prop · G90341 · 1985-12-31 00:00:00 — Om en hemtagare efter varans mottagande upptäcker, att varan intestämmer med vad som uppgetts i hemtagningsanmälan, skall han utan dröjsmål skriftkgenanmäla förhällandet till kontrolltukan-stalten. Varasom förs in till tullområdet skall förtullas. Vid förtullningen tartullmyndigheten ut tull, skatt och annan införselavgift. I samband med förtullningenkontrolleras att varan får införas. Utan att förtullas får varan enligt 2 §tredje stycket TL 1) sändas genom tullområdet eller transiteras, 2)förvaras påtullupplag eller tullager, i frihamn eller exportbutik, 3) innehas medtemporär tullfrihet eller 4)återutföras. Hemtagnavaror anmäls till förtullning . Varor som har tagits hem under enkalendervecka skall sålunda normalt anmälas i andrakalenderveckan därefter (155 § TO). Hemtagaren har alltså på sigatt göra i ordning förtuUningshandlingarna. Om det föreligger särskilda skälkan GTS i hemtagningstillståndet föreskriva annan för förtullningsanmälan. Anmälantill förtullning av hemtagen vara sker genom att importanmälan och tulldeklaration lämnas till kontrolltukanstalten (82 § TO). Faktura eller motsvarande skall fogas vid deklarationen och på anmodan skall hemta garen förete frakt- och försäkringshandlingar o.d. och lämna andra upp gifter om varan som är av betydelse för tulltaxeringen (90 § TO). Hemta garen kan i stället för att ange varan till förtullning anmäla den till någon annan form av tullklarering, t. ex uppläggning på tukkredillager eller tull upplag. Anmälan skall innehålla de uppgifter om varans beskaffenhet, 76 värde och kvantitet som kontroktullanstaltenföreskriver med hänsyn till tullkontrollen ochåtföljas av handlingar som bestyrker dessa uppgifter Prop. 1985/86:41 (157§ TO). Densom inte är hemtagare skall anmäla varan till förtullning vid införseln eller,om varan transiteras till ort inom riket, när den ankommer dit (förtullningenkan dock skjutas genom att varan istället anmäls till uppläggningpå tullupplag eller tullager eller någon annan form av tullklarering). Därvidskall importanmälan och tulldeklaration lämnas . I fråga omskyldighet att inge faktura eller motsvarande handling och att på anmodan visaupp frakt- och försäkringshandlingar samt förete andra handlingar och lämnatillgängliga uppgifter om förhållande som kan ha betydelse för tulltaxeringengäller detsamma som vid förtullning av hemtagen vara (90 § TO). Fränskyldigheten att lämna deklaration finns dock omfattande undantag.Deklarationsplikt föreligger sålunda inte i fråga om varor som införs avresande och vid annan privatimport och inte heller om varan är fri från tullenligt vissa angivna stadganden i tullförordningen (1973:979) och tukkungörelsen(1973:1014). Om tullmyndigheten inte anser sig kunna godta muntliga uppgifterskall de uppgifter som behövs för förtullningen lämnas i importanmälan. Resandekan normalt anmälda de varor han för med sig muntligt. Entullskyldig som inte behöver lämna tulldeklarafion skall avge särskild värdeförsäkran,om värdet av varorna överstiger . (93 § TO). kan även iannat fall kräva sådan försäkran, om den finner anledning till det. Om varanförs in för annans räkning, kan den tullskyldige anmodas att införskaffasärskild värdeförsäkran frän denne. Sä skall som regel ske, när värdetöverstiger . Särskildaregler finns i fråga om förtullning av post- och järnvägsförsändelser. a.gäller att tulldeklaration som regel inte behöver lämnas vid förtullning avpostförsändelse (206 § TO). Närvaror vid införseln har underkastats annan tullklarering än förtullning, kanskyldigheten att ange varan till förtullning eller att betala tull m.m.uppkomma . Om exempelvis en vara, som innehas med temporär tullfrihetanvänds i strid mot de villkor som gäller för tullfriheten, skall denförtullas, om regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, GTS intebestämmer annat (4 § TL och 16 § TE). Vidare kan nämnas att den som vidinflyttning till riket enligt 21 § TK tullfritt fått införa ett begagnatmotorfordon och