prop · G903100 · 1985-12-31 00:00:00 — Dessutomhar delegalionen förhandsgranskal och lämnal positiva besked för projekt förvilka bidrag och lån har sökts med ca 48 milj. kr. Bostadsslyrelsen föreslår i enlighel med yttrandefrån samlingslokalde-legalionen atl ramen för lån och anordningsbidrag förbudgelårel 1986/87 utökas till 60milj. kr., varav högst 40milj. beräknar behovel av medel förutbetalningar av bidrag under /86 lill lOOmilj. kr.Utbetalningarna av bidrag under budgelårel 1986/87 beräknas till 90milj. Bestämmelserna om inventariebidrag innebär altbidraget inle får överstiga . föreslår att dennagräns höjs lill . föreslår vidare att detschablonmässigt beräknade tilllägget i låneunderlaget för konstnärligutsmyckning eller gestaltning höjs /kvadratmeter våningsyta. I fråga om bidraget lill riksorganisationernaföreslår styrelsen i enlighet med förslag från samlingslokaldelegalionen attbidraget räknas upp till 3,1 milj. kr. Av detta belopp bör 300000kr. avsesådant tekniskt/ekonomiskt ulrednings- och projekteringsarbete som bedrivsinom riksorganisationerna. Ramenför beslut om upprustningsbidrag m.m. under /86 faslställdes avriksdagen till 24milj. För beslul om energisparbidrag till vissa lokalerm.m. fastställdes ramen lill 4,2 milj. kr. Samlingslokaldelegationen hade den I augusti 1985ansökningar om uppruslningsbidrag på 60milj. Bostadsslyrelsen föreslår ienlighet med yttrande från samlingslokaldelegalionen att ramen förupprustningsbidrag ökas till 30milj.kr. för /87. Vidare föreslårstyrelsen all ramen för energisparbidrag lill vissa lokaler m. m. fastställslill 4,2 milj. kr. för nästa budgelår. Bosladsstyrelsen beräknar behovet av medel förutbetalningar av bidrag under budgelårel 1985/86 lill 65 milj. kr. Styrelsen beräknar atl det behöver anvisas elt anslag av 40milj.kr. för utbetalningar under budgetåret g] 1986/87. 6 1985/86. Bostadsslyrelsenföreslår att stöd som avser handikappades särskilda Prop. 1985/86: 100behov skall kunna lämnas även till teaterlokaler m.m. på samma villkor Bil.13 som gäller för lokalanpassning av allmänna samlingslokaler. I1985 års budgetproposition aviserades en översyn i vissa avseenden av detstatliga stödet till allmänna samlingslokaler. Enligt vad jag har erfarit haremellertid inom riksorganisationerna för samlingslokaler initierats endiskussion om bl. a. bestämmelserna om lån och bidrag. pågår dessutom elt utvecklingsarbeterörande samlingslokaler som innefattar bl.a. planerings-, bygg- och finansieringsfrågor.Mot denna bakgmnd har jag funnit atl del finns skäl alt avvakta resultatet avdet arbete som f. n. pågår inom riksorganisationerna innan jag tar närmareställning lill inriklningen av elt översynsarbele. Översynen kommer atl görasinom . Organisationerna inom samlingslokalsektorn kommer ianslulning till arbetet all ges tillfälle att redovisa sina synpunkter. Bostadsslyrelsenredovisar en fortsalt slor efterfrågan på statligt stöd fill såväl ny- ochombyggnad som uppmstning av samlingslokaler. Mot den bakgrunden har styrelsenföreslagit en fördubbling av den gemensamma ramen för beslut om bidrag och lånför anordnande av allmänna samlingslokaler från 30 till 60 milj.kr. I fråga om upprustningsbidrag m.m. har styrelsenföreslagit alt ramen höjs till 30milj.kr. under /87. Även om antalet inneliggande ansökningar i och försig skulle motivera en vidgning av ramarna, kan jag i nuvarandeslatsfinansiella läge inte biträda bosladsstyrelsens förslag. Jag förordardärför att ramen för beslul om anordningsbidrag m. m. och lån lill allmännasamlingslokaler under /87 fastställs till 30milj.kr., varavhögst 20milj.kr. Jag förordar vidare att ramen för beslul omuppmstningsbidrag m. m. för /87 fastställs till oförändrat 24milj. De ordinarie ramarna bör liksom tidigare kunna frångås omsysselsättningsläget på byggarbetsmarknaden föranleder särskilda åtgärder.Regeringen bör därför begära bemyndigande atl få överskrida ramarnaför lån och anordningsbidrag resp. uppmstningsbidrag, om det behövs avsysselsätlningsskäl. Bidrag tiU handikappanpassning av allmännasamlingslokaler bör, liksom tidigare budgetår, få medges utan rambegränsning. 