prop · G903100 · 1985-12-31 00:00:00 — Synpunkter har vidare inhämtats från f d vattenrättsdomarenLennart af Klintberg. 1.1 Planen för vattenkraftsutbyggnad Riksdagenhar lagl fasl en plan för ulbyggnad av vattenkraften (prop 1983/84:160, BoU 30,rskr 388) för atl en utbyggnad lill /år skall kunna uppnås. Planenomfattar /år i syfte att säkerslälla en utbyggnad av vattenkraft omminst /år till mUten av 1990-lalet. I sitt beslut logriksdagen ställning till konkreta projekt molsvarande ca /år. Iregeringens energiproposition (prop 1984/85: 120) föreslogs vilkaprojeki m.m. som bör komplettera planen. har beslutat ienlighet med regeringens förslag lill komplettering av planen (BoU 1984/85:25,rskr 364). Utöver regeringens förslag har därvid fört Edänge iMellanljusnan fill planen. De projekt som ingår i den av antagnaplanen redovisas i bilaga 2. När del gäller planens syfte anförde föredragandestatsrådet i prop 1983/84:160 att det är viktigt att en valtenkraftsutbyggnad i fiUräcklig 207 omfattning kan påbörjasför alt tillföra landel viktig elproduklionskapacitet Prop. 1985/86: 100 i denomfattning som statsmakterna lidigare har angivit. Därigenom kan Bil. 14 ocksåkunnandet inom såväl de byggande kraftföretagen som den tillverkande industrinbevaras, vilket ger handlingsfrihet inför de energipolitiska beslut som senarebehöver fattas med anledning av beslut atl avveckla kärnkraften. Enfortsatt valtenkraftsutbyggnad bidrar också enligt proposifionen till att ivart fall under utbyggnadsskedet lindra den allvarliga arbetslösheten i deregioner där vattenkraftsutbyggnader kan bli aktuella. De utbyggnadsprojekt som redovisades iproposifionen grundades på de förslag som vatlenkraftberedningen i betänkandet(SOU 1983:49) Vattenkraft med Slor politisk enighet kom fram till. Den noggrannaavvägning mellan olika intressen som vattenkraftberedningen hade orl medfördeenligt propositionen att beredningens förslag utgjorde elt lämpligt underlagför kommande beslut om den fortsatta vattenkraftsulbyggnaden. Förslagen tilltänkbara ulbyggnadsprojekl ger arbeie i regioner med hög arbetslöshet ochbidrar till att bevara kompetens för vatlenkraflsutbyggnad i kraftföretagen ochi den tillverkande industrin. Planen innehåller en förhandsbedömning av hur olikautbyggnadsprojekt skall ses från övergripande utgångspunkter. Det bör alltsåframhållas all den omständigheten att ett visst projekt finns med i planen inleinnebär att det är klarl all projektet skall genomföras. Innan projekten kankomma till stånd måste de bedömas vara ekonomiskt genomförbara avfallrätlsägarna saml prövas enligt vattenlagen (1983:291; VL). Planen innebär inget hinder mot all aktualiseraprojekt som inte är uppptagna i planen. Nya projekt kan tUlkomma och projektsom vid propositionens avgivande inle bedömdes ekonomiskt intressanta kan modifierasså alt de blir genomförbara från ekonomisk synpunkt. Atl ell projeki ingår i den plan som föreladesriksdagen innebär enligt propositionen självfallet inte att tillståndautomatiskt meddelas enligt VL. Enligt propositionen innebar det dock enmarkering av den betydelse som regeringen och fäster vid dessaprojekt för alt planen för vatlenkraflsutbyggnad kan genomföras i enlighet medde riktlinjer som i olika sammanhang hade uttalat sig för. Enligt propositionen borde planen utformas medstörsta möjliga hänsyn tagen till miljön och lill möjlighelerna atl uppnå enbred politisk förankring. Viktiga utgångspunkter är de bedömningar som hargjorts och de riktlinjer som har beslutats i den fysiska riksplaneringen. Dessaskäl talar för att elt begränsat tillskott från vattenkraften bör uppnås, iförsta hand bland projeki som kan genomföras utan hinder av tidigareriksdagsbeslut. En stor del av projekten var om- och tUlbyggnader av befinUigakraftverk. