prop · G90397 · 1985-12-31 00:00:00 — utgående resurser för stöd- och samordnad specialundervisningbör alltså i det nya systemet ingå i lilläggsresurserna. Detta är också i linjemed vad både SÖ och förordat. Jag vill understryka viklen av all kommunernauppmärksammar motivet för milt förslag all inte längre särskilja en stödresurs, nämligen all kommu nerna därigenom skall få ökade möjligheter alt fördela resurser lill hjälp för elever med svårigheter, I mitt förslag ligger ett förtroende för kommunerna alt med den ökade friheten tillgodose sådana elevers behov. Skulle erfa renheterna av denna ordning bli negativa, är jag för min del beredd all på nytt ta upp frågan om specialdeslinering av resurser för elever med svårig heter, 10 Ettschabloniserat resurssyslem kan - och måsle få - innebära all en skolenheteller kommun etl visst år får en något större resurstilldelning än man skullehaft med nuvarande regler, medan en annan får en någol mindre. Ju flerberäkningsformler som används, desto mindre bör avvikelserna bli från detenligt nuvarande syslem tilldelade limantalet. kanresursberäkningssystemel bli orimligt komplicerat i förhållande lill deutjämningar som kan uppnås. Jag har sett det som en viktig avvägning allkonstruera ell schabloniserat resurssyslem så, all avvikelserna i limtal enligtnuvarande resp, föreslagna regler inte blir alltför stora, som självaresurssystemel inte blir för invecklat. Hänsynhar också måst las till principen om en likvärdig utbildning. Detta behöveremellertid inte ovillkoriigen i varje enskilt fall innebära oförändradresurstillgång jämfört med den nuvarande. Skolenheter och kommuner av ungefärsamma storlek och slmklur kan uppvisa högsl varierande resursultag.En medelvärdesberäkning av resurstilldelningen kan då i praktiken leda till enmer likvärdig utbildning. Förårskurs 4 av T-linjen och skolor med samordnade timplaner bör i princip ingaförändringar göras i deras redan schabloniserade resurslilldel-ningssystem. 4 En samlad kommunresurs Mitt förslag:Grund- och tilläggsresurserna beräknas för hela kommunen och ges som en samladresurs lill skolhuvudmännen. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmelser i princip med milt förslag. Remissinstanserna:En samlad tilldelning som ger skolstyrelsen större frihei all fördelatillgängliga resurser uppfattas av etl flertal, däribland främst enskildakommuner och Svenska kommunförbundel. som positivt och i linje med del ökadepolitiska ansvaret för skolan på nivå. Någraremissinstanser uttalar farhågor för att gymnasieskolans komplexa uppbyggnadgör del svårt för politikerna all få tillräcklig insikt i frågorna och för atten ökad frihei därmed blir en ökad frihei för den enskilda skolan. Ökat arbeteoch ansvar för skolkanslier fömlses av flera instanser, SÖ, en lånsskolnämnd.Svenska Facklärarförbundet och betonar vikten av /87 kan utnyttjas för systematiska utbildningsinsatser på olikanivåer beträffande de nya resursprinciperna. Skälenför mitt förslag: Enligt nuvarande syslem tilldelas resurser per skolenhet.Endast resursen för frivillig undervisning beräknas på elevantalet i kommunen.Dessutom disponerar skolstyrelsen de resurser som fram-räknas inom varjeskolenhet för sludielekniska övningar, limmar lill förfogande (tlf) samt stöd-och samordnad specialundervisning. Skolstyrelsen förutsätts här göraerforderliga omfördelningar mellan skolenheterna. Somjag framhållit bör alltid vissa grundresurser ulgå för all integymnasieskolorna i små kommuner skall missgynnas av ett elevantalsrela- Dessa grundresurser börrelateras lill studievägar och/eller årskurser, beroende på del i varjesärskilt fall aktuella beräkningssättet. Grundresurserna kan i och för sig beräknas antingen perskolenhet eller per kommun. Del har vid beräkningar visat sig alt storakommuner med flera skolenheter vid tilldelning per skolenhet skulle få ettbetydligt förmånligare resursulfall, jämfört med del nuvarande systemet. Dettainnebär atl skolenhelsrelaierade grundresurser ytterligare skulle