1 fråga om ramen för beslul om energisparbidraglill vissa lokaler m. m. under budgelårel 1986/87 förordar jag att denfastställs till oförändrat 4,2 milj. kr. Jag vill i detta sammanhang också ta upp frågan ombidragets storlek. Enligt bestämmelserna i samlingslokalkungörelsen lämnas anordningsbi drag med högsl av låneunderiaget och lån med högsl det belopp som 82 tillsammans medanordningsbidraget motsvarar av låneunderiaget. 1985/86:100motsvarande sätt lämnas upprustningsbidrag med högst det belopp som Bil. 13motsvarar av utgiften för åtgärderna. Jag vill peka på alt samlingslokaldelegationenhar möjlighet all differentiera bidragets sloriek med hänsyn till behovet ochandra faktorer som man finner angelägna att beakta i sammanhanget. Härigenomkan de knappa resurserna utnyttjas på ett effeklivt sätt. Jag är inte beredd all la ställning till styrelsensförslag om en höjning av maximibeloppet för inventariebidrag och av tilläggetför konstnärlig utsmyckning och gestaltning. Jag är inte heller beredd attbiträda styrelsens förslag att bidraget lill handikappanpassning också skallgälla i fråga om teateriokaler m. m. Enligt min mening bör dessa frägorbehandlas i ett sammanhang i samband med de överväganden som kan komma atlaktualiseras i den översyn av samlingslokalstödel somjag har nämnt i detföregående. Jag vill emellertid redan nu ta upp frågan omförutsättningarna för upprustningsåtgärder. Uppruslningsbidragel avser främstsådan mindre ombyggnad, uppmstning eller reparation med slandardhöjande effektsom inle innebär några mera belydande ingrepp i byggnadens stomme. Det kan ävenavse anskaffning av inventarier. Bidraget som år av engångskaraktär - kanlämnas till sådana allmänna samlingslokaler som utnyttjades som allmännasamlingslokaler den Ijuli 1973. Den omständigheten att bidraget endast kanlämnas en gång lill varje samlingslokal, bygger på principen all löpandeunderhåll skall inom samlingslokalens budget. För egen del anserjag altden princip som varit vägledande, nämligen att löpande underhåll ochförnyelse av lokaler och utrustning så långt möjligt bör kunna genomavsättningar för framtida behov, bör gälla även i fortsättningen. Det ankommeralltså på de samlingslokalägande föreningarna och kommunerna alt se till altlokalerna hålls i gott skick. Jag har emellertid erfarit att desamlingslokalägande föreningar som erhöll bidrag efterbidragets införande i många fall endast genomfört begränsadeuppruslningsåigärder eller åtgärder som i en del fall enbart har berört delarav de aktuella byggnaderna. Lokalerna är därför i behov av ytterligareupprustning. Mot den bakgrunden förordar jag att bestämmelserna omupprustningsbidrag ändras så alt dessa föreningar skall få möjlighet altgenomföra nödvändiga uppruslningsåigärder. Del bör ankomma på regeringen atlutforma de närmare bestämmelserna för bidragsgivningen. Anslagsbehovetför nästa budgetår beräknar jag till I30milj.kr. Jag har därvid beräknat medeläven för bidrag lill riksorganisationerna för samlingslokaler med sammanlagt2835000 kr. Av beloppel bör . få användas för sådanitekniskt/ekonomiskt utrednings- och projekteringsarbete som uiförs avriksorganisationerna. 1985/86: 100 Jaghemställer att regeringen föreslår att Bi . 1. medge att beslut omanordningsbidrag m.m. och lån lill allmänna samlingslokaler under budgelårel1986/87 meddelas inom en ram av 30000000kr., varav högsl 20000000kr. får las ianspråk för bidrag, 2. medge att beslut omupprustningsbidrag m.m. fill allmänna samlingslokaler under /87meddelas inom en ram av , 3. medge att de under I. och2. angivna ramarna får överskridas om del behövs av sysselsätlningsskäl, 4. medge alt beslul omenergisparbidrag till vissa lokaler m.m. meddelas inom en ram av 4200000kr.under /87, 5. godkänna vad jag har förordat ifråga om upprustningsbidrag m.m. till allmänna samlingslokaler, 6. lill Bidrag till allmännasamlingslokaler