prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — 2.När del anses erforderligt att anstäUa den i nästföregående moment omförmälda pröfning,skall den ega rum inför skolrådets ordförande eller någon för ändamålet afskolrådet dertiU utsedd person vare sig inom eller utom skolrådet." Härhar ytterligare en uppstramning av bestämmelserna skett. Befrielse frånskolgång skulle medges endast om "föräldrar eUer målsmän anses vara i ståndatt taga sorgfäUig vård om barnens undervisning". Denna bedömning avföräldrars eller målsmäns förmåga skulle göras av skolrådet. Vad gälldeprövningen, så var barnet skyldigt att inställa sig tdl denna på skolrådets kaUelse,Däremot förelåg inte längre skyldighet för skolrådet att anordnanågon prövning ("när det anses erforderligt all anställa pröfning").Skyldigheten för föräldrarna eller målsmännen att anmäla att barnen fickundervisningen i hemmen kvarstod oförändrad. kvarstodbestämmelserna om "undervisning i hemmen" oförändrade. Reformverksamhetenpå skolans område medförde behov av en genomgripande omläggningav gällande stadgor och staisbidragsbe-slämmelser. TUl alt ulföra denna översyntillkaUades sakkunniga (skolförfattningssakkunniga), som allt efterarbetets fortskridande avgav skrivelser berörande olika delproblem. Av intressejust nu är en avlåten skrivelse, vari bl. a. frågor omskolplikten behandlas. Ikapitlet om allmän skolplikt föreslär de sakkunniga en paragraf rörande enskildundervisning i hemmet med följande lydelse: "BeredesskolpHktigt barn tillfredsställande enskild undervisning i hemmet ellerannorstädes, äger det av skolstyrelsen erhålla befrielse från all gä i skola. Dåså erfordras, må skolstyrelsen kalla barnet till prövning inför lämplig person,som styrelsen utsett härtill. Uteblir barnet utan giltigt förfall eller befinnesvid prövningen, att barnet ej erhållit undervisning som någorlunda motsvararundervisning i obligatorisk skola, må skolstyrelsen ålägga barnetskolgång." Desakkunniga anförde i kommentardelen till denna paragraf, att enligt derasmening föräldrar borde ha rätt att välja även enskild undervisning såsomalternativ till den statliga eller statsunderstödda undervisningen och dettadesto mer som en sädan rätt stod i god samklang med godkännande avEuroparådets konvenUon angående skydd för de mänskliga rätUgheternaoch de grandläggande friheterna (ratificerad av ) samttilläggsprotokoll (ratificerat av med reservaUonavseende artikel 2). Se vidare nedan avsnitt 6.1. Desakkunnigas förslag i fråga om enskild undervisning är sålunda annorlundamotiverat än i tidigare stadgor. Den hävdvunna rätlen till enskild undervisningstöds som det synes nu huvudsakligen på hänvisningen tillEuroparådskonventionen. Ett borttagande av möjligheten till enskild undervisningskulle som de sakkunniga såg det innebära en inskränkning av de mänskligarättigheterna och grundläggande friheterna. Äveni utformningen av förslaget till författningstext kan viktiga nyansskillnaderiakttagas. Nytt är begreppet "enskild undervisning" liksom också attden enskilda undervisningen får beredas barn även utanför hemmet ("ellerannorstädes"). Föräldrars och målsmäns anmälningsplikt är inle inskriven iparagraftexten; inte heller kvarstår klart uttalat förbehållet, att befrielsefrån skolgång skall medges endast om föräldrar eller målsmän anses vara i ståndatt taga sorgfäUig vård om undervisningen. Prövningen är liksom tidigarefakultativ för skolstyrelsen, men en nyhet är att skolgång må åläggas barn somutan giltigt förfall uteblir från prövning. Desakkunniga motiverar inte i kommentartexlen skrivningen "enskildundervisning i hemmet eller annorstädes", inte heller att anmälningspliktentagits bort ur paragraftexten. kunnat utröna, ställde desakkunniga upp den enskilda undervisningen som ett alternativ till denkollektiva undervisning som ges i skola. Den enskilda undervisningen kundeanordnas i hemmet eller annorstädes. Huvudvikten lades sålunda vid begreppet enskUdundervisning och inte vid platsen för dennas