prop · G903122 · 1985-12-31 00:00:00 — Förslagettill lag om flyttning av fartyg i allmän hamn Syflelmed lagförslaget är atl ge innehavare av allmän hamn lagliga möjligheter atl vidlaålgärder i vissa fall för atl få undan fartyg som ligger på ett besvärande sälli hamnen. Om ingen ägare eller redare kan förmås alt ta hand om etl fariyg,skall hamninnehavaren kunna få till stånd en flyttning och i sista hand säljaeller på annat sätt skaffa bort fartyget. Det finns visserligen redan ettflertal bestämmelser som kan anlitas i olika sådana situationer, men delförekommer också fall där det saknas etl rättsligt underlag för ingripanden.Frågan om att fylla den bristen har varit aktuell . Rättslägets oklarhetpåpekades av JO , och för tio är sedan lade en utredning fram förslagtill dels en slrandningslag, dels en lag om flyttning av fartyg i vissa fall.En annan kommitté hade 1974 föreslagit en särskild hamnlag. I remissen upplysesatt nägon annan lagstiftningsåtgärd inte anses befogad med anledning av dessa kommitléförslagän den som förordas. Moldet angivna syflel med lagförslaget finns del ingen anledning att invända. Inteheller vill lagrådet ifrågasätta behovel av lagstiftning med hänsyn till deöverväganden som har redovisats i ärendet. Lagstiftnings-uppgiften är emeUertidlångtifrån enkel. Vad man vill komma åt är ett antal sinsemellan myckelvarierande faU av ofta udda natur, vilka vållar praktiska olägenheter iallmänna hamnar. En svårighet följer redan av att en lag till följd av sakensnatur måste få en så pass vid och generell avfattning, att den formellt ävenkommer atl täcka andra och mera vardagliga fall än dem man närmast åsyftar. Delkommer att bli svårt alt hävda en befogenhet för hamninnehavaren alt ingripautan stöd i lagen. Del gäller därför atl skapa regler som är så enkla ocheffektiva som möjligt utan att åsidosätta några befogade rättssäkerhetssynpunkter. Lagrådethar funnit alt det framlagda lagförslaget kan diskuteras i olika avseenden från den här angivna utgångspunkten. Del kan ifrågasättas om 30 inteonödigt besvär skuUe kunna uppkomma i vissa situationer. I vart faU Prop.1985/86:122 synes man kunna gå några steg längre dä del gäller att skapa eltenkelt och praktiskt förfarande. Det skaU gärna vitsordas att förslaget präglasav omsorg om rättssäkerheten. Del är emeUertid enligt lagrådels mening fulll möjligtatl förenkla reglerna ulan alt inkräkta på någol beaklansvärt rälts-skyddsintresse.Särskill måste man beakta atl den föreslagna lagen endast skall bli tiUämpligpå aUmänna hamnar. Den exakta innebörden av detla begrepp blir visserligen inteklarlagd förrän om etl par år, då sjöfartsverkels pågående kartläggningsarbeteär slutfört. Man har emellertid att räkna med atl del i huvudsak är fråga omkommunala hamnar. Mol delta förhållande står att lagen - bortsett frånbrådskande fall - inte riktar sig mot andra enskilda än sådana som inte ensefter anmaning lar hand om sin egendom. Depunkter, där man enligt lagrådets mening kan söka enklare och mera praktiskalösningar än dem förslaget innehåller, är främst följande. Lagförslagetbygger på etl formaliseral beslutsförfarande. Varje flyttning skall beslutasav den kommun, inom vilken hamnen är belägen. Om hamnen ägs eller förvaltas avnågon annan än kommunen, skall denne göra framställning om ell beslul avkommunen. Underrättelse om den planerade ålgärden till fartygets redare ochtill dess ägare, om denne är någon annan än redaren, skall föregåbeslutsfattandet, om inte saken av särskilda skäl är brådskande. mening kan dessa bestämmelser förenklas. Man bör beakta de båda förutnämnda förhållandena all lagen å ena sidan begränsas tiU atl endast gällaallmänna hamnar, å andra sidan kommer att omfatta även fartygsflyllningar avförhållandevis enkel natur. Medhänsyn liU del anförda bör lagen slå fasl dels en allmän befogenhet förinnehavare av allmän hamn att flytta fartyg under vissa fömtsättningar, dels enskyldighet all underrätta ägare resp. redare. Beslutsförfarandel behöver interegleras närmare. Vanligen kommer det atl bli en myndighet som agerar.