överlåter detta skall betala tull m. m. förfordonet, om inte GTS pä grund av särskilda skäl medger undantag härifrän. Tulldeklarationskall i princip vara fullständig och utgöra ett färdigt underlag för beslutet om tulltaxering. I deklarationen skall sålunda finnas uppgifter om varans art och klassificering, kvantitet och värde för beräk ning av tull eller annan införselavgift, avgiftssats samt beloppet av tull och andra avgifter som skall utgå för varan (8 § TL). Det har dock förutsetts, att det ibland kan vara svårt att lämna en så fullständig deklaration. kan därför medge undantag frän skyldigheten att lämna uppgift om varas nummer eller annat, om avsevärd svårighet föreligger att lämna uppgiften (10 § TSt). Tullanstalten kan vidare medge att den tull skyldige får lämna preliminär tulldeklaration, om den tullskyldige saknar 77 Prop.1985/86: 41 det underlag som behövs för en slutlig deklaration och det skulleförorsaka synnerlig olägenhet att uppskjuta förtullningen (86 § TO). Preliminärdeklaration får vidare lämnas, om varor som enligt tulltaxan skall taxeras gemensamtanges till förtullning vid skilda tillfällen (9 § TL). Preliminär deklarationskall följas av slutlig deklaration. Tullanstalten kanbestämma att slutlig deklaration skall lämnas . För att framtvingaslutlig deklaration kan vite föreläggas (87 § TO). Utöver de uppgifter somerfordras för tulltaxeringen skall i importanmälan eller tulldeklarationlämnas uppgift om införseltillstånd och andra omständigheter som behövs för attavgöra om varan får införas (84 § TO). Tulldeklarationfär även lämnas genom ombud, som är godkänt av GTS (7 § andra stycket TL). Ävenanställd som kan anses inta förtroendeställning hos den tullskyldige eller hosombud kan efter tullmyndighets medgivande få lämna tulldeklaration (7 § tredjestycket TL). Om en tulldeklaration som har lämnats genom ombud innehålleroriktig uppgift, som kan föranleda att tull eller annan införselavgift undandrasstatsverket eller att vara införs i strid mot förbud, åligger det dentullskyldige att rätta den oriktiga uppgiften från den dagdeklarationen lämnades (7 § andra stycket TL). Rättelsen skall görasskriftligen (88 § TO). En garanti för att den tullskyldige skall få del avinnehållet i ombudets deklaration återfinns i 8 § TSt. där det föreskrivs attombudet utan dröjsmål skall överlämna en bestyrkt avskrift eller kopia avdeklarationen till den tullskyldige. Ombud som uppsåtligen eker av grov oaktsamhetunderlåter detta kan enligt 73 § 3 TSt straffas med böter. En tullskyldigsunderlåtenhet att rätta oriktig uppgift i tulldeklaration som lämnats genomombud bestraffas i första hand enligt VSL och i andra hand enligt 41 § TL. Engenerell skyldighet att rätta oriktig uppgift som lämnas i samband med förtullningföreskrivs i 11 § TL. Enligt lagrummet skall en tullskyldig (eller annan förvars räkning en vara införts) som upptäcker att uppgift som lämnats itulldeklaration eller pä annat sätt i samband med förtullningen inteöverensstämmer med varan, anmäla detta hos tullmyndighet frånupptäckten, om förhållandet föranlett eller kan föranleda att tull eller annaninförselavgift undandras eller det föranlett att varan införts i strid motförbud. Rättelse behöver dock inte ske, om tiden för besvär övertulltaxeringsbeslutet gått ut när förhållandet upptäcks. Underlåtenhet att fukgörarättelseskyldigheten enligt 11 § bestraffas som tullförseelse enligt 41 §första stycket 2 TL. om VSL inte kan tillämpas. Medledning av de uppgifter som har lämnats i tulldeklarationen eller pä annat sätt, fastställer tullmyndigheten tull och annan införselavgift för varan (tulltaxering). Undersökning av varan sker endast stickprovmässigt, om inte någon särskild omständighet som t. ex. misstanke om oriktig uppgift föreligger. Tulltaxeringsbeslutet är preliminärt i de fall preliminär tulldeklaration har lämnats eller särskild utredning behövs för slutlig tull- 78 taxering (96 § TO). Även en hemtagare som inte haravlämnat deklaration i rätttid kan åsättas en preliminär