prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Kommitténsutredning och erfarenheterna av gällande lagsliftning visar atl näringsförbudkan vara etl lämpligt medel för att motverka fortsatt missbruk och skada.Samfundei vill emellertid kraftigt understryka viklen av atl näringsförbudendasl tillgrips i mycket kvalificerade fall med hänsyn till de många gångervittgående konsekvenserna av ett förbud för den enskilde, hans familj ochaffärsförbindelser. Föreningendelar kommitléns uppfattning alt det finns etl uttalat behov av alt förslärkaoch effektivisera insatserna mol ekonomisk brottslighet. Enligt föreningensuppfattning är del emellertid inte i första hand utvidgade sanktioner som krävsutan bättre resurser - inte minsl till åklagarväsendet. Gällande regler omnäringsförbud är så nya att den utvärdering som kommittén företagit måhändainte ger en fullt rättvisande bild av hur reglerna skulle kunna fungera med entillfredsslällande utredningsapparat och en effektivare övervakning avmeddelade näringsförbud. Detarbete som kommittén presenterat är ett i många stycken imponerande arbete. Deaspekter som kan läggas på de aktuella spörsmålen har lagits fram ochventilerats noggrant. Vidtillkomsten av institutet näringsförbud fanns ett sedan mänga är samlat behovav åtgärder mot den kategori av näringsidkare som på ett grovt och systematisktsätt missbrukat de regler som gäller för näringsverksamhet. Antalet personersom var aktuella för näringsförbud var kanske därför större då än vad som blirfallel vid en löpande tillämpning av reglerna om näringsförbud. Pågrund av att institutet var nytt för svenska förhållanden och reglernas någotvaga uiformning har näringsförbudei drabbat "fifflare" av myckelolika art, I efterhand kan konstaleras att några som belagts med näringsförbudinte är så kvalificerade att de borde ha ålagts näringsförbud. mening föreligger därför etl behov av precisering av beslämmelserna, Pägrund av bl.a. reglernas vaga utformning har handläggningen av näringsförbudinte alltid fungerat på önskvärt sätt. Ärendenasynes ha haft en myckel låg prioritet hos åklagare och polis och anmälningarhar ofta fått ligga utan åtgärder i avsevärda lider. Dessutom kan föreningeninte utesluta att åklagarna har överskattat problemen med bevisning. I ettflertal fall har kronofogdemyndigheterna ställt ekonomer lill åklagarnasförfogande för ulredning. Enligt föreningens uppfattning har detla underlätlatoch påskyndat utredning och lagföring. Vadgäller efterlevnaden av ådömda näringsförbud har det rått tveksam het om vilken eller vilka myndigheter som haft alt fuUgöra övervakning. Klart har stått alt tillsynsmyndigheterna i konkurser har haft att tillse att den verksamhet gäldenären haft vid förbudels ikraftträdande har avveck lats. lorde det råda enighet om att tillsynsmyndigheterna i kon kurser har haft att tillse att den verksamhet gäldenären haft vid förbudets 239 torde det råda enighet om alt Prop. 1985/86: 126tillsynsmyndigheterna även har alt fortlöpande kontrollera alt gäldenären inteägnar sig ål näringsverksamhet. Möjligheternalill kontroll är emellertid mycket begränsade. Del har oftast rört sig omljusskygg verksamhei. Då näringsförbud träder i kraft blir del naluriigl intelättare alt få reda på vad som händer. Visseriigen finns möjligheter lillkontroll i register hos oUka myndigheter huruvida gäldenären förekommer i någolnäringssammanhang. Av förklarliga skäl är dessa regislerkontroller intesärskill resullatbringande. Den kategori som ålagts näringsförbud har oftasthaft sin inkomst i enbart näringsverksam-hel. Man kan därför ulgå från all delenda sätt de kan försörja sig på även fortsättningsvis är genomnäringsverksamhet. Någonmöjlighet att ålägga gäldenären atl själv berätta vad han sysslar med har intefunnits och ej heller har resurser för spaning och fältkontroller funnits. Föratl tillsynsmyndigheten skall fä reella möjligheter alt fullgöra sinaövervakningsskyldigheter behövs bättre instrument. Här bör även påpekas atlprioritering