anordnande. Skrivningen i hemmeteller annorstädes torde också kunna sägas utgöra en anpassning till då gällandepraxis i fråga om undervisning i hemmen. Se vidare nedan avsnitt 7. Vadanmälningsplikten beträffar, synes de sakkunniga ha menat, att denna pliktfanns inskriven i de allmänna tillsynsbestämmelserna (förslaget 14 8: "Vårdnadshavareså ock annan som har skolpliktigt barn i sin vård Prop.1985/86: 10 skallövervaka, att barnet besöker skolan"), och att den därför inte behövdeanges i paragraftexten. Vad slutligen prövningenbeträffar, anförs följande av de sakkunniga: "Om undervisningen handhavesav en välrenommerad lärare med god utbildning, bör kontrollen frånskolstyrelsens sida begränsas och prövning av den skolplikliges kunskaper kunnaunderlåtas. Skolstyrelsen bör dock ha rätt att, då sä erfordras, anställaprövning." Härav kan den slutsatsen dragas, att de sakkunniga menat, attskolstyrelsen redan vid beslutet om befrielse frän skolgången skulle företa enbedömning av förmågan hos den som skulle handha den enskUda undervisningen.Stöd för den tolkningen vinns också genom de sakkunnigas förslag, att besvär isak skaU kunna anföras över skolstyrelsens avslagsbeslut. Ipropositionen (1958:93 s. 32 f) angående vissa följdfrågor i anledning avskolstyrelsereformen m.m, UUstyrker departementschefen i huvudsak desakkunnigas förslag beträffande enskild undervisning. På en punkt, avseendebefrielse från skolgång, föreslås en skärpning: "Såsomförutsättning för befrielse har de sakkunniga föreslagit, att den enskUdaundervisningen skaU kunna karakteriseras som tUlfredsställande. Jag anser deltakrav vara för obestämt och förordar, att befrielse från skolgång endast skaUmedges, om barnet enskilt kan anses erhålla undervisning, vilken väsentligenmotsvarar den som lämnas i obligatorisk skola eller annan skola, i vilkenskolplikten författningsmässigt kan fullgöras. Anspråk på att barnet skallbibringas mot skolundervisningen svarande färdigheter i övningsämnen såsomgymnastik och slöjd kan inte gärna ställas. Även i fråga om den enskildaundervisningen bör sålunda gälla vad jag framhöll och på då anförda skäl(bl. a. hänvisning UU Europaråds-konvenUonen) nämligen att "väsentligenmotsvarar" icke skall tolkas rigoröst." Regeringensförslag till utformning av bestämmelserna om enskild undervisning lyder enligtpropositionen 1958:93: "Beredesskolpliktigt barn i hemmet eller annorstädes enskild undervisning, somväsentligen motsvarar undervisning i obligatorisk skola eUer skola som avses 178 1 mom. a),' skall skolstyrelsen medgiva barnet befrielse från skolgång.Skolstyrelsen äger i dylikt fall kalla barnet tiU prövning inför lämpligperson, som styrelsen utsett härtill. Uteblir barnet utan giltigt förfall ellerbefinnes vid prövningen att bamet ej erhållit till-fredsstäkande undervisningoch vinnes ej rättelse på annat sätt, skall styrelsen ålägga barnetskolgång." Ennyhet är - utöver vad som ovan redovisats - att regeringen föreslär, att beslutom åläggande av skolgång skak föregås av en frist, varunder vid prövningeniakttagna onöjaktigheter kan korrigeras ("vinnes ej rättelse på annatsätt"). anslöt sig tillvad regeringen föreslagk i nu aktueUt hänseende (SU 1958:89, s. 37 ff, rskr1958:214). ' Häravses allmänt läroverk, högre skola och statligt eller kommunaltallmänt gymnasium. 3.5 1962års skollag (SFS 1962: 319) Prop. 358 skollagen har följande lydelse: Bitasa 8 "Beredesbarn i hemmet eller annorstädes enskild undervisning, som väsenUigen motsvarargrandskolans, skall barnet befrias frän skolgång. Barn,som befriats från skolgång, må kallas till prövning. Uteblir barnet utan gikiglförfall eller finnes vid prövningen, alt barnet ej fått tillfredsställandeundervisning och vinnes ej rättelse pä annat sätt, skall skolgång åläggasbarnet." Förändringarnai förhållande till skolstadga är små. Hänsyn har tagits Ullgrundskolans införande. Ordet "skolpliktigt" i första stycket har borttagitsliksom också orden "inför lämplig person, som skolstyrelsen utsett härtiU",förmodUgen därför att de ansetts överflödiga. Redaktionell är förändringen attskolstyrelsen inte längre i själva paragrafen anges som beslutande. Bemyndigandetför skolstyrelsen lämnas nämligen i en särskild paragraf (10 8) där det heter:"På skolstyrelsen ankommer att besluta i frågor som avses i 32 S och 34-37SS." VikUgare är emellertid, att bestämmelserna om skolplikt och dessfullgörande fr. o. m. 1962 har karaktären av lag. Det bör sluUigen påpekas,alt båda kamrar enhälligt antog regeringens förslag såvitt avserden enskilda undervisningen (SÄU 1962: 2, s. 29 ff, rskr 1962: 334). 