debitering pä grundval av uppgifterna i Prop.1985/86:41 hemtagningsanmälan. Omett tulltaxeringsbeslut är felaktigt skall omtulltaxering ske, om felet inte äratt anse som ringa (13 § TL). Omtulltaxering kan verkställas såväl efterframställning från enskild part som på tullmyndighetens eget initiativ. Frågaom omtulltaxering får inte väckas, om besvär har anförts över tulltaxeringsbesluteteller om besvärstiden har gått ut. Även om en framställning från entullskyldig har betecknats som besvär, men tullmyndigheten finner atttaxeringen borde ha fastställts i enlighet med yrkande som har framställts avden tullskyldige, fär omtulltaxering ske under förutsättning att dentullskyldige inte har någon invändning häremot. Fråga om omtulltaxering avgörsav den tullanstalt som har meddelat tulltaxeringsbeslutet. Eftertulltaxeringskall ske under förutsättning att den tullskyldige i deklaration eller påannat sätt har lämnat oriktig uppgift till ledning för tulltaxeringen ellerunderlåter att lämna uppgift som det ålegat honom att lämna och detta föranlettatt tull och annan införselavgift inte fastställts eller fastställts till förlågt belopp (14 § TL). Eftertulltaxering fär dock inte ske, om det belopp somden tullskyldige skulle ha att eriägga är ringa eller om det med hänsyn tillomständigheterna framstår som uppenbart oskäligt att eftertulltaxering sker. Eftertulltaxeringfär normalt inte ske senare än från den dag varan angavs förtullning(15 § TL). Särskilda bestämmelser gäller om den tullskyldige har avlidit ellerom åtal har väckts mot honom för brott enligt VSL. Påtull eller annan införselavgift som skall betalas på grund av omtulltaxeringeller eftertulltaxering utgår ränta (20 § första stycket TL). Omtull eller annan införselavgift inte kan beräknas tikföriitligt vid tuiltaxering,omtulltaxering eker eftertulltaxering fastställs avgiften efter skälig grund(16 § TL). Så kan ske bl. a. då slutlig deklaration inte inges inom föreskriventid i fall då preliminär deklaration har lämnats (87 § TO). Tulloch annan införselavgift skall betalas till från tulltaxeringsbeslutet(17 § TL). Importör som har fått tillstånd av GTS att betala avgifterna enligtsärskild tullräkning, s. k. kreditimportör, får dock erlägga betalning senare,eller från den dag räkningen utställts (247 § TO). färlämnas ut till honom, innan avgifterna har eriagts. Hemtagare skall vararegistrerad som kreditimportör (148 § andra stycket TO). Ombud som får lämnatulldeklaration kan åtaga sig betalningsskyldighet för tukräkning (18 § tredjestycket TL). Betalar inte ombudet inom föreskriven tid, skall den tullskyldigebetala räkningen från den dag han fått meddelande därom (255 §TO). När tull ochinförselavgifter inte har eriagts inom föreskriven tid utgår restavgift (21 § första stycket TL). Förfallet belopp jämte restavgift indrivs av kronofogdemyndigheten på begäran av tullmyndighet (21 § andra och tredje styckena TL). Har säkerhet ställts för avgifterna eller utgör varan 79 Prop.1985/86:41 säkerhet - det gör den så länge den står under tullverketsöverinseende (19 § TL) - kan avgifterna jämte eventuell ränta tas ut avsäkerheten. Skall beloppet tas ut av varan, försäljs den i regel genomtullmyndighetens försorg på offentlig auktion, s.k. tullauktion (13-15 §§ TSt). Decentrala straffbestämmelserna för överträdelser av föreskrifter om in-ellerutförsel av varor finns i VSL. Straffbestämmelser finns dessutom i TL och TStsamt i vissa av de speciella författningar, som reglerar import och export avvaror. I finns dessutom en förverkanderegel som kan varatillämplig vid överträdelser av tullförfattningarna. VSL:sstraffbestämmelser omfattar såväl in- och utförsel i strid mot förbud somundandragande av tull, annan skatt eller avgift i samband med in- och utförselav varor. Lämnas oriktiga uppgifter till ledning för tulltaxering med resultatatt t. ex. mervärdeskatt påförs med för lågt belopp skall förfarandet bedömasenligt VSL. Motsvarande förfarande vid den inrikes varubeskattningen fallerdäremot under