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen våren1984 konstaterade bostadsutskottet (BoU 1983/84:30) att det tillvägagångssätt som valts i propositionen fick anses vara en rimlig ordning för att tillgodose riksda gens begäran om en plan för fortsatt vatlenkraflsutbyggnad. Vidare slogs fasl alt en plan med den förordade omfattningen bör utformas så all slörsta möjliga hänsyn tas tUl miljöaspekterna och fill de lokala sysselsättningsef fekterna. Bl.a. ansåg det vikfigt att utbyggnaderna planeras så 208 all förhållandevisvaraktig sysselsättning skapasVDel förhållandel alt rege- Prop. 1985/86:100 ringen för redovisat en plan innebär enligt riksdagsbeslutetingen Bil. 14 förändring i prövningssystemet och dess grunder.Vattendomstolens prövning och en eventuell regeringsprövning enligt VL harsåledes inte förändrats vare sig genom regeringens förslag eller med anledningav riksdagsbehandlingen. I regeringens energipoliliska proposition (prop1984/85:120) behandlades vissa vallenkraflfrågor. Energiministernredovisade i samband med en redogörelse för överledning (s 135-136)arten och inriktningen av regeringens och bedömningar av frågan omett visst projekt bör ingå i planen eller inte. När det gäller miljöundersökningarsom har genomförts och kommer atl genomföras konstaterade föredraganden attregering och riksdag vid ställningstagandet lill frågan om ett projekt bordeingå i planen för valtenkraftsutbyggnad endast har gjort en översiktligbedömning av fömtsättningarna för atl genomföra projektet. Det är först isamband med prövningen enligt VL som det är möjligt att slutligt la ställninglill elt projekts fillåtlighel och därmed möjligheterna att genomföra det. Ettmer detaljerat underlag för ställningstagande lill ett visst projekt utarbetasvanligen först i samband med VL-prövningen. Skälet till detta är bl. a. attkostnaderna för sädana undersökningar ofta kan vara belydande. I energipropositionen konstaterades att det genombeslutet om planen för vatlenkraflsutbyggnad har uppnåtts bred enighet omfortsatt valtenkraftsutbyggnad inom ramen för den ulbyggnadsnivå som riksdagenhar beslutat om. Regering och riksdag har därigenom klarlagt fömtsättningarnaför fortsalt vatlenkraflsutbyggnad under de närmasle åren. För all del skall vara möjligl all genomföra planenkrävs dock enligt propositionen att kraftföretagen också vidtar de åtgärder somkrävs för all kunna genomföra de redovisade projeklen. Hit hör bl.a. all fåtill stånd prövning i vattendomstol. Genom den ökade aktivitet när det gällerutbyggnad av vattenkraften som kan fömtses under de närmasle åren kommerantalet VL-ärenden atl öka krafligl. Del kommer därför att ställas stora kravpå bl.a. kraflförelagen, myndigheterna, vattendomstolarna och kommunerna förall del skall bli möjligl all fullfölja vattenkraftsulbyggnaden i enlighet medriksdagens beslul och av kraflförelagen redovisade utbyggnadsplaner. Deöverläggningar som har förts och kommer alt föras med kraftföretagen, berördafackliga organisationer elc har bl.a. lill syfte atl följa upp genomförandel avplanen. I propositionen redovisade också statsrådet hon avsåg alt föreslå regeringen alt ge statens energiverk i uppdrag atl,på samma sätt som gäller på kolområdet, följa den fortsattavattenkraftsutbyggnaden och redovisa till regeringen hur planen genomförs.Riksdagen anförde inga invändningar mot regeringens förslag när det gällergenomförandet av planen för vatlenkraflsutbyggnad (NU 30, BoU 25, rskr 362 och364). 14 1985/86. 1.2 Förutsättningarna för genomförandet av planen för Prop. Enligtenergipropositionen (prop 1984/85:120) kan frågan om fortsatt valtenkraftsutbyggnadses i två perspekfiv. På kort sikt gäller del att komplettera den av riksdagenantagna planen för atl uppnå den av angivna produklionsnivån om 66TWh/år. På lång sikl gäller det att klariäggavattenkraftens roll i samband med kämkraftens avveckling. Av detta skäl börgenomföras studier för atl närmare utreda vattenkraftens roll i del framtidaenergisystemet. Ett syfte med sådana studier bör vara att genom sammanställningav befintligt underlagsmaterial och vissa kompletterande inventeringar avtänkbara utbyggnadsprojekt få fram ett underlag för ställningstaganden till hurvår långsiktiga elproduklionskapacitet