prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — 4. lämna råd och upplysningar ifrågor som rör nämndens verksamhet, 5. övervaka eflerievnaden av dennalag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter och beslut. skall ta tillvara de möjlighelerlagen ger att förenkla och underlätta ärenden för enskilda och bör därvid verkaför all lagens föreskrifter om begränsning av bygglovsplikten vinnertillämpning. Enligt 1 kap. 7 8 skall i varje kommun finnas enbyggnadsnämnd med uppgift alt pröva frågor om bygglov, rivningslov och marklov. är en s. k. specialreglerad nämndsom i sin myndighetsutövning är fristående från såväl kommunstyrelsen ochkommunfullmäktige som andra nämnder. Nämndens myndighetsutövning kan rikta siginte bara mot enskilda utan också mot kommunala organ. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. I paragrafens första stycke har tagits in enuppräkning av de uppgifter som skall uppmärksamma. Stycketstämmer sakligt i stort sett överens med 1 8 andra stycket byggnadsstadgan och14 kap. 2 8 i utredningsförslaget. Punkt 1, som saknar motsvarighet i dagensbestämmelser, föreskriver att skall verka för en godbyggnadskultur samt en god stads- och landskapsmiljö. Punkt 1 lar sikte intebara på nämndens myndighetsutövning ulan också på nämndens verksamhet iövrigt. Det ligger i sakens natur att nämnden har en större möjlighet alt setill att kraven uppfylls i fråga om åtgärder som kräver lov, men nämnden skallverka med den angivna inriktningen även i samband med l.ex. rådgivning ochannan upplysningsverksamhet. Enligt punkt 2 skall uppmärksamtfölja den allmänna utvecklingen i kommunen och dess närmaste omgivning och tade initiativ som behövs i planläggningsfrågor m. m. Punkt 2 stämmer i saköverens med 1 8 andra stycket första all-satsen i byggnadsstadgan. 1985/86:1 790 Som jag har föreslagit (avsnitt 8.5.2 och8,8,2) skall rätten all // jp / § anla detaljplan och områdesbestämmelser i delegeras antingen till eller kommunstyrelsen. a. prövning av lov samt rådgivning i sambanddärmed. Jag förutsätter därför att om kommunstyrelsen har fått fullmäktigesdelegation, det under beredningen av planärenden skapas sådana kontakter mellankommunstyrelsen och alt nämnden kan fullfölja sina uppgifterenligt denna punkt, Nägon reglering i PBL av denna samverkan anser jag intebehövs. Nämndens skyldighet att samarbeta med bl, a, andramyndigheter kommer till uttryck i punkl 3. I förhållande till gällandebeslämmelser (1 5 andra siycket andra att- satsen BS) och utredningsförslagethar nämndens skyldigheter vidgats till att omfatta också organisationer ochenskilda vilkas arbete och intressen berör nämndens verksamhet. Förutom dettasamarbete bör nämnden även i övrigt sträva efter att skapa goda kontakter medskilda organ i samhället. mer allmänna rådgivnings- ochservicefunktion har tagits in i punkt 4, som i sak stämmer överens med såvälgällande bestämmelser (1 5 andra stycket tredje alt-satsen BS) somutredningsförslaget. I den allmänna motiveringen (avsnitt 14.1.1) har jagutvecklat betydelsen av att nämnden strävar efter alt ge förebyggandeinformation. Punkt 5 ålägger atl övervakaefterlevnaden av PBL och med slöd av PBL meddelade föreskrifter samt beslut somhar meddelats med stöd av lagen eller föreskrifterna. En i sak motsvarandebestämmelse finns i 1 8 byggnadsstadgan (andra stycket sista alt-satsen) och iI4kap. 2 8 utredningsförslaget (punkt 5). På samma sätt som är nämndensövervakande uppgifter tämligen detaljreglerade genom bestämmelserna omlovprövning samt tillsyn och kontroll av byggnadsarbeten m.m. Enligtbeslämmelserna i lOkap. 1 5 har nämnden skyldighet att ta upp frågan om påföljdeller ingripande till behandling så snart det finns anledning anta att enöverträdelse har begåtts. Enligt andra stycket skall i sinverksamhet ta tillvara de möjligheler som PBL ger att förenkla och underiättaför enskilda. 