hos åklagare och polis måsle ändras när det gäller att ulredaöverträdelser av näringsförbud. Medde utgångspunkter kommittén haft för silt ställningslagande anser föreningenalt författningsförslaget är väl genomtänkt. Med---- gjordapåpekanden om befogenheter för lillsynsorganel, priori tering i handläggningen och övrigi tillstyrker föreningen de förändringar som kommittén föreslagit. FARavstyrker förslaget i vad del avser brott som rekvisit, avvecklingslid ochtillsynsmyndighet. FAR tillstyrker förslaget i övrigt. ------ föreslårFAR all aktualiserade frågor om näringsförbud, närings tillstånd och betalningsansvar behandlas i etl sammanhang. Samfundetkan ansluta sig till utredningens principiella uppfattning att näringsförbud ivissa fall skall kunna meddelas ulan samband med konkurs. Invändningar måsledock göras mot de förslag som på en del punkter framställs. Utvärderingav gällande regler i konkurslagen Vidkommitléns undersökningar har framkommit bl. a. att elt av de allvar ligaste problemen är övervakningen och kontrollen av de personer som meddelats näringsförbud. Överträdelser av meddelade förbud har konstaterats i en mängd fall. erfarenheter visar all just möjlighe terna lill övervakning och kontroll av efterlevnaden av denna typ av lagstiftning ulgör etl problem som måste ägnas större uppmärksamhet än . Principiellt är samfundet därför tveksamt till en lagstiftning, där möjligheterna till kontroll av efterlevnaden i praktiken är starkt begränsa de, I sammanhanget bör uppmärksamheten fästas på den sociala situa- 240 tionenför de personer som drabbats av näringsförbud. Möjligheterna till Prop.1985/86: 126 anställning på den öppna arbetsmarknaden blir sannolikt i mångafall små eller obefintliga. De som belagts med näringsförbud lorde därför imänga fall komma alt i varierande omfattning vara hänvisade lill samhälletssociala resurser. I sammanhanget kan ocksä beröras det förhållandet atl tredjeman kan komma atl lida ekonomisk skada vid meddelade näringsförbud exempelvisvid avveckling av rörelse. Det inger myckel starka betänkligheter att personersom inte på något sätt är inblandade i eller medvetna om den oseriösaverksamheten skall riskera - kanske förödande - ekonomiska konsekvenser av alten annan person meddelats näringsförbud. All möjlig hänsyn bör las lill denna omständighetvid övervägande om förbud skall meddelas eller ej. 1.38 Vissa organisationer inom näringslivet: Förett land och dess medborgare är näringsfriheten en garanti för tillskott av nyaaffärsidéer, skapande av arbetstillfällen, effektiv konkurrens och allmänutveckling av välståndet. Bådeför den enskilde och för samhället representerar således näringsfrihetenomistliga värden. Begränsningar i näringsfriheten måste kunna motiveras avalldeles särskilda hänsyn till speciella förhållanden, som vid en restriktivprövning kan befinnas föranleda något ingrepp. Tidigareunder året har organisationerna avgett yttrande över betänkan-delNäringstillstånd (SOU 1984:8). Organisationerna avstyrkte förslagel och varallmänt myckel kritiska till införande av etableringskonlroll i vissabranscher. De allvarliga effekterna för den seriösa näringsverksamheten ochbrislen på effektivitet i etl sådant syslem framhölls starkt i remisssvaren. Eftersomförslagen om näringstillstånd och näringsförbud torde bli föremål för ensamtidig behandling inom departementet vill organisationerna hänvisa till vadde anförde med anledning av förslaget om näringstillstånd och refererar tillsina olika remissyttranden. Ettsystem med näringstillstånd kan under inga förhållanden accepteras. Däremot harorganisationerna ingen erinran mot att näringsförbudsinstilulet byggs ulenligt de linjer som anges i det följande. Ettnäringsförbud innebär otvivelaktigt elt stort ingrepp i den principiella närings-och etableringsfrihet som av tradition råder i värt land. För den som träffasav etl näringsförbud utgör detla en synnerligen ingripande åtgärd. Ettnäringsförbud är för den enskilde ett straff som i praktiken kan