prop · G903100 · 1985-12-31 00:00:00 — I sammanhanget förtjänar erinras om atl regeringeni en lagrådsremiss med förslag till viss följdlagstiftning med anledning avförslaget till NRL föreslår all den särskilda regeringsprövningen avkraflverksförelag i älvar och älvsträckor som enligt NRL föreslås undantagnafrån valtenkraftsutbyggnad slopas i samband med att lagen träder i kraft den 1januari 1987. En bestämmelse all vattendomstolarna skulle tillämpa även NRL vidVL-prövningen föreslås införd i 3 kap I § VL. Ett genomförande av della förslagskulle innebära en betydande förenkling vid prövning av denna lyp av ärenden. Del bör dock finnas förutsättningar all förenklaprövningen i de fall särskild regeringsprövning skall ske genom alt begränsaremisshanteringen i . Den nya VL innebär, som konstaterats i delföregående, all vallendom stolen skall ta ställning till lämpligheten av elt projeki mol bakgrund av dess allmänna planeringsförutsättningar, som FRP, energi- och regionalpo litik, etc. Därvid skall självfallet planen för vatlenkraflsutbyggnad beaklas. Den i förhållande till den gamla VL vidgade tillåtlighetsprövningen innebår att vattendomstolarna skall göra en bred och allsidig lillåtlighetsprövning. Även i de fall domstolen skall överiämna ett ärende till regeringens pröv ning skall en sådan "bred bedömning" göras. Härigenom ges möjligheter all minska beredningstiden i . Tidsvinsten torde i vissa fall kunna bli betydande under förutsättning att samråden utvecklas inför VL-prövningen i enlighet med vad som anfördes i föregående avsnitt. Del lorde finnas goda förutsättningar för berörda myndigheter atl redan vid prövning få belyst och övervägt behovet av särskilda villkor. Arbetsgruppen förutsätter att vattendomstolarna i sitt yllrande till regeringen tar ställning till och föreslår särskilda villkor som enligt domsto- 293 lens bedömning bör fogaslill regeringens beslul. Ingenting hindrar heller Prop. 1985/86: 100vattendomstolarna att belysa frågan om särskilda villkorsmedel. 14 gruppen förutsätter därför atl de remissinstanser som hittillssammanlaget har hörts av vattendomstol och regering samtliga hörs redan isamband med vallendomstolsbehandlingen. Arbetsgruppen har övervägt att i VL reglera vilkaremissinstanser som bör höras av vattendomstolarna för att hanteringen iregeringskansliet skall kunna förenklas. Arbetsgruppen har funnit atl enreglering i lag av denna fråga inle är lämplig. För del första strider del molVL: s nuvarande utformning och systemalik atl i låg reglera vilkaremissinstanser som skall höras i ell vissl ärende. Molsvarande regler förandra ärendelyper finns inle i VL. För del andra år del svårt att i lagen påetl uttömmande sätt ange vilka remissinstanser som skall höras avvattendomstolarna för all möjliggöra en allsidig prövning. Denna bedömning börlämpligen ske från fall till fall når konkreta ärenden aktualiseras. Del ärdock angelägel all en för landel gemensam praxis kan skapas för urval avremissinstanser vid prövningen i . Önskemål om sådan praxisframfördes, som lidigare nämnts, av en vattendomstol vid de lidigare nämndaöverläggningarna . Förslag lill hur dessa praktiska problem bör kunnalösas redovisas i avsnitt 2.5. Del ankommer på regeringen atl, mot bakgrund avvattendomstolens yttrande, bedöma behovet av remiss i regeringsärendet. 1 defaU remissinstanserna är överens eller domstolen lyckats jämka sammanmotstående intressen på ell tUlfredsstäUande sålt bör det vara möjligl förregeringen att fatta beslul direkl, ulan remisshantering. Förekommerskiljaktiga bedömningar i lillåtlighetsfrågan får behovet av särskildremittering till berörda remissinstanser bedömas från fall lill fall. För att ändå garantera remissinstansernamöjligheten alt yttra sig direkt lill regeringen bör dock dessa regelmässigt fådel av yttrande i samband med att det översänds lillregeringen. Ettflertal departement är inblandade i beredningen av ärenden enligt VL. För attskapa förutsättningar för en snabb hantering i avkontroversiella vattenmålsårenden bör arbetet med att genomföra planen förvaltenkraftsutbyggnad följas av en interdepartemental arbetsgrupp beslående avföreträdare för jordbruks-, arbetsmarknads-, bostads- och industridepartementen.