bör utformas. I energiproposifionen redovisades också förslag föratt främja tillkomsten av små vattenkraftverk. Ett 15-procentiglinvesteringsstöd och ett 50-procentigt projekteringsbidrag föreslogs liksomvissa justeringar av vattenkraftsskatten. Vid riksdagsbehandlingen av regeringens proposition(NU 1984/85:30, rskr 362) avstyrkte att förstudier skall skebeträffande de fyra huvudälvama. Däremot fann inte hinder mot attstudera andra älvar och älvsträckor. Sådana studier borde enligt riksdagensbeslut verksamt kunna bidra till alt ytterligare klarhet skapas omvattenkraftens roll i energipolitiken. När det gäller små vattenkraftverkbeslöt i enlighel med regeringens förslag. Genombeslutet om utvecklad energiplanering (prop 1984/85:5, BoU 6, rskr 82)har instmment tillskapats för kommunernas energiplanering. Genom en ändring ilagen (1977:439) om energiplanering föreskrivs att det i varje kommunskall finnas en akluell plan för tUlförsel, distribution och användning avenergi i kommunen. Lagen är vidare ett vikfigt medel för att uppnå en bättreenergihushållning. Avsikten är att den kommunala energiplaneringen skallintegreras i den kommunala planeringen i dess helhet. Det gäller bl. a. denfysiska planeringen. Energiplaneringen i kommunen bör enligt proposifionenutformas och bedrivas utifrån de lokala förhållandena som denafionella målen och riktlinjerna för energipolifiken utgör utgångspunkten förplaneringen. har ansvaret för att följaarbetet med den kommunala energiplaneringen. Enligt förordningen (1977:440) omkommunal energiplanering ges statens energiverk vidare möjlighet att efterbeslul av regeringen i varje enskill fall inhämta information om hurkommunerna fullgör sina uppgifter enligt lagen. 1.2.2 Vattenlagen ''"''' Prop. 1985/86: 100 DenI irädde den nya VL i kraft. Lagen innebär atl den tidigaregällande VL har förenklats och moderniserats, främsl genom all gemensammabestämmelser så långt det är möjligt har införts för de olika slagsvattenföretag på vilka lagen är tillämplig. Den tidigare gällande vattenlagenstillållighetsregler har ersatts med mer allmänl hållna regler, som skallmöjliggöra en samlad bedömning av etl valtenförelags lämplighet från bl.a.allmänna planeringssynpunkter och samhällsekonomiska synpunkter. Enligt VL har som första instansatt pröva ett vatten-kraflsförelags tillåtlighet. Allmänl gäller enligt 3 kap 1och 2 §§ VL all elt vattenföretag inle får komma till stånd om del med hänsynlill valet av plats eller på någol annal sätt möter hinder från allmännaplaneringssyn-punkler eller fastställd plan. I fråga om större och meringripande vallenförelag har tillållighelsprövningen lagts på regeringen.Handläggningen av sådana mål sker dock vid . I 11 kap finns särskilda bestämmelser om störrevattenföretag m. m. I kapitlet föreskrivs alt regeringen skall prövatillåtligheten av vissa slag av vattenföretag som räknas upp i I §. Det rör sigom störte vattenkraftverk, vatlenregleringar samt vattenöverledningar ellerandra vattenbortledning-ar. Regeringen skall också pröva mindre vattenkraftverkoch andra vattenregleringar eller vallenöverledningar för vallenkrafländamål,om de avser sådana älvar och älvsträckor som omfatlas av riktlinjer i denfysiska riksplaneringen. Enligt 11 kap 3 § kan regeringen förbehålla sigprövningen av vatten-företag som är av belydande omfatlning eller ingripandebeskaffenhet och som inte omfatlas av den obligatoriska regeringsprövningen. Samma prövningsgrunder skaU numera gälla förregeringens och vattendomstolarnas tillståndsprövning. Detta innebär allprövningen i har vidgats i jämförelse med VL. 1 3 kapvattenlagen föreskrivs vilka allmänna förutsättningar som gäller förgenomförandet av ell vissl vallenförelag. I förarbetena lill den nya vallenlagen (prop1981/82:130 med förslag lill ny vallenlag, m m) redovisas skälen lillutvidgningen av vattendomstolarnas lillåtlighetsprövning. Där framhålls bl. a.alt planmässiga bedömningar liksom lämplighelsavvägningar av l.ex. ekonomisk,teknisk och social nalur