förslärkaskillnaden gentemot de mindre kommunerna. Grundresurserna bör därför enligtmin mening beräknas för hela kommunen. Genom ell system med en kommunresurs, som hell skallfördelas av skolstyrelsen, bör också skolstyrelsens engagemang förgymnasieskolan och dess resursfrågor öka, någol som jag anser angeläget. En ökadkommunal frihet all hanlera gymnasieskolans resurser ligger också i linje medden strävan lill decentralisering på området som jag tidigare beskrivit(avsnitt 2,2), Jag har med tillfredsställelse erfarit atl diskussionerpågår mellan SÖ och företrädare för skolhuvudmännen om hur information ochutbildning kan läggas upp härvidlag. Prop, 1985/86:97 5 Bas- och förstärkningsändamål Mitt förslag: Den samlade resurs som skolhuvudmännen fårskall läcka både basändamål (elevernas limmar i ämnena enligt limplanerna) ochförstårkningsändamål (delning av klass, stödundervisning m, m,). Timplanernas timtal för olika ämnen skall fortfarande ulgåfrån atl eleverna undervisas i fulltaliga grupper. För vissa fall med mindreelevantal skall möjlighet finnas lill limredukiion (färre timmar förbasändamål), Skolhuvudmännenbesiämmer hur den samlade resursens limmar skall användas. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med mitt förslag,med undanlag för hanteringen av den tidigare (avsnitt 3) nämnda stödresursen. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna är positivatill förslagen. vänder sig dock mol möjligheten tilltimreduktion vid mindre gmpper. Skälen för mitt förslag: Nuvarande system Medbasändamål avser jag här täckandel av de limmar som undervisningen i de olikaämnena enligt timplanen skall omfatta för eleverna. Timmar för basändamål ärspecialdeslinerade och får inte användas lill andra ändamål än undervisningenligt timplan. Timtalen kan dock f, n, enligt de förut nämnda bestämmelsernaom timreduklioner minskas i förhållande lill elevantalet. Timmarför jörslärkningsändamål kan indelas i två kategorier, nämligen Prop,1985/86: 97 ämnesanknutna limmar för delning av klass enligt timplanerna ochallmänna limmar (jfr bil, I avsnitt 4), Som förstärkning kan också användas deinsparade lärartimmar som uppkommer, om korttidsvikarier inte anlitas. Närdet gäller användningen av dessa olika slag av timmar för förstårkningsändamålskall del lokala behovet av resurser för olika ålgärder vara styrande, inte deregler som i sig ligger till grund för beräkningen av limresurserna, Eflerlokal bedömning kan dessa limmar också användas för alt möjliggöra fortsallundervisning i grupper med elevantal som understiger det lägsta föreskrivna(vanligen åtta), ersätta timreduklioner och medge delningar av klasser ochgrupper på andra sätt än vad som anges i timplanen. De får alltså användasfritt som förslärkningsresurs. Ingen verksamhet som är föreskriven i läroplanenfår dock försummas. Somframgår finns del ell omfattande och relativt komplicerat regelsystem förtilldelning av limmar för förstärkningsändamål. Reglerna har i vissutsträckning också blivit styrande för resursanvändningen. Således harelevanlalsgränser för delning i slor utsträckning blivit avgörande, oavsett omklassen omfattar t, ex, 17, 21 eller 30 elever. Utvärderingar har - som jagtidigare påpekat - visat atl elever med svårigheter inte alltid fållden ökade andel av resurserna som avsetls. Givelvisbesiämmer också lokaler och utrustning ofta gränserna för delningen. Vidare harLex, timtalen för delning i laborationer och konstruktionsövningar ofta blivitnormgivande för omfattningen av denna verksamhei. Del bör emellertid observerasatl del för grupper med mindre än 17 elever inte finns fastställda timtal fört, ex, laborationer. Här lämnas enbart allmänna råd för varje ämne iläroplanen. Medvissa givna undanlag (avsnitt 6,5,3) ser jag ingen anledning all i enschabloniserad resurstilldelning särskilja timmar för basändamål från limmarför förstärkningsändamål. Timmarna bör således kunna samordnas inom en ochsamma schablon för berörd årskurs och/eller studieväg. Vid beslut om