Även andra berörda departement bör vid behov kunna engageras. Vid överiäggningarna pekade vattendomstolarna påall arbetsbelastningen vid vattendomstolarna är mycket ojämn och svår attförutse. framhöll företrädare för domstolarna att viss överföring avresurser redan nu sker mellan vattendomstolarna. Det kan konstateras atl planen förvattenkraftsutbyggnad i vissa fall kan leda till en ökad tillströmning av ärenden i vatlendomslolarna. Del är därför angeläget att bl.a. planera in domstolsbehandlingen i tiden samt överväga tillfällig överföring av resurser mellan vattendomstolarna. betsgmppen anser attplaneringen av domstolsarbetet i väsentlig utsträck- Prop. 1985/86: 100 ningbör kunna underlättas av de samråd och utredningar som föreslås ske Bil. 14med stöd av 22 kap 5 § VL. 1 föregående avsnUtel pekades på att vissapraktiska frågor rörande VL-prövningen bör övervägas ytterligare. Det kan ävenfinnas anledning all mer samlat diskutera andra frågor som sammanhänger medVL-prövningen. Det gäller t. ex. praktiska frågor som sammanhänger med altbeslul enligt NRL delegeras lill VL-prövningen i vatlendomslolarna. De vatten-rällskonferensersom lidigare anordnades med jämna mellanmm kan vid sidan av fortsattaöverläggningar om genomförande av planen för vatlenkraflsutbyggnad vara eltlämpligt sätt att diskutera gemensamma problem. Arbetsgruppen finner detlämpligl atl tar iniliafiv fill och genomför sådanaöverläggningar i samråd med bl.a. statens energiverk. Del kan också finnasbehov av medverkan från andra verk och myndigheter vid dessa konferenser. 15 1985/86. Bilaga1 till PM Prop. 1985/86: 100 Förslag till Lag om ändring av vattenlagen (1983: 291) Härigenomföreskrivs att II kap. 8 § vattenlagen (1983:291) skall ha nedanangiven lydelse. Nuvarande lydelse II kap.8 § 1 god tid innan närmare undersökningar för företaget påbörjas skallförelagaren underrätta kammarkollegiet, , statensplanverk och och statens historiska museer samt delänsstyrelser och kommuner som berörs av företagel. Samiidigt skallsjöfartsverket och underrättas, om deras verksamhel berörs.Lanlbruksstyrelsen skall underrättas, om ren- eller jordbruksmark av störreomfattning berörs. Företagaren skall därefter på begäran eller när anledningannars föreligger lämna dessa myndigheter och kommuner upplysningar omföretaget. 11 kap. 8 § 1 god lid innan närmare undersökningarför företagel påbörjas skall företagaren underrätta kammarkollegiet, statensnaturvårdsverk, statens planverk, statens energiverk, riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer saml de länsstyrelser och kommuner som berörs avföretaget. skall sjöfartsverkel och underrättas, omderas verksamhet berörs. Lantbruksstyrelsen skall underrättas, om rennäringeneller jordbruksmark av större omfattning berörs. Företagaren skall därefter påbegäran eller när anledning annars föreligger lämna dessa myndigheter ochkommuner upplysningar om företaget. Denna lag träder i kraftden . 1985/86:100 Bil. Bilaga 2 tiU PM Planen för utbyggnad av vattenkraften tion GWh/år kr./KWh. dl o v ti nt 11 6 -h 13 -(- 15 -(- 9 1985/86: 100 Bil. Planen för utbyggnad av vattenkraften tlon GWh/är kr ./KWh, år 3,3" (två ålgärder) 1985/86:100 Bil. Planen för utbyggnad av vattenkraften rare \ifr\r or» Ki VV H/dl kr./KWh år (rensn.) -)- 5 ., ,, ,, ,, ,, ,, G3 m. m BUaga 3tiU PM Prop. 1985/86: 100 Promemorian har remissbehandlats och remissvar harinkommit från följande remissinstanser. med vattenöverdomstolen,, ,riksanlikvarieämbetet, , lantbruksstyrelsen, statensnaturvårdsverk, , statens planverk, geologiskaundersökning, statens energiverk, , kammarkollegiet,länsstyrelsernas organisationsnämnd, i , ,, och . i ,och , . Flertalet remissinstanser delareller har inga erinringar mot promemorians allmänna inriktning. konstaterar att det är