prop · G90341 · 1985-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av den nubeskrivna ordningen anser jag att det finns skäl att något ytterligare kommentera föreskriften om rättelseskyldighet i 7 § andra stycket TL och den mera generella rättelseskyldighet som föreskrivs i 11 § TL. I båda dessa paragrafer åläggs sålunda den tullskyldige att rätta en sådan oriktighet i tulldeklarationen som har föranlett eller kan föranleda att tull m. m. undandras. Fristerna för rättelse skiljer sig ät något. Bestäm melserna har också olika ändamål. Enligt 7 § andra stycket åligger det den tullskyldige att rätta oriktiga uppgifter i en tulldeklaration som lämnats genom ombud. Rättelseskyldigheten, som omfattar oriktiga uppgifter som kan föranleda att tull eller annan införselavgift undandras staten eller att en vara införs i strid mot förbud, skall fullgöras frän den dag då deklarationen lämnades. Skyldigheten har alltså sin grund i ombudssys temet. Den anger också en utgångspunkt för straffrättsligt ansvar för huvudmannen enligt VSL (prop. 1972:110 s 80 f). Prop.1985/86: 41 åsidosätter sin rättelseskyldighet kan han fällas till ansvar försmugglingsbrott. Rättelseskyldigheten enligt 11 § innebär att den som ärtullskyldig eller den för vars räkning en vara har införts skall anmäla tilltullmyndigheten de felaktigheter som han upptäckt i en tulldeklaration eller iövrigt i samband med en förtullning. Rättelseskyldigheten skall fullgöras frän upptäckten och omfattar fel som kan leda till att för lågatullar eller andra införselavgifter påförs eller att en vara införs i strid motförbud eller villkor. Skyldigheten, som gäller oberoende av om ombud anlitats, syftartill att komma till rätta med oriktigheter i tulldeklarationer och annat, sominte beror pä uppsåt eller oaktsamhet hos uppgiftslämnaren. Ett åsidosättandeav anmälningsskyldigheten för sådana ursäktliga fel, som den tullskyldigesedermera uppmärksammat, kan bestraffas som tullförseelse enligt TL. Denprincip som jag förespråkar beträffande tulltillägg, att huvudmannen skallvara ansvarig för fel som förorsakats av hans ombud oberoende av fristen förrättelseskyldighet enligt 7 § andra stycket TL, är alltså mera långtgående änden princip som gäller i fräga om hans straffrättsliga ansvar. Någonbetänklighet ger detta dock inte anledning till enligt min mening. Ansvaret i tulltilläggshänseendekorresponderar med huvudmannens ansvar i fråga om att betala tullar, andraskatter och avgifter till , något som i det här sammanhanget framstårsom naturligt och ändamålsenligt. Någonändring i fräga om skyldigheten att rätta ger de föreslagna reglerna omtulltillägg inte anledning till. Rättelseskyldigheten skall således fullgöraspå samma sätt som f. n. Det gäller även om tulkillägg redan påförts, närrättelse skall ske, detta på grund av vad jag sagt om tidpunkten förstraffansvarets inträde. En rättelse som sker innan tulltillägg beslutatsskall i sig inte kunna ge anledning till tulltillägg. Ett beslut om tulltilläggi en sådan situation måste alltså grunda sig på andra omständigheter änrättelsen, exempelvis att revision hade inletts, när rättelsen skedde. Jagåterkommer till dessa frågor i anslutning till att jag behandlar frivilligrättelse. Ienlighet med vad nästan alla remissinstanser har anfört bör tulltillägg kunnakomma i fråga i huvudsak endast vid kommersiell import. Motsatsen skulleinnebära att även muntligen lämnade uppgifter skulle kunna leda till påföringav tulltillägg. Som jag strax skall återkomma till skulle detta enligt minmening vara betänkligt bl. a. frän bevissynpunkt. För förseelser inom den s. k.resandetrafiken finns dessutom redan ett effektivt, enkelt och billigtsanktionssystem i form av ordningsbot enligt ordningsbotskun-görelsen(1968:199), som även kan innefatta förverkande. 