prop · G903110 · 1985-12-31 00:00:00 — Vad gäller de övriga bebyggda öarna inom denaktuella fastigheten kan noteras att de ligger inom ett område av riksintresse för det rörliga frilufts livet. Källskären utgör ett fågelskydds- och sälskyddsområde. .holmsutredningenbedömer att det mot denna bälcgrund är osäkert om fas- Prop. 1985/86: 110tighetsbildning på de nämnda öarna kan komma att ullåtas. Det kan bl.a.ifrågasättas lämpligheten av att genom fastighetsbildning göra bosättningarnamer varaktiga. Med hänvisning lill det anförda villkronoholmsutredningen inte tillstyrka marköverlåtelser till husägarna på öarnainom den ifrågavarande fastigheten. Av hänsyn till försvars- och sjöfartsintressen börstaten behålla förvaltningen av Hävringe. Övriga bebyggda öar inom fastighetenskulle i och för sig kunna överiåtas fill kommun. För detla fordrasdock avstyckningar från slamfastigheten, vilket förefaller vara mindrelämpligt. Härtill kommer att fastigheten inrymmer åtskilliga vattenområden medvärdefullt fiske. Detta fiskevatten bör vara kvar i statens ägo. Mot bakgrundav det anförda synes det knappast vara en godtagbar lösning atl efterfastighetsbildning överlåta de bebyggda öarna utom Hävringe fill kommunen.Öarna blir ju under alla förhållanden i allmän ägo, vilket väl får anses varaviktigast. Enligl kronoholmsutredningen talar sålunda övervägande skäl för atthela den ifrågavarande fasligheten bör ägas av staten även i framliden. I fråga om de bebyggda kronoholmama i ochEskilstuna kommuner torde fömtsättningar för fastighetsbildning saknas. På gmndhärav bör marköveriåtelser inte komma i fråga. Öarna föreslås vara statligtägda även i fortsättningen. Debebyggda kronoholmama i förvallas av naturvårdsverket.Byggnaderna på öarna tillhör staten med undantag för ett par sjöbodar påBodholmen och Åholmen. Skäl saknas för att ändra nuvarande förhållanden.Öarna bör därför vara kvar i statlig ägo. Påde kronoholmar som förvaltas av finns inga privatägdabyggnader. Öarna förknippas med främst starka nalurvårdsintressen. Med hänsynhärtill saknas anledning att ändra öarnas nuvarande disposition. Sjöfartsverketförvaltar Borgö och Dämman. Önskemål från enskilda Prop. 1985/86: 110 finnsatt förvärva tomtmark på Borgö resp. hela holmen Dämman. Enligt gällande markdispositionsplan för Västervikskommun skall det område där Borgö ingår reserveras som ett område av särskiltintresse för friluftslivet. Såvitt kronoholmsutredningen kan bedöma tordeavstyckning av de bebyggda marken på ön knappast motverka friluftslivetsintressen. Med hänsyn härtill föreslår utredningen att staten ansöker omfastighetsbildning i syfte att sälja tomtmarken. Det är tveksamt om Dämman kan anses varaktigtlämpad för sitt ändamål. Dämman bör därför vara kvar i statens ägo ocheventuellt hyras ul till en båtförening, för vilken ön kan ha ett värde. Medhänsyn dels till kronoholmamas betydelse för främst naturvården och delvis förförsvaret, dels till att det på några av öarna finns i huvudsak enbartfiskebodar i privat ägo föreligger inga skäl till att ändra öarnas nuvarandestatus. De bör därför fortfarande tillhöra staten. Anledningsaknas att vidta någon ändring beträffande Utklippan. Staten bör fortsätta attäga ön. Medhänsyn till de aktuella öarnas karaktär bör de i sin helhet tillhöra statenäven . Någon ändring av öarnas disposition föreslås därför inte. 1985/86: l lO Länsstyrelseni beslöt atl inventera beståndet av kronoholmarinom länet. Uppdraget alt utföra detla arbete lades på länsstyrelsenslantmäterienhet. I en första etapp begränsades inventeringsarbetet till debebyggda kronoholmarna. Detta arbete blev färdigt . Som källa förutredningsarbetet användes i första hand kammarkollegiets undersökning avkronans äganderätt till och skär på i samband med en vidbörjan av 1920-lalel verkställd utredning rörande fiskerättsförhållandena vidrikets kuster (SOU 1925:19). Man utnyttjade även de andra källor som närmarebeskrivs i bil. a. utredning framgår att 38bebyggda kronoholmar torde finnas inom