Även i de enstaka fall, som i övrigt kommer i fråga, lorde del finnas enkvalificerad hamnförvallning. Lagrådel erinrar i detla sammanhang om allmyndighetsutövning - som det ju blir fråga om - kan överlämnas lill enskildasubjekt genom lag enligt 11 kap. 6§ regeringsformen. Det anförda leder tillall 2 och 5 §§ i lagförslaget kan utgå. Beslulom flyttning skall enligt förslagel kunna överklagas genom för- vallningsbesvär tiU länsrätten saml vidare till kammarrätt och regeringsräl len. Enligt lagrådets mening är detta inte erforderiigl. Tvister om kostnads ersättning, skadestånd etc. måste i vart fall avgöras av allmän domslol. Rättsskyddsbehovel synes kunna väl tillgodoses därigenom. Att elt alter nativ lill överklagande alltid är alt den presumtive klaganden själv tar hand om sin egendom talar särskilt starkt för all han inte har någol berättigat inlresse av all också kunna anföra förvallningsbesvär. Även 6 § i lagförsla get bör aUlså ulgå. Om den inte ersätts med elt direkl förbud atl överklaga, kommer i normalfallen kommunalbesvär att bli möjliga. Det betyder atl varje medlem i kommunen - men ingen annan - kan överklaga till kam marrätt och regeringsrällen för en prövning av fattade besluts laglighel. Delta lär sakna praktisk betydelse; elt besvärsförbud synes knappast befo gal. 31 Bestämmelsernaom förutsättningar för flyttning och om underrättelse Prop. 1985/86: 122 lillredare resp. ägare är av gmndläggande betydelse. Mol förslaget i dessa delarhar lagrådel endast smärre invändningar av väsentligen delaljkarak-tär. Dessautvecklas längre fram. I detta sammanhang bör endast anmärkas alt det enligtlagrådets mening är mest naturligt och praktiskt att skjuta ägaren iförgrunden, inte redaren som har skett i förslaget. I fråga om fartyg som ärregistrerade är del nämligen alltid möjligt atl få fram en ägamppgift frånregistret. Däremol kan det ofta vara svårt alt få någon klarhet i vem som ärredare exempelvis till etl fariyg som har legat stilla i hamnen . Enomständighet, som gör del svårt atl åstadkomma en hek tUlfredsställandelagtext, är all del ofta inte är just flyttning som hamninnehavaren egentligenönskar i de situationer som närmasl är motivet för lagstiftningen. Vad man viUär helt enkelt att få bort fartyget från hamnen vUket, om ingen lar hand omdet, förutsätter försäljning eller bortskaffande genom skrotning etc.Lagförslaget bygger emellertid på flyttning, som i varje situation är nödvändigför vidare åtgärd. Försäljning och bortskaffande kommer visserligen all kunnaske men endast för alt täcka flyttningskostnaderna resp. då dessa inte kan fåsut genom en försäljning. Lagrådel vill inte föreslå någon större avvikelse fråndenna ordning. En möjlighel bör dock öppnas atl från början inrikta sig påbortskaffande i sådana fall, då ell flyttningsförfarande på grund av fartygetsobetydliga värde endasl skulle medföra arbete och kostnader i onödan. föreslagna reglerna om försäljning måste vidare anmärkas, atl de i vissafall kan leda lill onöjaktiga resultat. Särskilt om det gäller ett registreratskepp blir förfarandet både komplicerat och kostsamt. Man har all beakta beslämmelsernai 10 kap. utsökningsbalken och i utsökningsför-ordningen om bl.a. kungörelse,underrättelse lill kända borgenärer med pantsäkerhet saml att försäljning intefår ske om inte det s. k. skyddsbelop-pel blir täckt. Del sistnämnda skulle bl.a. leda till atl hamnmyndigheten inte kan bli av med ell fariyg som är inlecknatöver sitt värde. Särskilda problem kan uppstå om det är fråga om ett utländsktfartyg. Ulanall närmare utveckla dessa synpunkter vill lagrådet förorda en enklare och merapraktisk lösning än den som 11 § i förslaget innehåller. En del olägenheterskulle kunna undvikas genom en föreskrift - efler mönster av lagen (1985:277)om vissa bulvanförhållanden - atl försäljningen skall ske som om egendomenhade utmätts för fordran med bästa förmånsrätt. En lämpligare väg synesemellertid vara