prop · G90398 · 1985-12-31 00:00:00 — Härkan man inte heller jämföra med och sombåda tillvaratar konsumenternas iniressen och som inte har all fatta sålivsavgörande beslul rörande enskUda medborgare som , Anknylningen till SIVär särskilt olämplig sedan fr, o, m 1985 är huvudman förflyklingmollagandel i , Slaiskontorel tillstyrker förslaget om anknytningtill en värdmyndighel men är tveksamt lill som sådan myndighet. Eftersom invandrarverket i enskilda fall kan kommaall ifrågasättas för diskriminering, främst kanske i samband mednyktingmollagningen, kan vissa betänkligheter anföras mot all välja somvärdmyndighel. Alt, som antyds i PM på sid 66, lägga samman uppgiften somombudsman med en befattning i : s verksledning framstår då för statskontoretsom helt olämpligt. Med utgångspunkt i sin tveksamhet lill behovel avden föreslagna lagstiftningen anför kammarrätten i : De uppgifter som ombudsmannen får enligt förslagelinnebår i myckel ringa grad lillsyn över andra myndigheter. Del skulle enligtkammarrättens mening vara möjligt all uppdra uppgtflema åt . Uppgifterna skulle ligga väl i linje med verkets övrigaverksamhei. Om om-budsmannaämbetet nära anknyts tiU verkel bör del emellertidinte vara alllför svårt all samordna ombudsmannens arbete med arbetet i verket.Den självständigheten som förslagel ger ombudsmannen och nämnden lorde i vissa lägen varaså värdefull atl kammarrällen inte vill motsätta sig 262 attett självständigt ombudsmannaämbete och en självständig nä.mnd inrällas. JK, som anser atl det inte finns anledning atlskapa någon särskild Prop. 1985/86:98 myndighei för den föreslagnaverksamheten, uttalar följande: Ombudsmannens verksamhei bör enligt min mening intebara administrativt knytas liU invandrarverket såsom föreslås (se s, 66 f,)ulan även inordnas i verkets organisalion. Del synes kunna ske inom ramen förverkels nuvarande samordnings- och informationsverksamhet. Någon särskildanledning all tillskapa ytterligare en myndighei finns inte. En sådan ordningvore enligt min mening endasl ägnad att på etl olyckligt sätt sprida ansvaretför de åligganden all ge råd och lämna information som verkel ändå har enligtbl, a, 3 § i instruktionen. Enligt min mening finns del i stället anledning attså långt som möjligt koncentrera ansvaret för den rådgivning och informationsom också lämnas av ett slort anlal myndigheter av olika slagoch som berör invandrare och etniska gmpper. Verkel bör enligt min mening tillgagn såväl i myndighetens och samhällslivels i övrigi iniressen som iinvandrares och minoritetsgruppers intressen kunna ta på sig ett störte ansvarför sådan verksamhet (jfr milt remissvar över belänkandet SOU 1984:55 I rätlriktning). Någraremissinstanser ifrågasätter om förslagel ger ombudsmannen tillräckligaresurser, 5/Vanförbl,a: Det helt avgörande för ombudsmannens möjligheteratl spela en aktiv roll mol etnisk diskriminering är enligt : s mening atthan eller hon får tillräckligt med resurser till sitt förfogande för att kunnaarbeta såväl stödjande för den enskilde som genereUt altilydpåverkande. De medel som ombudsmannen föreslås få lill sillförfogande år dock enligt : s mening hell otillräckliga för de syften somanges i lagtexten, vill understryka viklen av att ombudsmannen fårtillräckliga resurser för tolk- och översättningsändamål, så alt kommunikationenmellan ombudsmannen och enskilda inte försvåras. Statskontoret anser det tveksamt om den föreslagnaorganisationen ens inledningsvis kommer atl räcka. Det bevakningsområde som de nya myndigheterna skallläcka är myckel omfattande. Medan exempelvis JämO:s område är avgränsat lillarbetslivet skall diskrimineringsombudsmannen och nämnden inte bara bevakaarbetslivet i vid mening ulan även andra delar av samhällslivel såsom boende,föreningsliv m, m. Till dem som kan utsättas för etnisk diskriminering hör juinte heller bara invandrare utan även vissa inhemska etniska minoriteter såsomsamer och zigenare. För atl inte tanken bakom reformen skall förfelas anserstatskontoret det viktigt