skattebrottslagen (1971:69, SkBL). Gränsdragningen mellan VSL ochSkBL har lösts genom att det i 1 § sista stycket SkBL har föreskrivits attlagen inte skall tillämpas, om skatten eller avgiften fastställs eller uppbärsi den ordning som gäller för tull. Decentrala brottet varusmuggling i 1 § VSL omfattar två alternativa förfaranden.Där föreskrivs i första stycket straff för den som för in varor till riketeller för ut varor därifrån utan att ge det tik känna för vederbörlig myndighetoch i andra stycket straff för den som lämnar oriktig uppgift i tulldeklarationeller på annat sätt vilseleder i samband med tullbehandling av gods.Brottsförutsättningarna i övrigt är att tull eller annan allmän avgift undandrasstatsverket eller att in- eller utförseln sker i strid mot förbud. Vadsom menas med in- eller utförsel har inte närmare definierats i VSL ellertullagstiftningen. Huvudregeln är att införsel anses ha skett när godset förtsin till eller ut från tullområdet (land- och sjöterritoriet). Regeln måste dockmodifieras med hänsyn till att tullmyndigheten, hos vilken varan skall anmälas,inte alltid finns precis vid tullområdets gräns. Dettillkännagivande av in- eller utförsel av vara som avses i 1 § VSL kan varahelt formlöst men måste vara riktigt och fullständigt (prop. 1960:115 s. 60).Tillkännagivandet kan ske genom att föreskriven anmälan lämnas tik entullmyndighet, men även exempelvis genom att uppgift om godset lämnas påadresskortet till ett postpaket (, Smugglingslagstiftningen s.72). Varusmugglingenföreligger oavsett om den avgift som är i fråga skall betalas till en tullmyndighet eller till annan myndighet. Avgiftsplikt skall emellertid föreligga i det enskilda fallet. Det är således inte tillräckligt,att 80 godset Ullhör ett avgiftspliktigt varuslag. Påsamma sätt krävs för straff vid in- eller utförsel i strid mot förbud att Prop.1985/86: 41 sådant förbud gäller i det särskilda fallet. Underuttrycket tullbehandling i 1 § andra stycket, där vilseledande i samband med tukbehandlingstraffbeläggs, ingår varje åtgärd, som har att vidta med godset,innan det definitivt frigjorts från befaUning (prop. 1960: 115 s.105). Päden subjektiva sidan krävs uppsåt. Eventuellt uppsåt är tillräckligt. Straffskalanför varusmuggling av normal svårhetsgrad innefattar böter eller fängelse ihögst . Om varusmuggling, som är hänförlig till 1 § första stycket(underlåtenhet att ge in- eller utförsel tillkänna), med hänsyn till godsetsvärde och övriga omständigheter är att anse som ringa är dock straffet enligt 2§ endast böter högst . För grov varusmuggling är straffet enligt 3 §fängelse lägst och högst eller, om smugglingen gälltnarkotika, lägst två och högst . Vid bedömande om brottet är grovt skallsärskilt beaktas om det förövats yrkesmässigt eller avsett gods av betydandemyckenhet eller värde eller om gärningen eljest varit av farlig art. Enligt4 § skak vissa uppsåtliga förfaranden, som inte faller in under den allmännabrottsbeskrivningen i 1 §, anses som varusmuggling. Iförsta punkten av 4 § straffbeläggs vissa förfaranden med gods som i föreskrivenordning redan anmälts hos tullmyndighet. Det är här fråga om oförtukat ellerobeskattat gods eller restitutionsgods eller gods som är underkastat in- ellerutförselförbud. Med restitutionsgods menas gods för vilket ifrågasättsåterbetalning av eller befrielse frän tull eller annan allmän avgift. Detstraffbara handlandet består i att någon förfogar över godset och därigenomföranleder att tull eller annan allmän avgift undandras statsverket eller attgodset i strid mot införselförbud kommer ut i den fria rörelsen eller utförs istrid mot förbud. Under denna punkt faller exempelvis aft någon obehörigen förbort oförtullade varor från tullager eller tullupplag eller att obeskattadeproviantvaror, som förvaras på proviante-ringslager eller har tagits ombord påfartyg, olovligen förbrukas. Iandra punkten straffbeläggs att någon, som har fått tullfrihet eller tuknedsättningför infört gods under viss stadgad förutsättning, förfogar