användningav den samlade resursen skall självfallel undervisning och verksamhei enligtlimplanen först tillgodoses, Iprincip innebär detta atl timvolymen för förstärkningsändamål bör bestå av detimresurser som återstår, sedan behovet av basresurser enligt gällandelimplaner har tillgodoselts. De detaljerade föreskrifterna om elevantal ochtimtal i noter och allmänna bestämmelser lill timplanerna har med den friareresursanvändningen numera endasl betydelse för resursberäkningen. De bördärför i slor utsträckning kunna slopas i ell schabloniserat resurssyslem.Därmed lämnas större utrymme än nu all lokall avgöra hur tillgängliga resurserför delning av klass skall användas med hänsyn till elevantal, ämnets art,undervisningens uppläggning, elevernas behov och förutsättningar saml lokaleroch utrustning. Hittillsvarandeerfarenheter har gett vid handen all reglerna för beräk ning av resurser åtminstone inledningsvis i praktiken blivit avgörande för 13 När jag nu föreslår atl mångadelaljregler slopas, är det min bestämda avsikt alt resursanvändningenverkligen skall avgöras utifrån de lokala behoven och inte utifrån de tidigaregällande delaljreg-lerna. Jag vill erinra om vad jag anförde om resurserför elever med svårigheter och även om de riktlinjer för den friare resursanvändningensom skolstyrelserna numera skall fastställa. Om lärartimmar frigörs genom att"kortlidsvikarier" inte anlitas, bör de frigjorda timmarna liksomhittills efter beslul av rektor få användas för förslärkningsändamål. Timplanernas veckotimlal för eleverna skall enligtnuvarande regler i vissa fall minskas beroende på elevantalet, I del nyaresurslilldelningssystemel bör timreduklioner i förhållande lill elevantalarbetas in i formlerna. Detta innebär emellertid inte att man helt kan undvaravissa regler om timreduktion. Timplanerna avses ju även i fortsättningenreglera hur många veckolimmar eleverna skall ha i de olika ämnena (således vadjag kallade basändamål). Om ett i timplanen angivet timtal bygger påförutsättningen all 30 elever skall kunna undervisas tillsammans, men antaletelever i en grupp faktiskt är avsevärt mindre, skall timplanens timtal intebehöva gälla. Det bör i stället finnas en allmän regel om all de aktuellatimtalen i limplanen skall kunna reduceras i viss högsta omfattning. Reduktionsmöjligheternabör i princip motsvara vad som gäller . I vilken utsträckningreduklionsmöjlighelerna utnyttjas får bero på en lokal bedömning av hur stordel av den totala resursen som man vill föra lill förslärkningsresursen. Dennabedömning måsle ulgå från gruppens behov, undervisningens uppläggning m, m.Självfallet bör man vara mer återhållsam med reduktioner, om eleverna ärrelativt många, Detla gäller i synnerhet färdighelsämnen som språk. Omreduktion inte görs, blir del i realiteten fråga om all använda limmar avseddaför förstärkningsändamål. Så kan ske redan med nuvarande system. Prop, 1985/86:97 Principerna för limlilldelning och resursanvändning kanbelysas på följande sätt, TILLDELNING AV TIMMARNA Den samlade resursen Grundresurser och tilläggsresurser i form av lärartimmar Timmar fördelning av klass eller grupp, stöd- ochsamordnad specialundervisning, tlf,frivillig undervisning m, m. Timmar föreleverna enligt timplanen (Skissernaär översiktliga och ej skalenliga. Uppdelningen av resursslag och ändamålskiftar mellan studievägarna,) Prop,1985/86:97 Vid konstruktionen av schabloner måste hänsyn las lill studievägensarl (tre-och fyraåriga linjer, tvååriga linjer resp, specialkurser),timplanetyp (reguljära resp, alternativa limplaner på de tre- och fyraårigalinjerna), ämneskaraktär (gemensamma resp, linjespecifika ämnen på de tvåårigalinjerna) samt klassloriek (16 resp, 30 elever på tvååriga linjer och specialkurser). 