länet. Ungefär hälfien av dessa holmarär inte registrerade som särskilda fastigheter. Bebyggelsen på holmarna redovisas i allmänhet påden ekonomiska kartan. Viss bebyggelse har dock så liten omfattning att deninte finns angiven på kartan. anlitade därför ivästra tullregionen för att undersöka eventuell ytterligare bebyggelse påholmarna. Av en av upprättad förteckning framgår om bebyggelsenavser bostadshus eller uthus och om byggnaderna används av fiskare eller andrapersoner. Därefter har förtecknat de bebyggdakronoholmarna i den omfattning som redovisas i det följande. Redovisningeninnehåller även uppgifter som erhållits från kommuner och andra myndigheter.Även vad kronoholmsutredningen själv kunnat konstatera vid besök på vissa avkronoholmarna finns redovisat. Samtligabebyggda kronoholmar omfattas av strandskydd (300 m). Denfysiska riksplaneringens riktlinjer anger att kusten i och länär riksintressanl både vad gäller naturvården och friluftslivet. Yrkesfisket harvidare en mycket stor betydelse. Enligt regeringens uttalanden om utgångspunkternaför den fysiska riksplaneringens fortsatta planeringsarbete tillhör kust- ochskärgårdsområdet i länet de områden i landet där det är särskilt angeläget attfriluftslivets och naturvårdens intressen säkerställs. Bebyggelsen på kronoholmarna i länet är avvarierande slag och omfattning. Del finns många öar som är bebyggda med enbartprivatägda sjöbodar medan det på andra öar finns både permanent- ochfritidshus i större eller mindre utsträckning. På ett par öar finns gammalfiskarbebyggelse, som har stort kuhurhistoriskt värde. Många husägare önskar förvärva tomtmark. Denfrämsta orsaken till dessa önskemål är att kunna pantsälta fastigheten för att få lån till bl. a. underhåll av byggnader. På en del håll kan man även tänka sig tomträtts upplåtelse. Förhållandetmellan markägaren och husägaren på kronoholmarna har Prop. 1985/86: 110endast i en del fall reglerats i ett skriftligt arrendeavtal. Vissa husägareuttrycker önskemål om att få ingå ett arrendeavtal med staten. 1fråga om öarna Fjordholmen och Vinga finns ett privatägt fritidshus enbart påFjordholmen. Övrig bebyggelse på öarna ägs av staten och hyrs i en del fall ut.FortifikafionsförvaUningen önskar förvaUa Fjordholmen även i fortsättningen.Med hänsyn främst till försvarets intressen bör friköp av tomtmark pä nämnda öinte äga mm. Något friköp av mark på Vinga kan ej heller komma i fråga. diskuteradeöar bör följaktligen i sin helhet tillhöra staten. Regeringen beslöt atl på gmndvalav en av i godkänd planutredning ge tillståndtill försäljning av viss bebyggd tomtmark jämte område för småbåtsvarv påÄngsholmen. Ett eller två av de fritidshus som ligger på önsvästra del torde utnyttjas för permanentboende. Husen ligger, avskilda från denövriga bebyggelsen, på öns högsta del dit del är svårt att la sig. De ligger påett område som har förutsättningar för att kunna bli ett strövområde med utsiktöver . Vid det samråd som skedde då planutredningenfärdigställdes uttalade sig flera remissinstanser, bl.a. , för ettfriläggande av den västra delen av ön för frifidsändamål. , somansåg alt detaljplanläggningen av Ängsholmen borde syfta till en fastställdstadsplan, framhöll att, om planförslaget inte fastställdes, åtgärder bordeomgående vidtas för alt säkerställa fritidsområdet. Detta kunde enligt länsstyrelsenlämpligen ske genom ett förordnande om att området skulle utgöra ettnaturvårdsområde enligt 19 § NVL. Lämplighetsskäl talar mot atl fastighetsbildningkan tillåtas i förevarande fall. Avsaknaden av behövlig väg till de fyrafritidshusen torde bl.a. utgöra hinder mot fastighetsbildning. Detta talar föratt fastighetsbildning beträffande den i planutredningen upptagna tomtmarkenför denna bebyggelse knappast kan genomföras. Vid detta förhållande kan friköpav tomtmarken inle bli aktuellt. Husägarna bör få fortsätta att arrenderamarken. De bör dock enligt kronoholmsutredningens mening erbjudas att flyttasina hus fill de obebyggda tomter som i planutredningen