prop · G9033 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86:3 med förslag till lag om hushållning med naturresurser m.m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp bifogade utdrag avregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås en lag om hushållning med naturresurser m. m.Lagförslaget innehåller följande slag av bestämmelser: Grundläggandehushållningsbeslämmelser som till övervägande del motsvarar 9 §byggnadsstadgan och nuvarande s. k. verksamhetsanknutna rikt linjer i denfysiska riksplaneringen. Hushållningsbestämmelsersom ersätter de s. k. geografiska riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. Bestämmelsersom ersätter 136a§ byggnadslagen om regeringsprövning av vissaindustrianläggningar m. m. Bestämmelsersom reglerar uppgifterna för och ansvarsfördelningen mellan statligamyndigheter och kommunerna vid tillämpningen av den nya lagen. Hushållningsbestämmelsernaär avsedda att tillämpas vid planläggning och prövning av lov enligt den nyaplan- och bygglagen samt i mål och ärenden enligt vattenlagen,miljöskyddslagen, naturvårdslagen, lagen om vissa torvfyndigheter, väglagen,lagen innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar och lagen omvissa rörledningar. Lagenom hushållning med naturresurser m. m. föreslås träda i kraft vid sammatidpunkt som , dvs. 1 1985/86. 1985/86:3 Propositionens lagförslag Förslag till Lag om hushållningmed naturresurser m. m. 1 § Marken, vattnet och denfysiska miljön i övrigt skall användas så att en från ekologisk, social ochsamhällsekonomisk synpunkt god hushållning främjas. 2 § Bestämmelserna i 2 och 3 kap.skall tillämpas enligt vad som är föreskrivet i (0000:000),vattenlagen (1983:291), miljöskyddslagen (1969:387), naturvårdslagen(1964:822), lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter, väglagen (1971:948),lagen (1902:71 s.l) innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningaroch lagen (1978:160) om vissa rörledningar. 1 § Mark-och vattenområden skallanvändas för det eller de ändamål för vilka områdena är mest lämpade med hänsyntill beskaffenhet och läge samt föreliggande behov. Företräde skall ges sådananvändning som medför en från allmän synpunkt god hushållning. 2 § Stora mark- och vattenområdensom inte alls eller endast obetydligt är påverkade av exploateringsföretageller andra ingrepp i miljön skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder somkan påtagligt påverka områdenas karaktär. 3 § Mark- och vattenområden somär särskilt känsliga från ekologisk synpunkt skall så långt möjligt skyddas motåtgärder som kan skada naturmiljön. 4 § Brukningsvärd jordbruksmarkfår tas i anspråk för bebyggelse eller anläggningar endast om det behövs föratt tillgodose väsentliga samhällsintressen och detta behov inte kantillgodoses på ett från allmän synpunkt tillfredsställande sätt genom att annanmark tas i anspråk. Skogsmarksom har betydelse för skogsnäringen skall så långt möjligt skyddas mot åtgärdersom kan påtagligt försvåra ett rationellt skogsbruk. 5 §Mark- och vattenområden som har betydelse för rennäringen eller yrkesfisket eller för vattenbruk skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra näringarnas bedrivande. Områdensom är av riksintresse för rennäringen eller yrkesfisket skall skyddas motåtgärder som avses i första stycket. 6 §Mark- och vattenområden som har betydelse från allmän synpunkt på grund av områdenas naturvärden eller kulturvärden eller med hänsyn till friluftslivet skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtag- ligtskada natur- eller kulturmiljön. Behovet av områden för friluftsliv i Prop.1985/86:3 närheten av tätorter skall särskilt beaktas. Områdensom är av riksintresse för naturvården, kulturminnesvärden eller friluftslivetskall skyddas mot åtgärder som avses i första stycket. 7 §Mark- och vattenområden som innehåller värdefulla ämnen eller material skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra utvinningen av dessa. Områdensom innehåller fyndigheter av ämnen eller material som är av riksintresse skallskyddas mot åtgärder som avses i första stycket. 