prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Det är mycket sällan bestämmelsen tiUämpas men baraexistensen av och vetskapen om att den kan tUlgripas har en klart prevenUvverkan. Enligt nämndens erfarenhet har kommunerna ett klart uttalat intresse avatt bestämmelsen finns kvar och kan användas i allra sista hand för att räddaen elevs skolgång. Länsskolnämndeni lån: instämmer i kommitténs förslag att möjlighetenUU polishämtning bör försvinna. Däremot finner nämnden att lagen om skolplikthelt kan urholkas om samtliga påföljdsbestämmelser utgår. Detta betyder inteatt nämnden menar att utdömande av vite bör tillgripas i större utsträckning äni dag. Nämnden menar att skolmyndigheternas omdöme och det utvidgade samarbetetmed sociala myndigheter och barapsykiatriska insUtutioner för att"vitespåföljden" endast kommer att Ullgripas då det ur elevenssynpunkt är det minst dåliga sättet att komma till rätta med - i ordetsverkliga betydelse - tredskande föräldrar. Ett vitesföreläggande (ellermedvetandegörande av möjligheten) kan också i vissa situationer upplevas somlindrigare än en anmälan tiU de sociala myndigheterna. Länsskolnämndeni : har erfarenhet av tiUämpningenav 39 8 skollagen och förarbetena därtill. Nämnden har förelagt vite i en del skolkfallfrån 1958 omkring 1970. Befogenheten att utdöma vite och att besluta om poHshämtninghar inte utnyttjats . har 39 8överhuvudtaget inte tUlämpats i . I de fall där utebliven skolgångberor pä inställningen hos den som har barnet i sin vård är det möjligt attskolledningen och skolstyrelsen kan finna stöd genom att åberopa lagtexten. fall där tredska visats föreligga hos målsmännen bör andra vägar sökas änvitesföreläggande, utdömande av vite och polishämtning. Härvidlag kan länsskolnämndenkanske i någon mån understödja skolstyrelsen och skolledningen genom insatserinom undervisning och elevvård, främst av psykologisk karaktär. LänsskolnämndentUlstyrker att befogenheten om polishämtning upphäves. Nämnden finner dettveksamt om övriga befogenheter (vitesföreläggande, utdömande av vite) ärmotiverade ens som en yttersta nödfallsutväg. Med hänsyn härtill och dåbefogenheterna inte utnyttjats under en följd av år, bör även dessabefogenheter upphävas , Länsskolnämndeni lån: Utan att gå in på någon längre argumentation viU nämnden tillstyrka förslaget om att bestämmelserna om polishämtning m. m. i 39 8 skollagen utgår. Det känns dock angeläget för 135 1985/86:10 nämnden att påpeka, att polishämtning inte bör betraktas som en sanktion utan som ett sista drastiskt steg för att åstadkomma ordnad skolgång för en Bilaga 7 elev. Bestämmelsen är dock helt otidsenlig och börutgå. Länsskolnämndeni : Skollagen 3031 och 38 88 innehåller tvingande bestämmelser omskolplikt. Enligt nämndens åsikt bör tvingande bestämmelser i lag aUtid följasav föreskrifter om sanktioner mot dem som inte uppfyller lagens bestämmelser.När det gäller barns underlätenhet att fullgöra skolplikt torde dettanuförtiden oftast bottna i någon form av sociala missförhållanden inomfamiljen. Därför bör en sådan situation inte bedömas och åtgärdas utan attelevens totala situation beaktas. Nämnden anser att skollagens 39 8 bör sesöver. Översynen bör leda till alt kommunen ges ökade befogenheter och ett ökatansvar vid handläggning av skolpliktsfrågor. Länsskolnämndeni : Nämnden delar SAK:s uppfattning att bestämmelsema ompolishämtning bör utgå ur skollagen. Nämnden anser dock, med hänsyn tillgällande skolplikt, att nämnderna, såsom företädare för statsmakten, bör havissa beslutsbefogenheter i fråga om elevs skolgång och även möjlighet atttillgripa någon form av sanktionsmedel. Nuvarande rätt till vitesföreläggandekan vara en sädan. Länsskolnämndeni lån säger sig dela SAK:s resonemang men anser att utdömande av vkemåste finnas kvar som sanktionsmöjlighet. Länsskolnämndeni län: Det kan enligt nämndens mening ifrågasättas om ens vitesbeloppskall kunna åläggas. Nämnden har inte utdömt sådant pä . Upplevde inteatt det senast utdömda hade någon som helst effekt. Länsskolnämndeni : ansluter sig tiU SAK:s uppfattning attskollagens föreskrifter om vitesföreläggande och hämtning av elev genompolisens försorg är i vissa avseenden mindre lämpHga och bör utgå. mening bör emellertid staten behåUa ett övergripande ansvar för attsamtliga barn i skolpliktig ålder erhåller erforderlig undervisning. 