prop · G9037 · 1985-12-31 00:00:00 — , auktoriserade revisorer och Svenska revisorssamfundel tillstyrkeralt ändring sker beträffande aktiebolag, uttalar därvid att auktorisalionoch godkännande för en revisor får anses borga för alt revisorn ägertillräcklig kännedom om svenska förhållanden. , och anser att förslaget om ändring i försäkringsrö relselagen bör genomföras även om ger ut tryck för viss tveksamhet belräffande kassaslyrelserna, dä dessa i fredstid svarar för viss beredskapsplanering. Föreningen auktoriserade revisorer tillstyrker reservationslöst ändringarna i lagen om bankrörelse, försäk ringsrörelselagen och lagen om årsredovisning m.m, i vissa företag. Bank- 42 inspektionen och anser, liksom i tidigare avsnitt redovisatsbeträffande sparbanker och jordbrukskasserörelser, att etl ge- ,Prop.1985/86: 7 nomförande av förslaget om ändring i lagen om bankrörelse bör vänta lilldess banklagsulredningen avgett sitt belänkande. Kommerskollegiumpåpekar atl del är skillnad mellan den prövning som görs vid auktorisalion ochgodkännande och den som görs vid etl förelags ansökan att få anlita visstföretag (se avsniti 3.3) samt anför. Kollegietvill härvidlag erinra dels om aU en revisor har rätt att fä del av allauppgifter och handlingar han behöver för sin granskning, dels om atl justitieministerni prop. 1983/84:184 uttalat alt det i vissa nyckelföretag inom krigsmaterielindustrinär önskvärt all även fortsättningsvis kunna kontrollera avvikelser från detgrundläggande kravet ,på svenskt medborgarskap och svensk bosättning.Kollegiet föreslår att man på revisorsområ-del knyter an lill en reglering avdet slag som föreslås i propositionen. Som huvudregel bör således kunna gälla aUauktoriserad eller godkänd revisor kan utses i aktiebolag utan prövning avmedborgarskap och bosättning. Dock bör finnas en möjlighel för regeringen ellerviss myndighet att för särskilda fall föreskriva sådan prövning. För övrigasammanslutningar -ekonomiska föreningar och liknande samt andra företag änaktiebolag -torde del däremot räcka med den prövning som sker av vaije enskild revisor.För dessa finner således kollegiet atl undanlag från medborgarskapskravet kangöras. SAFanser att utländska medborgare skall kunna vara styrelseledamöter och VD isvenska aktiebolag. SAF har härvid anfört att medborgarskap inte bör tillåtasfungera som hinder för internationell handel och internationellt företagandeoch att det är särskilt viktigt atl multinationella företag inte hindras utövaerforderlig kontroll och styrning av sina dotterbolag. LOanser att löntagarrepresentanterna i akliebolagsslyrelserna inte skall behövavara svenska medborgare och anför som skäl härför: "Dessa styrelseledamöterhar genom demokratiskt förfarande blivit utsedda av de anställda. Härigenom harsåväl förtroende som ev. vandel prövats indirekt. Någon ytterligare prövning idispensförfarande kan inte anses vara påkallad." TCO stödjer delvis LO:suppfattning då man hävdar alt dispens från medborgarskapskravet generellt börges belräffande löntagarrepresentanter. 3.5 8 och 12 kap. (se betänkandet3.2.1-3.2.2 och 10.2.7) Sveahovrätt tillstyrker förslagen och uttalar beträffande advokater att det är avvikt att ad vokal valet blir sä fritt som möjligl. Hovrätten beaktar ocksä attalla advokater även fortsättningsvis kommer att ha svensk juridisk examen. -Hovrätten föreslär dock vissa redaktionella ändringar i förslaget till nylydelse av 8 kap. 7 § sista stycket . Av övriga remissinstanserhar endast Svenska försäkringsbolags riksför bund uttalat direkt stöd för dessa förslag. Det måste dock beaktas härvid att exempelvis JK och JO har förklarat sig inte ha några erinringar mol de förslag de inte uttryckligen avstyrkt. Prop.1985/86:7 Förslaget avstyrks av kammarrätteni , , , och länsåklagannyndigheterna iMalmöhus och . Kammarrätten förklarar att advokaterna har encentral roll i det svenska rättsväsendet och för det förtroende det åtnjuter.För att tillmötesgå det behov som i något enstaka fall kan finnas