. 557-558) Revisorn,granskningsmannen, har i viss mån en dubbelroll. Han är enobjektiv sakkunnig och skall lämna underlag som kan ge olika lösningar,men också en representant för skattemyndigheterna. Dettaförstår den skattskyldige och revisorn äraccepterad i den rollen. Taxeringsintendentenåsin sida, vilken intar ställning av motpart till den skattskyldige iprocessen, skall även han belysa och beakta omständighetersora är till den skattskyldiges förmån. Taxeringsintendenten raåste dockvara på sin vakt såtillvida att hans yrkanden läggs på ett sådant sätt attdet blir domstolen och. inte han själv som fattar det avgörande beslutet angående denskattskyldiges taxeringar. Manbör hålla i minnet att TI i det förstacitatet motsvaras av skattechefen. TI:s uppgifter var emellertid då starktfokuserade till rollen som det allmännas företrädare i processen. I det andra citatet betonasskillnaderna i revisorns och TI: s roller hårt och TI:s partsroll framhävs. mening bör man sora utgångspunkt ha det sora raåste varaen gemensara målsättning för dem, nämligen att genom sina yrkesinsatser bidra till enkorrekt beskattning. Inte minst med hänsyn till de skattskyldiga krävs ett närasaraarbete dera emellan. Därvid är det - i princip - revisorns uppgift att i revisionspromeroorianredovisa sin analys av sakförhållanden och TI:s uppgift att inför dorastolenpresentera sina yrkanden och sin argumentation i rättsligaoch processuella frågor. tunga kontrollärendena krävs integrerade insatser, inte bara på så satt attutredningen bedrivs som s.k. integrerad revision därrepresentanter för olika enheter och rayn- digheter kan vara inblandade. Med hänsyn till den komplicerade materiellalagstiftningen på skatteområdet måste oftajuridiska frågor tas upp redan på utredningsstadiet, dvs. långt innan process aktualiserats. Även process-ekonomiska skäl kan därvidbehöva vägas in under utredningen. TI som processförare är i behov avsakkunnig ekonomisk assistans i de stora offensiva målen. Revisor och TI är följaktligen ömsesidigt beroende. TI:s och revisorns saraspel har utvecklats från att revisorn hade rollen sora utredare åt TI till att revisorn intar en självständig rollsom utredningsman och sakkunnig vid sidan av TI som processförare. Skattechefen bärsom tidigare nämnts ansvaret för processverksamheten i länet. Genom 14 §TL har han tillagts ett tillsynsansvar och han har att verka för enhetlighet i uppträdandet från fiskal sida i processen. Han kansjälv uppträda som TI. Skattechefen har ocksåansvaret för skattekontrollen inom länet. Genora det allt starkåre sarabandet mellan kontroll och offensiv processhar hans roll som samordnare av dessa verk-saitiheter accentuerats. på länsnivå uppträder allraännaombud () inom skatteavdelningen enligt ML, UBL, USAL och betalningssäkringslagen. Utanför skatteavdelningens verksamhetsområdeuppträder AO enligt vägtrafikskattelagen och körkortslagen. Dessa tas inte upp i den följande framställningen.Gemensamt för AO-funktio-nerna är att AO förordnasav , vilket framgår av respektive förordning.Till AO förordnas person sora är anställdvid . AO har att helt självständigt från länsstyrelsenta ställning i sina ärenden. Med uppdrag som AO är förenat ettmindre arvode. AO:s huvuduppgift är att företräda det allmänna i process enligt respektive lag. Enväsentlig grund för införandet av AO-funktioner är att raanansett det lärapligt att beslutsfunktioner och partsfunktioner åtskiljs.