m.m. för /87 anvisa ett förslagsanslag av130000000 kr. Lån till allmänna samlingslokaler 1984/85Utgift 9292200 1985/86Anslag 25000000 1986/87Förslag 25000000 Från anslaget betalas ul lån till nybyggnad,ombyggnad eller köp av samlingslokaler enligt kungörelsen (1973:400) omstatligt stöd till allmänna samlingslokaler (omtryckl 1976:794, ändrad senast1985:165). En redogörelse för lånebestämmelserna har lämnats under anslaget B10. Bidrag till allmänna samlingslokaler m. m. Underbudgeiåren 1983/84 och 1984/85 beviljades lån med 34,1 milj. kr. Med ledning härav beräknar bosladsstyrelsen utbetalningarna /86 till ca 45 milj. kr. Utbetalningarna för /87 kan beräknastill ca 21 milj.kr. Med hänsyn lill oregelbundenheler i utbetalningarna börenligt styrelsens uppfattning anslaget föras upp med ett belopp av 25 milj. kr. Ifråga om ramen för beslut om lån till allmänna samlingslokaler hänvisar jag till vad jag har anfört vid min anmälan av anslaget B 10. Bidrag lill allmänna samlingslokaler m. m. Anslagsbehovet för näsla budgetår beräk nar jag till 25 milj. kr. Jaghemställer att regeringen föreslår Prop.1985/86:100 att till Lån tiU aUmänna samhngslokaler förbudgelårel 1986/87 Bil. 13 anvisa ett förslagsanslag av . Byggnadsforskning, energihushållning m. m. Utvecklingeninom byggnads- och installationstekniken har medfört atl många lidigare problemi form av drag, kyla, fukt och bristfälliga sanitära förhållanden hareliminerals. Den förändrade tekniken har emellertid också medverkat till nyahälso- och miljöproblem. har hälsoproblem förorsakade främstav radon, fukt och mögel saml asbest rönt slor uppmärksamhet. Problemen harberört många människor, oron för ohälsa har varit slor och stora ekonomiskavärden har stått på spel för den enskilde. I syfte att komma till rätta med fukt- ochmögelproblemen har betydande resurser satsats på insamling averfarenheter saml på forskning och utvecklingsarbete. I den översyn av Svenskbyggnorm som f n. sker kommer slor vikt all läggas vid de bestämmelser somavser atl tillförsäkra byggnader erforderiigt skydd mot fukt. harbeslutat atl anvisa medel till en statlig fond för fukt- och mögelskador (prop.1985/86:48, BoU 6, rskr 62). Den statliga fonden motsvaras av liknande fondereller garantier från byggproducenternas sida. Ansökan om stöd för alt kommatill rätta med dessa problem prövas av en särskild skadenämnd som inrättas denIjanuari 1986. Till skadenämnden skall knytas tekniska experter med uppgift atlavge utlåtande till nämnden och all utvärdera orsakerna till fukt- ochmögelskador i de fall som har prövats av nämnden. De insatser som görs för att minska hälsorisker avradon i byggnader har under senare lid alll mer riklats mol förekomsten avmarkradon. Regeringen har vid sitt ställningstagande tillradonutredningens (Jo 1979:01) slulliga förslag (SoU 1983:6) framhållit atlriskerna måste uppmärksammas framför allt i byggprocessens lidigare skeden,dvs. vid planläggning och vid konstruktionen av byggnaders grunder. På mångahåll återstår vidare alt i den befintliga bebyggelsen spåra de byggnader somhar oacceptabelt höga vården, så atl åtgärder kan genomföras i dessa byggnader.Ansvaret ligger i dessa delar i första hand på kommunerna. ,statens strålskyddsinslitut, statens planverk och statens mät- och provråd harfått i uppdrag all på olika sätt stödja kommunerna och andra i della arbete. Regeringen beslutade atl tillsättaen asbestkommission inom . I kommissionens förslag lillhandlingsprogram, som chefen för har redovisatunder tionde huvudtiteln, ingår åtgärder som berör byggnader. Regeringen harmol bakgrund av förslaget utfärdat en förordning (SFS 1985:997) som syftar tillalt en kartläggning skall göras av förekomsten av asbest i ventilationsanläggningarmed mekanisk tilluftsvenlilation. Vi står också inför en grupp av problem som är änsvårare atl hantera Prop. 1985/86: 100 och som uppslår i s.k. sjukabyggnader. Det har i dessa fall inte varil Bil. 13 möjligt att häriedaproblemen till vissa produkter