8 §Mark- och vattenområden som är särskilt lämpliga för anläggningar för industriell produktion, energiproduktion, energidistribution, kommuni kationer, vattenförsörjning eller avfallshantering skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra tillkomsten eller utnytt jandet av sådana anläggningar. Områdensom är av riksintresse för anläggningar som avses i första stycket skallskyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra tillkomsten eller utnyttjandetav anläggningarna. 9 §Mark- och vattenområden som har betydelse för totalförsvaret skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt motverka total försvarets intressen. Områdensom är av riksintresse på grund av att de behövs för totalförsvaretsanläggningar skall skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra tillkomsteneller utnyttjandet av anläggningarna. 10 §Om ett område enligt 5-8 §§ är av riksintresse för flera oförenliga ändamål, skall företräde ges åt det eller de ändamål som på lämpligaste sätt främjar en långsiktig hushållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Behövs området eller en del av detta för en anläggning för totalförsvaret skall försvarsintresset ges företräde. Beslutmed stöd av första stycket får inte strida mot hushållningsbestämmelserna i 3kap. Särskilda hushållningsbestämmelser för vissa områden i landet 1 §De områden som anges i 2-6§§ är, med hänsyn till de natur- och kulturvärden som finns i områdena, i sin helhet av riksintresse. och andra ingrepp i miljön får komma till stånd i dessa områ den endast om hinder inte möter enligt 2-6S§ och om det kan ske på ett sätt som inte påtagligt skadar områdenas natur- och kulturvärden. Bestämmelsernai detta kapitel utgör inte hinder för utvecklingen av befintliga tätorter ellerav det lokala näringslivet eller för utförandet av anläggningar som behövs förtotalförsvaret. Om det finns särskilda skäl utgör bestämmelserna inte hellerhinder för anläggningar för utvinning av sådana fyndigheter av ämnen ellermaterial som avses i 2 kap. 7§ andra stycket. 2 §Inom följande områden skall turismens och friluftslivets, främst det rörliga friluftslivets, intressen särskilt beaktas vid bedömningen av tillåt ligheten av exploateringsföretag eller andra ingrepp i miljön: Kustområdetoch skärgården i från mot till Kustområdet iHalland 1985/86: 3 Kullabergoch med angränsande kustområden Kustområdeti från Örnahusen söder om till Kustområdenaoch skärgårdarna i och från till Arkösund Kustområdenaoch skärgårdarna i och från till ochSingö Kustområdetoch skärgården i från Storfjärden vid tillSkagsudde Kustområdetoch skärgården i från BondöQärden till riks-gränsen mot Sjö-och åslandskapet vid Romeleåsen i Åsnenmed öar och strandområden och områdena söder därom utmed och vid sjönMien till och Listerlandet Vänernmed öar och strandområden Vätternmed öar och strandområden Tivedenmed områdena vid sjön och sjön samt området utmed mellanKarlsborg och OmrådetDalsland-Nordmarken från och sjön vid till sjösystemetfrån i söder till och Östervallskog i norr Fryksdalenfrån till samt området utmed övre delen av inom Mälarenmed öar och strandområden OmrådetMalingsbo-Kloten mellan Stora, , och Siljanoch med öar och strandområden samt området utmed , sjön med området söder därom över Gulleråsen och till Områdetutmed Ljusnan frän till Fjällvärldenfrån i söder till med undantag för defjällområden som anges i 5 §. 3 § Inom kustområdena ochskärgårdarna i från gränsen mot till , i ochÖstergötland från Simpevarp till Arkösund och i från Storfjärdenvid till samt på får anläggningar somavses i 4 kap. 1 § första stycket inte komma till stånd. 4 § Inom kustområdena ochskärgårdarna från BroQorden till Simpevarp och från Arkösund till Forsmark,utmed , på Östergarn och Storsudret på samt på fårfritidsbebyggelse komma till stånd endast i form av koriipletteringar tillbefintlig bebyggelse. Om det finns särskilda skäl får dock annanfritidsbebyggelse komma till stånd, företrädesvis sådan som tillgodoser detrörliga friluftslivets behov eller avser enkla fritidshus i närheten av destora tätortsregionerna. Anläggningarsom avses i 4 kap. 1 § första stycket får komma till stånd endast på platserdär anläggningar av sådant slag redan finns. 