prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Föralt få en effektiv övervakning av meddelade näringsförbud krävs atl man för etlcentralt register över dessa och att detta register blir tillgängligt "on line"för kronofogde- och polismyndigheterna. Ensnabb handläggning av ärenden om näringsförbud är en förutsättning för altsådana förbud skall få avsedd verkan. Det förefaller därför nödvändigl alt,såsom redan påbörjats, förslärka samhällets insatser på området genomresurstillskott och omprioriteringar. Det kan förmodas all sådana satsningaräven skall vara samhällsekonomiskt fördelaktiga. Föralt ett näringsförbud skall respekteras erfordras att tiUsynen över alt förbudeliakttas är någorlunda effektiv. Kommittén har funnit atl tillsynen f. n. ärbristfällig på många håll. Kommittén föreslår atl de kronofogdemyndigheter somär tillsynsmyndigheter belräffande konkurser även i fortsättningen skall handhaövervakningen av att meddelade näringsförbud iakttas, Länsslyrelsen delar dennauppfattning. Dessa myndigheter torde vara de mest skickade för tillsynen som ären mycket svår uppgift. Den torde huvudsakligen få lösas genom fältarbete och regislerkontroU. Skiljaktigmening av ledamöterna ; Vianser----- alt åtskiUiga skäl kan åberopas till förmån för reservan ternas förslag alt polismyndigheten i fortsättningen bör vara tillsynsmyn dighet. Detta förslag bör alltså närmare prövas under den fortsatta bered ningen av lagstiftningsärendet. Kommitténföreslär, med viss tvekan, atl kronofogdemyndigheter, som ärtillsynsmyndigheter i konkurs, liksom hillills skall vaka över all näringsförbudefterlevs och därvid anmäla misstanke om överträdelse till åklagare. TSMföreslås få rätt hålla förhör med den som ålagts näringsförbud. Avbetänkandet framgår, att det i en del fall brustit i effektiviteten när det gäller efterlevnadskonlrollen och möjligheterna att beivra överträ delser. TSM;s befattning med näringsförbudsärenden kommer, som fram går av vad som ovan anförts, inte längre all vara lika självklar som , om kommitténs förslag genomförs. Det kan för övrigt ifrågasättas, om alla de ålgärder för kontroll av efterlevnaden av näringsförbud som riksskatte verkets avdelning för administration av exekutionsväsendet nu anvisar 346 (MEX 1983; 8) står irimlig proportion till nyttan och resultatet av tillsynen. 1985/86:126 Polisen måste i nuvarande system likväl förr eller senare kopplas in föratt utreda misstanke om broll mot näringsförbud. Av betänkandet framgår (s.351), att anser TSM mindre lämplig atl ha hand om efterlevnadskonlrollen. Enligtlänsstyrelsens mening bör polismyndighet, som har läng erfarenhet av bekämpningav ekonomisk brottslighet, i fortsättningen ha ett övergripande ansvar förtillsynen av näringsförbud. Del framstår som självklart alt detta måsle ske ifortlöpande samverkan med andra myndigheter. Skaltemyndigheterna kan här spelaen ceniral roll. Om en särskild markering läggs in i skalleregisiret för demsom ålagts näringsförbud, kan polismyndighet automatiskt underrättas, närnågot inträffar på skattesidan i fråga om dessa personer som motiverar närmareutredning. Det kan vara fräga om l.ex. uppgifter som framkommit i samband medtaxeringsrevision, eller vid ansökan om registrering i arbetsgivare- eller mervärdeskal-leregislren.På samma sätt bör underrättelse kunna ske från centrala akliebolagsregistrel,om liknande markering införs där. Genom den lösning som härskisserat förenklas regislerkonlrollen som motiven för all TSM skallfå direkt terminalåtkomsl liU skatteregistrel faller bort. Kommitténsförslag innebär, alt registrerande myndighei, som upptäcker att person somöverträder eller är i färd med atl överträda näringsförbud, skall anmäla dettaförhåUande till TSM, som i de flesta fall torde överlämna ärendet lillpolismyndighet för fortsatt ulredning. Länsslyrelsen kan inte finna annal änatt delta är en onödig omgång. Direktinformation från registrerande myndigheitill polismyndighet, en ordning som länsslyrelsen förordar, är en merrationell lösning som ger möjlighet till snabbare agerande. Länsstyrelsenanser liksom majoriteten i kommittén att tillsynsfunktionen bör ligga hostillsynsmyndigheten (TSM). Tillsynenär en viktig men ingalunda lätt uppgift i sammanhanget. TSM bör i silt löpandearbete ha betydligt större möjligheter att upptäcka misstänkta fall avöverträdelser av näringsförbud än vad polisen har. Detta bl.a. genom sambandetmed kronofogdemyndigheterna och deras kännedom om och arbete med ekonomiskaaktiviteter av skilda slag. Skallemyndigheternahar också myckel god överblick över näringsverksamheter av olika slag