1 sambandmed översyn av regelsystemet för det allmänna skolväsendet bör man övervägahur detta statliga ansvar bör markeras i lag och förordning. Länsskolnämndeni tån: ansluter sig till SAK:s uppfattning att starkaskäl finns för att avskaffa 39 8 skollagen. Staten bör emellertid behålla ettövergripande ansvar för att samtliga bam i skolplikUg ålder erhållerundervisning. I samband med översynen av regelsystemet bör övervägas hur dettastatliga ansvar skall utformas. Länsskolnämndeni anser utan att anföra någon motivering - alt 39 8 skollagenbör kvarstå i sin nuvarande form. (): KDK menar alt ett klart ställningstagande tiU om sankUoner behövs eller ej för att upprätthålla skolplikten måste föregå förslag om alt nuvarande beslämmelser om vite 136 och hämtning endera skall slopas eUer ersättas avannan påföljd. : Styrelsen delar kommitténs förslag om att Prop. 1985/86:10 8 39 i skollagen kan utgå, vilket i och för sig inte medför någon större påverkan på skoladministraUonen. Malmökommun: I promemorian föreslås att bestämmelsen i skollagen om att länsskolnämndenutdömer vite eller beslutar om polishämtning i de fall elev inte går i skola pågrund av föräldrarnas tredska utgår. Skolstyrelsen anser att denna paragraf iskollagen är oUdsenlig. Den används som framhålles i promemorian ytterst sällanoch problem av denna art bör lösas på andra sätt. Skolstyrelsen tillstyrkerdärför promemorians förslag pä denna punkt. Norrköpingskommun: Skolstyrelsen anser all beslut om åtgärder mot tredskande föräldrarskall ligga kvar hos länsskolnämnden eftersom beslut som fattas av länsskolnämnden,t. ex. organisationsbesluten, kan få följder som föranleder tredska. Del kan iett sådant fall ej vara rimligt att skolstyrelsen svarar för konsekvenserna avett av länsskolnämnden fattal beslut. Skolstyrelsen delar uppfattningen att densom inte går i skolan p. g, a. föräldrarnas tredska i första hand skall lämnashjälp och stöd och att sankUonsmedel endast undantagsvis skall tillgripas.Skolstyrelsen menar alt polishämtning i det här sammanhanget är en olämpligåtgärd och att det sanktionsmedlet skaU strykas ur skollagens bestämmelser, Järfällakommun: Möjligheterna i 39 8 skollagen har inte utnyttjats i Järfälla.Borttagandet av bestämmelserna tillstyrkes. Solnakommun har ulan eget ställningstagande överlämnat yttrande frän skolstyrelsen ikommunen. I yttrandet anförs: Den modernisering av bestämmelserna som föreslåsförordas. Primärt ligger ansvaret hos kommunerna men även länsskolnämndensskyldigheter bör markeras. Det gäller i de flesta fall mycket grannlagauppgifter med skyldighet för det aUmänna alt tillse att alla barn enligt svensklag fär sin självklara rätt utbildning. En liberalisering av nuvaranderegler bör ha sin utgångspunkt i barnets rätt utbildning. Nynäshamnsoch kommuner har utan motivering förklarat sig instämma i kommitténsförslag. Halmstadskommun: Bestämmelsen i 39 8 skollagen har varit kritiserad . Detär helt naturligt att det är ett odelat kommunalt ansvar att eleven fullgör sinskolgång och att delta har varit förhällandet under hela 1970-talel i denpraktiska skolverksamheten. möjligheter att genom vite eller polishjälpfå eleven skolan har varit orealistiska. Att få ifrågavarande elever tillskolan genom att hänvisa till lag eller förordning är inte framgångsrikt ulan skolmoUvalionenkan uppnäs först efter ett förtroendefullt samarbete mellan hem och skola ochdärvid med hjälp av elevvärdsspecialister (psykologer och kuratorer).Skolstyrelsen föreslär därför att 39 8 skollagen utgår. Bengtsforskommun: Skolstyrelsen ser del poskivt att kommittén vill avskaffa möjlighetertill