5 §Inom fjällområdena Långfjället-Rogen, Sylarna-Helags, Skäckerfjäl- len. , , Frostviken-BorgaQällen, Marsfjällen-Var- 4 doQällen, , Tärna-Vindelflällen, Sarek-Mavas, Kebnekaise- , Rostu ochPessinki får bebyggelse och anläggningar komma till stånd endast om det behövsför rennäringen, den bofasta befolkningen, den vetenskapliga forskningen ellerdet rörliga friluftslivet. Andra åtgärder inom områdena får vidtas endast omdet kan ske utan att områdenas karaktär påverkas. 6§ Vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamäl får inteutföras i följande vattenområden: Västerdalälvenuppströms Hummelforsen och uppströms Trängslet uppströmsStorsjön ,Ammersån uppströms Överammer, Storån-Damman samt Hårkan uppströms , Storån uppströms Klumpvattnet, , Saxån,Ransarån uppströms Ransarn samt Vojmån uppströms Tärnaån,Girjesån och Juktån uppströms Fjosoken källflödena uppströms Sädvajaure respektive Riebnes uppströms Akkajaure, uppströms Skalka och Tjaktjajauresamt Rörån-Li vasälven. Vattenkraftverk samtvattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål får inte hellerutföras i följande älvsträckor: sträckan mellan Kärrbackstrandoch Edebäck nedströms samt sträckanmellan bruk och sträckan mellan och samt sträckanmellan Laforsen och Malmyrströmmen Tärnaforsen mellan och . Förstaoch andra styckena gäller inte vattenföretag som förorsakar endast obetydligmiljöpåverkan. Tillåtlighetsprövning av industrianläggningar m. m. 1§ Följande slag av nya anläggningar får inte utföras utan tillstånd avregeringen: 1. järn- och stålverk, metallverkoch ferrolegeringsverk, 2. massafabriker och pappersbruk, 3. fabriker för raffinering avråolja eller för tung petrokemisk produktion. 1985/86: 3 4.fabriker för framställning av baskemikalier eller gödselmedel. 5. cementfabriker, 6. anläggningar för kärntekniskverksamhet som prövas av regeringen enligt lagen (1984:3) om kärntekniskverksamhet samt anläggningar för att bryta uranhaltigt material eller andraämnen som kan användas för framställning av kärnbränsle, 7. anläggningar för eldning medfossilt bränsle om anläggningen har en tillförd effekt om , 8. anläggningar för att utvinnaämnen eller material inom de områden som anges i 3 kap. 5§. Tillståndav regeringen krävs även för att bygga plattformar som är avsedda att användasvid utvinning av olja eller gas inom havsområden och för att ankra ellerförtöja sådana plattformar för reparation, ombyggnad eller av annan anledning. 2 §Om en anläggning eller en åtgärd, som inte omfattas av kravet på tillstånd enligt 1 §, kan antas få betydande omfattning eller bli av ingripan de beskaffenhet, får regeringen i ett visst fall besluta att anläggningen eller åtgärden inte får utföras utan tillstånd enligt detta kapitel. Statligamyndigheter som får kännedom om anläggningar och åtgärder som avses i förstastycket skall underrätta regeringen om detta. 3 STillstånd enligt 1 eller 2§ får lämnas om hinder inte möter på grund av bestämmelserna i 2 eller 3 kap. eller med hänsyn till andra allmänna planeringssynpunkter och om kommunfullmäktige har tillstyrkt att till stånd lämnas. Omdet från nationell synpunkt är synnerligen angeläget att en viss anläggningkommer till stånd inbm landet och om ingen annan i tekniskt, ekonomiskt ellerannat hänseende lämpligare plats för anläggningen har stått att finna än densom ansökningen avser, får dock regeringen lämna tillstånd även omkommunfullmäktige inte har tillstyrkt detta. 4 § Om det finns särskilda skäl,får regeringen i ett visst fall medge undantag från kravet på tillstånd enligtI §. 5 § Tillstånd enligt 1 eller 2§får förenas med villkor för att tillgodose allmänna intressen och görasberoende av att saken fullföljs genom ansökan om prövning enligtmiljöskyddslagen (1969: 387). 