inomsina respektive områden. Redan nu underrättas bl.a. länens skalleavdelningargenom försorg om meddelade näringsförbud. Ifall deninformationen användes aktivt bör skattemyndigheterna mycket verksamt kunnabidra lill all misstänkta fall av överträdelser av näringsförbud kommer till TSMskännedom. En aktivitet av delta slag ligger i skallemyndigheternas egetintresse och kan göras ulan några merkostnader av betydelse. Enviktig fråga, som särskilt berördes av förbundet i dess remissvar på det betänkande som låg till grund för gäUande lagstiftning, är hur man skall åstadkomma en effektiv kontroll över hur näringsförbud efterievs. Del är en klar fördel alt del, som kommittén föreslår, ges föreskrifter i lagen om hur kontrollen skall ske. Att ansvaret primärt skall ligga hos kronofogde myndigheten (tillsynsmyndigheterna) även om anknytningen till konkurs 347 upphörkan förefalla tveksamt men förbundet anser atl kommitténs majori- Prop.1985/86: 126 tet angett godtagbara skäl för sin ståndpunkt. Samfundetdelar- kommitténs uppfattning atl den nuvarande lagstift ningen om näringsförbud bör ändras i olika avseenden för all göra förbudet verksamt. En förutsättning härför är emellertid att erforderUga resurser ställs till förfogande för snabba och effektiva utredningar saml för kontroll av atl förbud efterlevs. Detla är så mycket mer angelägel med hänsyn till att del av näringsförbudskommillén framlagda förslaget utmynnar i en ny lag om näringsförbud, enligt vilken sådanl förbud skall kunna åläggas enskild näringsidkare oberoende av inträffad konkurs. denna be gränsning blir det möjligt atl meddela flera förbud än lidigare. Föreningendelar kommitténs uppfattning all tillsynen även i fortsättningen bör åliggakronofogdemyndigheterna som är tillsynsmyndigheter i konkurs. Kommitténhar föreslagit all tillsynsmyndigheten skall ges rätl atl hålla förhör med densom ålagts näringsförbudet. I den föreslagna lagtexten anges emellertid inteförutsättningarna för etl sådanl förhör: Ej heller finns någon sanktion mot densom ej hörsammat kallelse eller som vägral lämna begärda upplysningar. bör i sistnämnda fall anmälan göras lill polisen. Eko-rotlarna inom polisen förfogar över spaningsenheter,vars personal är mer skickade alt hålla förhör. Under alla förhållanden börtillsynsmyndigheten aldrig få kalla lill förhör ulan föregående kontakt medvederbörande Eko-rotel, I annat fall skulle en pågående utredning eller ettplanerat tillslag helt kunna saboteras. Om tillsynsmyndigheten skall ges rättall kalla till förhör, bör under alla förhållanden vissa förutsättningar härföruppställas, I lagtexten kan exempelvis anges att förhör får hållas om utredningav betydelse för tillsynen av näringsförbudet inte kan ske på annal säll, Vadgäller kontrollen av efterlevnaden av näringsförbud har kommittén föreslagit att tillsynsmyndigheterna i konkurser även i fortsättningen skall fullgöra denna uppgift, I belänkandet har bl, a, diskuterats atl lägga denna uppgifl på polis. Näringsförbud har stark anknytning till gäldenärsbrott, vilka har visat sig ha en mycket låg prioritet hos polis och åklagare. Trots inrättandet av s, k, Eko-rotlar inom flera polisdistrikt har någon förbättring inte skett. Föreningen har i olika yttranden över kommissionens mol ekonomisk brottslighet betänkanden påtalat den otillräckliga utredningska paciteten hos polis och åklagare i denna del. Föreningen instämmer därför i det val kommittén har gjort då uppgifter att utöva tillsyn över de som ålagts näringsförbud troligtvis skulle bli en opriorilerad uppgifl hos poli sen. Dessulom är del föreningens uppfattning atl polisen alltsedan förstat ligandet strävat efter atl göra sig av med arbetsuppgifter som icke är av direkt polisiär karaktär. Tillsyn över de som ålagts näringsförbud kan inte klassas som en polisiär fråga. Till skillnad frän polisen har kronofogdemyn digheterna dessutom genom sina ekonomer tillgång till ekonomisk sakkun skap vilket är av särskill värde i dessa frågor. I de fall som kan komma alt leda lill anmälan för misstanke om överträdelse kan åklagare och polis 348 räkna med en fyllig ochvälgrundad anmälan. Föreningen vill däremol hälla Prop. 1985/86: 126 fråganöppen huruvida uppgiften skall läggas på tillsynsmyndigheterna eller påsamtliga kronofogdemyndigheter. Skäl finns som talar i båda riktningarna. Närdet gäller övervakningen anser föreningen del tveksamt om tillsynsorganet erhåUertillräckliga resurser atl på ell kraftfullt sätl fullgöra sina åligganden. För atlhålla sig underrättad om en persons sysselsättning skall man få tillgång lillvissa delar av skatledatabasen. Denna