4 Bakgrunden till uppdraget Idirektiven ges i uppdrag att överväga om de nuvarande reglernaför enskild undervisning bör omarbetas. Bakgrunden UU uppdraget är, attföräldrar, som tillhör ett visst religiöst samfund. anmält eller efter förfrågan meddelat, alt de avser att ge sinabarn enskild undervisning enligt 35 8 skollagen och för dessa begärt befrielsefrån skolgången. Flera par föräldrar har slagit sig samman tillfamiljekollektiv, s. k. storfamilj, och inom denna ordnat gemensam undervisningför de barn som fanns i kollektivet. Till den undervisning, som ordnats inomkollektivet, har dessutom förts barn tiU föräldrar, som visserligen tUlhörtsamma samfund, men som haft en annan bostadsadress, antingen i samma kommun eUeri en annan kommun. Det har också förekommit, att barnen placerats ifamiljekollektiv i annat län än del i vilket föräldrarna fortfarande varitbosatta. Skolmyndigheternai de berörda kommunerna har bedömt skuationen för dessa barn på oHka sätt. Några har medgivit befrielse frän skolgången enligt 35 8 skokagen, under del att andra har avslagk framstäUningen om befrielse från skolgången. I sistnämnda fall har vederbörande länsskol nämnd också avslagit de besvär som anförts över de lokala skolmyndighe ternas avslagsbeslut. Besvär i högre instans har inte anförts, utan det förefaller som om undervisningsverksamheten fortsatt utan hänsyn tUl skolstyrelsernas och den regionala myndighetens beslut eUer också har bamen flyttals tUl kommun, som tolkat 35 8 skollagen på annat sätt. 1985/86: 10 Inomramen för familjekollektivet har anordnats en undervisning, som - enliglvad som redovisats i det föregående - av vederbörande skolmyn- Bitaga 8 dighetbedömdes vara att betrakta närmast som enskild skola enligt 34 8 Detförhållande som här beskrivits ger otvetydigt vid handen, all alternativatolkningar av 35 § skoUagen förekommer. Det är sålunda angeläget att analyseraoch diskutera de problem som är förknippade med den enskilda undervisningen isyfte att nå fram lill så klara och entydiga distinktioner som delöverhuvudtaget är möjligt. Somett underlag för denna diskussion presenterar här resultatet aven undersökning, som genomförts med vederbörligt tillstånd av delegationen förförelags uppgiftslämnande (DEFU , Dnr 332/79) och under medverkan avlandets länsskolnämnder och kommuner. Undersökningenhade till syfte att utröna i vilken utsträckning 35 8 skollagen utnyttjatsunder senare år. Undersökningenavser läsåren 1975/76-1978/79 och . Tre frågor skullebesvaras, nämligen a) hur mänga framställningar om befrielse från skolgången enligl35 8 skoUagen som förekommit , b) hur många avdessa framställningar som skolstyrelsen beviljat och c) hur många prövningarenligt 35 8 skollagen som förekommit? i vaije län har tUlfrågatskolstyrelserna i länets kommuner, sammanstälk svaren och vidarebefordrat demtill . Deinformationer som kan utläsas av undersökningen är följande. /76 redovisas inte något fak av enskild undervisning i hela landet. Underläsåren 1976/77 och 1977/78 redovisas 6 respekUve 26 fall, där föräldrar ansöktom befrielse från skolgången, därför att barnen erhåller enskkd undervisning.Under /79 och redovisas 31 respekUve 26 fak. Antaletbefrielser från skolgång redovisas till 6, 18, 29 och 23 för respektive är,vilket visar att skolstyrelserna i en del fall inle medgett befrielse. Antaletprövningar enligt 35 § andra stycket skollagen redovisas tUl 1,8, 14 och 