6.1 Tre- och fyraåriga linjer Mitt förslag: För årskurserna 13 av de tre- och fyraårigalinjerna beräknas - vid såväl reguljära som alternativa timplaner för varjeårskurs en gemensam grundresurs och en gemensam tilläggsresurs. Arbetsgruppens förslag: Förutom en gemensam grundresursför varje årskurs beräknas en lilläggsresurs för varje linje och årskurs. Remissinstanserna: SÖ förordar en någol mindre gemensamgrundresurs än vad arbetsgruppen föreslog. Därmed garanteras enligt SÖ destörsta kommunerna en någoriunda tillfredsslällande resurstilldelning, SÖbetonar atl del är just de största kommunerna som har de störstamöjligheterna till rationalisering av organisationen. När det gäller tiUäggsresurserna anser SÖ efter sinaresursanalyser alt en schablon (grundresurs -I- lilläggsresurs) räcker förvarje årskurs, vilket ger enklare beräkningar men ändå tillräcklig exakthet.Även länsskolnämnden i län förordar detta. Skälen för mitt förslag: Som jag redan beskrivit (avsnitt3) redovisar gymnasieskolorna åriigen för varje årskurs, studieväg och ämneantalet elever, undervisningsgrupper och lärartimmar. Denna rapportering harhuvudsakligen utförts i form av en preliminär plan (vårrapporl) omkring den 1maj samt en slutlig plan (höslrapport) omkring den , Hösirapporten,som i regel avsett förhållandena , har ingetts varttredje år till SÖ i form av en fullständig plan. På grund av arbetets administrativaomfattning har höslrapporlen mellanliggande år endasl utformats som enavvikelseredovisning i förhållande lill vårrappor-len. Förde läsår när del förekom fullständig höslrapportering gjorde SÖ en statistiskbearbetning av hela eller delar av materialet. En sådan, som avser läsåret1985/86, ulgör underlag för beräkningarna i bilaga 5, De tre- och fyraåriga studievägarna i gymnasieskolan ärE-, H-, S-, N- och T-linjerna, Här kommer jag endasl alt behandla årskurserna 1-3, eftersom ju en schabloniserad resurstilldelning redan förekommer i årskurs4 av T-linjen, Vid konstruktionen av etl schabloniserattimiilldelningssysiem har jag Prop, 1985/86:97 bl, a, sett det som viktigtall noga överväga graden av schablonisering. Det är givet atl ju fler schabloner som används, destomindre bör skillnaderna i limtilldelning bli för de enskilda kommunerna iförhållande lill en limlilldelning enligt nuvarande regler. Självaresurslilldelningssystemel blir däremot mer detaljrikt. En begränsning avantalet schabloner ger å andra sidan etl mer lätthanterligtresurslilldelningssyslem men leder lill större skillnader i jämförelse mednuvarande regler för de enskilda kommunerna. Vid analysen av del statistiska underiaget (bilaga 5, avsnitt3 och 4) har framkommit atl del finns avvikelser såväl mellan årskurserna inomen studieväg som mellan studievägarna inom en årskurs. Om man kunde förutsättaöver åren fasta proportioner mellan elevantalen i olika årskurser på enstudieväg och mellan elevantalen på olika studievägar inom en årskurs, skulleen enkel medelvärdesberäkning över årskurser och studievägar gemensamt kunnaanvändas. Det görs emeUertid ständigt förändringar i gymnasieskolansorganisalion. Det förekommer dels mera övergripande förskjutningar mellanolika sektorer, dels förändringar i de olika studievägarnas lokaladimensionering. Oavsett om man väljer studievägs-eller årskursberäknaderesurser, skulle därför ändå vissa kompletteringar och justeringar blinödvändiga. Om schablonerna görs för grova, kan mindre kommunerdrabbas. En timlalsskillnad, som i absoluta mått inte år särskilt stor, kan vidmindre skolor vara belydande i relativa mått. Delta har för mig varitvägledande, när del gällt graden av schablonisering i del nya systemet. Liksom grundresurs bör tilläggsresurs beräknas gemensamtför vaije årskurs. Avgörande för mitt val alt på denna punkt avvika frånpromemorians förslag har varit all ett anlal remissinstanser funnit dennaförenkling av systemet möjlig och i vissa fall t, o, m, föreslagit längregående schablonisering, schabloniserat system bör också vara lätthanterligtvid timplaneförändringar. Sådana genomförs i regel successivt årskursvis fören eller flera studievägar. För en resurstilldelning för varje årskurs talar slutligenockså de överväganden som SÖ redovisat efler ytteriigare analyser (bilaga 6,avsnitt 2,4 och 3,4), De