eller lill vissa ämnen i inomhusluften. Desymptom som uppslår hos människorna kan vara en samlad effekt av olika faktoreri inomhusluften - evenluelll även påverkade av utomhusluften. Man kan inte gardera sig mol risker som är okändaoch man kan inte mäta del okända. Om vi inte vill hämma utvecklingen påbyggområdet mäste vi acceptera att. även med en ökad insikt och elt ökatansvarstagande inom branschen, nya hälsorisker även kan komma alluppslå. Man kan inte heller generellt ställa kravet att ofarligheten hosmaterial, produkter och tekniska lösningar skall bevisas innan de marknadsförseller används. När etl problem blir känt måste samhället emellertid vidtalämpliga åtgärder för atl minska hälsoriskerna. Del är därför vikiigi all delfinns en beredskap för all så snabbi som möjligl komma lill rätta medproblemen. utarbetar lillsammans medarbetarskyddsstyrelsen och etl handlingsprogram för hälsoskyddi byggnader. Handlingsprogrammet skall omfatta hela kedjan från identifikationav hälsorisker och kunskap om deras samband med faktorer i den fysiska miljöntill åtgärder att minimera risker och atl åtgärda skadefall. I arbetet ingårockså atl se över organisatoriska frågor, såsom ansvarsfördelningen mellan berördamyndigheter samt behovet av informations- och utbildningsinsatser, forskningoch inlernationellt samarbete. Arbetet beräknas avslutas . Forskningen utgör ett mycket viktigt led i arbetetmed dessa frågor. finns vid statens råd för byggnadsforskning(BFR) en hälsoskyddsgrupp som har utarbetat forskningsprogram för områdetHälsoskydd i byggnader. prioriteras frågor om mögel, kemiskaämnen i inomhusluften samt samverkan mellan fysiska miljöfaktorer. Underinnevarande år har ett experimentbyggnadsprojekl påböriats och fler planerasför kommande budgetår. Det är också angeläget att de som arbetar inombyggsektorn får del av den kunskap som finns om hur skador till följd avhälsofarliga malerial och konslrukfioner kan avhjälpas och förebyggas.Informafions- och utbildningsinsatser på detla område bör därför ges högprioritet. Det ankommer på bl.a. statens planverk och att isamverkan med branschorganisationerna inom byggsektorn och kommunerna föra utde kunskaper som erfordras för att skador till följd av hälsofariiga malerialo. d. skall kunna undvikas . Jaghar tidigare angett att jag avser atl föreslå regeringen att slopa de villkor om tUlämpningen av svensk standard som gäller för bostadslån. Jag finner det angeläget att sälta in detta ralionaliseringsförslag i elt något slörre sammanhang. 1 propositionen (1967:100, SU 100, rskr 265) angående riktlinjer för 86 m. förordade dåvarande inrikesministern att låne- och Prop. 1985/86:100bidragsbeviljande myndigheter i den utsträckning som regeringen bestäm- Bil. 13mer skall utfärda bestämmelser som innebär en så slark rekommendation av svenskstandard alt den som söker lån eller bidrag måsle motivera avvikelser fråndenna standard. Regeringen utfärdade därefter kungörelsen 1967:588 (ändradsenast 1973:159) om tillämpningen av svensk standard i om vissbyggnadsverksamhet. hemställde i samrådmed om en ändring av dessa bestämmelser. Avsikten var främslatl göra det möjligl all införa krav på måltsamordning i Svensk byggnorm (SBN),varefler molsvarande krav, enligt förslaget, skulle kunna mönstras ul urbostadslånebeslämmelserna. Förslaget har remissbehandlats. Avremissinstanserna är endasl etl fåtal negafiva till måttsamordning eller tillatt olika slag av byggprodukter, genom standarder utarbetade avByggstandardiseringen, får sina mått va-riantbegränsade. Från främstByggstandardiseringens och byggmaterialin-duslrins sida ses en tvingandesamhällelig bestämmelse om måtlstandard som nödvändig för det fortsatta arbetetatt med hjälp av standard variant-begränsa måtten för olika byggprodukter. Deinstanser som är negafiva lill krav på måtlstandard - främsl projektorer -betonar svårigheterna vid tillämpningen och menar att onödig byråkrati blirföljden saml all en optimal tillämpning av måtlstandard bäst uppnås