lagts ut i anslutningtill de bebyggda tomter som skall säljas. I planutredningen redovisas ett ganska vidsträcktområde för småbåtsvarv. Regeringens försäljningsmedgivande omfattar ett merabegränsat område men fortsatta utredningar får utvisa om det finnsfömtsättningar för avstyckning för det varvsområde som angetts iplanutredningen. '-- Prop. 1985/86: 110 Medhänsyn till alt nästan alla avstyckade tomter på Bmnskär såhs bör de två tomtersom staten alltjämt äger erbjudas husägarna till försäljning. Tillräckliga skäl saknas för försäljning avbyggnader och mark på Erhol-men. Av försvarshänsyn bör ej heller någon sådanförsäljning komma till stånd på den del av somfortifikationsförvallningen förvallar. Påberörda öar finns inga privatägda byggnader. Tjörns kommun är intresserad avatt förvärva öama. Av avsnittet 5.2 framgår att kronoholmar medbetydande natur- och kulturvärden bör ägas av staten i fortsättningen. PaterNosterskären har sådana värden. Utredningen föreslår mot bakgmnd härav att ögmppentills vidare kvarstår i statens ägo. Slrömholmen bör erbjudas kommunen förförvärv. Somframgår av projektgmppens arbete rörande (bil. 3) har denna ö särdragsom skiljer den från andra bebyggda kronoholmar. Vad som främst kännetecknar önär att den ulgör ett exempel på ett levande kustsamhälle med ca. Projektgmppens förslag syftar till att kunnabevara detta samhälle och underlätta för de boende atl kunna få bo kvar på önåret mnl. Härvid träder i förgmnden de nu obefintliga möjligheterna att genomfaslighelsinieckning kunna få lån till underhåll och modernisering avbostadshusen. har det mesta av öns bebyggelse och miljökulturhistoriska värden som är av riksintresse. I linje härmed och som ettuttryck för det starka intresset av att bevara den nuvarande gemensamma miljönfinns tanken att, om avstyckning av tomter kommer i fråga, avstyckningen iprincip bör avse endast marken under varje bostadshus. Härigenom underlättasoch behålls passagemöjlighelerna mellan husen, vilket de boende anser varamyckel viktigt. Möjligheterna att genom pantsättning kunna belånafastigheten för att finansiera underhåll och modernisering av byggnadernatillmäter de boende på den största vikt. Frågan upplevs som nära nogavgörande för de bofastas möjligheter att kunna bo kvar på ön. Av avsnittet5.3.2 framgår att de enskildas intressen - i del här fallel belåningsmöjligheten- inte enligt kronoholmsutredningens mening får vara ensamt avgörande för fråganom friköp av tomtmark. Med hänsyn till speciella förutsättningar meden jämförelsevis stor bofast befolkning, som är starkt inriktad på att sökaskapa betingelser för ett fungerande samhälle på ön, synes det dockofrånkomligt att man bör överväga de möjligheter som finns för att underlättasituationen för de boende. Del är ju också i hög grad ett viktigtsamhällsintresse att söka skapa och behålla permanent boende och sysselsättningi skärgården. Innan man överväger de möjligheter som fn. finnsför atl förbättra Prop. 1985/86:110 situationen för de boende på Käringönskulle man kunna avvakta byggnadspantutredningens kommande förslag. Somframgår av avsnittet 3.3 tänker sig denna utredning föreslå regler ompantsätlning av såväl byggnader på annans mark som nyttjanderälten till som byggnaden står på. Som redovisas i projektgmppens arbete finner fleraav de boende på att ett system i enlighet med byggnadspantutredningenskommande förslag skulle av främst ekonomiska skäl vara en tilltalande lösningför dem. Det är emellertid tveksamt om ett system med belåningsgrundandearrende är lämpligt atl tillämpa för ett helt samhälle av den karaktär somKäringön har. Mot bakgmnd härav förefaller det vara mindre lämpligt att förlitasig på de eventuella belåningsmöjligheter som byggnadspantutredningens förslagkan leda till. För att med nuvarande lagstiftning göra det möjligtatt belåna husen på måste tomtmark antingen säljas till husägarnaeller upplåtas till dem med tomträtt. Båda alternativen kräverfastighetsbildning. Innan överväganden görs om vilket