1 denna fråga vill jag erinra om vad jag anförde i den allmännamotiveringen (avsnitt 3,6.3) om service och del angelägna iatt enkelhet präglar nämndens hela verksamhet i förhållande till den enskilde.Detta innebär l.ex. alt nämnden vid prövning av bygglovsärenden inte skallbegära in utförligare handlingar eller ritningar än vad som behövs för attärendet skall kunna avgöras. Nämnden skall inte heller ställa krav som belastarbyggherren med onödiga kostnader, l.ex. nybyggnadskarta för mindretillbyggnader eller kontrollmätning i sådana fall där detta inte är motiveratav något kontrollbehov. 1 andra siycket framhålls avslutningsvis Prop.1985/86:1 791 att nämnden också bör verka för atl möjlighelerna lillbygglovsbefrielse jj i,p j-2 §§ enligt 8 kap. 5 5 tas till vara. 2 5 Om någon begär del, skall lämnaskriftliga upplysningar om planläggning, byggande och fastighetsbildning. Behövs nybyggnadskarta förprövningen av en fråga om bygglov inom områden med samlad bebyggelse, skallbyggnadsnämnden tillhandahålla sådan karta, om sökanden begär det. Paragrafen har fått sin utformningi huvudsaklig överensstämmelse med lagrådets förslag. 1 2 5 första och andra styckenabyggnadsstadgan samt 2 5 andra stycket påföljdslagen finns bestämmelser omskyldighet för att lämna skriftligt besked i vissa särskiltangivna frågor. I utredningsförslaget finns bestämmelser om skrifthga besked i14kap. 3 8 och 15kap. 1 lagrådsremissen föreslog jag en formulering avlaglexten som innebar att skall lämna "skriftligtbesked". Lagrådel har i anslutning lOkap. 2 8 (yttrandet s. 103)framfört invändningar mot ordet "besked" i dessa sammanhang. På grundav vad jag har anfört i specialmotiveringen till lOkap. 2 8 har ordet"besked" även i förevarande paragraf bytts ut mot"upplysning". Som jag närmare utvecklade ispecialmotiveringen till lOkap. 2 8 bör 2 5 andra stycket påföljdslagen liksomi dag placeras i anslutning till de bestämmelser med vilka den närmast hörsamman, dvs. Det nu föreslagna första stycket i 2 8 motsvarar närmast2 8 första och andra styckena byggnadsstadgan. Enligt 5 8 skall byggnadnämndenkunna ta ut avgift för vissa tids- eller kostnadskrävande arbeten som nämndenpå begäran ulfört. En upplysning enligt 2 8 första stycket kan således föranledaatt avgift las ut. Detta förhållande bör i tillräcklig utsträckning avhållafrån att upplysningar begärs i onödan. De upplysningar som nämnden pågrund av 25 första stycket kan bli skyldig att lämna kan givetvis avse mycketskiftade frågor. Fastighetsköpare eller kreditgivare kan t. ex. önskaupplysning om de planförhållanden som gäller för en viss fastighet. Enfaslighetsköpare kan också vara intresserad av att få en upplysning omstorieken av kostnader för gator och andra allmänna platser som skall betalasav ägaren till fastigheten. Det är emellerUd angeläget atl klart särskiljadenna lyp av upplysning angående faktiska förhållanden, som kan konstateras påplatsen eller utläsas i redan fattade beslut, från besked i bedömningsfrågor,som normalt skall avgöras genom lovprövning m.m. För sädana besked i fråga omåtgärder som kräver bygglov anvisar PBL en särskild form, nämligenförhandsbesked (8kap. 1985/86:1 792 Andrastycket II kap. 2-3 §§ 1 andra stycket har tagits in beslämmelser ombyggnadsnämndens skyldighel all tillhandahålla nybyggnadskarta inom områdenmed samlad bebyggelse. Nybyggnadskartan ulgör underlag för den situationsplansom skall upprättas när byggnadslov söks för nya byggnader eller tillbyggnader.Inom områden, där tillhandahåller nybyggnadskartor, skallsituationsplanen vara grundad pä en sådan karta (55 8 1 mom. andra stycket BS). Enligt utredningsförslaget (14 kap. 3 8 andrastycket) skall ha skyldighet att tillhandahållanybyggnadskarta över fastigheter som ingår i en detaljplan eller enfastighetsplan. Nämnden bör enligt utredningsförslaget tillhandahållanybyggnadskarta även för andra fastigheter, om sökanden begär det. Enligt 2 8 tredje styckel byggnadsstadgan harnämnden denna skyldighet inom omräden med sladsplan. Inom andra områden,bl. a. sädana med byggnadsplan, bör nämnden tillhandahålla nybyggnadskarta omdet lämpligen