innebära ettyrkesförbud. Vid sådana förhållanden bör institutet näringsförbud komma ifrågasom sanktion enbart i undantagssitualioner då mycket speciella förhållandenföreligger och det är uppenbart att andra mindre långtgående åtgärder inte kanantas vara verkningsfulla. Ommöjligheten införs atl meddela näringsförbud på elt visst område måsle detkrävas att man noggrant preciserar i vilka situationer och under vilka närmareförutsättningar elt förbud kan komma ifråga. Det är särskill viktigt att kravenpä rättssäkerhet sätts högt när det gäller tvångsåtgärder. Organisationernavill emellertid också framhålla att det är i allas intresse - inte minsl de seriösa företagarnas - atl älgärder vidtas mol mindre nogräknade personer som systematiskt grovt åsidosätter gällande regler i 241 syfteall slävja denna verksamhet, 16 1985/86. Näringsförbudskommitténhar i sitt betänkande med stor noggrannhet Prop. 1985/86: 126 analyserat hur denuvarande möjligheterna att ålägga en person ett näringsförbud har fungeratsaml utföriigl behandlat de flesta av de problem som kan bedömas vara förenademed ett utvidgat näringsförbudsinstitut. En avsevärd svårighet i sammanhangethar dock varit att ett näringsförbudsinstitut funnits i under enförhållandevis myckel . Några mera bestämda slutsatser är därför ännuinte möjliga att dra i synnerhet om effektiviteten i systemet. Den begränsadeerfarenheten bör mana lill försiktighet när man nu överväger att vidgamöjligheterna ält meddela näringsförbud. Organisationernatillstyrker förslaget i stort. Vi vill emellertid understryka uttalandena ibetänkandet om att näringsförbud bara skall användas som en sista utväg ochinte får tillgripas med mindre det är absolut nödvändigt. Detta uttalande frånkommittén bör om möjligt återspeglas i själva lagtexten. I vart fall bör detåterges i motiven på ett sådant sätt att de dömande myndigheterna verkligenuppfattar ullalandet som ett klart uttryck för lagstiftarens intentioner. Organisationernavill också understryka att ell fungerande näringsför-budssyslem kräver eneffektiv tillsyn. Annars kan det lätt bli elt slag i luften. Avsevärdaansträngningar bör göras för att få till stånd en sådan ordning. Det är ocksåönskvärt atl man i del fortsatta beredningsarbetet noga uppmärksammar deproblem som kan vara förenade med avveckUng av en verksamhet eflernäringsförbud. Särskilt bör beaktas all tredje mans intressen inte onödigtviskommer i kläm vid avvecklingen. Pånågra väsentliga punkter har organisationerna en från kommittén avvikandeuppfattning. Organisationernatillstyrker alt möjligheterna atl meddela näringsförbud utvidgas. För attnäringsförbud skall kunna komma ifråga måste dock enligt vår uppfattningpersonen ifråga ha gjort sig skyldig till ett mera kvalificerat brottsligtbeteende i enlighet med vad som närmare preciseras i yttrandet. Kravenpä klara regler och en enhetlig rättstillämpning tillgodoses bäst om man sålångt möjligt uttryckligen anger vid vilka brott näringsförbud kan kommaifråga, 1.39 , SFR: Kommitténhar hafl i uppdrag atl se över konkurslagens bestämmelser om näringsförbud ochatt undersöka om det är lämpligt alt utvidga reglernas tillämpningsområde såatt förbud kan meddelas även ulan samband med konkurs. Förbundetfinner atl kommittén på elt noggrant och objektivt sätt försökt att belysaproblemen kring näringsförbud. Betänkandet är elt föredöme i förhållande tillEko-kommissionens ofta hafsigt och dåligt underbyggda betänkanden. Sedanden finns möjlighet för domstol alt genom särskilt beslut förordna om näringsförbud för konkursgäldenären eller - om gäldenären är en juridisk person den som företräder gäldenären. Ett sådant näringsför bud upphör inte att gälla med konkursens avslutande ulan fortsätter att 242 varaverksamt under en av domstolen bestämd tid som fär vara maximalt Prop.1985/86: 126 . Sedan bestämmelserna trädde i kraft för något mindre har knappt 150 näringsförbud meddelals. Erfarenheternafrän de nu gällande reglerna är varierande men en allvarlig kritik har