över godset i stridmot vad som förutsatts. Fall av sådant förfogande är ibland hänförliga underhuvudstadgandet i 1 §. Om den som har fört in en vara uppsåtligen har lämnatoriktig uppgift vid tullbehandlingen om det ändamål varan är avsedd attanvändas för och därigenom utverkat tullfrihet eller tuknedsättning, skak hanstraffas för varusmuggling enligt 1 § andra stycket. Men förelåg inte uppsåtet,när uppgiften lämnades till tullmyndigheten eller kan sådant uppsåt inte visas,blir ett förfogande över varan i strid mot förutsättningen att bedöma enligt 4§ andra punkten. Ett annat fall, där detta stadgande är tillämpligt, är då enresande, som har fört in en bil och därvid erhållit temporär tullfrihet enligt44 § 1 TK, sedermera överlåter bilen utan att anmäla det till tullmyndigheten.Om förvärvaren i ett sådant fall inser att fordonet förts in med temporärtullfrihet, kan han dömas för medhjälp till det olovkga förfogandet. Itredje punkten avses förfoganden över varor, som är föremål för import- eller exportreglering. I samband med att licens beviljas för sådan 81 6 1985/86. 1985/86:41 vara kan licensmyndigheten föreskrivavissa villkor exempelvis rörande varans användning. Ett förfogande över varan istrid mot sådant villkor faller under tredje punkten. 1 fiärde punkten straffbeläggs det fallet att någonvilseleder myndighet, som har att pröva ansökan om tillstånd att införa ellerutföra vara, angående ändamålet med tillståndet och därigenom föranleder attvaran införs eller utförs i strid mot förbud. I dessa fall föreligger enformellt riktig licens, men den har utfärdats under felaktiga förutsättningar. Enligt bestämmelsen är det att anse som varusmuggling, omden som har lämnat tulldeklaration genom ombud underlåter att inom föreskriventid rätta oriktig uppgift som förekommer i deklarationen och därigenom föranlederundandragande av tull eller annan allmän avgift eller införsel i strid motförbud. Bestämmelsen är inte i och för sig avsedd att inverka på ombudetsstraffrättsliga ansvar för den oriktiga uppgiften. Varusmuggling kräver som har nämnts uppsåt. 1 5 §första stycket har de förfaranden som vid uppsåt grundar ansvar för varusmugglingstraffbelagts även vid grov oaktsamhet från gärningsmannens sida. Straffet ärböter eller fängelse i högst tvä år. I ringa fall skall dock inte dömas tillstraff Försök till varusmuggling skall enligt 8 § första stycketföranleda ansvar enligt de allmänna reglerna i 23 kap. BrB. Detsamma gällerförberedelse tik smuggling av narkotika och stämpling till sådan smuggling avnarkotika som inte är ringa. I 5 § andra stycket straffbeläggs vissa mot försöksvarande förfaranden, när grov oaktsamhet föreligger. skall ha uppkommitför att tull eller allmän avgift undandras statsverket eller att gods införseller utförs i strid mot förbud. De förfaranden som avses är vilseledande -genom oriktig uppgift i deklaration eller på annat sätt - i samband medtullbehandling eller licensprövning samt underlätenhet att rätta oriktiguppgift i tulldeklaration som lämnats genom ombud. Straffskalan i förstastycket - böter eller fängelse i högst gäller även i dessa fall liksomregeln att straff inte skall ådömas om gärningen är ringa. Den som frivilligtvidtar åtgärd, som leder fill att faran undanröjs, skall inte dömas till ansvarenligt andra stycket. Enligt 41 § TL bestraffas vissa fall av uppsåtlig eller oaktsamunderiåtenhet att iaktta lagens föreskrifter som tullförseelse med böter. Defall som avses är underlåtenhet att lämna uppgift eller handling som enligt 7-9§§ eller 10 § första stycket skall lämnas tik ledning för förtullningen, ochunderlätenhet att enligt 11 § inom föreskriven tid anmäla upptäckt avfelaktighet i tulldeklaration eller annan uppgift som lämnats till ledning för förtullningen. Denskyldighet att rätta oriktig uppgift i tulldeklaration m. m. som före skrivs i 11 § är en annan än den som enligt 7 § andra stycket gäller för tullskyldig som har lämnat tulldeklaration genom ombud. Föreskriften i 82 11 § torde ha betydelse