alternativ man bör väljabör fömtsäiiningarna för fastighetsbildning på ön diskuteras. Som närmare berörs i forskningsrapporten är detmöjligt att för varje bostadshus avstycka i princip endast den mark som husetstår på. En fömtsättning för sådana avstyckningar är att gemensammamarkutrymmen ställs under gemensam förvaltning som knyts till de enskildafastigheterna. ansluter sig till vad irapporten anförs om hur avstyckningen rent tekniskt skall gå till i fråga omtakutsprång, yttertrappor m. m. Utredningen anser också att gamla hagar ellerträdgårdar, som hör till vissa hus, inte bör ingå i resp. slyckningslott. I rapporten föreslås att all mark för uthus ochsjöbodar skall ägas av Omst kommun. Oavsett om sjöboden hör till ett bostadshuseller inte är del viktigt att förhindra alt den omvandlas till sommarbostad.Sjöbodarna bör i första hand reserveras för yrkesfiskare. kommun ärintresserad av att förvärva den mark där sjöbodar och hamn finns. Kommunenavser efter ett sådant förvärv att upplåta mark för befintliga sjöbodar ochmagasin. I arrendeavtalet skall föreskrivas förbud mot dels användning avsjöboden lill annat ändamål, dels överlåtelse utan markägarens medgivande.Kommunens målsättning är att arrende av mark för sjöbodsändamål i första handbör tillkomma fiskare och andra yrkesutövare i maritima näringsfång, i andrahand i samhället fast boende och i tredje hand fritidsboende. finner att ett kommunaltmarkförvärv av den omfattning som diskuteras ligger i linje med strävandenaatt söka behålla sjöbodarna för i första hand fiskets behov. Ett sådantmarkförvärv ger också en enhetlig lösning vad gäller äganderätten tillifrågavarande markområden. För att skapa ordnade fastighetsförhållanden syneslämpligast att kommunen får äganderätten till hamnområdet och de strandområdendär sjöbodarna finns. Kommunen bör också äga strandområden där det senare kanfinnas behov av att uppföra sjöbodar och liknande byggnader. Till dessa hamn-och strandområden bör höra vattenområden. Medhänvisning till del anförda talar enligt kronoholmsutredningens 60 mening starka skäl för attOmst kommun erbjiids att förvärva den mark Prop. 1985/86: 110 som det härär fråga om. Fastighetsbildningen bör i princip omfatta all medbostadshus bebyggd mark, oavsett om husets ägare vill fortsätta att disponeramarken med nyttjanderätt eller inle. Det är vidare klart olämpligt att begränsaavstyck-ningarna enbart lill sådan bebyggd mark som utnyttjas av de bofasta(jfr. avsnittet 5.1.7 om Köpeskilling m.m.). En fastighetsbildning, som sålundafår den omfattning som det här är fråga om, bör enligt kronoholmsutredningensuppfattning föregås av detaljplanläggning (jfr. avsnittet 5.1.3 under mbrikenKrav på planläggning). Härigenom säkerställs dels en önskvärd precisering avbevarandeintressena, dels de boendes inflytande vad gäller eventuellamiljöförändringar, dels en ofta eftersträvansvärd fasthet åt degrannelagsrättsliga förhållandena. I rapporten framförs tanken att en detaljplanskulle kunna ersättas av en s.k. områdesplan, i vars beskrivning tas inprinciperna för fastighetsbildning och faslighelssamverkan. Genom att dessutomanta ett bevarandeprogram, tillämpa 38 § BS och ge de boende en fullständiginformation om bevarandereglema torde enligt rapporten bevarandeintresset kunnagaranteras på ett tillfredsställande sätt. Om det av bl. a. ekonomiska skäl inle las framnågon ny detaljplan som ersättning för den byggnadsplan som är ,vill kronoholmsutredningen inte motsätta sig att de andra nu nämnda åtgärdersom föreslås i rapporten vidtas. Utredningen delar dock inte den i rapportenframförda uppfattningen att de aktuella åtgärderna kan ersätta en fastställddetaljplan när del gäller att säkerställa bevarandet av den kulturhistoriskamiljön på . Om tomtmark säljs till husägarna och detaljplansaknas, kan det allmänna utöva inflytande på bevarandefrågan genom all åberopavad som i bevarandeprogrammet sägs om den aktuella bostadsfastigheten. För denhändelse marken i stället upplåtes med tomträtter, kan markägaren dessutom itomträttsavlalet ge föreskrifter om fasadmaterial, färgsättning och annat isyfte alt tillgodose bevarandeintressel (se närmare om denna fråga avsnittet5.5.2). För de boende på är frågan hur pass storakostnadema kan tänkas bli för eventuella markförvärv och för själva boendelgivelvis av betydelse. 