6 § Till böter eller fängelse ihögst skall den dömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. påbörjar en anläggning ellervidtar någon annan åtgärd som anges i I § utan att regeringen har meddelattillstånd eller medgett undantag från kravet på tillstånd, 2. påbörjar eller fortsätterutförandet av en anläggning eller en åtgärd sedan regeringen enligt 2 § harbeslutat att anläggningen eller åtgärden inte får utföras utan tillstånd, eller 3. inte rättar sig efter ettvillkor eller en föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av dettakapitel, om överträdelsen inte är ringa. Myndigheternas uppgifter, ansvarsfördelning m. m. 1 §Varje myndighet som skall tillämpa denna la(g skall se till att sådana planerenligt (0000:000) och sådant planeringsunderlag sombelyser hushållningsfrågan finns tillgängliga i målet eller ärendet. Om myndigheten begär det,är kommunen skyldig att tillhandahålla Prop. 1985/86: 3 planer enligt plan-och bygglagen samt planeringsunderlaget till dessa. Länsstyrelsenskall ställa samman utredningar, program och annat planeringsunderlag som harbetydelse för hushållningen med naturresurser i länet och som finns hosstatliga myndigheter. är skyldig att på begäran tillhandahållasådant planeringsunderlag åt kommuner och myndigheter som skall tillämpa dennalag. 2 § Regeringen får i visst fallbesluta att en eller flera kommuner skall redovisa till regeringen eller någonannan myndighet hur kommunen i sin planering enligt (0000:000) avser att tillgodose ett intresse som rör hushållningen med naturresurser.Statliga myndigheter skall anmäla till regeringen om det uppkommer behov avsådan redovisning. 3 § har tillsyn ilänet över hushållningen, med naturresurser och efterlevnaden av vad somföreskrivs i eller beslutas med stöd av Decentrala förvaltningsmyndigheterna har var och en inom sitt verksamhetsområdeuppsikt över hushållningen med naturresurser. har den allmännauppsikten över hushållningen med naturresurser. Dennalag träder i kraft den . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , ,, , , , , Thunborg Proposition med förslag till lag om hushållning mednaturresurser m. m. Regeringenbeslöt detta år att genom proposition föreslå att antaett förslag till ny plan- och bygglag (PBL). Förslaget, som har granskats avlagrådet, har som ett av sina viktigaste syften att decentralisera ansvaretför planläggning och för den lokala miljön till kommunerna. Förslaget innebär idet avseendet att kommunala planer för bebyggelseutveckling och användning avmark- och vattenområden normalt skall bli gällande genom kommunens beslut attanta planen. Staten skall kunna ingripa mot kommunala planer endast om vissa ilagen angivna intressen inte blivit tillgodosedda. De intressen som därvidåsyftas är främst sådana s. k. riksintressen beträffande mark- ochvattenområdens användning som omfattas av riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen. PBL-förslaget förutsätter att dessa statliga intressenpreciseras genom lagbestämmelser. Enlagreglering av riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen förutsattes redanvid behandlingen av prop. 1972: 111 om hushållning med mark och vatten.Civilutskottet (CU 1972: 35) hänvisade därvid till det då pågåendeutredningsarbetet inom den s. k. bygglagutredningen. Därefter har en lagregleringföreslagits eller förutsatts i flera olika sammanhang av såväl regeringen somriksdagen. Imotion 1981/82:1921 av m.fl. om naturvården uttalas bl. a. attregeringen bör låta göra en utvärdering av det omfattande utredningsarbete rörandenaturresurser som pågår. Vidare förordas att den fysiska riksplaneringen, medutredningsmaterialet om naturresurserna som grund, bör utvidgas till attomfatta också de naturresurser som inte behandlas i riksplaneringen.Enligt motionen bör regeringen låta utreda frågan om behovet av en särskildlagstiftning för att värna om naturresurserna. anförde isitt utlåtande (JoU 1982/83:4) bl. a. att det finns skäl att utreda behovet aven övergripande lagreglering om