att de administrativa verktygen, här organisationen,erhåUer sådana resurser att de kan svara upp mot de förväntningar som kan kommaatl ställas. Den rådgivning som ombudsmannen skall svara för måste såledesverkställas någorlunda snabbi så all del inte uppslår långa ärendeköer. Statskontoret finner det tveksamt om den föreslagnaorganisationen, med en handläggande tjänsteman hos vardera diskrimineringsombudsman nen och nämnden saml en gemensam assistent, ens inledningsvis kommer att vara tillräcklig. Även om ärendemängderna lill en början kanske inte är stora blir sårbarheten i en så liten organsalion vid exempelvis ledigheter av 263 Man kan jämföra med hur JämO: s organisation och Prop.1985/86:98 arbete utvecklats. Till JämO: s förfogande står i dagslägel enställföreträdare och etl kansli med fem personer, varav fyra handläggare, RRV gör bedömningen atl verksamhelen kanbli väsentligt mera resurskrävande än vad som synes förutsättas i promemorian,RRV anser del därför viktigt atl man redan från början klart anger vilkauppgifter som bör prioriteras i verksamhelen. Även KO ifrågasätter om de resurser som enligtförslagel skall ställas till förfogande verkligen är tillräckliga för att geombudsmannen möjlighel att agera inom hela fältet på etl sätt som kan ge avseddeffekt. Liknande synpunkter framförs av . I förslagel anges alt ombudsmannen skall hatillgång lill juridisk expertis genom nämnden. Däremot uppställs inte kravetatl ombudsmannen själv skall vara jurist, berörs av någraremissinstanser, För JämO: s arbete har det värk av slort värde föratl inte säga nödvändigt atl de båda ombudsmännen varit jurister. Även om DOinte skall ha processförande uppgifter lorde det vara nödvändigl atl antingenombudsmannen själv eller handläggaren på myndigheten är lagfaren med hänsyntill all DO skall kunna biträda med kvalificerad rådgivning vad gäller tämligenomfattande och svåröverblickbar lagstiftning, Enligt lagen om marknadsdomstol (1970:417) Il § 2slyckel skall NO vara lagkunnig. Den nu föreslagna ombudsmannens arbetsområdeavses till myckel väsentlig del bedrivas med direkt utgångspunkt i såvälstraff-rättslig och civilrätlslig lagsliftning som i rättsliga principer vilkapå olika sätt ulgör hinder mol etnisk diskriminering. Vidare skall vederbörandeinformera om och tillvarata diskriminerade personers och gruppers legalarättigheter, NO anser därför att även ombudsmannen bör vara lagkunnig. Också RRV anser all det bör övervägas om inteombudsmannen själv eller genom sitt kansli måste ha juridisk kompelens medhänsyn lill de många olika lagsliftningskomplex som berör verksamhelen. Kammarrätten i fömtsätter all uppgiftensom ombudsman kommer all bli krävande och ställa slora krav på sin ulförare.Enligt kammartätten krävs därför att en person med hög kompelens, slor personligsjälvständighet och stort engagemang utses tiU poslen, Enligt samfundets uppfattning skall ombudsmannenvara lagfaren och med erfarenhet bl, a, av utlännings- ocharbetsmarknadslagsttflning. Härutöver måste ombudsmannen ha kännedom om bl, a,de straffrättsliga reglerna och reglerna om rättshjälp. En icke-jurist kanknappasl komma all uppfylla de intentioner som avses med den föreslagnalagstiftningen. Sammanfattning av diskrimineringsutredningensdelbetänkande (Ds A 1984:7) Om olaga diskriminering Diskrimineringsutredningenhar regeringens uppdrag atl bl, a, kartlägga tillämpningen av brottsbalkensbestämmelser mot olaga diskriminering, alt undersöka om den nuvarandelagstiftningen mol diskriminering är tillräcklig, all kartläggaanmälningsbenägenheten vid olaga diskriminering, atl pröva möjligheten alt ökaanmälningsfrekvensen saml alt undersöka om SIV:s uppgifter på detta område börklargöras eller utvidgas. Vi har fullgjort uppdraget genom all gå igenomsamtiiga anmälningar i landet, som hos polisen registrerats som hels molfolkgmpp och olaga diskriminering 1973-01-01-1983-09-01 saml defömndersökningsprolokoll som upprättats och domar som meddelals som en följd avdessa anmälningar. Vi