genomfrivilliga överenskommelser. har i samband med att verket den 21november 1985 återkallat den ovan nämnda skrivelsen redovisat atl verkel avseratl i den pågående översynen av SBN på lämpligl sätt informera om fördelarnamed en måttsamordning. Enligt min mening är måttsamordning en viktigrationaliseringsåtgärd i byggandet. Den ökar friheten vid val av byggvaror ochkan således medverka till kostnadsbesparingar i såväl bygg- somförvallningsskedet. Jag anser emellertid att det i första hand måste ankomma påbyggbranschen själv att la ansvaret för del ralionaliseringsarbete som ärnödvändigt med hänsyn lill kostnadsutvecklingen i byggandet och till deninternationella handeln med byggvaror. Som jag har nämnt anserjag alt villkor omtillämpning av svensk standard inte längre bör knytas fillbosladslångivningen. Vad jag anförde innebär att jag inte heller anser dellämpligt att föra in föreskrifter om måttsamordning i SBN. En ytteriigarekonsekvens är atl de statliga myndigheter som bygger för statens räkning inlebör vara skyldiga att se till att svensk standard tillämpas. Jag har i dennafråga samrått med chefen för . De statliga myndigheterna bör även fortsättningsvisverka för att svensk standard utnyttjas på elt rationellt sätt inombyggbranschen och även i övrigt stödja branschens rationaliseringsarbete. Detbör dock i fortsättningen ankomma på regeringen att bestämma i vilken omfattningmyndigheterna skall främja ett rationellt byggande bl.a. genom tillämpning avsvensk standard. proposition om byggnadsforskning som låg till grund för riksdagsbe-slutvåren (prop 1982/83:151, CU30, rskr35l) gavs BFR ansvaret för denlångsiktiga forskningsplaneringen och kunskapsuppbyggnaden för sektorns behov.Jag betonade därvid viklen av att byggnadsforskningen stöder relevanta projekioch har god vetenskaplig kvalitet. Jag anvisade också vägar att förbättraverksamheten bl. a. i dessa avseenden. I delta sammanhang skall jag uppehållamig något vid de åtgärder som rådet har vidtagit för att utvärdera denvetenskapliga kvaliteten i byggforskningsprojekten. I propositionen stödde jag BFR:s förslag att envetenskaplig nämnd borde inrättas. BFR:s vetenskapliga nämnd (BVN) började sinverksamhet . Den har en fristående ställning inom rådet och ärdirekl underställd rådets styrelse. Regeringen ulser ordförande i nämnden.Enligt sin arbetsordning skall nämnden verka för all del FoU-arbele som skermed slöd av rådet bedrivs så att verksamheten blir trovärdig och tillförlitlig.Etl av nämndens fem program avser vetenskaplig utvärdering. har nämnden redovisat sin utvärdering avfyra anslagsområden, etl från vaoe program i BFR:s verksamhetsområde.Utvärderingen, som omfattar områdena ekonomi, bostadsmarknad och bostadsförvaltning,byggnadsmaterials beständighet samt värmelagring inom det samladeenergiforskningsprogranr.met, har ulförts med deltagande av internationellexpertis och med metoder av samma slag som de, vUka lillämpas avnaturvetenskapliga forskningsrådet. Rådet anger i sin anslagsframställning atl utvärderingarnavisar på en ganska betydande spännvidd mellan de olika projektens kvalitet,alltifrån projeki med hög inlernationell forskningskvalitet till enklareutredningar utan inslag av metod-, teori- och kunskapsutveckling. Det allmännaintrycket är en något ojämn men genomsnittligt god standard. I samtligautvärderingar framhålls vikten av inlernalionella kontakter och internationellpublicering av uppnådda resullal. I flera fall påpekas negaliva konsekvenserav en oklar gränsdragning mellan forskning, utveckling och utredning saml avosäkerheten om projektets avnämar- och läsekrets. Ytterligare två områden är enligt rådet f. n.föremål för liknande ulvärdering inom BVN, nämligen ledningsleknik saml denforsknings- och utvecklingsverksamhet utanför högskolan som stöds med medelfrån BFR. Förberedelser pågår för val av utvärderingsmetoder inom denBFR-stödda arkilekturforskningen. Jag är angelägen om att betona viklen av all etlseklorsorgan som BFR vidtar åtgärder i