reguljära timplanerna för de tre- och fyraårigalinjerna lillämpas i 205 av landels skolenheter med gymnasieskola och inom 109kommuner. Jag har tidigare (avsnitt 4) föreslagit att timmar skalltilldelas i form av en samlad kommunresurs. Detframgår av de simuleringar som har genomförts (bilaga 6, avsnitt 2,1) all ett elevanlalsrelaleratproportionellt resurssyslem (dvs, etl system, där kommunen tilldelas ett visst anlal veckolimmar per elev) i princip skulle gynna stora kommuner, som det kan skapa svårigheter för små. De problem som kan uppträda för de små kommunerna kan dock avhjälpas genom all varje kommun tilldelas en grundresurs i slorieksord- 16 ningen 17lärarveckolimmar per årskurs. Förutomden systematiska skillnad som finns mellan resursbehoven, Prop, 1985/86:97uttryckta i lärarveckotimmar/elev i små resp, stora kommuner, finns ocksåtillfälliga variationer mellan kommuner med ungefär lika stora elevantal.Orsakerna härtill kan vara dels organisatoriska, dels planeringslekniska. Medorganisatoriska orsaker avser jag t, ex, två delvis samläsande halvklasser fråntvå olika studievägar i stället för en helklass på en studieväg, I kommunermed flera skolenheter kan också studievägarnas fördelning på skolenheter varaen orsak. Planeringstekniska är de följder som elevernas val av grenar,varianter, alternativämnen och språk m,m, medför. Vid vissa skolenheter kanman i regel ha väl fyllda grupper, medan vid andra elevantalen ligger straxovanför en delningsgräns och därmed leder lill små undervisningsgrupper.Eftersom kommunernas utbildningsorganisation kontinuerligt omprövas ochförändras, kan sådana förhållanden inte generelll beaktas i en schabloniseradresurstilldelning. Beräkningarnai bilaga 5, avsnitt 3 och 4 är approximativa men belyser ändå enligt min meningväl principerna för en schabloniserad elevrelalerad resurstilldelning på detre- och fyraåriga linjerna. Vissa justeringar i schablonerna som bör görasmed anledning av olika ändringar i timplanerna skall jag i det följande la uppsamlat för flera studievägar (avsnitt 7,1), 6.1.2Alternativa timplaner (AT-planer) Dealternativa limplanerna lillämpas vid ell 30-lal skolenheter (AT- skolor) inomlika många kommuner. De är urspmngligen konstruerade för mindre gymnasieskolormed 3-4 intagningsklasser i årskurs 1 av de tre- och fyraåriga studievägarna,är gränsen inte lika skarp som tidigare i fråga om skolslorlek ochreguljära resp, alternativa timplaner. Denstörsta skUlnaden mellan de alternativa timplanerna och de reguljära ärsamläsningen i årskurs I mellan E-, H- och S-linjerna resp, N- och T-linjerna, Enuppskattning av del genomsnittliga resursbehovet har gjorts med hjälp avsimulerade modeller enligt samma principer som för de reguljära limplanerna(bilaga 5, avsnitt 4), Somframgår av beräkningsunderlaget skulle etl proportionellt resurssyslem iprincip vara fördelaktigt för större skolenheter men otillfredsställande försmå. En justering med en grundresurs blir därför nödvändig även här. Eftersomspännvidden i fråga om elevantal inte är så stor mellan AT-skolorna, synes engrundresurs om drygt 15 lärarveckolimmar vara den som bäst motsvarar deneftersträvade utiämningen. För fyra skolor överstiger de enligt höstrapporternauttagna resurserna de med schablonberäkning tilldelade med mer än fem procent.Två av dessa skolor har dock undervisning i specialidroll, vilket är enbidragande orsak till den differensen. Denna verksamhei påverkar givelvis delrelativa resursulfallet främst för små kommuner. Sårskild hänsyn bör därför laslill ämnet specialidroll med dess riksrekryterande karaktär. Frågor om sådanajusteringar i del allmänna resurssystemel skall jag återkomma till (avsnitt6,5,) Äveni fråga om AT-skolorna finns givetvis organisatoriska skillnader. Halvklasser är vanliga på grund av skolornas relativt ringa storlek. den lokala planeringen kanspela en roll för resursbehoven, 2 1985/86. Det är välkänt att små skolenheter fordrar proportionellt sett större resurser på grundav större svårigheter