kan ske. Att nu föreskriva en generell skyldighet för byggnadsnämndenall Ullhandahålla nybyggnadskarta inom områden med detaljplan skulle enligtmin mening föra alltför långt, eftersom detaljplanen är avsedd att komma lillanvändning även i sådana områden som läggs under byggnadsplan. skyldighet enligt det nuföreslagna andra stycket är avsedd att i stort sett ha samma omfattning som f.n. Skyldigheten skall således främsi gälla i fräga om sådana områden för vilkastadsplan används . Till skillnad från dagens bestämmelser är dockskyldigheten att tillhandahålla sådan karta inte absolut. Den gäller enbartinom omräden med samlad bebyggelse där nybyggnadskarta behövs för prövningen avbygglov. Detta bör även ge möjlighet lill att kravet på användning avnybyggnadskarta på ett bättre sätt än f n. kan anpassas till de faktiskaförhållandena. Med hänsyn till alt avgift för upprättande av nybyggnadskartakan tas ut enligt 5 8, anser jag det angeläget alt intetillhandahåller kartan, om sökanden l.ex. av kostnadsskäl hellre avstår frånden sökta ålgärden än fullföljer sin ansökan. Delta har föranlett tillägget ilaglexlen att kartan skall tillhandahållas bara om sökanden begär det. 3§ Följande bestämmelser i 3 kap. kommunallagen (1977:179) skall till-lämpas ifråga om 2§ om antalet ledamöter m.m., 3 8 första styckel om valbarhetm. 4 8 om rätt till ledighet frånanställning, 5 5 första stycket om mandattid, 5 5 tredje stycket om verkan avledamots avgång, 6 8 om ordförande och viceordförande, 7 8 om tid och plats försammanträde samt om närvarorätt vid sammanträde. 1985/86:1 793 8 8 om suppleants tjänstgöring m.m., jj , ,. 9 8 första stycket ombeslutsförhet, 108 om beslutsförfarande ochprotokoll m. m., 118 om delgivning m.m., 128 om reglemente och ddegaUon. För gäller dock inte 3 kap. 5 8första siycket och 6 8 kommunallagen. Delegationsuppdrag enligt 3 kap. 12 5 andra stycketkommunallagen får inte omfatta befogenhet atl 1. avgöraärenden som är av principiell natur eller i övrigt av större vikt, 2. meddela förelägganden ellerförbud vid vite utom i sådana fall som avses i lOkap. 3 8 och 168 andra stycketeller meddela förelägganden med föreskrift att en åtgärd kan komma att utförasgenom försorg pä den försumliges bekostad eller 3. avgöra frågor om avgift enligt10kap. Utan hinder av 2 5 2 förvaltningslagen (1971:290)skall 4 och 5 88 nämnda lag tillämpas i samtliga ärenden hos . Paragrafen stämmer i sak överens med 3 8byggnadsstadgan och 14 kap, 4 5 i utredningsförslaget. Den har utformats med 55 hälsoskyddslagen (1982:1080) som förebild, Samma hänvisningar tillkommunallagen finns belräffande andra specialreglerade nämnder, 1 paragrafenhar gjorts smärre språkliga justeringar och förtydliganden, som har föreslagitsav lagrådet. Möjligheterna att delegera befogenhet att meddelavitesföreläggande har emellertid, jämfört med dagens ordning, vidgats till attomfatta också fall som avses i 10 kap, 165 andra stycket. Skälen till detta harjag redovisat i specialmoliveringen till den paragrafen. Jag har erfarit att tillämpningen av de allmäntutformade delegationsreglerna i byggnadsstadgan varierar mellan olikakommuner, I de flesta kommunerna är det stadsarkitekten som har rätt attbesluta i byggnadslovsärenden, medan byggnadsinspektören som regel fastställerkonslruktionshandlingar. 1 större kommuner förekommer det attkonstruktionshandlingar rörande vatten- och avloppsinstallationer fastställsav en särskild VVS-inspektör, som kan vara anställd inom en annan kommunalförvaltning än . Utredningen har funnit delegationsbestämmelserna ibyggnadsstadgan betydelsefulla för att åstadkomma en snabb och smidig handläggningav ärendena och föreslår att de förs över till PBL. Några remissinstanser anseremellertid att bestämmelserna bör förtydligas. De pekar på ölägenheter när dendelegerade befogenheten kopplas till en befattning i stället för till en vissperson. Vidare bör delegation enligt dessa instanser ges till sä få personersom möjligt vid beslut som rör ett och