har kartlagt förekomsten av övriga lagregler, somtillkommit som skydd mot etnisk särbehandling eller kan användas för sådanlskydd (kapitel I). Kapilel 2 innehåller en redogörelse förinternationella konventioner och överenskommelser rörande skydd för mänskligarälligheter och förbud mol etnisk diskriminering samt för hur internationellaöverenskommelser införiivas med svensk rätt, I kapilel 3 återfinns en redovisning av utiändsklagstiftning rörande sådana förbud mol etnisk diskriminering som inte berörarbetslivet. Vi har valt ut tio länder som ratificerat FN: srasdiskrimineringskonvenlion, nämligen , , , ,, , , ,och , samt etl land som inte har gjort del, nämligen , KapUel 4 innehåller en redogörelse förrättsutvecklingen i belräffande avsiktligt skydd mot etnisksärbehandling. Vi behandlar här brotten hets mot folkgrupp och olagadiskriminering. Gällande rätt belräffande förbud mol etniskdiskriminering utanför arbetslivet kartlägger vi i kapUel 5. Här lar vi förstupp beslämmelserna om avsiktligt skydd mot etnisk särbehandling, dvs,strafförbuden och rörande hels mot folkgrupp och olaga diskriminering, 16 kap,8 och 9 §§ . Vi redogör vidare för vissa andra bestämmelser ibrottsbalken, vilka kan användas till skydd mot etnisk särbehandling. Vi lämnaräven exempel på sådana civUrättsliga bestämmelser, som kan användas på så sätt,att en diskriminerad vid vissa typer av negaliv särbehandling genom myndighetsförsorg får den rätt, som han skulle ha haft, om han inte särbehandlats. Vi hardärvid lagt tyngdpunkten på boendeområdei. Slutligen ger vi exempel på sådanalagrum, enligt vilka en diskriminerad vid vissa lyper av negaliv särbehandlingfår rätt till skadestånd, Kapilel 6 ägnas inledningsvis ål definitioner avbegreppen etnisk diskriminering och etnisk tillhörighet. Kapitlet innehållervidare en redovisning avinvandrares erfarenheter av etnisk diskriminering i det svenska samhäl- Prop.1985/86:98 let som bygger på en intervjuundersökning som utredningen genomfört.Anmälningarna om olaga diskriminering delas upp på samhällsområden, Etlavslutande avsnitt behandlar arbetsmarknaden som vid sidan av arbetsmarknaden(som vi ägnat ell tidigare delbetänkande) anses vara av särskill inlresse.Framför alll diskuteras vissa kommuners praxis att kvolera på etnisk grund. Vikonstaterar alt om sådan kvotering i del enskilda fallel leder till all någonnekas en bostad skall åtal väckas för olaga diskriminering, Kapilel 7 handlar om handläggning av anmälningar.Vi börjar med att redovisa handläggningsbeslämmelserna. Därefter redogör vi förhur polisen lar emot anmälningar samt för hur polis och åklagare handläggerdessa. Vi visar, all polismyndigheterna i slrid med gällande bestämmelseravskrivit drygt en fjärdedel av antalet inkomna ärenden rörande hets mot folkgruppoch olaga diskriminering samt atl deras handläggningslid av dessa ärenden varitlång, Handläggningsliden hos åklagare har varit tämligen kort, i allmänhetkortare än en månad, då förundersökning har ägl rum, och i allmänhet , då förundersökning inte har ägl rum. Delta synes tyda på, all åklagareprioriterat sådana ärenden, i vilka förundersökning ägl rum. Vi är starktkritiska mol åklagarnas rättstillämpning. Vi konstaterar alt åklagare felaktigthar avskrivit en myckel slor del av ärendena rörande hets mot folkgrupp ocholaga diskriminering. Detta är ägnat atl inge oro. Vi har också granskatdomstolarnas handläggning av mål rörande dessa brott. En redovisning häravavslutar kapitlet, Kapilel 8 innehåller våra överväganden och förslag.Bestämmelsen om olaga diskriminering avser även den som år anställd i allmäntjänsl, vari han har all gå allmänheten lill hända. Vi anser att del är osäkertvilka offentligt anställda som kan freda sig mol anklagelser om olagadiskriminering genom atl hävda alt de i sin tjänsteutövning inte har alt gåallmänheten till hända. För alt uppnå ökad tydlighet i detta avseende, ulan allförhållandel mellan arbetsgivare och arbetstagare därigenom påverkas, föreslårvi att i 16 kap, 9 § andra