polishämtning, men avstyrker avskaffandet av möjligheter tillvitesföreläggande. Arvikakommun: Skolstyrelsen anser att det är viktigt att kommunen har odelat ansvarför att eleven fullgör sin skolgång. Vite bör ej utdömas. Örebrokommun: Skolstyrelsen tillstyrker alt bestämmelserna i 39 8 SL i 137 Polisens biträde bör upphöra. Däremot bör föräldrarna kunnaställas tik ansvar, därest eleverna uteblir från skolgång. Ljusdalskommun: Kommunen avstyrker förslaget. Möjligheter påtryckning ochförelägganden bör enligt kommunen finnas kvar, och som tidigare handläggas av länsskolnämndernaför en liktartad behandUng. Andra stycket i 8 39 (hämtning av elev tiU skolan)skall enligt kommunens uppfattning utgå. Sundsvallskommun: Skolstyrelsen tillstyrker alt 39 8 skollagen avskaffas i sin helhet något behov av sanktionsmöjligheter i form av utdömande av vite torde inte längreföreligga. Härnösandskommun: Mot bakgrand av erfarenheterna beträffande till-lämpningen av 8 39 bördenna utgå. Skolstyrelsen instämmer i att det är olyckligt med hämtning avpolis. Dels väcker det uppmärksamhet och barnet, ej föräldrarna, kommer i blickpunkien. Örnsköldsvikskommun: Förslaget till omprövning av 39 8 skollagen tillstyrkes. Möjligheternatill en av det allmänna betalad skolgång måste ses som en förmån. I den månföräldrar inte inser detta bör andra slag av åtgärder än poHshämtning ekerutdömande av viten vidtagas. Strömsundskommun: Skollagen innehåller tvingande bestämmelser för föräldrar att övervakaatt bamet fullgör sin skolplikt. Även om sanktioner mot föräldrar hittillslyckligtvis behövt tillgripas endast i obetydlig utsträckning anser vi attmöjligheten bör finnas kvar inom lagstiftningens ram. Vi tar dock i likhet medkommittén helt avstånd från polishämtning av barn, vUken nu är möjlig jml 39 82 slycket skollagen. Vi tillstyrker således att detta stycke utgår men alt 39 8i övriga delar behålles. Umeåkommun: Skolstyrelsen delar uppfattningen att 39 8 skollagen skall utgå.Bestämmelsen är otidsenlig. Pajalakommun tiUstyrker utan motivering att bestämmelserna om vitesföreläggande ochpolishämtning utgår. Elevvårdskommittén:Frågan om borttagande av 39 § rörande åtgärder mot tredskande föräldrar har vidolika tiUfaUen aktualiserats. tUlstyrker att bestämmelsernai 39 8 skollagen utgår. finner attsamhället har ett övergripande ansvar för att det enskilda barnet kantillgodogöra sig sin rätt till utbildning och undervisning. Samhället måstedärför ha möjHghet alt hävda denna barnets rätt gentemot föräldrar som av tredskainte iakttar sin skyldighet alt Ullse all barnet fullgör sin skolgång. Mot denbakgranden finner det nödvändigt att någon sanktionsmöjlighetfinns kvar i skoUagen (jfr t. ex. Markitla-faken ). SEH-kommitténsuppfattning finner stöd i länsskolnämndernas yttranden över SÖ:s ovan omnämndaenkät om 39 8 skollagen. Vid genomgäng av dessa 24 yttranden har kommitténfunnit alt tolv nämnder tillstyrkt att sankUonsmöjlighei i någon form finnskvar, under del att elva nämnder vill slopa 39 8 och en vUl la bort möjlighetentill poHshämtning och Något majoritetsstöd för avskaffandet av Prop. 1985/86: 10paragrafen finns sålunda inte i länsskolnämndemas yttranden. Det bör tilläggasatt sex av sju nämnder som prövat ärenden enligt 39 8 skollagen Bilaga 7under den aktuella tiden tUlstyrkt ett bibehållande av paragrafen i oförändradeller bearbetad form. Flertalet nämnder uttalar sig mot ett bibehållande avmöjligheten alt med biträde av polismyndighet hämta barnet till skolan. Medhänvisning UU vad som ovan anförts tillstyrker ett bibehållandeav möjligheten till vitesföreläggande och utdömande av vite. I likhet med SAKoch med flertalet länsskolnämnder anser att möjligheten att medbiträde av poHsmyndighel hämta barnet tUl skolan inte längre bör finnas kvar. Länsstyrelseni : ansluter sig tiU SAK:s uppfattning attskollagens föreskrifter om vitesföreläggande och hämtning av elev genompolisens försorg är i vissa avseenden mindre lämpliga och bör utgå. Enligllänsstyrelsens