nödvändigl att en miniminivå avvaltenkraftprojekt genomförs annars finns del risk för att de energipolitiskamålen ej kan uppnås. En viktig uppgift för myndigheterna är att inom ramen förde av fattade besluten samverka så att uppoffringarna vidgenomförande av planen minimeras. underlag av denna typ borde underlättaställningstagandet vid tillåfiig-hetsgivningen. Det är viktigt inför prövningeni vattendomstol att lokala önskemål vägs mol övergripande mål. kan kommunernas intressen komma i konflikt med möjligheterna atti framtiden genomföra valtenkraftprojekt. Det måste enligt energiverketankomma på länsstyrelserna atl bevaka atl så ej sker. En central myndighet böri dessa frågor endast undantagsvis gripa in. Kritiska synpunkter av mer generellart mol promemorian lämnas av , kammarkollegiet ochÄlvräddarnas samorganisation. framhåller att man intekan finna all de i promemorian föreslagna åtgärderna skulle medföra en mereffektiv prövningsprocess. anser alt prövningsprocessenskall ske inför vattendomstol enligt gällande vattenlag och alt regeringen börtillmäta planen stor vikt i de fall där den kommer att pröva tillåtligheten.Det finns enligt kammarkoUegiet anledning understryka att planens antagandeinte innebär någon ändring av vattenlagens regler för tillåtlighelsprövning-en.Vidare måste framhållas att den prövning som föregått slalsmaklernas beslut omplanen är grundad på etl preliminärt utredningsmaterial varför planen inte börtUlmätas avgörande belydelse för den slulliga prövningen enligt vattenlagen.Synpunkter av liknande art framförs av Älvräddarnas samorganisation. Promemorians förslag attkomplettera IIkap. 8 § VL medstatens energiverk tillstyrks eller lämnas utan erinran av samlligaremissinstanser. Förslaget all ge statens energiverkett samlat myndighetsansvar för genomförande av planen för valtenkraftsutbyggnad möter inga erinringar från flertalet remissinstanser. pekar dock på atl det kan uppstå visst dubbelarbete om både verkel och energiverkel skall 230 redovisade stafiiga vattenkraftsliilgångarna. Vidare pekas på all bristande Prop.1985/86: 100 resurser kan medföra lidsuldräkl vid genomförandel av uppdragerÄven Bil. 14 i framhåller alt bristen påresurser hos kan innebära problem. ifrågasätter omstatens energiverk - som företräder etl seklorsinlresse - bör ha annal ansvarän rena energifrågor. Det förefaller enligt uppfattning ligganärmare till hands att statens planverk ges det övergripande ansvaret föruppföljning genom kopplingen lill fysisk riksplanering, naturresurslag, plan-och bygglag och allmänna planeringssynpunkter. Förslagen om utvecklat samråd införprövningen i enlighet med arbetsgruppens förslag tillstyrks av ,, , lantbruksstyrelsen, statensnaturvårdsverk, AMS, statens planverk, statens energiverk samt iKopparbergs, , och . Naturvårdsverketanser att det finns starka skäl för att etl utvecklat samråd sker företillståndsprövningen enligt vallenlagen. Eftersom planen avser atl säkerslällaen ulbyggnad av /år är en slor mängd av projekten således ejerforderliga för all målet skall nås. De måsle med hänsyn fillbevarandeinlressena vart för sig reduceras fill omfattningen eller bortfallavid domstolsprövning eller utgå genom all de inle alls aktualiseras avfallägaren. Bland viktiga samrådsfrågor av övergripande art som arbetsgmppenlar upp är en prövning som leder fram fill turordning för utbyggnadernasgenomförande så alt de som bedöms vara minst kontroversiella byggs ut först.Med den beslutande målsättningen att utbyggnaden skall genomföras undernärmaste finner verket att det i många fall brådskar med atl fåfram etl lillråckligt utförligt underlag för alt inverkan på miljön skall kunnabedömas. Verkel delar därför arbetsgruppens mening all fidiga samråd måsle skeför bl. a. en sådan bedömning. Inventering och värdering av naturvårdensintressen kan vara tidskrävande inte minst för att tillgången på kvalificeradeinvenlerare år begränsad. Av ekonomiska skäl måste initiativet för sådanaundersökningar komma ifrån vatlenkraftsföretagen