slyckel orden "vari han har atl gåallmänheten lill banda" ersätts med "när han går allmänheten tillbanda". Vi finner vidare, alt olaga diskriminering inte äretl lindrigare brott än hets mol folkgrupp och all påföljden därför bör varaden samma för dessa gärningar. Vi föreslår följaktiigen, alt påföljden förolaga diskriminering skall vara fängelse i högst eller, om brottet ärringa, böler. Vi föreslår att ideellt skadestånd skall kunnalilldömas den som blivit utsatt för olaga diskriminering. Genom att införaideellt skadestånd skulle även efterleva del stadgande i FN:srasdiskrimineringskonvention, enligt vilket envar skall ha rätt alt viddomstolar "begära rättvis och tillfredsslällande gottgörelse ellerersättning för skada liden till följd av sådan diskriminering". Viföreslår därför atl lill de brott som är uppräknade i 1 kap, 3 §skadeståndslagen (1972:207) läggs brottet olaga diskriminering. Vi föreslår vidare all ändraranvisningarna rörande ledning av förundersökning i brottmål så att dessa blir tydligare beträffan de polismyndighets rätl alt fatta beslul om brotten hels mot folkgrupp och 266 olagadiskriminering och att den särskilda blanketlrutinen för angivelse- Prop.1985/86:98 brott skall gälla även för hels mol folkgrupp och olagadiskriminering. Vi föreslår också alt polismän skall få ökad utbildning rörandedessa anvisningar och all den som har otillräcklig kännedom om anvisningarnainte bör ha rätl all på polismyndighets vägnar besluta atl inte inleda elleratl lägga ned förundersökning, Belräffande åklagarväsendel föreslår vi all endasllänsåklagare och överåklagare skall ha rätl all handlägga ärenden om hels motfolkgrupp och olaga diskriminering, atl de skall erhålla specialutbildningrörande dessa brott saml att övriga åklagare skall påminnas om att de inte ärbehöriga all handlägga sådana gärningar. Vi föreslår också all riksåklagarenutfärdar anvisningar om vissl formkrav i samband med handläggning av målrörande hels mot folkgrupp och olaga diskriminering. Vi föreslår även, all såväl polis- somåklagarmyndighets handläggning av ärenden rörande hels mot folkgrupp och olagadiskriminering skall följas av statens invandrarverk (), som löpande skallfå del av anmälningar, förundersökningsprolokoll och beslul från polis- ochåklagarmyndighet, skall även ta emot och lill polisen vidarebefordraanmälningar om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering. Verket skall vidareta emot och pröva klagomål från enskilda eller grupper enligt artikel 14 i FN:srasdiskrimineringskonvenlion. Slutligen skall inom ramen för sill särskildainformationsansvar medverka till att kunskaper om de aktuella lagrummen spridshos såväl invandrama som den svenska allmänheten och hos myndigheterna, har tidigare avlämnatbetänkandena Hets mol folkgrupp (SOU 1981:38), Lag mol etnisk diskriminering iarbetslivet (SOU 1983:18) saml Om utlänningars rättsliga ställning (Ds A1984:6), Bilaga 8 A Prop. Lagförslagen i Ds A 1984: 7 Lag om ändring i Härigenomföreskrivs atl 16 kap, 9 § skall ha nedan angiven lydelse. Näringsidkare som i sin verksamhet diskriminerarnågon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung ellertrosbekännelse genom att icke gå honom till banda på de villkor näringsidkareni sin verksamhet tillämpar i förhållande lill andra, dömes för olagadiskriminering tiU böler eller fängelse i högsl . Vad i försia slyckel sägs om näringsidkare ägermolsvarande lillämpning på den som är anställd i näringsverksamhet och annansom handlar på näringsidkares vägnar saml på den som är anställd i allmänIjänst, vari han har all gä allmänheten lill hända. Näringsidkare som i sin verksamhet diskriminerarnågon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung ellertrosbekännelse genom all icke gå honom lill hända på de villkor näringsidkareni sin verksamhei tillämpar i förhållande till andra, dömes för olagadiskriminering lill fängelse i högst eller, om brottet är ringa, tillböler. Vad i första styckel sägs om näringsidkare ägermolsvarande lillämpning