2.3 Underlåtenhet att ange en vara till förtullning ochoriktig Prop. 1985/86:41 Uppgift i tulldeklaration m. m. skall medföratulltillägg Mittförslag: Tulltillägg påförs när någon underlåtit att anmäla införseln av envara till en tullmyndighet eller lämnat en oriktig eller ofullständig uppgift ien tulldeklaration eller annat dokument och genom förfarandet föranlett att tull,annan skatt eller införselavgift undandragits staten eller att fara för ettsådant undandragande uppkommit. GTS:sförslag och VSU:s förslag: Förslagen överensstämmer med mitt förslag utom iföljande avseenden. GTS:s förslag omfattar inte underiåtenhet aU ange en vara tillförtullning. Enligt både GTS:s och VSU:s förslag skall underlåtenhet attfullgöra rättelseskyldigheten enligt 11 § TL och såväl muntliga som skriftligaoriktiga uppgifter kunna föranleda tulltillägg. Remissinstanserna:Vid remissbehandlingen av VSU:s betänkande gjordes ett fåtal invändningar mot förslagetatt underlåtenhet att ange en vara till förtullning skulle föranledasanktionsavgift. När GTS:s förslag remissbehandlades avstyrkte nära nogsamtliga remissinstanser att muntliga uppgifter skulle kunna föranledatulltillägg. I övrigt tillstyrktes förslaget eller lämnades det utan erinransåvitt avser tillämpningsområdet. Skälenför mitt förslag: Som jag redan nämnt bör tulltilläggen kunna ersättastraffrättsliga sanktioner vid vissa mindre allvariiga undandragan-debrottenligt VSL. Jag kommer också att senare uppehålla mig ytteriigare vid denfrågan. Förutsättningarna för påföring av tulltillägg bör täcka de objektivaförutsättningarna för varusmuggling, som består i undandragande. Ett huvudfallav varusmuggling är enligt 1 § första stycket VSL att någon för in en vara somär belagd med tull, annan skatt eller avgift utan att ge det tillkänna förnågon tullmyndighet. Ilikhet med VSU anser jag att tulltillägg bör kunna påföras vid en sådan intetillkännagiven införsel. Detsamma bör gälla om det underiåtna tillkännagivandetupptäcks i en tullkontroll och omständigheterna är sådana att det var risk föratt varan skulle undgå förtullning. Vad gäller själva skyldigheten att betalatull, andra skatter och importavgifter har föreskrifter som korresponderar medde nu angivna principerna för påföring av tulltillägg införts i 40 §första stycket TL (SFS 1984:940). Jag anser det lämpligt att knyta an tullfilläggsbestämmelsenrörande underlätet tillkännagivande till denna tullskyldighetsföreskrift. Ettannat huvudfall av varusmuggling är enligt 1 § andra stycket VSL att någonlämnar en oriktig uppgift i en tulldeklaration eller i övrigt vilseleder i sambandmed tullbehandling. Förutsättningarna för påföring av tulltillägg bör i dessafall - i överensstämmelse med skattetilläggen - lämpligen utformas med eftertaxeringsrekvisitensom förebild. Den tullskyldige skall alltså ha lämnat en oriktig ellerofullständig uppgift och uppgiften skall ha föranlett eller kunnat föranledaatt tull, eller annan skatt och införselavgift undandragits staten. Prop.1985/86: 41 Om de uppgifter som dentullskyldige lämnat till ledning för tulltaxering- en är så bristfälliga att de inte kan läggas till grundför en riktig taxering utan denna måste uppskattas med stöd av 16 § TL bör tulltilläggockså kunna påföras. Jag övergår så till att behandla olovliga förfoganden m. m.över oförtullade varor. En vara, som är belagd med tull, annan skatt elleravgift behöver enligt 2 § tredje stycket TL i vissa fall inte förtullas vidinförseln. får t. ex. läggas upp på tullupplag eller tullager ellerinnehas med temporär tullfrihet utan att förtullas. I sådana fall kaninförselavgifter undandras staten genom att någon utan anmälan till tullenförfogar över varan på ett sätt som strider mot förutsättningarna förundantaget från förtullningsskyldigheten. Varor kan exempelvis föras bort fräntullupplag eller tullager eller förbrukas där. Pålagor och avgifter kan också undandrasgenom förfogande över varor, för vilka åtnjutits tullfrihet, i strid motförutsättningarna för tullfriheten. Dessa typer av undandraganden ärstraffbelagda i 4 § VSL. För motsvarande fall har också genom den förut nämndaändringen i 40 § andra stycket TL (SFS 1984:940) föreskrivits tullskyldighet.Tulltillägg bör kunna