även bör kunna göras av vattendomstolarna. Denomständigheten att tillåtlighetsfrågorna i allmänhet skall prövas avvattendomstol enligt den nya lagen bör alltså inle spela någon avgörande rollnär del gäller den närmare utformningen av lillåtlighetsreglerna. När del gäller inriklningen och omfattningen av debedömningar som prövningsmyndighelerna skall göra uttalade dåvarande chefen förjustitiedepartementet bl.a. följande. "Frågan om tillkomsten av ett valtenföretagkräver somjag lidigare har framhållit en allsidig bedömning. Lämpligheten av etl lillämnat valtenföre tag måste bedömas med ulgångspunkl i behovel all långsiktigt hushålla med landets samlade mark- och vattentillgångar. Detla gäller särskilt vat- 211 lenföretagav slörre omfaitning eller annars ingripande beskaffenhet. 1985/86:100 riktlinjer för en sådan hushållning har slällls upp av statsmakterna inomBil. 14 ramen för den fysiska riksplaneringen. Sålunda innebär riktlinjerna förvattendrag i norra och samt rikthnjerna för de s.k. obmtnaQällområdena atl vissa älvar och älvsträckor undantas från fortsaltvattenkraftutbyggnad. Beslutade riktlinjer för hushållning med mark och vattenger även i andra områden utgångspunkter för bedömningen av vattenföretagstillåtlighet. I bedömningen, särskill av de slörre valtenföre-tagen, behöverhänsyn tas även lill andra långsiktiga samhällsintressen, såsomenergipoliliska, näringspolitiska, arbetsmarknadspolitiska, regionalpolitiska,trafikpolitiska och försvarspolitiska intressen. I de norra delarna av vårtland ger dessulom rennäringen särskilda utgångspunkter för prövningen av etlvaltenföretag." Belräffande det valda utlryckssätlet, nämligen attföretag skall prövas utifrån "allmänna planeringssynpunkter",uttalades i propositionen följande. "Uttrycket 'allmänna planeringssynpunkler' kanväl sägas sakna en i och för sig önskvärd pregnans. Del har emellertid som nyssnämnts godtagits för gällande VL: s del och någon risk för misstolkning ellermissförstånd är enligt min mening inte att befara. Enligt gällande VL är delendast regeringen som har att, vid sidan av de vanliga tillåtlighetsreglerna,beakta planeringsintressena. De allmänna planeringssynpunklerna kommer naturligtvisockså att få sin största belydelse i fråga om de större och mera ingripandeförelagen, som även enligt den nya lagen skall tillåtlighetsprö-vas avregeringen. Jag anser emellertid att några avgörande skäl inte talar mot attdenna tillåtlighetsgrund också tillämpas av övriga vallenrätlsligaprövningsmyndigheler, dvs enligt vad jag tidigare förordat vattendomstolar ochförrättningsmän. Dessa bör sålunda kunna göra sådana bedömningar på gmndval avde yttranden som normall skaU inhämtas från berörda slalliga sektorsmyndigheiersamt från kammarkollegiet, och berörda kommuner. Detta gällersåväl sådana fall då eller förrätlningsmannen skall yttra sigtill regeringen i fråga om tillåtligheten av större vattenförelag som de falldå de själva har alt pröva tillåtligheten av mindre och medelstoraföretag." Mot denna bakgrund förordade departementschefen i den nya lagen skulle använda uttrycket allmänna planeringssynpunkter närman anger de mera långsiktiga bedömningar som skall göras när tillåtligheten avett vattenföretag skall prövas. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen (JoU1982/83:30) diskuterades utformningen av prövningssystemei mot bakgmnd av attregeringen föreslog att vattendomstolarna även fortsättningsvis skulle varaprövningsmyndighet enligt VL. I vatlenlagsulred-ningen föreslogs att prövningenskulle överföras på och länsstyrelserna (SOU1977:27 Revision av vattenlagen. Förslag till ny vattenlag). Iutskottsbetänkandet (s 40) anfördes bl.a. följande. "Utskottet kan instämma i föredragandensbedömning att del finns många skäl för att bibehålla det nuvarande prövningssystemei. Det finns emellertid också starka skäl som talar för en övergång till etl administrativt 212 prövningssystem i enlighetmed utredningens »förslag. Genom ett sådant Prop. 1985/86:100 prövningssystemskulle