på den som är anställd i näringsverksamhet och annansom handlar på näringsidkares vägnar samt på den som är anställd i allmänIjänsl, när han går allmänheten lill hända. Förolaga diskriminering dömes även anordnare av allmän sammankomst elleroffentlig lUlställning och medhjälpare till sådan anordnare, om handiskriminerar någon på gmnd av hans ras, hudfärg, nationella eller etniskaursprung eller trosbekännelse genom alt vägra honom tillträde tillsammankomsten eller tillställningen på de villkor som gäller för andra. Förslag till Prop. Lag om ändring i skadeståndslagen Härigenomföreskrivs all 1 kap, 3 § skadeståndslagen (1972:207) skall ha nedan angivenlydelse. 1 kap, 3 § Beslämmelserna i denna lag om Beslämmelserna i denna lag om skyldighel all ersätta personskada skyldighet all ersätta personskada lillämpas också i fråga om lidande tillämpas också i fråga om lidande som någon tillfogar annan genom som någon tillfogar annan genom brott mot den personliga friheten, brott mol den personliga friheten, genom annat ofredande som inne- genom annal ofredande som inne fattar brott, genom brytande av fattar brott, genom brytande av post- eller telehemlighel, inlrång i post- eller telehemlighel, inlrång i förvar eller olovlig avlyssning eller förvar, olovUg avlyssning eller genom ärekränkning eller dylik olaga diskriminering eller genom brottslig gärning, ärekränkning eller dylik brottslig Angående räckvidden av bestämmelse om straffför olaga diskriminering (BrB 16 kap 9 §) Diskrimineringsulredningenhar regeringens uppdrag atl bl, a, kartlägga tillämpningen av brottsbalkensbeslämmelse mot olaga diskriminering och att undersöka om den nuvarandelagstiftningen mol diskriminering på etnisk grund är tillräcklig. Den 20 juni1984 överlämnade utredningen lill regeringen delbetänkandet Ds A 1984:7 Omolaga diskriminering, i vilket ell stort antal förslag lämnas i syfte all bl,a, vitalisera rällstUlämpningen, Genom ell beslul avriksåklagaren i ell överpröv-ningsärende (ÅD 312-84) angående en anmälan omolaga diskriminering har del blivk klariagt all lagmmmet i fråga är behäftatmed en icke avsedd svaghet som vi inte förutsåg när betänkandet skrevs. Om en tjänsteman vid en bostadsförmedling underåberopande av etniska skäl vägrar all anvisa en bosladssökande en lediglägenhet i ell vissl bostadsområde är del ell brott mol beslämmelsen om olagadiskriminering. Om exakt samma beslul fattas av t, ex, en kommunalbostadsförmedlings-nämnd är förfarandet straffritt. Den personkretsbestämmelsen lar sikte på är nämligen dels näringsidkare och den som äranställd i näringsverksamhet, annan som handlar på näringsidkares vägnar samtanordnare av allmän sammankomst och medhjälpare lill sådan, dels den som äranställd i allmän tjänst, vari han har att gå allmänheten lill banda.Tjänstemän vid bostadsförmedlingen är anställda i allmän Ijänsl men del är intede politiskt valda förtroendemännen i bosladsförmedlingsnämnden, Beslul av nämndenfaller därför utanför den aktuella straffbestämmelsens tillämpningsområde. har i bifogade PM() något närmare utrett de rättsliga förhållandena och bl a undersöktolika möjligheter att anknyta en utvidgad personkrets till begrepp i andralagrum, samt undersökt de möjligheter som slår lill buds för att komma åletniskt diskriminerande beslul av , kommunala nämnder. Åberopande denna promemoria med bilagor föreslårdiskrimineringsulredningen, i tillägg lill sitt belänkande Ds A 1984:7, allpersonkretsen i bestämmelse mol olaga diskriminering utvidgastill atl även avse politiskt förtroendevalda, när de går allmänheten lillhända, I lagtexten bör del kunna uttryckas på följande säll (BrB 16 kap 9 §,andra styckel): första styckel sägs om näringsidkare äger molsvarande tillämpning på densom är anställd i näringsverksamhet och annan som handlar på näringsidkaresvägnar samt pä den som är anställd i allmänt tiänst, vari han har att gå allmänhetentill hända, (.,,) försia slyckel sägs om näringsidkare äger motsvarande tillämpning på den somär anställd