påföras i dessa fall. VSU och GTS har föreslagit att såväl muntlig som skriftligeller på annat sätt lämnad oriktig eller ofullständig uppgift skall kunnaföranleda tulltillägg. De flesta remissinstanserna har anfört att en sådanordning är olämplig med hänsyn till de tillämpningssvårigheter som kan väntasuppkomma. a. pekas pä att riskerna för missförstånd är stora, och att detkan vara svårt att i efterhand konstatera vilken uppgift som egentligenlämnats, om även muntliga meddelanden skulle kunna grunda avgiftspåföring. Liksom på den inrikes beskattningens område gäller pätullområdet den huvudregeln att underlaget för ett taxeringsbeslut skall hämtasfrån en deklaration. Såledesföreskrivs i 7 § TL att den som är tullskyldig skall, när en vara anges till förtullning, lämna en tulldeklaration till ledning för förtullningav varan, om inte GTS föreskrivit att de uppgifter som behövs för förtullning en skall lämnas i annan ordning. För den kommersiella importen gäller i huvudsak och för hemtagare alltid att den som är tullskyldig skall lämna skriftlig tulldeklaration. Till varje deklaration skall fogas fakturor och andra handlingar som behövs för förtullningen. Endast i vissa speciella fall gäller undantag frän deklarationsplikten i fråga om den kommersiella importen. Ett sådant undantag utgör postförsändelser, som inte är föremål för hemtagning. Undantag från deklarationsplikten gäller också för s. k. privatgods, dvs. varor som förs in för en enskild persons räkning, om syftet med införseln inte är att varorna skall omsättas i handeln eller i övrigt komma till yrkesmässig användning. Även för varor för vilka tullfri het medges enligt särskilda bestämmelser gäller undantag från deklara tionsplikten. I flertalet av dessa fall skall anmälan till förtullning göras genom skriftlig importanmälan, om inte tullmyndigheten i fråga anser sig kunna godta muntliga uppgifter. I praktiken godtas ofta muntligt uppgifts lämnande. Föreskrifter om dessa avsteg från deklarationsplikten finns i 24 83 § i den av GTS utfärdadetullordningen (TFS 1973: 159). föreskriftergäller även för den s. k. resandetrafiken (81 § tredje stycket 5 Prop.1985/86: 41 och 83 § tullordningen). Enligt dessa bestämmelser behöver varorsom är fria från pålagor och införselavgifter inte anges till förtullning, ochvidare får en resande, om han skall förtulla privatgods, göra detta muntligen. Avden nu lämnade redogörelsen följer att sanktionen tulltillägg i huvudsakkommer att ha avseende på den kommersiella importen, om tillämpningsområdetbegränsas till sådan import, som det skall lämnas tulldeklaration för. Dettaanser jag också vara lämpligt och ändamålsenligt. Det är beträffande denkommersiella gränstrafiken som de nuvarande sanktionsmöjligheterna ärotillräckliga. Det subjektiva rekvisitet, uppsåt eller grov oaktsamhet, hosimportörerna är ofta svårt att styrka. Flertalet kriminella importörer ärjuridiska personer och kan som sådana inte ådömas straff i egentlig bemärkelse.De förverkandepåföljder som finns för dessa fall har i praktiken inte visat sigvara tillräckligt effektiva. När det gäller privatimporten finns, som jagredan nämnt, enkla och väl fungerande sanktionsmöjligheter inom ramen för ordningsbotsystemet. Enfräga i det här sammanhanget är om tulltillägg bör kunna påföras pä den grundenatt den som är tullskyldig eftersatt sin rättelseskyldighet enligt 11 § TL. Detär alltså här fråga om fall där det kan vara ursäktligt aU uppgifter tilltullmyndigheten varit ofullständiga eller oriktiga, men felet sedermera haruppmärksammats av den tullskyldige. Rättelse skall i dessa fall ske inom tväveckor från det den tullskyldige upptäckte felaktigheten. Som jag tidigarenämnt är föreskriften sanktionerad genom en ansvarsbestämmelse i TL. VSU ochGTS har föreslagit att sanktionsavgift skall kunna påföras även i dessa fall. VSU:sförslag innebär dessutom aU fristen för anmälningsskyldigheten av upptäckta felges en annan utformning än denf n. har. Jagkan i och för sig instämma i att hotet om