mening bör emeUertid staten behålla ett övergripande ansvar föratt samtliga barn i skolpliktig ålder erhåller erforderlig undervisning. I sambandmed översyn av regelsystemet för det aUmänna skolväsendet bör man överväga hurdetta staUiga ansvar bör markeras i lag och förordning. Länsstyrelseni : ansluter sig uppfattning attskollagens föreskrifter om hämtning av elev genom polisens försorg är mindrelämpliga och bör upphävas. Även på sanktionen vitesföreläggande kan i huvudsakmotsvarande synsätt tiUämpas. Enligt mening bör emellertidstaten behålla ett övergripande ansvar för att samtliga bam i skolpliktig åldererhåller erforderlig undervisning. J samband med översyn av regelsystemet fördet allmänna skolväsendet bör man överväga hur detta statliga ansvar börutformas i lag och förordning. Länsstyrelseni hänvisar i sitt yttrande över PM 29 till vad länsskolnämndeni länet anfört i sitt yttrande (se ovan under avsnitt 3). /SR:SACO/SR instämmer i utredningens förslag att 39 § skollagen skall utgå. Attersätta sanktioner med stöd och hjälp åt föräldrama föratsätter dock att skolaninom sig har kvalificerad personal för de myckel grannlaga uppgifter det härrör sig om och inle blir beroende av annan förvaltningsmedverkan. : Barnens rätt till utbildning får inte ifrågasättas.Det är en skyldighet att tillse detta. Primärt ligger ansvaret hos kommunerna,men även regionala och centrala myndigheters skyldigheter bör markeras. Denmodernisering av bestämmelserna som föreslås tillstyrkes. 1985/86: 10 Bilaga 8 ENSKILDUNDERVISNING ENLIGT 35 § SKOLLAGEN Förslag till lag om ändring av skollagen Delbetänkande av kommittén angående skolor med enskildhuvudman Ds U 1980: 3 Prop.1985/86:10 jjj statsrådet Bilaga8 Genom beslut bemyndigaderegeringen det stats- rådsom har till uppgift att föredra ärenden som rör skolväsendet att tillkallahögst tre ledamöter samt sakkunniga, experter och sekreterare med uppdrag attutreda frågor om skolor med annan huvudman än stat och kommun. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade statsrådet den 14 september1979 som ledamöter departementsrådet , ordförande, ochriksdagsledamoten samt som sakkunnig filosofie licentiaten . Medstöd av samma bemyndigande tiUkallade statsrådet somledamot kommunalrådet , som sakkunnig rektorn teologielicentiaten samt som experter departementssekreteraren och som sakkunnig sekreteraren . Kommitténhar antagit namnet kommittén angående skolor med enskild huvudman (). Tillsekreterare förordnades skolinspektören . Regeringenhar genom beslut överlämnat för beaktande, dels enskrivelse frän skoldirektion angående översyn av 35 § skollagenjämte yttranden av länsskolnämnden i och , delsen av experten sammanställd kartläggnings- ochdiskussionspromemoria (Ds U 1978:6) De enskilda skolornas stäUning inomutbildningsväsendet jämte remissyttranden. Kommitténfår härmed som ett första resultat av sitt arbete överlämna ett delbetänkandemed förslag till lag om ändring av 35 8 skollagen. Kommitténkommer all fortsätta sitt arbete med övriga frågor som enligt direktiven åvilarkommittén. Innehåll PP- »985/86:10 1 Direktiven ....................................................... . 144 BUaga 8 2 Fullgörande av skolplikten ................................ . 144 3 Historisk UUbakablick ...................................... . 144 3.1 stadga ......................................... . 144 3.2 stadga ......................................... . 145 3.3 stadga ........................................ . 146 3.4 folkskolestadga .............................. . 146 3.5 skollag ........................................ . 149 4 Bakgrunden till uppdraget ................................ 149 5 Frekvensundersökningen .................................... 150 6 Folkrältsliga och andraaspekter pä enskild undervisning enligt 358 skollagen .............................................. 152 6.1 Den folkrättsliga bakgrunden .......................... 