att låta enutlänning få bedriva advokatverksamhet här ifrågasätter kammarrätten om maninte borde införa en regel i , enligt vilken regeringen kan gedispens från kravet pä svenskt medborgarskap. RÅ påpekar att det ärförhållandevis lätt att förvärva svenskt medborgarskap och alt det krav på godförtrogenhet med specifikt svenska rättsliga förhållanden som krävs för att bliadvokat inte torde kunna uppfyllas än som erfordras förvinnande av svenskt medborgarskap. RÅ hänvisar också till de skäl DU självanför mot att häva kravet på svenskt medborgarskap för advokater.Advokatsamfundet förutskickar att man, när den arbetsgrupp som sysslar medfrågan om svenskt medborgarskap för advokater inom samfundet slutfört sittarbete, kan komma alt föreslå att slyrelsen för samfundet medges möjlighet atllämna dispens från såväl kravel pä svenskt medborgarskap som kravel på hemvistinom riket. Det skäl utredningen anfört för genomförande av denföreslagna förändringen är enligt samfundets mening inte tillräckligt. Väl kandet i enskilda fall finnas goda skäl för atl medge att personer som saknarsvenskt medborgarskap vinner inträde i samfundet, men det bör prövas avsamfundets styrelse i vatje enskilt fall genom att styrelsen har möjlighet attmedge dispens från kravet på svenskt medborgarskap. En sådan ordning skullemedföra ait det syfte med förslaget som framförts i betänkandet uppnås.Samfundet har uppmärksammat att enligt förslaget skall vissa uppdrag som oftautförs av advokater, l.ex. del som likvidaior i handelsbolag, fortsättningsvisvara förbehållet svensk medborgare om inte kommerskollegium medger annat. Detter sig enligt samfundets mening märkligt att diskrimineringsutredningenföreslär att kravet på svenskt medborgarskap för alt vinna inträde i samfundet ,med bibehållande av kravet på svenskt medborgarskap för den som inneharuppdrag som ofta utförs av advokater: samfundets uppfattning bör, ompersoner utan svenskt medborgarskap tillåts vinna inträde i samfundet, frågorav detta slag lösas på så sätt att den som är advokat har, oberoende avmedborgarskap, behörighet att utföra uppdrag l.ex. som likvidator ihandelsbolag. Vidare vill samfundet ifrågasätta det lämpliga i atl från svensksida ensidigt kravet på svenskt medborgarskap för den som önskar vinnainträde i landets advokatorganisation. Det kan i sammanhanget konstaleras altde nordiska ländernas advokatorganisalioner har ovillkorliga krav i hithörandeavseenden. Även svenska advokater med internationell inriktning torde ha visstintresse av att kunna antas som ledamöter av utländska advokatorganisalioner.Detta problem kommer emellertid inte atl ställas på sin spels om kravet påsvenskt medborgarskap för den som söker inträde i samfundet görs dispensabelt. 3.6 Mäklareförordningen (1893:51 s. Doch kungörelsen Prop. 1985/86:7 (1913: 380) om rätt för den som är bosatt i utlandet att giva eller medverka i offentlig föreställning m. m. i (se betänkandet 3.23 och 3.25 samt 10.2.8) och tillstyrkerförslaget beträffande mäklare. Ingen remissinstans har uttalat sig direkt omförslaget beträffande offentliga tillställningar. 3.7 (se betänkandet 5.1 och 10.3.1.1) RÅ samt , ochSödertälje kommuner tillstyrker förslaget medan , kammarrätten iJönköping och länsåklagaren i ställer sig negativa. I alllväsentligt åberopar de remissinstanser som ställt sig positiva de skäl utredningenanfört. anser att lagutskottets uttalande ibetänkandet LU 1974:38 s.63, atl en överförmyndare har en viktigmyndighetsutövande funktion och att hans krävande uppgifter förutsätter godainsikter i svensk rätt och svensk förvaltning, alltjämt äger giltighet ochmotiverar att överförmyndare och ledamot av överförmyndarnämnd bör varasvenska medborgare. Kammarrätten i motiverar sill ställningstagandemed det nära sambandet mellan överförmyndare och överförmyndarnämnd å ena sidanoch den rättsvårdande verksamheten å andra sidan. 