samma objekt. En lämpligt avvägd delegation gör del möjligt attbefria från ärenden av rutinkaraktär eller med utpräglatteknisk inriktning. Därigenom kan nämnden i stället huvudsakligen koncentrerasig pä principfrågor. Del är därför naturligt att befogenheterna fördelasefter de olika Prop,1985/86:1 794 är detemellertid ange- ij j :;_c läget att de anspråk på en samordnad behandling avärenden som allmänheten kan ställa blir tillgodosedda. En ändamålsenliglösning på delta kan vara att ser till alt de olika slag avhandlingar som skall ges in granskas på etl samordnat sätt och att sökandenafär klart besked om vem de kan vända sig till för atl få upplysningar m. m. 4 8 skall till sitt biträde ha minst enperson med arkitektutbildning och i övrigt ha tillgång lill personal i denomfattning och med den särskilda kompetens som behövs för atl nämnden skallkunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsslällande sätt. Paragrafen motsvarar 4 8byggnadsstadgan och 14 kap. 5 8 i utredningsförslaget. Till skillnad mot vadjag föreslog i lagrådsremissen föreskrivs i paragrafen att byggnadsnämndenskall ha tillgång till minst en person med arkitektutbildning. 1 den allmännamotiveringen (avsnitt 14.1.2) har jag närmare redovisat skälen för delta samtvilken sorts kunskaper hos personalen i övrigt som svarar mot det stadgadeanspråket på kompetens. Enligt lagrådets mening (yttrandets. 109) ligger det i sakens natur att nämnden måste ha tillgång till kompetentpersonal för alt kunna fullgöra sina åligganden enligt PBL. DärFör har lagrådetansett bestämmelsen böra utgå. Jag kan hålla med om att det som föreskrivs iparagrafen närmast är en självklarhet. Icke desto mindre anser jag detvärdefullt att detta grundläggande kompetenskrav blir förankrat i lagen.Därför vidhåller jag mitt förslag i denna del. Med anledning av att jag ilagrådsremissens allmänna motivering (s, 243) pekat på möjligheten för nämndenatt anlita personal utanför kommunförvaltningen, l.ex. konsulter, har lagrådet(yttrandet s. 109) framhållit att detta inte får medföra att offentlighetsprincipensätts ur spel. Till detta vill jag först säga att några nya problem med hänsyntill allmänhetens rätt till insyn i verksamheten inte skapas genom att PBLinförs. Redan nu är det ju vanligt alt utomstående konsulter anlitas föruppdrag i verksamhet. Att vissa praktiska olägenheter kan varaförenade med detta torde vara obestridligt. Man kan t. ex. tänka sig det falletatt nägon hos myndigheten begär att få tillgång lill en allmän handling somtillfälligt förvaras hos en konsult på annan ort. Teoretiskt finns kanske ocksåen risk att en konsult, när uppdraget redovisas för myndigheten, inte bifogarsådan dokumentation som det skulle ha varil av värde för allmänheten att få tadel av. Jag är dock övertygad om att sådana problem inte skall behöva uppstå,om kommunerna och konsulterna fortsätter att samverka på ett lika smidigt ochförnuftigt sätl som f, n, 5 5 får ta ut avgift i ärenden angåendelov och förhandsbesked samt i andra ärenden som föranleder upprättande avnybyggnadskarta, ritningsgranskning, besiktning, framställning av arkivbeständigahandlingar eller andra lids- eller kostnadskrävande åtgärder. Prop.1985/86:1 795 Lämnas bygglov för uppförande,tillbyggnad eller ombyggnad av en // kap. 5 § byggnad eller annan anläggninginom område med detaljplan eller områdesbestämmelser som har antagils ellerändrats enligl denna lag, får dessutom la ul en planavgift föratl täcka koslnaderna för sådana åtgärder som enligt denna lag erfordras föratt upprätta eller ändra detaljplaner, områdesbestämmelser ochfastighetsplaner. Planavgift får las ul endast om fastighetsägaren har nytta avplanen eller bestämmelserna. Avgifterna får las ut med högst detbelopp som motsvarar kommunens genomsnittliga kostnad för åtgärderna. Grundernaför beräkning av avgifterna skall anges i en taxa som beslutas avkommunfullmäktige. Avgifterna tas ut av sökanden och får tas ut i förskott. Paragrafen, som har utformats ihuvudsaklig