152 6.2 Enskild undervisning enmöjlighet att fullgöra skolplikten 153 6.3 överväganden ..................... . 154 7 Avgränsningmellan enskild skola och enskild undervisning 155 7.1 EnskUd skola - enskildundervisning, en begreppsanalys .,, 155 7.2 tolkning av 35 8skollagen .... . 156 7.3 Ytterligare preciseringar ................................ 156 7.4 överväganden .................... . 157 8 TiUsyn .......................................................... 158 8.1 Beslutsordning .......................................... 158 8.2 Anmälningsskyldighet .................................... 158 8.3 Skolstyrelses åtgärd vid beslutom befrielse från skolgång ,, 158 8.4 Uppföljningsansvar ..................................... 159 8.5 KontroU av den enskildaundervisningen ......... 159 9 Ombarnets rätt ............................................. 160 10Kommitténs författningsförslag ........................ 161 10.1 Förslag till lag om ändring iskollagen ............ 161 10.2 MoUvering.................................................. 162 BilagaFrekvensundersökningen, sammanställning ...... 163 1985/86:10 Enskild undervisning enligt 35 §skollagen Bilaga 8 \ Direktiven I direkUven(Dir 1979:123) för arbete anförs följande: "Enligl35 § skollagen kan barn befrias frän skolgång, om barnet "i hemmet ellerannorstädes" bereds enskild undervisning som väsentligen motsvarargrandskolans. Med anledning av att det har inträffat faU, där man med stöd avdenna paragraf åstadkommit en undervisning som måste anses komma mycket närasådan undervisning som avses i 34 8 skollagen, bör utredningen överväga, om denuvarande reglema för enskild undervisning bör omarbetas. Utredningen bör medförtur behandla denna fråga," 2 Fullgörande av skolplikten Skolplikten,som gäller alla barn i åldern , som är bosatta i riket, kan fullgöras påolika sätt. Det normala sättet är att skolpliktigt barn deltar i undervisningeni . Barn med fysiskt handikapp av sådant slag alt de inte kan följaundervisningen i grandskolan fullgör sin skolplikt i specialskolan. Vissapsykiskt utvecklingsstörda barn är särskolpliktiga och fär sin undervisning isärskolan. Skollagenger härutöver ytterligare möjlighet för barn att fullgöra sin skolplikt i annanoffentlig skola (sameskolan) eller i enskild statsunderstödd skola (33 §skollagen) eller i annan enskild skola, som godkänts för ändamålet (34 8skollagen). Dessutom kan skolplikten fullgöras på så sätt, att bamet i hemmeteller annorstädes bereds enskild undervisning som väsentligen motsvarargrundskolans (35 8 skoUagen), varvid barnet skall befrias från skolgång. Det ärden sistnämnda möjligheten som skall behandlas i det följande. Möjlighetentill undervisning i hemmet finns inskriven i Kongl, Maj:ts Nådiga Stadga (SFS1842:19) angående Folkundervisningen i Riket. 18 8 3 stycket heter del: "Allai skol-åldern warande barn böra i skolan sig inställa, med undantag endast afdem, som blifwit af föräldrar eller målsmän anmälda att underwi-sas hemma,eller wid något offentligt Lärowerk, eller i någon, på sätt här nedanförestadgas, med wederbörlig tillåtelse inrättad enskild skola. De, som åtnjuta underwisninghemma, skola dock, antingen wid de allmänna skolförhören, eller wid särskildaaf skol-läraren eller Presterskapet med dem anställda förhör, undergå pröfning,för att utröna, hurawida den underwisning, hwilken de hemma erhålla, inoggrannhet och omfattning någorlunda motsvarar den, som i skolan meddelas;börande, om ett annat förhållande befinnes äga rum, ordenUig skolgång demåläggas." I sak skiljer sig intede nu relaterade bestämmelserna från vad som Prop. 1985/86:10 gäller enligt 35 8 skollagen. Det är huvudsakligen fråga om nyanser, be- Ungade av utvecklingen. Delär emellertid av vikt att påpeka, att möjligheten till undervisning i hemmetenligt stadga inte utgör någon nyhet, utan den är att se somett kodifierande av den möjlighet som redan fanns. 