en sanktionsavgift skulle vara etteffektivt påtryckningsmedel för att förmå de tullskyldiga att fullgöra denrättelseskyldighet som föreskrivs i 11 § TL. Jag ser emellertid också betydandeproblem vad gäller tillämpningen av en administrativ sanktion, som direkt skallgrunda sig på överträdelser av en sådan bestämmelse som 11 § TL. Främst syftarjag på de bedömningar som måste göras huruvida och entullskyldig har blivit medveten om, att de uppgifter han lämnat till ledningför en förtullning varit oriktiga eller ofullständiga. Enligt min meningförutsätter en sådan bedömning som regel en ingående utredning, och oftafordras det dessutom ett ställningstagande till sanningshalten ellersannolikheten i den tullskyldiges uppgifter. När förhållandena är sädana att deförutsätter en bedömning av subjektiva rekvisit för att avgöra om en sanktionskall påföras eller inte bör beslutanderätten inte ligga hos en administrativmyndighet utan hos en domstol. Jag anser det inte hellervara ändamålsenligt att ändra bestämningen av rättelsefristen. En förkortning av fristen skulle inte påtagligt ändra förut sättningarna för en bedömning av om det finns grund för aU påföra tull tillägg. Om fristen i stället begränsades till ett visst antal dagar efter deklarationens avlämnande skulle visserligen tillämpningssvärigheterna minska. Men samddigt skulle syftet med bestämmelsen till stor del gä förlorat. Enligt min mening bör därt'örett åsidosättande av rättelseskyldigheten enligt 11 § inte utgöra någonsjälvständig grund för påföring av tulltillägg. Detta innebär emellertid inteatt tulltillägg inte skulle kunna påföras i sådana fall som det här är frågaom. Grunderna för sanktionen bör dock vara de jag har beskrivit, dvs.att varan inte har anmälts till tullbehandling, att oriktiga uppgifter harlämnats i deklarationen etc. Den omständigheten att en tullskyldig befinnsutifrån objektiva utgångspunkter ha brustit i sin rättelseskyldighet får därmedbetydelse bl.a. för bedömningen av om det kan anses vara ursäktligt attriktiga och fullständiga uppgifter inte har lämnats. Mitt förslag:Tulltillägg skall påföras om den oriktiga eller ofullständiga uppgiften ledertill för låg tull, annan skatt eller avgift, och uppgiften är att hänföra tilluppgift i sak. En uppgift om en varas nummer enligt tulltaxan eller enligtstatistisk varuförteckning är att anse som en uppgift i sak. Däremot skalltulltillägg inte påföras om avvikelsen avser bedömning av yrkande, såsom ifråga om yrkad förmånsbehandling, anspråk pä tullbefrielse eller tullnedsättningeller i fråga om skäligheten av en uppskattning eller värdering. VSU:sförslag och GTS:s förslag: GTS:s förslag överensstämmer med mitt. Det gör ocksåVSU:s förslag, dock med den avvikelsen att även uppgifter om en varas hänförlighettill ett visst nummer i tulltaxan eller i statistisk varuförteckning skallkunna bedömas som yrkande under förutsättning att detta klart tillkännages ideklarationen. Remissinstanserna:Nästan alla remissinstanser tillstyrker GTS:s förslag eller lämnar det utanerinran. Kammarrätten i avstyrker förslaget, medan hovrätten förVästra förordar VSU:s förslag. Skälen för mitt förslag:Som jag nämnt finns ett stort behov av en administrativ sanktion för att kunnaupprätthålla en fungerande ordning för tullproceduren. Sanktionen skallmotverka underdebiteringar. När det gäller tullar och punktskatter, som skallbetalas till , leder för lågt angivna varuvärden till förluster förstaten i form av undandragna tullar och andra skatter. Detsamma är förhållandetom en importör som inte är registrerad för mervärdeskatt underlåter attdeklarera införseln av en mervärdeskatteplik-tig vara eller uppger för lågtvärde på varan. Om emellertid importören är registrerad för mervärdeskatt ochhar rätt till avdrag såsom för ingående mervärdeskatt för den skatt som belöperpå de importerade varorna är det närmast fråga om en ränte- ochlikviditetsvinst för importören och inte om en definitiv skattevinst. Denmervärdeskatt som har debiterats av fär dras