att fylla undervisningsgrupperna. Det kan däremot framståsom mer överraskande all skolor med alternativa limplaner, som i årskurs 1 haren högre grad av samläsning, uppvisar ett större resursbehov än skolor avmotsvarande storlek med reguljära timplaner (bilaga 6, avsnitt 3), Enförklaring är atl ell antal skolor med alternativa timplaner har en klass medelever från såväl EHS-seklorn som NT-seklorn, Principerna för beräkning av resurserna för årskurserna1-3 av tre- och fyraåriga linjer kan sammanfallas på följande säll. LinjernaE, H, S, N och T ' För årskurs 4 av T-linjen beräknas resurser i principenligt nuvarande system, (Skissenär översiktlig och ej skalenlig. Grund- och tilläggsresurserna skiftar mellanårskurserna,) F, n, finns 22 tvååriga linjer. De indelas normall utifrånlimplaneinnehåll och delningstal i följande grupper, (Linjeförkortningar angesi bilaga 1, avsnitt 5,) Teoretiska linjer (delningstal 30): Ek, Mu, So och Te,Yrkesinriktade linjer (delningslal 16): Ba, Be, El, Fo, Li, Pr, Tr och Ve,Yrkesinriktade linjer (delningslal 30): Dk, Du, Ep, Hk, Jo, Ko, Sb, Ss, Td ochVd, Ss- och Vd-linjerna kan även ha delningslalel 16, Härutöver förekommer försöksverksamhet inom ell anlalstudievägar. Del finns på de tvååriga linjerna ett anlal ämnen som ärgemensamma för de flesta studievägarna och som samläses mellan dem (t,ex, svenska, arbelslivsorientering, engelska och matematik). Dessakommer jag i det följande atl benämna gemensamma ämnen. Dessa ämnen kan påvissa studievägarvara obligatoriska och på andra studievägar lillvalsämnen. En gränsdragningmåsle därför göras. Ämnensom inte samläses mellan linjer kommer jag all benämna linjespecifika. 1 enlighel med detta kommer jag nu alt dela uppframställningen på de båda ämnesgmpperna. De linjespecifika ämnena kommer ocksåall fördelas på två avsnitt utifrån delningstalen 16 resp, 30, Mitt förslag: För gemensamma ämnen på tvååriga linjerberäknas för vardera årskursen gemensamma grund- och lilläggsresurser. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i princip med miltförslag. Remissinstanserna: SÖ tillstyrker utifrån sinaöverslagsmässiga beräkningar grund- och lilläggsresurser av ungefärden storleksom föreslagits. Skälen för mitt förslag: På de tvååriga studievägarnaläses ell varierande anlal av de ämnen som kan vara gemensamma. För enkelhetensskull är del önskvärt med en enhetlig resurskonslruktion för de gemensammaämnena (i stället för ell anlal sludievägsrelaterade). De studievägar som hardel minsta antalet ämnen och veckotimmar i dessa ämnen får ange ramen förresursberäkningen i detta avseende, nämligen i årskurs I ochsex i årskurs 2, Dessa timtal gäller flertalet av de yrkesinriktade linjerna. Liksom på de tre- och fyraåriga linjerna behövs i varjeårskurs en viss grundresurs för atl kompensera mindre kommuner. Dessutomfordras en extra resurs för de kommuner som endast har yrkesinriktadutbildning, Belräffande beräkningen av dessa resurser hänvisar jag lill bilaga5, avsnitten 5,2-5,4, På vissa studievägar (Du, Ek, Ep, Hk, Ko, Mu, So, Ss ochvissa grenar av Vd saml i årskurs 2 av Dk och Vd) finns mer än tio resp, sextimmar i gemensamma ämnen. Timtalet måste av beräkningstekniska skäl också härbegränsas lill tio resp, sex veckolimmar. Den elevanlalsrelaieradelilläggsresursen för överskjutande timmar avseende gemensamma ämnen inarbetasdärför i stället i resurserna för de linjespecifika ämnena. Jag vill betona altdetta inte förändrar studievägens resurstiUdelning i dess helhel. Eftersomantalet tvååriga studievägar varierar mellan kommunerna, kan deårskursrelalerade gmndresurserna, som beräknats kommunvis, inte fördelas på deolika studievägarna. Jag anser del rimligl all den elevantals-relateradelilläggsresursen beräknas för hela årskursen. Också de linjespecifika ämnena på de yrkesinriktadelinjerna måsle vart för sig behandlas i särskild ordning. På grund avlimplaneskillnader blir del också nödvändigl atl var för sig behandla klassermed 16 resp, 30 elever. Prop,1985/86:97