hushållning med naturresurser och hemställdeatt skulle ge regeringen detta tillkänna. beslöt i enlighetmed utskottets hemställan (rskr 38). Motbakgrund av de nu angivna omständigheterna upprättades i början Prop. 1985/86:3 av inom - efter samråd med jordbruksdepartementetoch övriga berörda departement - en promemoria (Ds Bo 1984: 3) med förslag tilllag om hushållning med naturresurser m. m. samt förslag till ändringar lagar som är av betydelse i sammanhanget. Pågrundval av förslaget i promemorian beslutade regeringen den 6 december 1984att remittera ett förslag till lag om hushållning med naturresurser m.m. (NRL)till lagrådet. Lagrådet avlämnade sitt yttrande överlagförslaget. Jagvill nu ta upp förslaget till NRL, Förslaget omfattar frågor som berör fleradepartements ansvarsområden och jag har i de skilda frågorna samrått medberörda statsråd. Jag vill här erinra om att regeringen genom beslut den 25april och har remitterat förslag till följdlag-stiftning tillPBL och NRL till lagrådet. Så snart yttrande från lagrådet över dessa remisserföreligger avser jag att återkomma till regeringen med förslag till propositioni följdlagstiftningsfrågorna, Idetta ärende bör till protokollet fogas dels promemorians lagförslag och densammanfattning som promemorian innehåller, bilaga 1, dels en förteckning överde instanser som avgett remissyttranden m, m. med anledning av promemorian,bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena har upprättats inombostadsdepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (DnrF309/84.). Vidare bör till protokollet fogas dels det till lagrådet den 6december 1984 remitterade förslaget till NRL, bilaga 3, dels lagrådets yttrandeöver förslaget, bilaga 4. Jagkommer i det följande att bygga vissa av mina resonemang på erfarenheter frånden fysiska riksplaneringen. Mot den bakgrunden bör som bilaga 5 tillprotokollet i detta ärende fogas en redogörelse för det hittillsvarande arbetetmed den fysiska riksplaneringen. Lagrådetframför på vissa punkter kritik mot det remitterade lagförslaget och förordarvissa ändringar av detta. I några avseenden anser lagrådet att det finnsanledning att utveckla frågor om tillämpningen av de föreslagna lagreglerna.Jag har funnit anledning att på vissa punkter tillmötesgå lagrådet och föreslåändringar i det remitterade förslaget. I sak är ändringarna marginella.Lagrådets synpunkter tar jag upp i anslutning till min behandling av de olikasakfrågorna och de enskilda paragraferna i lagförslaget. 2 Reformbehoven och lagförslagets huvudsakligainriktning oErfarenheterna från den fysiska riksplaneringen och den praktiska tilllämpningenav riktlinjer för hushållningen med mark- och vattenområden avriksintresse läggs till grund för en lag om hushållning med naturresurser m. (NRL). oBestämmelserna i skall syfta till att främja en från ekologisk, social ochsamhällsekonomisk synpunkt god hushållning med marken, vattnet 1985/86:3 ochden fysiska miljön i övrigt. Bestämmelserna skall tillämpas vid beslutenligt olika författningar i frågor som rör användningen av mark-ochvattenresurserna. ORiksdagens riktlinjer i den fysiska riksplaneringen skall upphöra att gällasedan NRL har trätt i kraft. oFör att de allmänt hållna reglerna i NRL skall få avsedd verkan krävs ett välutvecklat system för kunskapsförsörjning. Den fysiska planering som bedrivs hoskommuner samt statliga myndigheters utredningsverksamhet skall ge underlag förtillämpningen av NRL. får rollen som samordnare av statensiniressen i frågor som rör användningen av mark- och vattenområden inom länet.Länsstyrelsen får också till uppgift att ställa samman utredningar, program ochannat planeringsunderlag som har betydelse för hushållningen med naturresurseroch som finns hos statliga myndigheter. oKommunernas roll vid tillämpningen av NRL följer av PBL. Översiktsplanenenligt PBL används som instrument för att belysa samhällets -dvs. statens ochkommunens syn på vilka allmänna intressen som kan komma att vägas in vidframtida beslut om användningen av