1 dessa frågor kan tomträtten te sig fördelaktig åtminstone på inte alltför lång sikt - genom att husägaren inle behöverinvestera det kapital som marken är värd. För tomträttsupplåtelser på talar ocksåatt det torde vara möjligt atl i ell tomirättsavlal ta in föreskrifter sominnebär atl fastigheten är avsedd endasl för stadigvarande bosättning (jfr.avsnittet 5.3.4). Sådana föreskrifter kan ha en viss betydelse i fråga ommöjligheterna att på ön bevara permanenlbostäderna ål de bofasta. Med hänsyn till anförda synpunkter finnerkronoholmsutredningen över vägande skäl tala för alt den med bostadshus bebyggda marken pä Käring ön bör upplåtas med tomträtt i stället för att säljas lill husägaren. Ett villkor för detta är att majoriteten av de bofasta hushållen önskar tomt- rältsupplåtelser. Eljest blir frågan om fastighetsbildning som fömtsättning 61 för tomträtt knappastaktuell (se avsnittet 5.3.2). Den husägare som inte Prop. 1985/86: 110genast vill ingå ett tomträttsavtal kan senare när han så önskar träffa ettsådant avtal med markägaren. Oavsett om den bebyggda marken säljs eller upplåtesmed tomträtt torde det finnas praktiska behov av atl inrätta engemensamhetsanläggning enligt AL på . F. n. finns redan ett ännu intelagakraftvunnet förrättningsbeslut på atl inrätta en gemensamvattendistributionsanläggning och avloppsanläggning för . I en sådangemensamhetsanläggning kan ingå skötseln av gemensamma markutrymmen. Eftersomhamnområdet och strandpartier i anslutning till sjöbodar och bryggor föreslåsbh överlåtna lill Omst kommun, bör dock kommunen förvalta dessa områden. Den restfastighet som blir kvar kommer all ägas avstaten. Placeringen av nya bostadshus bör liksom lämpligen avgörasfrån fall lill fall. Beträffande har under de tio senasteåren i olika former pågått en bevarandeplanering. Byggnadsplaneläggningen avGullholmenön är f n. i slutskedet. Huvudsyftet med byggnadsplanen är atlåstadkomma en bevarandeplan för ön. Mot bakgmnd av att är av riksintressefrån kulturhistorisk synpunkt är det enligt kronoholmsutredningens meningtillfredsställande att man genom en byggnadsplan för ön söker erhålla styrmedelför att genomföra de riktlinjer för bevarande som lagts fram i skriftenGullhol-men-förslag till riktlinjer för bevarande. Genom en byggnadsplanklarläggs också andra byggandefrågor saml markanvändningen. Vidare får de grannelagsrättsligafrågorna en önskvärd fasthet. Ledningsgmppen för bevarandeplanering av Gullholmenföreslog att ett stadsplaneförslag upprättades för ön. Till grund för dettaställningstagande låg uppfattningen alt stadsplanen är det mest effektivastyrmedlet för att garantera bevarandet av en kulturhistoriskt intressantbebyggelse och miljö. ansluter sig till denna bedömning(se avsnittet 5.5.1). Emellertid torde en byggnadsplan kompletterad med ett s.k. beva-ringsprogram vara tillräckligt för atl tillgodose bevaringsintressena.Till denna bedömning bidrar att de boende på ön uppenbariigen är intresseradeav att värna om bebyggelsemiljön. En majoritet av de boende på är enliglvad kronoholmsutredningen inhämtat inte intresserade av att förvärva tomtmark.Det finns knappast några önskemål om atl genom fastighetsinleckning kunna fålån. Anledningen härtill kan vara atl de flesta fast bosatta på ön ärpensionärer, som saknar behov av belåning. Yngre personer, som önskar bostadigvarande inom det här området, bosätter sig på det näraliggande Hermanöndär de kan erbjudas mark och bosläder för helårsboende. och är i princip lika vadgäller intresset att bevara den kulturhistoriskt präglade bebyggelsen ochmiljön. I övrigt finns flera olikheter mellan öarna. är mycket störreän och är inte alls lika utbyggd som denna ö. På