atl - liksom vid retentionsrätt enligt 247 § sjölagen - gehamnmyndigheten en rätl att sälja fartyget, om den inte får betalt för sinfordran. En sådan försäljning inverkar inte på beståndet av eventueUsjöpanträtt eller panträtt som grundas på inteckning. Erforderliga bestämmelserkan utformas efler mönster av reglerna i den av antagna lagenom näringsidkares rätt alt sälja saker som inte har hämtats (prop.1984/85:210, LU 1985/86: 3). Lagrådelhar överarbetat det remitterade lagförslaget i enlighet med del nu anförda. reviderat förslag fogas vid yttrandet som bUaga. I del följande skall de nio paragraferna i detla förslag kommenteras i korthet, 32 varvid särskilt hänvisastill remissens innehåll. Dennaparagraf motsvarar 1 § och ersätter 2, 5 och 6§§ i del remitterade förslagel.Genom tillägget, atl fartyg får flyttas "av hamninnehavaren", ändrasinnebörden tiU en gmndläggande kompetensregel. Beslutsförfarandel reglerasinte närmare, och besvärsrätt avses inte föreligga annal än i form avkommunalbesvär i fall av kommunala hamnar. Med denna uppläggning blirförvaltningslagen inte tillämplig i hithörande ärenden. Fömtsättningarnaför flyttning är i princip desamma som i del remitterade förslaget. Lagrådethar dock uteslutit orden "om ordningen öch säkerheten i hamnen"efter gällande föreskrifter. I och för sig kan det finnas skäl alt överväga ensärskild gmnd för ingripande av innebörd att ordningen eller säkerhetenäventyras. Den bör dock i så fall inte kombineras med ordet"varaktigt". Lagrådet har inte velat gå in på en sådan nykonslmk-tion.Den förordade ändringen kan medföra en mindre utvidgning av lagens tillämpningsområde.Sålunda kommer flyttning atl kunna ske bl. a. om ell fartyg ligger förtöjt ihamnen i strid mol föreskrifter om skyldighet atl betala hamnavgifl. I huvudsaktorde emellertid de fall som kan komma i fråga ändå föranleda ingripande pågrund av hinder mol hamnens behöriga nyttjande. Dessamotsvarar 3 och 4§§ i det remitterade förslaget. Utöver konsekvensändringartill förslagel alt inte reglera beslutsförfarandel saml vissa redaktionellaförenklingar förordar lagrådel några smärre ändringar av saklig natur. Regelnom brådskande fall har avfattats så alt den läcker även situationer dåunderrättelse hinns med men skäligt rådrum inte kan ges. I ell sådanl fall börinte en ny delgivning krävas. Som förut nämnts har ägaren och redaren fått bytaplals; ägaren skjuts således i förgmnden. Del synes tillräckligt att endera harunderrättats för alt etl ingripande skall få ske. Som framgår av förslagen till7 och 9§§ fömtsätter dock lagrådet, atl ägaren alltid skaU ha underrättals - isista hand genom kungörelse - innan försäljning eller bortskaffande sker.Vidare bör regeln om det särskilda kungörelseförfarandet utformas så attkungörelsen fär verkan som delgivning. Det synes också naluriigl alt densärskilda ordning för kungörandet som remissen anvisar får lillämpas vid kungörelsedelgivningi släUel för vad som föreskrivs i delgivningslagen. Dennaparagraf saknar motsvarighet i del remitterade förslaget, även om i sak sammaprincip förutsatts gälla. Behovel av alt ge uttryck för principen i lagtextökar, om del formella beslutsförfarandel enligt lagrådets förslag ersätts meden allmän regel om befogenhet för hamninnehavaren atl flytta fartyg i vissafall. Lagrådet erinrar om atl utredningsförslag upptog molsvarandebestämmelser. Ordenskada och olägenhet syftar främst på fartyget resp. ägaren (reda- Prop.1985/86: 122 ren). Viss mindre skada kan bli oundviklig. Därutöver kanolägenheter uppstå för ägaren bl. a. genom fartygels nya placering. Ävenkostnaderna för åtgärderna bör beaktas med hänsyn till reglerna omersättningsskyldighet. Dennaparagraf motsvarar 7 och 9§§ i del remitterade förslagel. Den innehåller ingaändringar i sak utöver sådana som föranleds av förslagen i 2§ belräffande ägareoch redare samt skyldigheten atl underrätta dem. Den som inte har underrättatsvare sig genom en personlig delgivning eller genom en kungörelse bör inte kunnaåläggas