överensstämmelse med lagrådets förslag, motsvarar till viss del 32och 111 88 byggnadslagen, 8 8 byggnadsstadgan och 14kap. Enligt första stycket fårbyggnadsnämnden ta ut avgift för åtgärder och förrättningar som utförs isamband med prövning av lov. Ullsyn, mätning och när t, ex, skriftligaupplysningar som är tids- eller kostnadskrävande ges. Avgifternas storlek varierar i dagmellan olika kommuner. Principerna för avgiftsuttag torde dock vara tämligenenhetliga, eftersom de flesta kommunerna använder sig av en normaltaxa som harutarbetats av . På liknande sätt ansluter sig oftamätningsförrättningar lill den taxa som lantmäteriverket tillämpar. Det torde numera vara allmäntbekant att tar ut en avgift i samband med att byggnadslovmeddelas. Mindre känt lorde det vara att nämnden kan ta ut avgift när lovvägras och även för andra älgärder, 1 de fall nämnden avser att ta ut avgiftför en skriftlig upplysning eller för annan tids- eller kostnadskrävandeåtgärd, kan det därför vara befogat att nämnden på lämpligt sätt underrättarsökanden om avgiftsbestämmelserna innan utredning m. m. utförs. Andra stycket reglerar kommunensmöjligheter att ta ut ersättning för plankostnader. Med stöd av 32 och 11188byggnadslagen kan kommunen under vissa föruisättningar ta ut kostnader förtomtindelningar och byggnadsplaner av fastighetsägarna. Utredningsförslaget (14 kap. 13 8andra stycket) innebär i princip att kostnaderna för att upprätta en detaljplaneller en fastighetsplan skall bäras av kommunen. Om en fastighetsägare begäratt en sådan plan skall upprättas eller ändras, kan han emellertid enligtförslaget bli skyldig att i skälig utsträckning bidra till plankostnaderna.Detta gäller dock endast under 1985/86:1 796 förutsättningatl planläggningen är till avsevärd nytta för honom, t. ex. från // ip 5 jexploateringssynpunkl. De kostnader som får las ut är endasi sådana som hänförsig till själva planförslaget. I fråga om delaljplaner kan, enligtutredningsförslaget, en avsevärd nytta för fastighetsägaren föreligga endast isådana fall då planen eller planändringen medger förändrad markanvändning. De remissinslanser som har yttrat sig i denna del -framför allt kommuner - anser i princip atl kommunerna bör ges större och merklart uttalade möjligheter att avgiftsfiinansiera sin verksamhet än som framgårav utredningsförslaget. I första hand vänder de sig mol att del fordras altplanen tillkommit på begäran av fasUghetsägare och att planen skall vara tillavsevärd nytta. framhåller att kravet i III 8 byggnadslagen påavsevärd nytta enligt dagens praxis anses uppfyllt endasi om markägaren genomplanen kan exploatera minst 3-5 tomtplatser. Det finns enligt kommunförbundetbehov av regler som gör del möjligl att ta ut kostnader för planläggning redanför en enda tomtplats. Jag har för egen del tagit fasta pä remisskritiken.I andra stycket har därför öppnats en i förhållande lill såväl gällandebeslämmelser som utredningsförslaget vidgad möjlighel för kommunerna alt ta utersättning för plankostnader (planavgift). Enligt det remitterade förslaget skall planavgiftkunna tas ut vid uppförande av nya byggnader och vid tillbyggnader. Avgiftenskall kunna avse kostnaderna för delaljplaner och fastighetsplaner. Vidytlerligare överväganden av frågan om planavgifter har jag funnit anledningalt i viss mån utvidga tillämpningsområdet. Ett viktigt syfte med PBL-reformenär ju att underlätta den del av stadsförnyelsen som består av ombyggnad. I detsammanhanget kan förutses elt rält omfattande planarbele, som kan vara av värdeinte bara för kommunen ulan även för fastighetsägarna, eftersomombyggnadskraven skall kunnas närmare bestämmas genom både delaljplaner ochområdesbestämmelser. Del faller sig därför naturiigl att i den mån fastighetenfår nytta av planen eller bestämmelserna öppna möjlighel för kommunen att ta utavgifter även vid ombyggnad och att därvid likställa kostnader förområdesbestämmelser med detaljplanekostnader. Mot bakgrund härav har i andra stycket föreskrivitsatt