eller den samordnande myndigheten,varvid företagel bör svara för de uppkommande kostnaderna. och är positiva till utvecklat samråd isyfte att tidigt bedöma konflikter gentemot kulturminnesvårdens resp. fiskelsintressen. understrykerviklen av alt de sakkunniga äger god insikt i planfrågor, dvs. god förmåga altsammanväga samtliga de faklorer i form av oförenliga anspråk som riktas motaktuella mark- och vattenområden. Det är lämpligt att de sakkunniga hai ennågorlunda gemensam grunduppfattning när det gäller vilka av projeklen i planensom är kontroversiella och vUka som bör kunna rekommenderas för ulbyggnad. Enbra utgångspunkt kunde vara all gruppera projeklen i planen utifrån derasinverkan på motstående intressen. i länframhåller att tidiga samråd mellan länsslyrelsen, kommunen och företagel visat sig ge goda resultat ifråga om flera mindre vatlenkraftsföretag. Enligt NRL och PBL har fåll vikliga samordningsuppgifter inom länet. I vUket skede och hur den av 231 vattendomstolenutsedde sakkunnige skall påverka det nu redovisade pla- Prop. 1985/86: 100neringsarbetel har inte närmare utvecklats i promemorian. skulle ha Bil. 14 varil värdefullt. Liknande synpunkter framförs av iVästernorrlands län. Även länssr\'relsen i pekar på alt delförekommer etl omfattande arbete inom ramen för NRL/PBL som kan komma attberöra den sakkunniges arbeie. Svenska Byggnadsarbetareförbundetframhåller atl klarare regler måsle utformas vad gäller tidpunkten för, ochomfattningen av, samrådet. Med arbetsgruppens förslag kvarstår bl. a. en storosäkerhet om vem som skall avgöra vilka parter som skall höras, vilkautredningar som skall göras och när detta skall ske. Om del beslutadeulbyggnadsmålet för planen skall kunna uppnås så måste möjlighelerna till enfastare reglering av tidsgränserna för besvärsförfarandel prövas. Kritik mol arbetsgruppens förslagatt en sakkunnig skall tillsältas av berörda vatlenkraftsföretag framförs avSvea hovrätt med vattenöverdomstolen, kammarkollegiet, iGävleborgs län, flera vattendomstolar och Svenska naturskyddsföreningen.Remissinstanserna motsätter sig inte tidiga samråd, men är kritiska motarbetsgruppens förslag atl tillämpa 22 kap. 5 § VL eftersom del avses föregripaefterföljande prövning enligt VL. medvattenöverdomstolen framhåller att samråden närmast synes böra ankomma påstatlig myndighet. För etl genomförande av de intentioner, som promemorian i nuifrågavarande hänseende ger uttryck för, skulle det därför enligt hovrättensmening ligga närmare till hands atl genom en lagändring tillskapa klaraförutsättningar för den eftersträvade verksamheten än att söka nå detta målgenom en underhandsutvidgning av sakkunniginstitutet. Inte minst med hänsyntill den fördröjning av handläggningen vid vattendomstol, som ettsakkunnigförordnande enligt promemorian skulle medföra, avstyrker hovrättenförslaget i denna del. Svenska naturskyddsföreningenföreslog en någol mindre omfattande utbyggnadsplan som i praktiken innebär att en turordningslista redan är upprättad. Oavsett om sakkunniga skall tillsältas i enlighet med prome förslag eller inte måste det klargöras atl naturvårdens och fis- keintressels sålunda upprättade turordningslista utgör ett dokument som måste tUlmätas mycket slor tyngd vid bedömningen av vilka utbyggnads- projekt som strider mol allmänna planeringssynpunkter. När del gäller tUlsältandel av en sakkunnig enligt 22 kap. 5 § anser föreningen atl förut sättningama för flertalet vattenkraftprojekt är sådana atl de anfingen är tämligen okonlroversiella eller också är exploaterings- och bevaran deintressena oförenliga. Föreningen vill också peka på att begreppet "all männa planeringssynpunkter" inrymmer ell helt spektrum av så vitt skilda synpunkter att ingen person kan sägas vara sakkunnig inom hela detta stora område. Vad som enligt föreningens mening fordras för att förbättra prövningsprocessen vid vattendomstolarna är ett väsentligt förbättrat be slulsunderiag vad gäller vattenkraftprojeklens inverkan på motstridiga