t. ex. de ölägenheter som är förenade med atl vissa Bil 14 valtenföretagomfattas av miljö- och naturvårdslagstiftningen resp planlag-stiflningen blimindre framträdande. Utskottet delar härvidlag den i civilul-skollels yllrandeframförda uppfattningen all regeringsförslaget från samhällsplaneringensallmänna utgångspunkter kan framkalla vissa betänkligheter belräffande den avseddasamlade bedömningen av vattenförelagens lämplighet och deras inpassande isamhällsplaneringen i stort. Ulskottel skulle därför föredra ett administrativtprövningssyslem för vattenföretagen. Utskottet anser sig dock inte ha underlagför atl nu föreslå etl så långtgående och tidsödande ingrepp i lagförslaget somen ändring av prövningssystemet skulle innebära. Frågan om ett administrativtprövningssystem bör därför göras lill föremål för ytterligare överväganden avregeringen. Med hänsyn fill att regeringens förslag inle innebär någraförändringar av det nuvarande prövningssystemei och då förslaget innehålleråtskilliga angelägna reformer bör lagstiftningen genomföras utan hinder av atlprövningssystemei övervägs ytterligare." Detlablev också beslul (rskr 1982/83:274). 1.2.3Riktlinjer för hushållning med mark och vatten År1977 lade fasl riktlinjer för valtenkraftsutbyggnad i norra (prop 1977/78:57, CU 9, rskr 100). Riktlinjerna omfattar ett stortantal älvar och älvsträckor. Av den ekonomiskt byggnadsvärda vattenkraften ärungefär /år undantagna från utbyggnad genom rikfiinjerna. Om ettvattenkraftsprojekt berör någon av de älvar eller älvsträckor som omfatlas avriktlinjerna, skaU regeringen pröva förelagets lillåfiighet enligt VL. I regeringens proposifion 1985/86:3 med förslag tiUlag om hushållning med naturresurser m.m. (NRL) föreslås atl huvuddelen av denfysiska riksplaneringens riktlinjer för hushållning med mark och vatten skalllagregleras. Förslaget innebär att riktlinjerna för valtenkraftsutbyggnad försin i naturresurslagen. Bostadsminislern anförde följande i propositionen (s108). "Trots den osäkerhet som även fortsättningsviskommer att råda beträffande vattenkraftens roll i energiproduktionssystemet pålängre sikt i samband med avvecklingen av kämkraften, anserjag att enuppräkning av de älvar och älvsträckor som bör undantas frånvatlenkraflsutbyggnad bör ske i NRL. Detla föregriper självfallet inle kommanderiksdagsbeslut om vattenkraftens roll i den svenska energiförsörjningen.Riksdagen är nämligen när som helst, t. ex. när man nästa gång tar stäUningtill energipolitiken, oförhindrad att ompröva fidigare beslut. Jag kan inteheller se att det skulle innebära någon praktisk skillnad att göra en ändring iNRL jämfört med att ändra riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen och ivattenlagen så som skett i fråga om älv och Edänge i Mellanljusnan." De älvar och älvsträckor som enligt de föreslagnabestämmelserna i är undantagna från vatlenkraflsutbyggnad och som ingår ikap 3 Särskilda hushållningsbeslämmelser för vissa områden i landel äridentiska medde älvar och älvsträckor som omfattas av gällande riktlinjer och är Prop. 1985/86:100 angivna i VL (11 kap 4 § fiärde stycket). I propositionen sker vissa Bil.14 preciseringar av hur riktlinjerna bör tolkas avseende bl. a. små vattenkraftverk.I lagrådsremissen med förslag till följdlagstiftning lill den nya plan-ochbygglagen och lagen om hushållning med naturresurser som beslutades den 13 juni1985 föreslås att bestämmelsen i VL om obligatorisk regeringsprövning avprojeki i vattendrag som omfattas av riktlinjer i den fysiska riksplaneringenskall las bort. Regeringens prövningsrätt skulle således kvarstå när del gällervissa större valtenkraflsutbyggnadsföretag och annars efter beslul i varjeenskilt fall (förbehållsbeslut). Motivet till borttagandet avregeringsprövningen i dessa fall är all det i 3 kap I § VL föreslås enbestämmelse med innebörden att vid prövning enligt VL ävenskall tillämpa NRL. 1 kap 2 Grundläggande hushållningsbestämmelser iNRL återfinns allmänna bestämmelser för planeringen av olika