av när importören görnästa redovisning av mervärdeskatt till . Det förhållandet attmervärdeskatt i fall som detta inte alls inbetalats eller inbetalats tilltullverket med för lågt belopp leder i sig inte till att för låg skatt kommeratt erläggas av den slutlige konsumenten av varan.Ett för lågt deklarerat tullvärde medför alltså inte utan vidare ett för Prop.1985/86: 41 lågt totalt uttag av mervärdeskatt. Detkan mot bakgrund härav ifrågasättas om undanhållen import eller för lågtangivna varuvärden i mervärdeskatteregistrerade importörers deklarationer börföranleda tulltillägg. När det gäller den inrikes beskattningen påförsskattetillägg oavsett om den skatt som t. ex. en varuleverantör har undanhållitär avdragsgill som ingående skatt hos köparen eller inte. Även om någotslutligt skattebortfall inte uppkommer så kan de tull- och skattskyldiga uppnåvissa orättmätiga fördelar i likviditetshänseende genom att undanhålla importeller deklarera för låga varuvärden. Dessutom kan självfallet en bristandeskatteredovisning i ett led fortsättas genom de olika leden. Därigenomåstadkoms en krympning av verksamheten och skapas utrymme för en skattefrikonsumtion. Att undanta sådana undandraganden från tulltillägg skulle enligtmin mening påtagligt förringa syftet med sanktionen. Intresset frånrättvisesynpunkt att importörerna behandlas lika skulle inte heller kunnaupprätthällas. Jag förordar därför att tulltillägg påförs även mervärdeskatteregistreradeimportörer på grund av att viss import inte redovisats eller att för lågtangivna varuvärden angetts till ledning för fastställande av mervärdeskatt, somskall betalas till . Ienlighet med vad jag sagt bör alltså tulltillägg kunna påföras en tullskyldig,som har lämnat oriktig eller ofullständig uppgift dll ledning för entulltaxering och tullmyndigheten med avvikelse från uppgiften tar ut tull,annan skatt eller införselavgift med ett högre belopp. Att tullmyndigheten avvikerfrån de uppgifter som lämnas innebär dock inte, enligt min mening, att tulkilläggutan vidare skall påföras. Bortsett från att felet kan vara ursäktligt kannämligen avvikelsen bero pä en bedömning av ett yrkande eller en värdering ochi sådana fall bör tulltillägg - i likhet med vad som gäller för skattetillägg -inte utgå. Såledesföreskrivs i fråga om skattetilläggen, i 116 i § andra stycket taxeringslagen(1956:623), att fillägg inte skall utgå i den mån en avvikelse avser bedömningav ett yrkande i ett skriftligt meddelande, såsom när det gäller yrkat avdrageller värde av naturaförmån eller tillgång, och avvikelsen inte gäller uppgifti sak. I förarbetena till bestämmelsen (prop. 1971:10 s. 269) uttalardepartementschefen angående förutsättningarna för att en lämnad uppgift skallvara att bedöma som ett yrkande, att det skall vara fråga om ett "öppetyrkande", som grundar sig på en skönsmässig värdering. Om grunden inte ären skönsmässig värdering utan en oriktig sakuppgift skulle uppgiften däremotinte kunna bedömas som ett yrkande. Befrielseregeln i taxeringslagen omfattaremellertid även fall, där avvikelsen avser den rättsliga bedömningen, huruvidaskattelagarna medger avdrag för ifrågavarande ändamål. Bestämmelser motsvarande116 i § taxeringslagen finns också i mervärdeskattelagen (64 d § andrastycket) och i lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter (7 kap. 4 §andra stycket). Även för tullområdet ärdet så att vissa uppgifter som lämnas till ledning för tulltaxering kan vara grundade pä uppskattningar och värderingar och inte på sakuppgifter. Avvikelser från sådana uppgifter bör inte föranleda tulltillägg. Uppgifter som får anses ha karaktär av yrkanden i denna me- 27 Prop.1985/86: 41 ning förekommer dock sannolikt i mindre omfattning inom tullområdetän på den inrikes beskattningens område. När tull tas ut efter varans värde fastställstullvärdet med ledning av föreskrifterna i förordningen (1980:749) omtullvärde. I de flesta fall torde det därvid inte finnas utrymme för skönsmässigauppskattningar av värdet. I viss