intressen. Kunde det bli regel att en fullgod miljökonsekvensbeskrivning upprättades genom sökandens försorg och på hans bekostnad skulle för handlingen inför förenklas väsentligt som san- 232 nolikhetenskulle öka för atl det fattade beslutet framstår som riktigt även i Prop.1985/86:100 ett vidare samhällsperspektiv och långt tidsperspektiv. och motsätter sig av principiella skäl alt samråd sker föreVL-prövningen. kan inte se nyttan av ett utvecklatsamrådsförfarande inför prövningen enligt VL. Arbete i samråd före prövningenenligt VL förekommer redan i de fall där man kan förutse starka motsättningarmellan kraftinlres-set och motstående intressen. Detta samråd initieras somregel av kraftintressenterna. I de allra flesta fallen informeras kommunernaförst av alla om företagens planer och enighet uppnås om fortsatt samråd och omatt projekteringen bör kunna fortsätta. Den av antagna planen förforlsall valtenkraftsutbyggnad är dessutom väl känd för berörda kommuner.Ytteriigare behandling av särskilt tillsatta sakkunniga är enbart ägnat altförsena handläggningen av valtenkraftprojekten och motverkar vad arbetsgruppensäger sig vilja åsiadkomma. Handläggningstiden för vissa valtenmål bör kunna avkortas.Della gäller speciellt den lid som åtgår för myndigheter atl utföra utredningarutöver med överenskommen tidplan. Regeringen bör kunna utfärdadirektiv som motverkar onödig tidsutdräkt härvidlag. Älvräddarnas samorganisation anser atl promemorianinnebår en sådan styrning av tillståndsprövningen som ansett varafelaktig. Det år ganska självklart att en vattendomstol kommer att påverkas avden sakkunniges bedömningar. Någon anledning atl utse en särskild sakkunnigför att bedöma de allmänna planeringssynpunkterna finns inte enligt samorganisationen.En domstol har lika lätt som en sakkunnig att bedöma om ell projekt strider motfaslställda planer. När den sakkunnige gör sina bedömningar och samråder medmyndigheterna har dessa inte tillgång till ell lika omfattande material somunder domstolsbehandlingen. Den sakkunniges samråd med myndigheterna skulleockså innebära all dessa tvingades till ell ställningslagande långt innan eltfullständigt material föreligger. Arbetsgruppens förslag alt använda densakkunnige för att sortera fram de projekt i vattenkraflplanen som är minslkontroversiella är onödigt eftersom de olika projektens värden redan är välkända genom tidigare utredningar. Del torde vidare enligt samorganisationenvara mycket svårt att få fram en opartisk sakkunnig. Ett samrådsförfarandeskulle inte heller på långt når få den öppenhet och insyn som etldomstolsförfarande. Det kan också ifrågasättas om det finns stöd i vattenlagenför atl tillsätta en sådan sakkunnig som arbetsgruppen föreslår. Förslaget atl förenkla prövningen enligt VLtillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. accepterar förslaget under förulsätlning atl följandetre förutsättningar uppfylls: För det första måsle alla de parter, myndigheteroch organisationer som normalt tillfrågas i regeringens remissomgång nu istället bli tillfrågade av i alla de ärenden som skall förasvidare till regeringen för avgörande. Remissinstanserna bör därvid ges sammamöjligheter att ställa frågor, framföra förslag, lämna information samt yrka påbeslul m. m. som i den praxis som utvecklat ibl.a. ärendenenligt 136 a § byggnadslagen. För det andra måste remissinslan- Prop. 1985/86:100 serna ges minsl samma svarslid som de nu erhåller vid regeringens remiss-Bil. För det tredje måste inhämtade yttranden i sin helhet följa ärendehandlingarnaoch således bli tillgängliga för regeringen vid dess prövning av ärendet.Föreningen ulgår också från atl det under alla förhållanden kommer atl finnasmöjlighet för remissinstanserna all på eget initiativ skriva direkt lillregeringen. Vissa remissinstanser är kritiska eller tveksammalill förslaget. Till dessa hör , statens planverk,kammarkoUegiet, i och . och Älvräddarnas samorganisation. framhåller vikten av all deremissinstanser som deltagit vid utredning