verksamheter.Bestämmelserna i 2 kap 8 § har betydelse när det gäller valtenkraftsutbyggnad: Mark- och vattenområden som är särskiltlämpliga för anläggningar för industriell produkfion, energiproduktion,energidistribution, kommunikationer, vattenförsöijning eller avfallshanteringskall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåratUlkomsten eller utnyttjandet av sådana anläggningar. Områden som är av riksintresse för anläggningar somavses i första stycket skall skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåratillkomsten eller utnyttjandet av anläggningarna. Paragrafen är i huvudsak identisk med den somföreslogs i promemorian med förslag lill NRL (Ds Bo 1984:3). I remissyttrandenaöver promemorians förslag framfördes viss kritik från företrädare förkraftindustrin. Bl.a. ansåg atl del bör klart uttalas imotiven alt vallenkraftanläggningar hör till de energiproduklionsanläggningarsom omfattas av lagbestämmelsen. pekade på allförslaget inle ger någon ledning vid avgränsningen mellan lokala och nationellaintressen. Föreningen ansåg bl. a. atl det uttryckligen bör fastslås attutbyggnad av elt enskilt vattenkraftprojekt - även om del är litet - skallanses ha nationellt intresse, om projektet ingår i den gmpp av utbyggnader somenligt beslut av statsmakterna erfordras för att det energipolitiska måletskall uppnås. Bostadsministern gjorde i propositionen (s 76)följande uttalande med anledning av promemorians förslag och remissinstansernassynpunkter: "Med anledning av de redovisaderemissynpunkterna vill jag framhålla att vattenkraftsanläggningar naturiigtvisär sådana anläggningar för energiproduktion som omfatlas av den av migföreslagna bestämmelsen. Jag anser del också vara självklart all fallsträckor,som enligt beslut bör få byggas ut för att landets energitillförselskall tillgodoses i enlighet med besluten om energipolitiken, skall omfattas avdet särskilda skydd som enligt mUt förslag omfattar områden avriksintresse." I vissa fall kan konflikter uppstå mellansinsemellan motstående riksin- Prop. 1985/86:100 tressen i samband med attutbyggnad av vattenkraft aktualiseras. Det kan B'l- 14 bl.a. gälla konfliktergentemot naturvårdens och friluftslivets intressen etc. Vidare kan det inträffaatt konflikter uppstår med de bestämmelser som återfinns i kap 3 i NRL somanger särskilda hushållningsbestämmelser för vissa områden i landet. 1 2 kap10 § anges på vilket sätt dessa konflikter bör hanleras. Om etl område enligt 5-8 §§ är avriksintresse för flera oförenliga ändamål, skall företräde ges åt det eller deändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushåUning med marken,vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Behövs området eller en del av dettaför en anläggning för totalförsvaret skall försvarsintresset ges företräde. Beslul med slöd av första stycket får inte stridamot hushållningsbestämmelserna i 3 kap. Enligt specialmotiveringen (s 169) kan det i sådanafaU röra sig om intressen med olika lidsperspektiv. I ett sådant fall skall denanvändning ges företräde som på lämpligaste sätt främjar en hushållning mednaturresurserna i ett långsiktigt perspektiv. En sådan bedömning innefattarenligt 1 kap 1 § ekologiska, sociala och samhällsekonomiska hänsynstaganden. Bedömningar som görs i samband med den kommunalaplaneringen av vad som i elt vissl faU är en från allmän synpunkt lämpliganvändning av marken och vattnet är enligt specialmotiveringen naturligtvis avstort intresse också när det gäller att göra avvägningar meUan olika intressen,som ytterst skaU hävdas av staten. Det är kvaliteten i det beslutsunderlag somprövningsmyndighelen sammantaget förfogar över och styrkan i argu mentationenom vad som på lång sikl kan anses vara lämpligast från allmän synpunkt, som böravgöra vUket av de nationella intressena som i etl visst fall skallprioriteras. I förekommande fall torde denna typ av bedömningarkomma atl aktualiseras i samband med kommunemas fysiska planering samt isamband med prövning enligt VL och naturvårdslagen.