1 de debatter iståndsriksdagen som föregick Kongl. Maj:ts beslut om 1842 års stadga, höjdesmänga röster till stöd för undervisningen i hemmet som den bästa och rikligaundervisningsformen. Huravida moUven bakom dessa uttalanden var äkta ellerhuruvida andra inte redovisade motiv spelade någon roll, är väl inte längremöjligt att avgöra. Det kan nämnas, att införandet av folkskolan medfördekostnader för socknen för byggande av skolhus och lärarbostad, liksom också attdet föreslagits att kostnaderna för lärarlöner skulle kunna täckas genom vissaomdisponeringar inom ecklesiastikstaten. Kvar står dock det faktum, attundervisning i hemmet, framför aUt i läskunnighet och i kristendomenshuvudstycken, varit en inte ovanlig företeelse vid sidan av den undervisandeverksamhet som redan långt ålåg prästerskapet att ulföra med biträdeav klockaren. Maj:ts förnyade nådiga stadga (SFS 1882:8) angående folkundervisningeni riket föreskrivs bl. a. följande: "378 Alla barn äro pligtiga alt, sedan de inlrädt i den för skolgång bestämdaåldern, inställa sig till intagning i skola å dag, som af skolrådet bestämmes,med undanlag af dem, som, enligt anmälan av föräldrar eller målsmän, åtnjutaundervisning vid någon offentlig läroanstalt eller i någon, på sätt här nedanstadgas, med vederböriig tUlåtelse inrättad enskild skola, eller erhåUitUllstånd, pä sätt näst följande 8 föreskrifver, att njuta undervisning ihemmen. 386 De skolpligUga bam, för hvilka föräldrar och målsmän vilja bereda tillfälletill undervisning i hemmen, må af skolrådet befrias från skolgång. Dock skallårligen i närvaro af skolrådets ordförande eller någon bland skolrådets öfrigeledamöter förhör anstäUas med dessa barn för pröfning af deras framsteg; ochbör skolgång åläggas dem, hvUka ej hafva erhåUit sädan undervisning som inoggrannhet och omfattning någorlunda motsvarar undervisningen i skolan." Bestämmelsernahar jämfört med stadga ändrats så att anmälan från föräldrar eller målsmän att deras barn.skall undervisas hemma är tiUräcklig, utan alt det krävs ett särskilt Ullstånd från skolrådet. Detta innebär en uppstramning av bestämmelserna och en utökning av skolrådets bestämmanderätt. Kravet på prövning liksom också möjlighe ten att ålägga ett barn, som inte erhållit tUlfredsställande undervisning, skolgång kvarstår oförändrade. Alt möjligheten undervisning i hemmet uppräknas sist i raden av möjligheter för fullgörande av skolplikt utanför den sexåriga folkskolan är måhända ett tecken på att undervisningen i hemmet minskat i omfattning och betydelse. Ytterligare en detalj kan noteras, nämligen att stadga talar om "undervisning ihemmen", 145 under det att stadga talar om de barn som undervisas hemma.10 1985/86. 1985/86: 10 3.3 stadga Bilaga 8 378 i Kongl. Maj:ts förnyade nådiga stadga (SFS 1897: 108) angåendefolkundervisningen i riket är i det närmaste identisk med motsvarande paragrafi stadga. 37 8 har följande lydelse: "Allabarn äro pligtiga att, sedan de inträdt i den för skolgång bestämda åldern,inställa sig till intagning i skola å dag, som af skolrådet bestämmes, medundanlag af dem, som, enligl anmälan af föräldrar eller målsmän, åtnjutaundervisning vid någon offenUig läroanstalt eller i enskild skola, i hvUkenmeddelas sådan undervisning, som i noggrannhet och omfattning kan likstäUas medden, som på motsvarande stadium meddelas i folkskolan, eller erhållittillstånd, på sätt nästföljande 8 föreskrifver, att njuta undervisning ihemmen." Stadgans38 5 är en omarbetning och utvidgning av motsvarande paragraf i 1882 årsstadga. Den har bl. a. uppdelats i två moment: "1,De skolpligtiga barn, för hvUka föräldrar och målsmän vilja bereda Ullfalle Ullundervisning i hemmen, må af skolrådet befrias från skolgång, dock endast underdet förbehåll, att föräldrar eller målsmän anses vara i stånd alt taga sorgfäUigvård om barnens undervisning. Sådant frän skolgång befriadt barn vare skyldigtatt på kallelse af skolrådet inställa sig lill pröfning; och skall skolgångåläggas del, när det befinnes ej hafva erhålHt sådan undervisning, som inoggrannhet och omfattning någorlunda motsvarar undervisningen i folkskolan.