utsträckning kan emellertid detta vara fallet.Jag syftar bl. a. på tullvärdeberäkningar efter skälig grund (7 kap.) ochvärdebestämningar av skadade varor (9 kap. 2 §). Enligt principen attadministrativa sanktioner inte bör förekomma när det är fräga om öppet angivnabedömningar av uppskattningar eller värderingar bör tulltillägg inte påförasnär avvikelsen gäller en värdeangivelse som grundar sig på en skönsmässigvärdering. Hit hör, förutom de nämnda fallen, yrkande om förmånsbehandlingoch anspråk pä befrielse eller tullnedsättning. Närdet gäller felaktigt angivna tulltaxenummer eller statistiska nummer anser jagdäremot inte denna princip vara tilllämplig. Klassificeringen bör enligt minmening ses som en uppgift i sak. Ståndpunkten får anses ha stöd idepartementschefens uttalanden i förarbetena till TL (prop. 1972: 110 s. 78 Oom att fullständig deklaration bör krävas och att straffansvar kan följa viduppsåt eller grov oaktsamhet. Denna utgångspunkt torde också ha varitförutsättningen för hemtagarnas rätt att i princip förfoga över de hemtagna varorna,innan granskat tulldeklarationerna och haft tillfälle att genomiakttagelser av varorna pröva klassificeringens riktighet. Ävenom uppgifter om tulltaxenummer eller statistiska nummer skall betraktas somsakuppgifter måste, såsom också framhållits i förarbetena tilltullagstiftningen, hänsyn tas till att angivandet av tullpositioner kaninnefatta svårigheter, som kan vara vanskliga att bemästra, ibland t. o. m. förexpertis. Å andra sidan skall dessa problem inte överbetonas. Dels torde devara förhållandevis få. Den samlade importen utgörs till avupprepad import. Dels finns det i tullagstiftningen handlingsalternativ sominnebär att svårigheterna kan undvikas. Sålunda kan enligt 8 § TL entullmyndighet befria en tullskyldig från att ange klassificeringsnummer motatt denne i stället lämnar andra uppgifter om varan som behövs för förtullningen.Vidare kan förhandsbesked om klassificeringen lämnas enligt 29 § TL. Frågor omklassificering besvaras också inom ramen för allmännaupplysningsverksamhet. Om till detta läggs en möjlighet att i enlighet medförslaget underlåta påföring av tulltillägg i ursäktliga fall, anser jag detbefogat att ha en administrauv sanktion mot oriktigheter i fråga omklassificeringsuppgifter. Jagvill emellertid peka pä en omständighet som enligt min mening åtminstoneövergångsvis kan komma att tala för särskild varsamhet med att påföratulltillägg på tullskyldiga, som anger orätt tulltaxenummer eller statistisktnummer. Jag syftar på den övergång till en ny internationell tullnomenklaturmed varuförteckning, som förbereds, det s.k. . Sverigesanslutning till denna nya nomenklatur kan bli aktuell . Mittförslag: Tulltillägget skall vara av den tull, annan skatt ochinförselavgift som undandragits eller skulle ha undandragits om inteförhållandena uppmärksammats. VSU:sförslag och GTS:s förslag: GTS:s förslag överensstämmer med mitt. Enligt VSU:sförslag skall tillägget vara lika stort som den tull, annan skatt och avgiftsom kan tas ut för varan, eller som den tullförmån som den tullskyldige gårmiste om. Kan avsikt att undandra tull, annan skatt eller avgift inte anses haförelegat skall enligt VSU:s förslag tillägget vara hälften av detta belopp. Remissinstanserna:Nära nog alla remissinstanser har tillstyrkt GTS:s förslag eller lämnat detutan erinran. har med instämmande av LO framhållitatt den föreslagna nivån är för låg för att ge önskad preventiv effekt. har ifrågasatt om inte nivån bör vara högre. Skälenför mitt förslag: Den procentsats jag har föreslagit för tulltilläggen överensstämmermed vad som gäller i fråga om motsvarande skattetillägg, dvs. enligtmervärdeskattelagen och lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter.Enhetlighet bör råda i fråga om nivån. VSU:s förslag grundar sig bl. a. påtidigare gällande bestämmelser om skattetillägg. Dessutom förutsätter förslagetatt den beslutande myndigheten gör en bedömning av, huruvida avsikt attundandra tull m. m. förelegat.