21under läsåren 1976/77-1978/79 och . Det bör observeras att enkommun för /78 och två kommuner för /79 redovisatantalet tillfäUen, då prövning anordnats och inte antalet prövade har en kommun prövat barnen två gånger. Detsammanlagda antalet fall, där framställning enligt 35 8 skollagen behandlatsuppgår till 89'. Antalet barn det gäller är emellertid avsevärt 'Uppgifter har förekommit i pressen om att ett betydligt större antal barnerhåller 150 enskild undervisning. Frekvensundersökningen gerinte stöd för dessa uppgifter. mindre,dä dels samma barn återkommer är frän år i redovisningen Prop. 1985/86: 10huruvida skolstyrelsen formellt fattat nytt beslut , är oklart - delssamma barn tUl år bytt hemorts- eller vistelsekommun. Det skulle BUaga8 ha krävts en mer detaljerad undersökning med namn och personnummer för attklarlägga antalet individer exakt, något som inte ansettangeläget eker nödvändigt, dä det primära syftet med undersökningen var attvisa i vilken utsträckning den aktuella paragrafen tillämpats. EnskUdundervisning enligt 35 8 skollagen har förekommit i nio av landels 24 län.Räknar man kommuner, finner man, att den förekommit i endast 16 av landets förnärvarande 279 kommuner. Undersökningenvisar vidare, att antalet fall är särskik högt i fyra län, under det att deandra fem endast redovisar enstaka fall. De fyra länen är ,, och . I de tre förstnämnda finns,något som är väl känt och dokumenterat från massmedia, familjekoUektiv av detslag som beskrivits i avsnitt 4 ovan. I är det också frågaom ett koUekUv men av helt annat slag. har om della inhämtat, attdel uppfört ett skolhus, i vilket en enskild skola kommer att starta fr.o.m.hösten 1980. Den enskilda undervisningen i detta faU får ses som enövergångsform, innan enskild skola startas. Iundersökningen har också redovisats fall, som vid den kontroll som kommitténföretagit av samtliga redovisade fall visat sig inte avse enskild undervisningutan särskild undervisning, anpassad studiegäng eller visat sig vara sädanafall som avses i 36 8 andra stycket skollagen, enligt vilket stycke befrielsefrän skolgång kan medges för elev fr. o. m, höstterminen det kalenderår hanfyller femton. De här nämnda fallen ingår naturligtvis inte i det redovisadesiffermaterialet. Enstarkt bidragande orsak tiU den sammanblandning av begreppen, som redovisats iföregående stycke, torde säkert vara den totalt sett utomordentligt begränsadeförekomsten av enskild undervisning i hemmet eller annorstädes. Därtill kommeralt begreppen enskild undervisning och särskild undervisning i språkligthänseende är varandra näraliggande, och att i de fak, där den s. k. 15-års-paragrafentillämpas, eleven föga skiljer sig från ett barn som erhållit befrielse frånskolgången enligt 35 8 skollagen. Vad slutligen anpassad studiegång beträffarkan den för elev på högstadiet innebära, att eleven får hela sin utbildningutanför skolan. Skolmyndigheternasolika tUIämpning av 35 8 skollagen kan säkert också till en del förklarasutifrån den begränsade förekomsten av enskild undervisning. I de fall, l.ex.där föräldrarna är inställda på och kan argumentera för en vidare tolkning avparagrafen än den som avsetts, är det inte lätt för en skolmyndighet att finnade rätta argumenten för en mer restriktiv tolkning, om man inte tidigare haftatt göra med liknande fall. Sammanfattandekan sägas, att även om undersökningen visar att enskild undervisning enligt 35§ är sparsamt förekommande, så ger den ytterligare stöd för det översynsarbetesom enligt direktiven bör företa. 