riklatsmol kontrollen över de personer som meddelals näringsförbud. Denna har enligtbelänkandet inte fungerat som önskat. Övervakningsuppgiflen ligger pä dekronofogdemyndigheter som är tillsynsmyndighet i konkurs, Pä många håll"har man inte haft någon som helst kännedom om huruvida denäringsförbjudna personerna åtlylt förbudet eller inte", stor mängd fall har det förekommit misstanke om att näringsförbudetöverträlls. Åtal för överträdelse hardock bara väckts mot tre personer, Ocksäi ett annat avseende har kommittén funnit anledning att klaga päeffektiviteten, nämligen när det gäller snabbheten i förfarandet. Det har igenomsniti dröjt från konkursbeslutet till dess att näringsförbud kunnatmeddelas. I av fallen har del tagit mer än tvä år. Långsamheten synesenligt kommittén hafl sin huvudsakliga grund däri att polis åklagare hafl sloraärendebalanser på den ekonomiska brottslighetens område. Kommitténhar funnit atl näringsförbud trots allt måste anses vara ett lämpligt vapen motden ekonomiska brottsligheten och även mot vissa andra missförhållanden somförekommer i samband med näringsverksamhet. Kommitténföreslär att kravet pä konkurs för näringsförbud bör släppas samt att dennuvarande särskilda möjligheten att meddela näringsförbud vid upprepadekonkurser bör slopas. Kommitténs majoritet föreslår vidare att det inteuppställs något krav på brott. För att undvika att näringsförbud inte meddelasi annat än myckel allvarliga fall föreslås alt en minimitid för näringsförbudinförs. Denna skall vara . Företagarförbundetkonstaterar att myndigheterna inte hafl tillfredsställandemöjligheter alt övervaka del nu gällande syslemet. Detla beroende på bristanderesurser på såväl åklagar-, domstols- som kronofogdesidan. som dettakonstateras föreslår kommittén i princip en utvidgning av påföljdennäringsförbud. Genom förslaget blir del i princip möjligt att meddela förbud pågrund av grova åsidosättanden av förpliktelser mot exempelvis konsumenter ochanställda. Förnäringsförbud skall det enligt kommitténs förslag fordras att näringsidkarengrovt åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare och att förbud därjämteär påkallat från allmän synpunkt. I lagtexten anges tre omständigheter somdomstolen skall ta särskild hänsyn till "all missbruket varitsystematiskt, att del medfört belydande skada saml att del fortsatt sedanvederbörande dömts för brott i näringsverksamheten". Motbakgrund av att myndigheterna inte haft möjlighet atl kontrolleranuvarande regler om näringsförbud finner vi del ologiskl alt utvidga del i daggällande förbudet, 1 kommitléns betänkande finns inget belägg för en bättreuppföljning och kontroll av atl ell näringsförbud följs, 1regeringens proposition 1984/85; 32 om riktlinjer för det framtida arbe tet mot ekonomisk brottslighet m.m. sägs behovet "att ta till nya krimi naliseringar litet. Bristerna gäller främst förutsättningarna för att 243 upptäcka och beivraöverträdelser av de lagar som fmns. Den viktigaste Prop. 1985/86: 126uppgiften när det gäller straffsystemet är inte att skriva nya straffbestämmelserulan att se lill att de som finns kan tillämpas när brott begåtts". Förbundetdelar denna uppfattning och menar att ytterligare lagförslag är onödiga såockså förslaget till utvidgat näringsförbud. Förbundel avslyrker alltså attNäringsförbudskommitléns förslag läggs lill grund för lagsliftning. Viföreslår i stället att polis-, åklagar- samt domstolsmyndigheterna tillförsytterligare resurser för att tillse att dagens lagregler efterlevs. Därtillföreslår vi atl avsevärda resurser läggs ned på atl utbilda de anställda iovanslående myndigheter. Tills detta hunnit genomföras bör myndigheterna köpakompelens på den öppna marknaden, 1.40 (): Förbundethar avgivit remissyttrande beträffande den s.k. Eko-kommissionensförslag till näringstillstånd. därvid anfört står fast. Föratt komma lill rätta med oseriös näringsverksamhet anser förbundet alt etlsyslem med näringstiUstånd enligt förslag klart är attföredra framför ett utbyggt