i näringsverksamhet och annan som handlar på näringsidkares vägnarsamt på den som är anställd i allmän Ijänst eller innehar allmänt uppdrag, närhan går allmänheten tillhanda. (.,,) Sammanfattning av diskrimineringsutredningens slutbetänkande(SOU 1984:55) I rätt riktning Efterdrygt arbete överlämnar diskrimineringsutredningen nu sittslutbetänkande. Utredningens uppdrag från regeringen var all presentera etl"samlat program" mot fördomar och diskriminering på etnisk grund. Delsamlade programmet beslår av slutbelänkandet tillsammans med tidigareutarbetade dokument jämte en massmediestudie som blir färdig , Slutbelänkandet har fåll titeln / rätl riktning.Med del vill utredningen framhålla dels all relationerna meUanmajoritetsbefolkningen och de etniska minoriteterna klart förbättrats sedan60-talel trots försämrad samhällsekonomi och växande arbetslöshet, dels ocksåatl många möjligheter lill ytterligare förbättring slår till buds, Sil*resonemang kring delta har utredningen fört ur etl konfliktperspektiv. Meddetla skall bl, a, förslås all minoritelsgmpperna bör stärkas genom egna ochsamhälleliga åtgärder. Utbildning och starka organisationer är faktorer somverkar för större social mobilitet och ökad förmåga atl konkurrera omsamhällets totala resurser. Utredningen har i sin analys av orsaker till etniskkonflikt strukturerat dem i kategorier som är möjliga all påverka och sådanasom med vår samhällsordning knappasl kan undanröjas genom beslut avstatsmakterna. Viktiga orsaker som bedömts vara möjliga all påverka är ojämlikmakl-och resursfördelning, bristande kontakter och bristande självkänsla, Moldessa orsaker bör åtgärderna sållas in. Utredningen finner del uteslutet all konflikter påetnisk grund mellan enskilda människor helt skall kunna förhindras. Åtgärdernabör syfta lill alt eliminera risken för alt sådana konflikter fårsamhällsfariig utbredning saml lill all konfliktens offer erbjuds effektivtskydd. Utredningens formella förslag lar sikte på områdensom är påverkbara för statsmakterna. Del har emellertid ingått i uppgifternaall belysa hela problemets omfattning och karaktär. Utredningen riktar därförockså ett anlal rekommendationer till kommuner, landsting, massmedier ochorganisationer. Vad de gör eller inte gör avgör i hög grad hur de etniskarelationerna utvecklas. Inomlagsiifiningsområdet har utredningen lämnat följande förslag: - Precisering av lagreglerna omhels mol folkgrupp, - Skärpning av lagreglerna omolaga diskriminering, - Lag mol etnisk diskriminering iarbetslivet, - Utrensning av sådana lagreglersom särbehandlar utländska medborgare och som inie längre är motiverade, - Alt regeringen ånyo övervägerfrågan om alt förbjuda organisationer som främjar etnisk diskriminering. Utredningen föreslår följande administrativareformer inom stalsförvalt- Prop, 1985/86:98 ningen: Regeringenbör klart slå fasl statsmyndigheternas ansvar för invandrare och etniskaminoriteter och uttrycka kravet pä alt de ges en med befolkningen i övrigilikvärdig behandling, ges i uppdrag att intensifiera sin bevakning av de etniskarelationernas utveckling, Verkelfår därlill i uppdrag all ulöva lillsyn av förvallningsmyndighe-lerna i detlaavseende, all bevaka rättstillämpningen av diskrimineringsförbuden ibrottsbalken saml all fullgöra vissa uppgifter föranledda av Sverigesanslutning lill FN: s rasdiskrimineringskonvenlion. Information som ettverksamt medel all påverka de etniska relationerna nämnsi många sammanhang, bl, a, i regeringens direktiv. Utredningen har utförligtanalyserat frågan och funnit starkt expertstöd för slutsatsen att centraltspridd information lill befolkningen är ell dyrbart och i slort settverkningslöst medel. Systematiska insatser för all tillgodose behov avkunskaper hos dem som själva söker sådana är däremol meningsfulla. Massmediernas effekt på opinionsbildningendiskuteras på flera ställen i betänkandet. En slutsats är all denkonfliklladdade bild som ges i medierna riskerar all bidra lill en negalivutveckling av attityderna.