någon personlig betalningsskyldighet. Med hänsyn lill avfattningen avden föreslagna 1 § synes det onödigt att ange, all hamninnehavaren i förstahand skaU betala uppkomna kostnader. Dennaparagraf motsvarar 8§ i del remitterade förslagel. Eftersom även utländskafartyg kommer i fråga, synes det lämpligt all la med en hänvisning tillutländska register. Försiaslyckel motsvarar 12 § i del remitterade förslagel; andra stycket motsvarar debåda första styckena i 10 §. Paragrafen kommer att ge de grundläggande reglemaom rätt alt efter flyttningen kvarhålla fartyget eller sälja del. Genom denändrade placeringen kommer beslämmelserna i en naturligare följd. Någon sakligändring ifrågasätts inte. Avparagrafens lydelse framgår atl hamninnehavarens retentionsrätt upphör omsäkerhet släUs för hans fordran. Försäljning fär inte ske förrän tre månaderhar förflutit efler det all ägaren underrättades om flyttningen. Omunderrättelse enligt 2 § har lämnats till redaren i stället för till ägaren måsleaUtså även denne underrättas för att hamninnehavaren skall kunna säljafartyget. En sådan underrättelse skaU delges enligt 3 §. Skulle en tvist omhamninnehavarens fordran ha hänskjutils tUl avgörande av skiljemän får dettalikställas med att lalan har väckis. Dennaparagraf motsvarar 11 § i del remitterade förslaget och åsyftar en enklare ochmera praktisk ordning för genomförande av en försäljning. Lagrådet hänvisartill vad som har anförts härom i det föregående. Försäljningsförfarandet börkunna anpassas med hänsyn tiU fartygets värde. Är detta obetydligt kan del intekrävas att hamninnehavaren lägger ned stora koslnader för att få en försäljningliU stånd. Dennaparagraf slutligen motsvarar 10 § sista styckel i det remkterade förslagel. Deninnebär främst den fömt berörda ändringen i sak, atl hamninnehavaren inteskall vara tvungen att först flytta ett värdelöst fartyg innan det får skaffasbort. Samma tremånadersfrist fömtsälts gälla men den föreslås knuten lUlunderrättelsen enligt den föreslagna 2 § i stäUet för tiU flyttningen, om någonsådan inte äger rum. Liksom enligt 7 § krävs atl ägaren har underrättats. Harhamninnehavaren vidtagit rimliga ålgärder för all få fartyget sålt men intelyckats därmed får det normalt anses uppenbart alt fartyget saknarförsäljningsvärde. Av allmänna principer följer att hamninnehavaren, omfartyget skaffas bort, har rätl atl tillgodogöra sig material och eventuella liUbehör. Delkan länkas alt ett fartyg är inlecknat lill ett belopp som motsvarar elleröverstiger dess värde. Ett försäljningsförfarande måsle likväl anordnas, trotsatl det i praktiken är föga troligt all fartyget skaU locka någon utomståendespekulant. Det torde inte finnas något principieUt hinder mot atlhamninnehavaren i en sådan silualion själv träder in som köpare. Ianslutning tiU den föreslagna 9 § vill lagrådet fasta uppmärksamheten på fråganom ansvaret för kostnaderna för all skaffa bort elt fartyg. Del remitteradeförslaget innebär att de stannar på hamninnehavaren, i den mån man inte kanfinna stöd på annal håll än i denna lag för alt göra fartygets ägare ellerredare ansvarig. Frågan kan måhända förtjäna atl övervägas, men lagrådet viUför egen del inte föreslå någon annan ordning i brist på överblick över de koslnadersom kan komma i fråga. Godtasvad lagrådet har föreslagit i del föregående föranleder delta en redaktionelljämkning i förslaget tUl lag om ändring I sjölagen, medan förslagel tiU lag omändring i lagen om allmänna förvaltningsdomstolar utgår. Lag om flyttning av fartyg i allmän hamn m. m. 1 § Ett fartyg i aUmän hamn fårflyttas av hamninnehavaren, om det hindrar hamnens behöriga nyttjande ellervaraktigt ligger på etl sätl som strider mol gäUande föreskrifter. 2 § En flyttning får integenomföras förrän fartygels ägare har underrättats och fått skäligt rådmm altsjälv flytta fartyget. Underrättelsen skall innehålla uppgifter omkostnadsansvaret enligt 5 § och om möjligheterna atl sälja och skaffa bortfartyget enligt 7-9 §§. Omsaken brådskar, får fartyget flyttas utan att vad som sägs i första stycket hariakttagits. Ägaren skall dock underrättas om flyttningen. Finnsdet en särskUd redare, kan denne underrättas i stäUet för ägaren. Har ägareneller redaren underrättats, gäller del också gentemot den som träder i hansställe. 