kommunen kan ta ut planavgift för detaljplaner, områdesbestämmelser ochfaslighets-planer som har antagits eller ändrats med stöd av PBL. a. atl kommunen inte får la ut planavgift för att täcka kostnaderna för slads-ochbyggnadsplaner. Dessa planer blir visserligen pä grund av övergångsbestämmelsernai 17 kap. detaljplaner, men de har inte antagits enligt PBL. Däremot blir detmöjligt atl genom planavgift la ut koslnaderna för ändring av sådana planer.Lagrådet anser (yttrandet s. 110) att denna regel har nära samband medövergångsbestämmelserna och därför har sin plats i promul-gationskapillet. Föregen del anser jag alt regeln bör finnas i förevarande paragraf bl. a. medhänsyn lill alt en sådan lösning måste underlätta för tillämparna. Prop.1985/86:1 ' ' 797 En grundläggande förutsättning föratt kommunen skall få la ut avgift för j / jp. 5 § den nya planen -nyupprättad eller ändrad - är naturligtvis att kommunen har haft koslnader förplanen. I fråga om sådana planer som annan än kommunen har bekostat, t, ex, pägrund av ett exploateringsavtal, kan någon planavgift således inte tas ut. Andra styckel innebär vidare attbyggnadsnämnden i samband med bygglovsgivningen - med ledning av den taxa somomnämns i tredje styckel - skall besluta vilken planavgift som i det enskildafallet skall utgå. Varje gång som bygglov beviljas för alt uppföra nyabyggnader eller andra anläggningar eller för all bygga till eller bygga ombefinUiga sådana kan planavgift tas ul. Avgiften får emellertid endast tas ulom fastighetsägaren har nytta av planen. Lämnas bygglov för ny-, om- ellertillbyggnad som medges i planen, lorde som regel sådan nytta föreligga. 1 fråga om de koslnader som fårbeaktas när planavgiften bestäms, överensstämmer andra stycket i huvudsak medutredningsförslaget, eftersom endast sådana kostnader som erfordras för attupprätta själva planförslagen eller förslagen till planändring skall kunnatäckas. Det första skedet i ett planarbete består ofta av att man tar framidéer eller skissförslag i form av planilluslralioner eller program sompolitiskt skall förankras. Kostnaderna i detta skede skall alltså inte kunnatas ut med planavgiften. Den får avse enbart de kostnader som uppkommer iplanarbelets andra skede, vilket består i att formella planhandlingar fördetaljplaner, områdesbestämmelser eller fastighetsplaner upprättas och attplanförslagen förs fram till antagande. Hit hör l.ex. kostnader föradministration, såsom personal- och kontorskostnader, och kostnader förgrundundersökning, mätning, kartframställning, annan projektering, samråd ochutställning. Givetvis får kommunen medplanavgiften inte ta ul ersättning för kostnader som faslighetsägarna skallbetala pä grund av andra bestämmelser. Jag tänker närmast på koslnader somavser gator och andra allmänna platser enligt bestämmelserna i 6 kap. 31-3988.Några särskilda bestämmelser om detta lorde dock inte behövas. Av bestämmelserna i tredje stycketföljer att avgifter enligt första och andra styckena får las ut med högst detbelopp som motsvarar kommunens genomsnittliga kostnad för åtgärderna.Kostnadsuttaget skall grundas på den s. k. självkostnadsprincipen, som innebäratt avgift för verksamheten inte fär tas ut med högre belopp än som svarar motsjälvkostnaden. Bestämmelserna i fråga omplanavgiften liksom andra avgifter enligt denna paragraf vilar pä den s. k.likställighetsprincipen. Det innebär att kommunen skall fördela avgifternamellan berörda bygglovssökande efter objektiva grunder - för lika fall skallsamma avgift betalas. Andra stycket ger kommunen möjlighet men inte skyldighetatt ta ut planavgift. Även befrielse frän planavgift skall naturliglvisbestämmas efler en likformig och rättvis fördelningsprincip. 1985/86:1 798 Av Iredje stycket framgår vidare atl grunderna förberäkning av avgifter // jp 5 j enligt första och andra styckena skall anges ien taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Kommunfullmäktiges beslut attfastställa taxa kan överklagas genom kommunalbesvär.