av tillåtligheten,både med hänsyn till aUmänna planeringsaspekter och i övrigt, också gesfillfälle atl yttra sig direkl fill regeringen. vidhåller sin tidigareuppfattning att regeringsprövning inle erfordras för projekt som ingår iplanen för vatlenkraflsutbyggnad. De remissinstanser som yttrat sig i frågan delarpromemorians uppfattning att samtliga remissinstanser som hörs såvål avvattendomstol och regering skall höras redan vid prövning.Prakfiska problem rörande remisshantering m.m. kommenteras av bl.a.länsstyrelsen i och i . Promemorians förslag angående organisatoriskafrågor kommenteras närmare av bl.a. med vattenöverdomstolen,och . Med anledning av vad som anförts ipromemorian belräffande överföring av resurser mellan vatlendomslolarna framhållerSvea hovrätt med vattenöverdomstolen att den är medveten om attarbetsbelastningen liksom personalbesättningens storlek växlar mellan olikavattendomstolar. Med visst fog kan också hävdas att personalfördelningen inteåterspeglar den nuvarande fördelningen av arbetsbelastningen mellanvattendomstolarna. I första hand bör en sådan resursöverföring bestå iöverflyttning av mål mellan vattendomstolarna. Som en åtgärd på böräven i frågakomma överflyttning av personal. Slutligen fillstyrks förslaget omalt återuppliva vatlenrätlskonferenserna. framhåller iyttrandet all man efler kontakt med är berett att anordnavattenrättskonferenser där gemensamma problem kan diskuteras. anser att resurserna vidvattendomstolarna är en fråga av stor vikt och med stor aktualitet, varför den bör ges hög prioritet. Om inte domstolama ges de resurser, som erfordras för att avdöma målen inom rimlig handläggningstid, spelar nu föreslagna åtgärder i syfte att underlätta genomförandel av planen för vatlenkraftsutbyggnad mindre, om ens någon roll. De föreslagna valtenrättskonferenserna kan möjligen fun gera som ett instrument för klarläggande av situationen på de ohka dom stolarna och en omfördelning av resurserna. Detta torde dock icke vara tillräckligt, utan säkerligen erfordras tillskapande av nya resurser för att problemen heU skall försvinna. anser atl ärenden inle av arbetsutjäm- Prop. 1985/86:100 ningsskäl skall kunna flyttas från en vattendomstol till en annan. 14 lokalkännedom som vattendomstolarna har om de olika vattendragen inomsitt verksamhetsområde är enligt föreningen en viktig förutsättning förprövningen, som skulle gå förlorad om ärenden kunde flyttas mellan de olikavattendomstolarna. Bilaga 14.2 Prop. 1985/86: 100 Bil. Förslag till Lag om ändring i vattenlagen (1983: 291) Härigenomföreskrivs att II kap. 8 § vattenlagen' (1983:291) skall ha nedanangivna lydelse. 8§ I god lid innan närmare undersökningar för företagel påbörjas skallförelagaren underrätta kammarkollegiet, , statensplanverk och riksantikvarieämbeiei och statens historiska museer samt delänsstyrelser och kommuner som berörs av företaget. Samiidigt skallsjöfartsverket och underrättas, om deras verksamhet berörs.Lanlbruksstyrelsen skall underrättas, om rennäringen eller jordbruksmark avstörre omfaitning berörs. Företagaren skall därefter på begäran eller näranledning annars föreligger lämna dessa myndigheter och kommuner upplysningarom företagel. 8§ I god lid innan närmare undersökningar för företagel påbörjas skallföretagaren underrätta kammarkollegiet, , statensplanverk, stålens energiverk, och statens historiskamuseer saml de länsstyrelser och kommuner som berörs av företaget. Samtidigtskall och underrättas, om deras verksamhetberörs. Lanlbruksstyrelsen skall underrättas, om rennäringen eller jordbruksmarkav större omfattning berörs. Företagaren skall därefter på begäran eller näranledning annars föreligger lämna dessa myndigheter och kommuner upplysningarom företagel. Denna lag träder ikrafl den . 55 3 55 4 55 5 Industridepartementet m. m. Utredningar m. m. Bidrag till för industriell utveckling 58 60 61 63 65 66 Bidrag till för företagsutveckling 12000000 Främjande av hemslöjden 5886000 Kostnader för statsstödd exportkreditgivning