3 § En underrättelse skall delgesden som den riktar sig lill. Vid kungörelsedelgivning gäUer, i stället för vadsom föreskrivs i 17 § delgivningslagen (1970:428), alt underrättelsen skaUkungöras i Post- och och i de av utgivnaUnderrättelser för sjöfarande samt anslås på fartyget. Detla förfarande fårtillämpas också för delgivning med en ägare eller redare som är okänd. 4 § Flyttningen och den fortsattaförvaringen av fartyget skall ske med omsorg så att onödig skada eller olägenhelinte uppkommer. 5 § En ägare eller redare som hardelgelts underrättelse är skyldig alt ersätta hamninnehavaren hans kostnaderför fartygels flyttning och fortsatta förvaring samt för underrättelsen. Detlagäller dock inte om fartyget hade frånhänts ägaren genom brott. Ärbåde ägaren och redaren betalningsskyldiga, svarar de solidariskt. Delsammagäller i fråga om betalningsskyldighet som åvilar delägarna i elt partrederi. 6 § I fråga om fartyg som ärinförda i skepps- eller båtregistret enligt 2 § sjölagen (1891:35 s.l) eller imotsvarande utländskt register skall vid tUlämpningen av denna lag den som ärantecknad i registret anses som ägare. Har elt förvärv av skepp skrivits in iskeppsregistret med stöd av 14 § tredje stycket första meningen sjölagen, ansesförvärvaren som ägare. Vad som sägs om etl fartygs ägare gäller i övrigtinnehavaren i fråga om fartyg som innehas på grund av förvärv med förbehåll om återtaganderätt. 7 § Hamninnehavaren har rätl allhålla kvar fartyget till säkerhet för sin fordran på ersättning för dekostnader som avses i 5 §. Ominte kostnaderna betalas eller säkerhel ställs, får fartyget säljas när tremånader förflutit sedan del flyttades. Ägaren skaU dock alllid ha delgeltsunderrättelse och ha förflulk därefter. Har talan väckis i en frågasom rör hamninnehavarens fordran, får försäljning inte ske förrän en skälig tidhar förflutit efter det att tvisten slutligl avgjordes. 8 § Försäljning skaU göras med omsorg. Den får ske under hand eller på Skallauktion äga mm skaU ägaren, om det är möjUgl, i 36 god tid ges besked om lidoch plals för auktionen. Om försäljningsprisetefter avdrag för försäljningskostnadema över- Prop. 1985/86:122 stigerhamninnehavarens fordran, skall överskottet betalas ul tiU fartygets ägare,såvida del inte betalas till någon annan som har bättre rätt till del ellersätts ned enligt lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet. 9§ Ometlfartyguppenbarligensaknarförsäljningsvärde, får det skaffas bort istället för att flyttas eller säljas. Detta får ske tidigast eflerdel att ägaren underrättades enligt 2§. Har fartyget flyttals får det inteskaffas bort lidigare än som följer av 7 § andra styckel. """p- 1985/86:122 Utdragur protokoll vid regeringssammaniräde den 27 febmari 1986 Närvarande:slalsminislern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , R. ,, , , , , Proposition om flyttning av fartyg i allmän hamn 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådels yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammaniräde1985-10-10) över förslag till 1. lagom flyttning av fartyg i allmän hamn, 2. lag om ändring i sjölagen(1891:35 s. 1), 3. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Förslagettill lag om flyttning av fartyg i allmän hamn Lagrådethar ansett det vara möjligt att förenkla reglerna i det remitterade förslagelutan atl inkräkta på något beaklansvärt rättsskyddsinlresse. Lagrådel harockså utarbetat ell lagförslag som bygger på ell enklare förfarande men somenligt lagrådet ändå tillgodoser rättssäkerhetens krav. Detenklare förfarande som lagrådet föreslagit har stora fördelar. Jag godlardärför förslaget. Några smärre språkliga ändringar bör dock göras i rubrikenoch 1 §. Jaginstämmer också i de uttalanden som lagrådel har gjort i anslutning till de särskildabestämmelsema. Med anledning av vad lagrådel har uttalat i anslutning liU 5 § vUljag framhålla alt hamninnehavarens rätl till ersättning för kostnader förfartygels fortsatta förvaring kan, i de fall underrättelsen delgelts förslefter flyttningen (2 § andra styckel), vara beroende på hur länge delgivningendröjt. Lagrådetsförslag föranleder, som lagrådet påpekat, dels att en redaktio nell ändring får göras i det i remissen upptagna förslaget till lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1), dels all förslagel till lag om ändring i lagen (1971:289) om aUmänna förvaltningsdomstolar får utgå. 1985/86: 122 Medhänvisning tUl vad jag nu har anfört hemsläUer jag att regeringen föreslårriksdagen alt anta de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagnaändringar. Regeringenansluler sig tUl föredragandens överväganden och beslular atl genom propositionföreslå atl anla de förslag som föredraganden har lagl fram. Sammanfattning av utredningens angående åtgärder motövergivna fartyg betänkande Förslagetlill slrandningslag avser sådana faU då elt fariyg eller någol annal föremålhar förolyckats eller övergivits i annal fall och blivit liggande så atl delmedför fara för människors liv eUer hälsa, hinder eller fara för sjöfar-len,förfång för fisket eller skada eller fara för skada på naturen eller i miljön. Förslagelbygger på elt gmndläggande stadgande om skyldighet för fartygets ägare allvidta sådan skälig ålgärd med fartyget som är ägnad atl undanröja uppkommenolägenhet eUer fara av del angivna allvarliga slaget. Uteblir ålgärd somankommer på ägaren skaU kunna förelägga honom atl ombesöija ålgärden.Eflerkommes inte föreläggandet, skall kunna föranstalta omerforderlig åtgärd. I vissa fall, bl. a. om saken är brådskande, skall åtgärdkunna vidtas utan alt föreläggande har meddelats. Staten skall få sökabetalning för sin kostnad för ålgärder enligt lagen ur vad som har bärgatseller tillvaratagits och därutöver som regel av ägaren. Lagen avses vara subsidiäri förhållande såväl till den föreslagna lagen om flyttning av fartygi vissa fall som till annan lagstiftning innefattande befogenhet förmyndigheter alt vidla åtgärder med fartyg, last och andra föremål i vatten. FörslagetliU lag om flyttning av fariyg i vissa fall anknyter till en framställning den26 av om införande av bestämmelser som medgerhamnmyndighet att besluta om fartygs bortförande från förtöjningsplals i hamnoch att verkställa sådanl beslul. Det innebär i huvudsak följande. Lagförslagetär utformat med lag om flyttning av fordon i vissa fall som mönster. I förslagel ges polismyndighet befogenhet alt föranstalta om flyttning av fartyg - inbegripet småbåtar av alla slag - som i slrid mol gällande föreskrifter är varaktigt liggande i allmän hamn eller i annal vattenområde som ingår i sladsplan och ej tillhör fastighet enskilt. Beslut om flyttning skall enligt förslaget meddelas av polismyndighet på begäran av hamninnehavare eller myndighet. Regeringen föreslås kunna bemyndiga myndighet att själv besluta om flyttning. Verkstäl ligheten av flyttningsbeslutet skall ankomma på den kommunala myndig het som begärt flyttningen och i annat fall på poUsmyndigheten. Regler ges i förslaget lUl säkerställande av atl flyttningen genomförs på sådanl sätt alt fartygels ägare inte tillskyndas större olägenhet än nödvändigl. Någon vårdnadsplikl efter genomförd flyttning föreslås inte. Innan beslul om flyttning verkställs skall ägaren ha underrättals om beslutet och ha fått skäligt rådmm att själv flytta fartyget. För att inte verkställigheten - som kan inträffa - skall kunna uppehållas genom överiåtelse till ny ägare, som därefter skulle för egen del kunna göra anspråk på underrät telse och rådrum, föreslås att ny ägare inte skall behöva underrättas, om underrättelse har meddelals tidigare ägare. Är ägaren inte känd kan flytt- ningsbeslutel enligt förslagel gå i verkställighet utan föregående underrät telse.