1985/86:10 5 FolkrättsUga och andra aspekter påenskild undervisning enligt 35 § skollagen 6.1 Den folkrättsliga bakgrunden 1Förenta Nationernas allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna behandlas i artikel 26 temat undervisning, I artikelns förstapunkt sägs: "Envarhar rätt till undervisning ,.." Idess tredje punkt anförs: "Rättenatt välja den undervisning, som skall ges åt barnen, tiUkommer i främsta rammetderas föräldrar." Idet första tilläggsprotokoUet () till konventionangående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grandläggande friheternaanförs i artikel 2: "Ingenmå förvägras rätten till undervisning. Vid utövandet av den verksamhet statenkan påtaga sig i fråga om uppfostran och undervisning skall staten respekteraföräldrarnas rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisningsom står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiskaövertygelse." Rättentill undervisning och rätten för föräldrama att i första hand bestämma övervilken uppfostran och undervisning de vUl ge sina barn, är genom dessa dokumentfastslagna. Sverigeratificerade tilläggsprotokollet till (prop.1953:32, UU 1953:1 s. 1-2, rskr 1953:124, överenskommelser medfrämmande makter 1953:26). Därvid avgavs följande reservation beträffande ariikel2: "attSverige dels icke kan medgiva föräldrar rätt att under hänvisning till sinfilosofiska övertygelse för sina barn erhålla befrielse från skyldigheten attdeltaga / delar (kursiverat här) av de allmänna skolornas undervisning, delsatt befrielse från skyldigheten att deltaga i de allmänna skolomaskristendomsundervisning endast kan medgivas för barn med annan trosbekännelseän , för vUka tillfredsställande religionsundervisning äranordnad." Isamma proposiUon (1953:32, s. 5 ff) angående ratifikation av tilläggs protokoll till konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grandläggande friheterna understryker departements chefen, att undervisningen i de svenska statsskolorna i princip är alt betrakta som ett helt. Partiell befrielse från undervisningen, på grand av att någon del av undervisningen strider mot föräldrarnas filosofiska överty gelse, är sålunda inle möjlig. När det gäller religionsundervisningen är befrielse möjlig endast för barn som har en annan trosbekännelse än och som erhåller Ullfredsställande religionsundervisning inom sitt samfund. Samfundet skall ha regeringens medgivande att i sko- 152 lans ställe ombesörja religionsundervisningen. Delär sålunda här inte fråga om att hindra föräldrar att välja annan form Prop.1985/86: 10 för undervisningen för sina barn än den samhället erbjuder.Föräldrarnas rätt att välja enskUd skola eller enskild undervisning för sina bamär BUaga 8 obeskuren. Det är däremot inte möjligt för föräldrarna att underhänvisning till att de ogillar t. ex. skolans samlevnadsundervisning, erhållabefrielse för barnen från de ämnen, där sädan undervisning ges. Detär mot denna bakgrund som man skall se skolförfattningssakkunnigas förslag ombibehållande av rätten för föräldrar att välja enskild undervisning för sinabarn. Bestämmelsema om enskild undervisning folkskolestadga och i1962 års skollag skaU ses mot samma bakgrund. 6.2 Enskild undervisning - en möjlighet att fullgöraskolplikten Detfinns här anledning att ckera, vad departementschefen anförde i fråga omskolpliktsbegreppet i proposkionen (1958:93, s. 29) om vissa följdfrågor ianledning av skolstyrelsereformen m. m.: "Desakkunniga (skolförfattningssakkunniga) har avstått frän att direkt definieraskolpliktsbegreppet. Det torde emellertid vara lämpligt att inledningsvisklarlägga begreppets innebörd enligt förslaget. Jagvill då först framhålla, att benämningen skolplikt inte är helt adekvat,eftersom den närmast leder tanken till en skyldighet att gä ett visst antal äri skola. Emellertid är det i första hand fråga om en skyldighet att deltaga iundervisning för all inhämta ett visst mått av kunskaper i vidaste mening, ochför det ändamålet godlages andra sätt än skolgång i vanlig betydelse. Endastsekundärt innebär skolplikt således en skyldighet att tillbringa så eller såmänga år i skola eller genomgå ett bestämt antal årskurser. Detmå också påpekas, att uttrycket skolplikt skymmer bort den numera dominerandesynpunkten att det för den enskilde föreligger en rätt tik grundläggandeutbildning, vUket är en förmän som han har anledning att bevaka. Eftersombegreppet skolpHkl har gammal hävd och svårUgen kan ersättas med något bättre,bör det