främst vid direktförtukning.Den tullskyldige måste dä grunda sina uppgifter i huvudsak på de handlingar hanhar fått från Prop. 1985/86:41 leverantören, eftersom uppgifterna avges innanvaran har lämnats ut till honom och det av praktiska skäl inte kan begäras atthan annat än i undantagsfall undersöker varan, innan han anger den till förtullning.Med hänsyn härtill och till den tidspress som råder, kan i dessa fallskiljaktigheter lätt uppkomma mellan de uppgifter som lämnas och varusändningensfaktiska innehåll utan att uppsåt eller oaktsamhet kan läggas den tullskyldigetill last. Leverantören kan t. ex. ha skickat en större kvantitet varor än somhar beställts och fakturerats. Rättelse skall ske från detförhällandet upptäcktes, om det har föranlett eller kan föranleda att tulleller annan införselavgift undandras statsverket eller det föranlett att varainfört i strid mot förbud. Rättelse behöver inte göras, om felet upptäcks sedantiden för besvär mot avgktsbeslutet gått ut. Ansvar för tullförseelse skall inte ådömas, om underlåtenhetenär straffbelagd i VSL. Allmänt åtal för tullförseelse får väckas endast eftermedgivande av tullmyndighet. I 72-74 §§ TSt straffbeläggs vissa förseelser mot stadgansbestämmelser eller föreskrifter som meddelats med stöd av stadgan med böter.Här avses t. ex. förbrukning eller användning av oförtullad vara pä tullupplageller tullager, underlåtenhet av ombud som har lämnat deklaration för tullskyldigatt lämna bestyrkt avskrift eller kopia av deklarationen till den tukskyl-digeoch underlåtenhet av befälhavare pä transportmedel att lämna föreskrivnaanmälningshandlingar. Pä den subjektiva sidan krävs uppsåt eller oaktsamhet. Iringa fall skall enligt 75 § inte dömas till ansvar. De förfaranden som avsesi bestämmelserna faller ibland även under VSL. I sådana fall tar VSL:sbestämmelser över stadgans enligt föreskrift i 75 §. I likhet med vad somgäller om tullförseelse fär allmänt åtal för förseelse mot TSt väckas endastefter medgivande av tullmyndighet. En bestämmelse om förverkande, som förtjänar särskilduppmärksamhet i detta avseende, är 36 kap. 3a § (i kraft ). Enligt detta stadgande skall domstol förverka sådana företagsekonomiska vinster som uppkommit hos näringsidkare till följd av brott i deras näringsverk samhet. Bestämmelsen som är subsidiär i förhällande tik andra förverkan deregler tar inte enbart sikte pä direkta brottsförtjänster utan även på värdet av sådana ekonomiska fördelar som pä ett mera indirekt sätt kan härledas till brottet. Hit kan räknas exempelvis besparingar i form av uteblivna kostnader av olika slag samt i vissa fall ökade vinster som har uppkommk i anledning av att gällande bestämmelser blivit åsidosatta. Om bevisningen av värdet hos de ekonomiska fördelarna inte kan eller endast med svårighet kan föras fär värdet uppskattas tik ett med hänsyn till omständigheterna skäligt belopp. Förverkande skall inte ske om det är obilligt. Vid bedömningen om sä är fallet skall bl. a. beaktas om det finns 83 Prop.1985/86:41 anledning anta att annan betalningsskyldighet som svarar motfördelarna av brottet kommer att åläggas näringsidkaren eller annars fullgörsav denne. Lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling Härigenom föreskrivs i fräga om lagen (1960:418) om straffför varusmuggling dels att rubriken närmast före 24 § skall utgå, dels att i lagen skall införas en ny paragraf 23 a §, samtnärmast före 23 a § en ny rubrik av följande lydelse. Om åtal och talan om förverkande Åtal för brott som avses 11,2,4 eller 5 § får väckasendast när det finns särskilda skäl, om påföljden för brottet kan väntas bliböter med visst högsta belopp eller högst sextio dagsböter, och gärningen kanföranleda påföring av lulllillägg enligt 40 a § lullagen (1973:670) eller ensådan särskild avgift som avses i 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande allmeddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor. Vad som sägs i förstastycket gäller även talan om förverkande enligt denna lag.