syfte att främja vetenskapligtoantasfiiga metoder och ansatser i den kunskapsutveckling som del stöder. Dettagäller givelvis i hela kunskapskedjan, alltså även i mer renodlade utvecklings-och utredningsarbeten. Satsningen på ramprogram vid högskoleinstitutioner ärell led i denna strävan. Det är glädjande att konstatera atl de utvärderingarsom BVN har utfört i väsentliga avseenden ger den studerade BFR-stöddaforskningen gott betyg. För elt sektorsorgan är del emellertid inletillräckligt med en hög vetenskaplig kvalitet inom de projekt som erhållerstöd. Även relevansen, dvs. forskningsområdets vikt eller frågeställningarnasarl, måste utvärderas. Rådethar därför påbörjat en verksamhet med utvärdering av Prop. 1985/86:100BFR-stödda projekt utifrån relevans- och effektivitetskriterier. 13med denna inriklning sker inom områdena värmedistribulion, värmepumpar,trafik, grönområden i städerna samt dagvallenhanlering. Rådet anger atlutvärderingarna, som delvis har olika syften, i huvudsak kommer alt varaavslutade under /86. De bör därför enligt rådet kunna ligga lillgrund för rådels näsla treärsplan samt för en intern utveckling av lämpliga måloch medel för rådets egna utvärderingar. Rådet anger atl en tänkbar inriktningpå sådana utvärderingar är att söka ange den nytta som byggforskningen gör inomolika branscher, både vad avser resultatens användbarhet och metoder för attsprida kunskaperna. Utvärderingsområden som närmast slår i tur är vissaexperimentbyggnadsprojekt. Inom den samfinansierade forskningens ram är detfrämsl de samverkande intressenterna som svarar för atl del därigenomfinansierade FoU-arbetet riktas in på för avnämarna relevanta områden. Jag serdet emellertid som värdefullt atl rådet även genom de föreslagna interna utvärderingarnaförvissar sig om atl den FoU-verksamhel som rådet stöder avser relevantaproblem. Underde har utlandsverksamheten ökat betydligt för vissa avmyndigheterna under bostadsdepartemenlel. Frågor om tjänsteexport har under år1985 varit föremål för överväganden inom i samråd medutrikesdepartementets handelsavdelning. Vidare har överläggningar ägl rummellan departementet och dess myndigheter. Myndigheterna har berörtIjänsleexportfrågorna i anslagsframställningarna. Mol denna bakgmnd vill jag nusamlal ta upp vissa frågor om tjänsteexporten. Jag har i delta ärende samråttmed statsrådet . Av bostadsdepartemenlels myndigheter är det främststatens lantmäteriverk, men även statens planverk och centralnämnden förfastighetsdata (CFD) som i myndighetsform bedriver verksamhet medtjänsteexport. Tolalt omsätter dessa myndigheter ca 15 milj. kr. , varavlantmäteriverket slår för ca 2/3. Verksamheten bygger på statsmakternas beslulår 1981 om offentlig tjänsteexport (prop. 1980/81:171, NU58, rskr426). Beslutetinnebär bl.a. att vissa myndigheter, som anges i förordningen 1981:673 (ändradsenasi 1985:914) med vissa bestämmelser för statlig myndighels affärsdrivandeverksamhet i utlandet, har rätl att bedriva ufiandsverksamhet på affärsmässigavillkor.' , planverket och CFD ligger enligtmin uppfattning väl framme i sin tjänsteexporterande verksamhel jämfört medmånga andra offentliga organ. Deras organisation och produkter har definierats,marknadsanalyser har gjorts och marknadsstrategier utvecklats, kontaktnät harbyggts upp m. m. Vidare anser jag att den strategi som myndigheterna hittillshar tillämpat, med en satsning huvudsakligen på de länder i som ulgör s.k. programländer i del svenska biståndet eller på länder med expanderandeekonomier bl.a. i , är väl underbyggd. En fortsatt positiv ulveckling av verksamhetenkräver etl aktivt engage- Prop. 1985/86: 100 mang från myndigheterna. Det årdärvid viktigt att myndigheterna nära Bil. 13 samarbetar i fråga ommarknadsföring och marknadsbearbetning och även i övrigl samordnar sinainsalser så långt möjligt. Behovel av bättre och samlade kunskaper i mångaländer om naturresurser, markanvändning, markvård, markägandeförhållanden osv.gör elt sådani utvecklat samarbele naturligt.