mark- och vattentillgångarna.Ståndpunktstagandena i översiktsplanen skall utgöra underlag för tillämpningenav i mål och ärenden enligt de lagar som anknyts till NRL. oGenom detaljplan eller områdesbestämmelser kan tillämpningen av NRL läggas fastmed bindande verkan för efterföljande markanvändningsbeslut. oKommunerna skall vara skyldiga att på begäran tillhandahålla planer enligt PBLoch planeringsunderlaget till dessa åt de myndigheter som skall tillämpa NRL. oNRL bör bestå av fem kapitel med följande huvudsakliga innehåll: 1 kap. med bestämmelser om lagensinriktning och tillämpningsområde 2 kap. med de grundläggandebestämmelser som behövs för att främja en lämplig användning av mark- ochvattenresurserna samt bestämmelser om den särskilda hänsyn som skall tas vidmarkanvändningsbeslut inom områden som av olika skäl är av riksintresse enmotsvarighet till de verksamhetsanknutna riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen 3 kap. med bestämmelser somersätter de geografiska riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen 4 kap. med bestämmelser sommotsvarar en del av 136 a § byggnadslagen och som föreskriverregeringsprövning av viss industriell eller liknande verksamhet 5 kap. med bestämmelser om vissatillämpningsfrågor m. m. Dendåvarande regeringen beslöt om remiss till lagrådet av ett förslag till lag om hushållning med mark- och vattenområ den av riksintresse. Lagförslaget grundades på riktlinjerna i den fysiska 10 riksplaneringen. I remissen redovisades endastöversiktligt hur tillämp- ningenav lagen var tänkt. Avsikten var att denna lagrådsremiss skulle Prop.1985/86: 3 följas av en ny remiss om samordningen mellan den föreslagna lagenoch annan lagstiftning. Lagrådsremissenåterkallades på mitt förslag genom beslut av regeringen den 4 november 1982.Som skäl för ett återkallande anförde jag bl. a. följande: Denföreslagna lagen är avsedd att tillämpas vid beslut enligt de författningar ivilka detta särskilt föreskrivs. Arbetet med att utforma lagregler omanknytningen mellan den föreslagna lagen och andra författningar som röranvändningen av mark och vatten har påbörjats inom bostadsdepartementet.Eftersom tillämpningen av lagen i stor utsträckning blir beroende av hur dennaanknytning utformas, är det enligt min mening lämpligt att helalagstiftningsfrågan övervägs i ett sammanhang. Överväganden behöver ocksågöras beträffande sambandet mellan en lagreglering av riktlinjerna i denfysiska riksplaneringen och det förslag till ny plan- och bygglag som beredsinom . Vidsin behandling av den förut nämnda motionen 1981/82: 1921 om naturvårdenanförde jordbruksutskottet i sitt betänkande 1982/83:4 om ändring avnaturvårdslagen bl. a. följande: Utskottetanser i likhet med motionärerna att omsorgen om våra begränsade naturresursermåste vara utgångspunkten för all verksamhet som kräver utnyttjande av sådanaresurser. Därför är det nödvändigt att allt utnyttjande av dessa tillgångarföregås av en noggrann planering. Vid den måste omsorgen om naturvärdenabeaktas. Innan en icke förnyelsebar naturresurs tas i anspråk måste detklarläggas om den kan ersättas i produktionen med annat material. Det gälleratt stimulera en övergång från icke förnyelsebara till förnyelsebaranaturresurser. I det sammanhanget måste möjligheterna till återanvändingbelysas. Som i samband med behandlingen av förslagen om återvinningoch omhändertagande av avfall 1975 anslutit sig till bör det innan enproduktionsprocess sätts i gång klarläggas hur det avfall som blir en följd avproduktionen skall tas om hand och återanvändas på nytt. Enligt utskottetsuppfattning finns det, som motionärerna framhåller, skäl att utreda frågan ombehovet av en övergripande lagreglering med vars hjälp kraven på hushållningmed och omsorg om naturresurserna kan ställas. Detförslag till NRL som mot denna bakgrund lades fram i den förut nämndadepartementspromemorian har i allt väsentligt godtagits av remissinstanserna.Jag skall med anledning av en viss remisskritik senare återkomma tillnamnfrågan.