näringsförbudsinstitut. Näringstillståndet fårantas få en förebyggande effekt medan näringsförbudei endasl kan leda till etteventuellt försvärande långt i efterhand för sådana näringsidkare som på ettmyckel kvalificerat sätl ådagalagt missbruk av näringsfriheten. Förbundetbetvivlar atl näringsförbudet har någon större praktisk betydelse i kampen motoseriösa näringsidkare. Detta gäller även om reglerna för näringsförbud skärpsenligt kommitténs förslag. Förbundetförordar därför att förslaget om näringstiUstånd genomförs, I den mån det ansesalt näringsförbud bör finnas vid sidan härav har förbundel inget atl erinramot det nu remitterade förslagel, dock alt kriterierna för meddelande avnäringsförbud bör preciseras närmare än vad som skett i kommitténs förslag. 1.41 (): Vihar lagil del av del yttrande som har avgivils gemensamt av , , ,, Näringslivets Delegation för Marknadsrätt ochSvenska , Vi instämmer i allt väsentligt i vad som däranförs. Vi vill emellertid för egen del särskill framhålla följande,' Iregeringens proposition 1984/85; 32 om riktlinjer för det framtida arbetet motekonomisk brottslighet m,m. anförs (s, 81) att det föreligger elt nära sambandmellan det av den s.k. föreslagna nä-ringslillståndssyslemetoch elt utvidgat näringsförbud enligt näringsförbudskommitléns förslag,"De kan i viss män ses som alternativa vägaratt ingripa mot de oseriösanäringsidkarna,,," sägs det i propositionen. Vi menar all etl utvidgatnäringsförbud klart är att föredra framför näringstillstånd, som vi heltavvisar som medel mot ekonomiska oegentiigheter, Ivårt yttrande över förslag lill näringstillståndtar vi ställning för ett utvidgat näringsförbud. Vi pekar emellertid också påbetydelsen av en jämnare sysselsättning, etl kraftfullare agerande ' Seäven avsnitt 2.36, 244 från kronofogdarnas sida, ett allmänt molorredskapsregister,införande av Prop. 1985/86: 126 skallebevis och stöd ätbranschorganisationernas utbildningsverksamhet för att komma till rätta medförekommande ekonomiska oegentligheter, 1.42 (): SHR, som är en samorganisation för . ochregionala organisationer, representerar av den egentliga hotell- ochrestaurangnäringens omsättning. Varje någorlunda välkänt hotell- och restaurangförelagär medlem i SHR, Medlemsantalet är f. n, ca 1 800 och ökar med ungefäretl hundratal, SHR har sedan millen av 70-talel arbetat intensivt för ensund utveckling av restaurangbranschen. Därvid har inriktningen varit alt iförsta hand hindra olämpliga personer att etablera eller fortsätta verksamhetinom näringen. Från denna utgångspunkt har SHR således tillstyrkt ändringar iLagen om handeln med drycker, LHD, som trädde i kraft ochavstyrkt förslag "Näringstillstånd" SOU 1984:8, SHR är av den bestämda uppfattningen att åtgärder riktademot olämpliga individer är överlägsna branschinriktade, generella regler. Enutveckling av systemet med näringsförbud ligger därför i linje med SHRs meningom hur en alll igenom sund restaurangnäring skall åstadkommas. Personer verksamma i ledningen för restauranger medserveringstillstånd kontrolleras av länsstyrelser, kommuner, arbetsmarknadensorganisationer, m.fl, Etl utvidgat näringsförbud har därför särskilt goda förutsättningaratl bli effektivt inom restaurangbranschen. Det är emellertid viktigt attmeddelade näringsförbud blir kända både av myndigheter och andra intressenter. Sammanfattningsvis anser SHR alt kommitténs förslag är välägnat all förbättra förutsättningarna för en allt igenom sundrestaurangbransch. Med vad som ovan sagts' tillstyrker SHR förslaget, organiserar som bransch- ocharbetsgivarorganisation något över I 000 måleriföretag. Detta skall ställas irelation lill de 6000 registrerade måleriförelag som enligt Kommissionen motekonomisk brottslighet finns i landet. Trots delta svarar medlemmar iMålare-mästarnas för av det organiserade målerietoch tillsammans med BPA och de allmännyttiga bostadsföretagens måleriavdelningarför . Av detta framgår atl en stor del av de registrerademåleriföretagen är s, k, enpersonsföretag. Kommissionen