bibehållas." Urdetta skolpliktsbegrepp härledde departementschefen (prop. 1958:93, s. 32)möjligheten UU enskild undervisning i hemmet eller annorstädes: "Avvad jag förat sagt om skolpliktsbegreppets innebörd följer, att enskUdundervisning, i hemmet eUer annorstädes, liksom skall kunnaväljas som altemaliv tUl skolundervisningen. I anslutning lUl de sakkunnigasförslag förordar jag, alt skolpliktigt barn, som beredes enskUd undervisning,av skolstyrelsen skall kunna befrias från skyldighet att gå i skola." (SU 1958: 89, s. 37 ff, rskr 1958:214) anslöt sig tUl vad som föreslagits ipropositionen om enskild undervisning. Rättenför föräldrarna alt välja undervisningsform för sina barn ifråga sattes inle. Däremot diskuterades de villkor som skulle gäUa för enskild undervisning, såsom Udigare visats (avsnitt 3.4 ovan). 1985/86:10 Möjlighetentill enskild undervisning synes inte ha utnyttjats i någon störteomfattning och 1970-talets första hälft. Bilaga 8 underde senare åren som en viss debatt uppstått kring denna undervis- a. har skoldirektion i skrivelse tiU regeringenhemställt om en översyn av 35 8 skollagen. Skrivelsen har av regeringenöverlämnats till för beaktande. Senasthar frågan om föräldrars rätt att för sina barn välja enskild undervisningbehandlats av E, i departementspromemorian (Ds U 1978:6) De enskildaskolornas ställning inom utbildningsväsendet. I promemorian s, 129 f, anförs: "Ianslutning lUl 34 8 må någon uppmärksamhet ägnas 35 § skollagen -enskildundervisning "i hemmet eUer annorstädes". Samhällsutvecklingen och denuUda kraven på utbildningsstandard ger anledning att ifrågasätta om inlebestämmelsen numera har spelat ut sin roll i praktiken. Enskilda föräldrartorde generellt sett varken ha tid eller resurser att leva upp de nutidakraven. Omman vill överväga att såsom otidsenlig upphäva paragrafen som sådan, tordeemellertid med hänsyn till föräldrarätten och principiella skäl möjlighetenändå böra finnas kvar för eventuella undantagsfaU. Denna möjlighet kan utformassom en "säkerhetsventil" t. ex. i samband med en eventuellbearbetning i andra sammanhang av bestämmelserna om skolpliktens fullgörande." Flertaletav de remissinstanser som i sina yttranden över Ds U 1978:6 lagit upp frågan omenskild undervisning, tillstyrker att möjligheten lUl enskild undervisningfinns kvar. SEH-kommitténanser, att frågan om möjligheten till enskild undervisning primärt är avprincipiell natur. Enligt kommitténs mening binder godkännande avföräldrarätten i de aktuella internationella konventionerna (se , Ds U1978:6 ss. 25) handlingsfriheten i nu aktuellt hänseende. SEH-kommitténfinner sålunda inte anledning att föreslå ett borttagande av möjligheten Ullenskild undervisning, vilket skulle innebära en begränsning av föräldrarätten.Kommittén inriktar därför sitt arbete på att så klart och entydigt som möjligtbeskriva vad enskild undervisning är och under vilka förutsättningar den kanoch får utnyttjas. SEH-kommitténvill dessutom framhålla följande. Vid bearbetningen av frekvensundersökningen har det framkommit, alt de flesta fall som redovi sats som enskild undervisning, enligt kommitténs mening egentligen inte är att hänföra till 35 8 skoUagen (se härom avsnkt 7), I ett fåtal fall har det däremot visat sig, att 35 8 skollagen om enskild undervisning fyllt ett praktiskt behov, som inte kunnat tUlgodoses på annat sätt. I exempelvis ett fall av grav skolfobi har den enskilda undervisningen tillgripits som en sista utväg, när andra möjligheter inom bestämmelsernas ram inte visat sig 154 fungera. 7 Avgränsning mellan enskild skola och enskild undervisning BUaga s 7.1 Enskild skola - enskild undervisning, enbegreppsanalys Såsomframgår av den beskrivning som lämnats i avsnitt 4 Bakgrunden till uppdraget,föreligger ett behov av att klarlägga skillnaden mellan enskild skola enligt34 8 skollagen' och enskild undervisning enligt 35 8 skollagen eller rättareklarlägga, var gränsen går mellan dessa tvä lill alternativamöjligheter för skolpliktens fullgörande.