3.8 Polisinstruktionen (1972:511) samt DU: s inställningbeträffande nämndemän i allmänna domstolar, allmänna förvaltningsdomstolar ochförsäkringsdomstolar, juryman i tryckfrihetsmål och radioansvarighetsmål,ledamot i och god man ifastighetsbildningsmål (se betänkandet 5.3 och 10.3.1.3) Svenska kommunförfundet och Landstingsförbundettillstyrker ändringen i polisinslruklionen men erinrar om atlriksdagen vid antagande av nya polislagen tagit ställning för attkravet pä svenskt medborgarskap skall finnas kvar. JK, , RPS och avstyrker ändringbeträffande ledamöter och suppleanter i polisstyrelsen. Hovrätten, JK och RPSbetonar härvid att polisstyrelsen är ledningen för polismyndigheten och att detdärför, mot bakgrund av att polisman måste vara svensk medborgare, ter sig naturiiglalt även ledamöterna i styrelsen skall vara del. motiverar sitt ställningslagandei huvudsak med att polisstyrelsen har viktiga uppgifter inomförsvarsplaneringen. Såväl Land.stingsförbundel som anför attkravet pä svenskt medborgarskap beträffande nämndemän, jurymän och god man i fastighetsbildningsmyndighet bör slopas medan JK, som också uttalar sig i denna fråga, betonar vikten av att dessa uppdrag även fortsättningsvis förbehålls svenska medborgare. Prop.1985/86:7 3.9 Förordningen (1975: 517) med instruktion för bostadsdomstolen, rättshjälpslagen (1972:429) och lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten (se betänkandet 6.8, 6.10 och 6.12 samt 10.3.2.1-10.3.2.2) Sveahovrätt, kammarrätten i och avstyrker att kravel päsvenskt medborgarskap tas bort för sekreterare i bostadsdomslolen ochföredragande i patentbesvärsrätten och gör gällande att samma krav bör gällaför dessa befattningshavare som för notarier och fiskaler vid de allmännadomstolarna och förvaltningsdomstolarna. anför ytterligare i stället bör införa sådana krav även för sekreterare i arbetsdomstolenoch , Patentbesvärsrättenuttalar viss tveksamhet beträffande ändringsförslaget om föredragande i dennarätt men förklarar att man inte vill motsäna sig ändringen, bl, a. därför alldel därigenom skulle bli möjligt att i speciella fall utnyttja framståendeutländsk teknisk expertis säsom föredragande i rätten, Räitshjälpskommiiténär positiv lill förslaget belräffande räUshjälpslagen, som dock bara bliraktuellt om den föreslagna ändringen belräffande advokater genomförs. Kommitténpåpekar ocksä att det av kommittén framlagda förslaget till ny rältshjälpslag ioch för sig täcker även DU:s förslag. 3.10 (se betänkandet 6.13 och 10.3.2.3) Kriminalvårdsstyrelsenoch RA tillstyrker förslaget om ändring beträffande ledamot iövervakningsnämnd medan förslaget avstyrks av . Hovrätten anför ifrågan. Föreden krävdes inte svenskt medborgarskap för ledamot avövervakningsnämnd. Ledamot av kriminalvårdsnämnden behöver inte vara svenskmedborgare. Dessa omständigheter lalar i viss mån för ett slopande av det kravpå svenskt medborgarskap för ledamot i övervakningsnämnd som infördes genomlagen (nr 240) om ändring i . Övervakningsnämnder -vilkas ledamöter skall ha avlagt domared - har emellertid nära anknylning tilldomstolarnas verksamhet och har själva etl slags domstolsliknande funktion.Sålunda kan övervakningsnämnd exempelvis förordna om omhändertagande ochförklara villkorligt medgiven frihet förverkad. Vad som uttalades i fråga omdomare i grundlagsberedningens betänkande (SOU 1972: 15). nämligen alt beslutsom rör enskildas rättsliga ställning skall fattas av svenska medborgare (utredningens 138), kan enligt hovrättens mening anföras till stöd även för krav på svensktmedborgarskap för övervakningsnämndernas ledamöter (jämför utredningen s 141).I den proposition som låg till grund för lagen 1983:240 har ocksä, såsomutredningen anmärkt (s90). beträffande valbar-helsbeslämmelserna hänvisats tillmolsvarande regler för nämndemän vid allmänna domstolar. 