mot ekonomisk brottslighet har beskrivit deproblem som måleriföretagen förorsakar ur uppbördssynpunkt. Man har därvidkonstaterat att en slor del av de registrerade förelagen var restförda förskaller och sociala avgifter. Mot denna bakgrund föreslog kommissionen attmäleribranschen skulle omfattas av reglerna om näringstillstånd. Ur måleribranschens synpunkt ter sig problemen medekonomisk brottslighet något annorlunda än vad som ovan angivils. All begränsaden svarta sektorn och återställa begrepp som konkurrens på lika villkor mellan ' Se även avsnitt 2.37, 245 seriösaföretag är ett överlevnadsvillkor för måleribranschen. 1985/86:126 slora svarta sekiorn beslår naturligtvis lill en del av de förelag somenligt finns registrerade men den helt övervägande delen tordevara "förelag" som över huvud taget inte finns upptagna i någotregister. Vi har i vårt remissvar på belänkande "Näringstillstånd"SOU 1984:8 angivit några av de problem som den svarta sektorn förorsakar. Dekanske allvarligaste problemen är i första hand inte marknadsförlusler utan denarbetskraftsbrist som uppkommer i förelagen när man ständigt förlorar resursertill den svarta sekiorn och får del rykte av "skum bransch" som denutbredda oseriösa näringsverksamheten ger. villsåledes kraftigt betona viklen av atl ålgärder vidtas så att seriösamåleriföretag har möjlighel atl under realistiska ekonomiska förhållandenkonkurrera med varandra. En förutsättning för detta är enligt vår mening all densvarta måleribranschens möjligheter atl agera minskas. Om sä ej sker kommermåleribranschen alt trots en hög nyrekrytering utarmas på resurser i så höggrad alt möjligheter saknas att betjäna de återstående "vila"marknaderna. De gäUande reglerna om näringsförbud trädde ikraft . Det ligger i sakens nalur atl näringsförbud är en åtgärdsom endasl skall tillgripas i sällsynta fall. Atl detta också varit fallelframgår av den statistik som redovisas i betänkandet. Det framgår också altreglerna tillkom för alt slävja ell allt mer utbrett missbruk avbolagskonkurser. För måleribranschens del kan redan inledningsviskonstaleras alt de nuvarande reglerna ej i någon nämnvärd grad påverkal denekonomiska brottsligheten inom branschen. känner ej lill något fall dåmåleriföretagare drabbats av näringsförbud lill följd av oegentligheter isamband med konkurs. Orsaken till alt måleriförelagare ej ådömis näringsförbudförklaras framför allt av att den ekonomiska brottsligheten inom branschen ihuvudsak har en annan skepnad än den som näringsförbudsreglerna skall slävja.Detta hindrar ej alt även missbruk av bolagskonkurser förekommer inommåleribranschen. Detta missbruk har dock uppenbarligen ej varit av sådan arlatt näringsförbud aktualiserats. Kännetecknande för konkurser inom måleribranschen är attny verksamhet startas efter konkursbeslutel. Detla trots dekonkurs-karantänbestämmelser som återges i betänkandet. Orsaken lill att nyverksamhet ofta startas på delta sätt är atl mäleriföretagen vidkonkurstillfället har pågående entreprenader och beställare vill naturligtvisha dessa entreprenader färdigställda. Del enklaste sättet att åstadkomma deltaär då alt anlita de personer som redan finns på arbetsplatsen och därigenom ären ny verksamhei påbörjad. Vi kan således konstatera atl de hittillsvarandenäringsförbudsreglerna ej varit inriktade på den ekonomiska brottslighet som ärden dominerande inom måleribranschen. Och dessutom atl den ej varit effektivinom de begränsade områden för vilka näringsförbudsreglerna varit avsedda, Näringsförbudskommillén konstaterar ocksä att de nuvarandereglerna är behäftade med vissa problem. De problem som angivits är atl; - kontrollen överde personer som meddelats näringsförbud har brustit - bevissvårigheleri samband med bulvanförhållanden har uppställ - överträdelserej har beivrats - man haft långahandläggningslider för näringsförbud (genomsnittligt 1 - rättstillämpningen har varierat. Beträffandede långa handläggningsliderna finns anledning atl påpeka all Prop.