finns ettstort antal bofasta som är yrkesverksamma medan de fast boende på Gullholmenutgörs av ett mycket mindre antal, varav flertalet äryrkesverksamma. Markförsäljningar på skulle i och försig kunna medföra att helårsboendel på nytt upplevs som attraktivt. Fömtsättningama för detta 2 tordedock vara all förses med ett kommunall va-syslem och Prop.1985/86: 110 att kommunen även på andra sätt kan länka sig att medvetet satsapå som framtida bostadsort. Några sådana förutsättningar finns fn. Man får räkna med alt fritidsboendei kommer attvara den dominerande boendeformen på även i framliden. På siktkommer förmodligen även de kvarvarande permanenthusen atl övertas av personersom önskar använda husen enbart för fritidsändamål. På grund av det anförda torde knappastförsäljningar av tomtmark eller upplåtelse av marken med tomträtt medverka tillatt permanentboendet på ön gynnas. Här skiljer sig förhållandena starkt frånvad som gäller för . Dessutom är intresset för markförvärv påGullholmen inte lika stort som på . måste man hålla i minnet att Gullholmenkännetecknas av synnerligen starka bevarandeintressen. Del finns enligtutredningens mening en viss risk för alt delta bevarandeinlresse intekan upprätthållas lika effektivt, om tomtmarken säljs. Mot bakgrund av redovisade synpunkter finnerkronoholmsutredningen övervägande skäl tala för atl den riksinlressanta miljönpå bäst bevaras, om staten behåller äganderätten lill marken. Iavtal om det framtida nyttjandet av den arrenderade marken kan staten la inbevarandeföreskrifter, som klargör för den enskilda vilka begränsningar somgäller för byggande med hänsyn lill önskemålen att bevara miljön. Anledning saknas all ändra dispositionen av övrigakronoholmar i Omst kommun. Öarna bör därför vara statligt ägda även iframtiden. KronoholmenMatsholmen är bebyggd med en sjöbod. kommun är intresserad av attförvärva ön. föreslår alt ön erbjuds kommunen förförvärv. Bebyggelsenpå kronoholmarna i är med vissa undantag genomgående av enkelbeskaffenhet. Vanligtvis består den av sjöbodar. Vissa enskilda husägare önskar friköpa tomtmark.Tanums kommun anser att kronoholmarna på gmnd av deras betydelse för bl.a.kustfisket och det röriiga friluftslivet bör alll framgent tillhöra staten. I fråga om de kronoholmar som är bebyggda medenbart sjöbodar eller andra enklare hus saknas förutsättningar för atl genomavstyckning bilda tomter. I dessa fall är del således uteslutet att ensöverväga markförsäljningar till husägarna. Ej heller beträffande de av naturvårdsverketförvaltade öarna Väderö-bod och Slorö finns förutsättningar förmarkförsäljningar till enskilda. De enda kronoholmar där bebyggelsens standard i ochför sig inle borde utgöra något hinder mot fastighetsbildning synes vara Stora Svangen, Store och Vattenholmen. Ifrågavarande öar ligger inom ett skärgårdsområdemed ganska gles Prop. 1985/86: 110 fritidsbebyggelse. På grund bl.a. härav harområdet goda betingelser för det rörliga friluftslivet, som är starktframträdande utmed detta kustav-snill. Även naturvårdens intressen är betydandeinom detla område. Kustområdet är riksintressant både vad gällerfriluftslivets och naturvårdens intressen. Det är särskilt angeläget att dessaintressen säkerställs enligt vad som beslutats i fråga om utgångspunkterna förden fysiska riksplaneringens fortsatta planeringsarbete. Ön ett naturreservat och Store gränsar lill ett naturreservat, som ärav stort värde för del rörliga friluftslivet. På grund av angivna allmänna intressen kanfastighetsbildning inte påräknas (jfr. De aktuella öamasdisposition bör därför inte ändras. Förhållandenabeträffande de bebyggda kronoholmarna i är inle sådana attförsäljning av tomtmark till enskilda kan aktualiseras. På gmnd härav föreslåsen oförändrad disposition av öarna. 15 Övriga bebyggda kronoholmar i de stora insjöarna iVästmanlands, och Samtligabebyggda kronoholmar i berörda län står under förvaltning.Två av ögmpperna ulgör naturreservat och är av riksintresse för naturvårdenoch friluftslivet.