3.11 Rättegångsbalken21:5 (se betänkandet 6.17 och Prop. 1985/86: 7 10.2.3.6) hovrätt är positiv till förslaget men önskar vissaredaktionella ändringar av lagtexten, RÅ avstyrker däremot och hänvisar här främst till atl detinte kan få komma i fråga att utländska medborgare kan få uppträda i mål ombrott mot rikets säkerhet och alt det inte är lämpligl att ha två grupper avoffentliga försvarare. har uttalat att man inte har någol emotatt utländska medborgare förklaras obehöriga atl inneha uppdrag som offentligförsvarare i mål som rör rikets säkerhet, 3.12 Lagen (1983: 1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden, taxeringslagen (1956:623), fastighetstaxeringslagen (1979: 1152), lagen (1962: 381) om allmän försäkring, förordningen (1965:748) med instruktion för , lagen (1936: 567) om domkapitel, förordningen (1965: 738) med instruktion för domkapitlen, förordningen (1983: 592) med instruktion för statens elektriska inspektion och förordningen (1981: 1371) med instruktion för den statliga skoladminisirationen (se betänkandet 7.12-7.16 och 7.18-7.19 samt 10.3.3.2) första och fiärdefondstyrelserna, tillstyrker ändringen av pensionsfondens reglemente. Förstafondstyrelsen hänvisar därvid till lagrådets uttalande i prop, 198.3/84: 50 attallmänna pensionsfonden är en unikt utformad institution som inte låter sigjämställas med de förvaltningsmyndigheter som anges i grundlagen, SlIIO-FamiljejÖretagenavstyrker dock och anför att man i stället bör införa krav på svenskt medborgarskapför ledamöter i löntagarfonderna. Även är negaliv eftersomledamöterna i kommer att få handlägga ärende som rörbetydelsefullt ekonomiskt iniresse och anser också all man bör jämföra med 4kap, 2S I st, 3 lagen om offentlig anställning. Belräffandeordförande och ledamöter i taxerings- och faslighelslaxe- ringsnämnder avstyrks delta förslag av samlliga de remissinstanser som uttryckligen behandlar frågan. Således anser att förslaget ej bör genomföras eftersom taxeringsnämnderna ofta fattar beslut som på ett ingripande sätt berör enskildas ekonomiska ställning, har en domstolslik nande funktion samt då ledamöterna får kännedom om förhållanden av betydelsefullt allmänt intresse, RSV ifrågasätter lämpligheten av förslaget eftersom det i deklarationer kan framkomma uppgifter av betydelse för totalförsvaret och önskar i vart fall större tydlighet i lagstiftningen beträf fande bosältningsbegreppet. Länsslyrelsen i påpekar alt skatte- och taxeringssystemet är mycket komplicerat, atl lokalkännedom är av underordnad betydelse saml att mänga deklarationer innehåller käns liga ekonomiska fakta och alt lojalitetskonflikter gentemot och del land invandraren kommer ifrån kan uppkomma. Kammarrätten i Jönkö- 47 1985/86:7 ping anser att ändring inte bör skeeftersom taxeringsnämndernas ställning är under omprövning bl.a. av skatteförenklingskommiltén. är negativ även beträffande ändringen i lagenom allmän försäkring eftersom de aktuella ledamöterna kan komma atl fatta beslulsom berör enskilds rättsliga angelägenheter eller kan få kännedom omförhållande som berör betydelsefullt enskilt ekonomiskt intresse. är positiv till förslaget beträffandefilmcensorer men anser att det måsle föregås av elt borttagande av del godkännandekrile-riumsom är knutet till rikets säkerhet. ÖB är mer negativt inställd dä filmcensorerhar att pröva om en film kan anses olämplig med hänsyn till rikets säkerhet. , kammarrätten i samt domkapitlen iSträngnäs och avstyrker förslagen beträffande domkapitel och anför ihuvudsak att domkapitlen har myndighetsfunktion med ansvar för bl. a. folkbokföringensamt har ansvar för den kyrkokommunala beredskapsplaneringen. och SÖ avstyrker förslagen beträffandeöverinspektör vid statens elektriska inspektion respektive länsskoleinspeklörermed hänvisning till den kännedom dessa personer har och måste ha i frågor somrör rikets försvar. RFV anser att frågorna såvitt berör AP-fondstyrelsernasamt ledamöter i de allmänna försäkringskassornas styrelse, pensionsdelegeradeoch försäkringsnämnder bör prövas och beredas i elt sammanhang med utgångspunktfrån diskrimineringsutredningens, rösträtlsutredningens och kommunaldemokratiskakommitténs förslag. 3.13 Regeringsformen och länsstyrelseinstruktionen(1971:460) (se betänkandet 7.20 och 10.3.3.3) Ändringsförslagen tillstyrks i sin helhet av länsslyrelseni . beträffande ledamot av polisstyrelse och av , beträffande länsveterinärer av lantbruksstyrelsen, belräffandelänsassessor och förste länsnotarie som ej är enhetschef av iStockholms län och beträffande tjänstemän vid länsslyrelsen av . Uttalat negativa till förslagen belräffande ledamöter ilänsstyrelsernas styrelser är JK, , . , saml länsstyrelserna i och . Hovrätten anför att länsslyrel serna är myndigheter med verksamhei av sådan central betydelse i samhäl let att de kan anses i hög grad vara bärare av det svenska samhällets offentliga makt. Del är enligt hovrätten också olämpligt att ändra rege ringsformen enbart i syfte att bereda utländska medborgare möjlighet atl la plats i länsstyrelsernas styrelse. anför all styrelserna handlägger ärenden om rikets säkerhet och militära hemligheter vartill kommer att frågan bör övervägas gemensamt med övriga frågor om statliga myndig heters ledning som övervägs av verksledningskommittén. Liknande syn punkter framförs av och ovan angivna länsstyrelser. RPS anser att länsassessor och förste länsnotarie måste vara svenska medborgare eftersom de faller underpersonalkonlrollkungörelsen och nå- gon sådan egentligkontroll inte skulle kunna genomföras av uUändska Prop. 1985/86:7medborgare. JK, kammarrätten i och länsstyrelserna i ochGöteborgs och län avstyrker också beträffande dessa kategorier tjänstemänoch hänvisar härvid i huvudsak till deras centrala uppgifter inomlänsstyrelserna. JKavstyrker även belräffande länsveterinärer och länsantikvarier, vilket även länsstyrelsernai och och lån gör. i länavstyrker beträffande länsveterinärer och är tveksam såviu avserlänsantikvarier. avstyrker beträffande länsantikvarier.De skäl som åberopas i dessa avseenden är huvudsakligen hänsyn fill riketssäkerhet och även, beträffande länsveterinär, risk för lojalitetskonflikter. 3.14 Lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk domstol(se betänkandet 9.1 och 10.5.1) Sveahovrätt och RÅ tillstyrker förslaget. 1985/86:7 Bilaga 3 upprättad av i och Två förslag till lagändring, avseende lagen (1982:618) om utländskaförvärv av fast egendom m. m. 1.UTVIDGAT UNDANTAG FRÄN TILLSTÄNDSPLIKT 1enlighel med 1 § fastighetsförvärvslagen får inte konlrollsubjekt (utländskaoch vissa svenska rättssubjekt; här anmärkt) utan tillstånd för varje särskiltfall förvärva fast egendom (även tomträtt och bostadsarrende) här i landet. Undantagfrän tillsländsplikten gäller enligt 2§ punkt 4 i lagen bl. a. om förvärvarenär gift med överlåtaren. Är den ene av makarna svensk medborgare, kan alltsåden utländske maken/makan förvärva fast egendom utan förvärvstillstånd underförutsättning att den svenska makan/maken först ensam förvärvat den fastaegendomen och sedan i sin lur överlålit hela eller del av den fasta egendomentill sin utländske make/maka. Det är dock vanligt att makar, där endast den eneär svensk medborgare, gemensamt förvärvar den fasta egendomen. Eftersom denutländske makens/makans förvärv då inte sker från makan/maken, erfordrastillstånd pä vanligt sätt enligl fastighetsförvärvslagen. Vid min genomgång av100 stycken tillständsärenden (50 st avgjorda och lika många iaugusti 1984) hos härvarande länsstyrelse befanns 25 stycken ärenden avsegemensamt förvärv, där den ene var svensk medborgare. Härtill kom ytlerligare 5stycken ärenden där den utländske maken/makan ensam var förvärvare av den fastaegendomen (tomträtten). Bibehållsnuvarande ordning är det. enligt min uppfattning, påkallat alt ta fram rutinerför effektiv information till makar, där den ene är svensk medborgare, somavser att förvärva eller redan har förvärvat fast egendom. Informationen, sombör lämnas av alla som i sitt arbete sysslar med fastighetsförvärv(myndigheter, mäklare m.fl.), ger dä denna målgrupp makar upplysning om vad denbör tänka på för att ta tillvara sin räll saml undvika tidsutdräkt och onödiga koslnaderi samband med fastighelsför-värv. Konsekvenserna ur bl.a skattesynpunkt börgenomgås. Viklen av effektiv information belyses av bilagda yttrande 1984-08-15till kammarkollegiet (uteslutet här). Yttrandet illustrerar ocksä nackdelarmed nuvarande regler. Hellreän att bättra på nuvarande ordning med en vidlyftig informationsapparat - somför övrigt knappast kan förväntas fungera heltäckande -föreslår jag att manslopar kravet på förvärvslillständ ocksä i de fall där förvärvaren är giji medsvensk medborgare. Faslighelsförvärvslagens2:a§ skulle då få följande lydelse i här aktuell 50 del: "Förvärvstillståndbehövs inte- 4. om förvärvaren är gift med Prop. svenskmedborgare eller med överlåtaren " Fördelarnamed den föreslagna lagändringen är bl. a. följande: a) Ifrågavarande målgrupp makarslipper dels omgång och koslnader för förvärvslillständ dels risken förrättsförluster, tidsutdräkt och koslnader vid felval av väg för förvärv avfast egendom enligt nuvarande ordning; b) Nyssnämnt informationsbehov ochdärmed sammanhängande kostnader och besvär bortfaller; c) Antalet ansökningar om tillståndatt förvärva fast egendom kan förväntas minska med uppskattningsvis 30procent. Som vi redan konstaterat bortfaller ju då samtliga ärenden där den eneav makarna är svensk medborgare. Arbetskraftsresurser hos länsstyrelsernaavlastas hantering av onödiga ärenden och kan i stället sättas in där debehövs. d) mån den totala kostnaden i olika led för behandling av ifrågava rande förvärvstillståndsärenden översiiger expeditionsavgiften (för när varande . per ärende) innebär ärendeminskningen en ekonomisk besparing för statsverket. 2.UNDANRÖJANDE AV ETT TILLÄMPNINGSPROBLEM Ienlighet med 10 § fastighetsförvärvslagen skall förvärvslillständ - oavsett deallmänna förutsättningarna i 8 § - vägras om förvärvet avser en fritidsfastighetsom är belägen inom etl område där efterfrågan pä fritidsfastigheter är såbetydande atl på grund därav risk föreligger för en stegring avfastighetsvärdena. I detla fall krävs enligt 10 § andra stycket i lagen som särskildförutsättning för förvärvstillstånd att förvärvaren har varit svenskmedborgare eller pä annat sätt har särskild anknytning till . Lagrummetinrymmer tillämpningsproblem avseende hur begreppet "fritidsfastighet"skall tolkas. UTTRYCKET"FRITIDSFASTIGHET" I 10 § FASTIGHETSFÖRVÄRVSLAGEN Nämndaord kan dels i snäv mening tolkas som endast småhusfastighet som vidfastighetstaxering åsalts beteckningen fritidsfastighet (kod 16) dels i vidarebemärkelse småhusfastighet (färdigbildad eller under bildande) som anseslämplig för fritidsändamål. Lagrummethar enligt prop. 1981/82: 135, sid. 79. samma principiella innebörd som sinföregångare I § tredje stycket punkt 2 inskränkningslag i desslydelse enligt SFS 1975:366. (Genom den författningen infördes de skärptareglerna om förvärv av fritidsfastigheter inom områden med belydande (stor)efterfrågan. Uttrycket"fritidsfastighel" i 1 § tredje stycket punkt 2 lag har på regeringsnivå först tolkats i snäv mening, allt.så småhusfastighet som vid fastighetstaxering betecknats som fritidsfastighel (regeringens beslul , nr 1765/78). Den nuvarande regeringen har senare övergivit denna snäva tolkning i sill beslut . nr F 176/83. Prop.1985/86:7 taxerad som fritidsfasUghet, fick här av utlänning förvärvassom perma-nenlboslad. Motbakgrund av del sagda finns en risk för oenhetlig praxis mellan länsstyrelsernanär det gäller tolkningen av uttrycket "fritidsfastighet" i I0§ fastighetsförvärvslagen.Berörda tolkningsproblem torde försvinna om man ersätter ordet"fritidsfastighet" i lagrummet med uttrycket "fastighet för frilidsändamål"och i motiven till lagändringen klargör att fastigheten(småhusfastigheten), under förutsättning att den är lämplig för fritidsändamål,får förvärvas för detla ändamål oavsett om den är taxerad som fritidsfastigheteller permanentbostadsfastighet. Omvänt skulle en fastighet på motsvarandesätt få förvärvas som permanentboslad. Sammanställning av remissyttrandena över den av länsstyrelseni upprättade promemorian