information säger inte särskUl myckel,vilket också kommittén insett. Därför skall man ha en uppsökande verksamhet ochvidare skaffa information från den som kan ha bättre lokalkännedom. Dennaverksamhet förutsätter medverkan från den dömdes sida. Någon rätl alt få se t.ex.rörelsebokföring finns inte. Tydligen skaU man här förlila.sig på poUs ochåklagares möjligheter alt genomföra husrannsakan. Någon form av mildaretvångsmedel än husrannsakan, t. ex. rätl alt la del av bokföring torde varameningsfull. Kommitténhar föreslagk att lillsynsorganel skall ha möjligheter all hålla förhör med densom ålagts näringsförbud. Detla är i sig elt bra förslag. Vad händer emellertidom gäldenären inte inställer sig till elt sådant förhör eller väl inställer sigmen vägrar lämna upplysningar. Kommittén har inte föreslagit några sanktionerför all få gäldenären atl lämna upplysningar vid sådana förhör. Det är någolnaivt alt tro atl den kategori del nu gäller frivilligt i någon störreutsträckning skulle lämna uppgifter vid förhör. För att förhör skall blimeningsfullt krävs sanktioner mol dem som vägrar medverka. Föreningen anser atlen koppling i denna del lill de sanktioner som finns i utsökningsbalken ärlämplig. Förall näringsförbudsinstilulet skall bli meningsfullt är del framför alll viktigtmed snabbhet i handläggningen. Föreningen anser det därför angeläget all demyndigheter som skall föra lalan om näringsförbud och övervaka dessefterlevnad tilldelas resurser och disponerar sin verksamhet så all dessa målverkligen prioriteras. Föreningen anser inte all kommittén föreslagit någol somskulle kunna göra förfarandet snabbare än . Del räcker inte med vällovligauttalanden att det skall gå forl. FARanser i likhet med reservanterna Ollen, och atteffektivitetsskäl talar för atl polisen blir tillsynsmyndighet för näringsförbud. Sometl led i kontrollen och övervakningen av de personer som ådömts näringsförbudföreslår samfundei, alt straffbestämmelserna kompletteras med en skyldighel förden som åläggs näringsförbud att lill kronofogdemyndigheten anmäla omanställning upphör. 6.32 Vissa organisationer inom näringslivet: Förslagettill ändring i 1 § skalleregisterlagen Organisationernainstämmer i vad reservanten i denna del har anföri. Förslaget börsåledes enligt vår mening inte genomföras. 6.33 Landsorganisationeni (LO): °P- 1985/86:126 Ettstort problem med nuvarande näringsförbud är kontroll- och övervak-ningssvårighelerna.För alt effektivisera konlroUverksamhelen bör tUlsynsmyndigheterna få ökade resurser.LO tiUstyrker atl det förs elt centralt register över näringsförbud hos riksskatteverket.Verkel bör i sin lur lämna uppgift om beslutet tiU myndigheter som för registeröver handels-, förenings- och aktiebolag. Vid nyregistrering bör den registrerandemyndigheten kontrollera om sökanden är belagd med näringsförbud och om så är fallelvägra nyregistrering. Vidare bör myndighet vid kännedom om broll molnäringsförbud vara skyldiga att anmäla saken till polis. LO anser även all beslulom näringsförbud bör meddelas fackförbunden. Fackföreningarna har storamöjligheter alt upptäcka om en arbetsgivare, som meddelals näringsförbud,försöker etablera sig på olika håll i landet. 6.34 (): Enallvarlig brist i dagens förfarande i samband med näringsförbud ärtidsfördröjningen innan förbud utfärdas. Detta konstaterar också kommittén,men ullalar man all enda synbara lösningen är att tillräckligaresurser avsätts för arbetsuppgiften. Några förslag lill resursförändringarjämfört med nuläget förs emellertid inte fram. Delta är enligt TCOs mening intelillfredsslällande. Behov av åtgärder finns och är slort - polis och åklagarebör därför tillföras ytterligare resurser för dessa arbetsuppgifter. Till vissdel bör detla kunna ske gencm en omfördelning/delegering av befintligaarbetsuppgifter inom de båda områdena. Kommitténhar kritiserat tillsynen av ådömda näringsförbud. I delta sammanhang vill TCO framhåUaatl orgasationen delar kommitténs uppfattning atl tillsynsskyldigheten börligga på kronofogdemyndigheten. TCO föreslår att denna uppgift vidgas och ges serviceinriktat innehåll, för all den som ålagts näringsförbud ska kunna fåuppgift - dels hur avveckling av näringsverksamheten ska gå till, dels få hjälpmed tillsynsmyndighetens syn på den nya verksamhelen ochanställningsförhållanden. TCOvill i detla sammanhang även framhålla att avgränsningen mellankronofogdemyndighetens och polismyndighetens uppgifter bör göras på del sättet atlärendet direkl överlämnas till polisen när misstanke uppslår atl överträdelseav näringsförbud skell. 6.35 Centralorganisationen /SR: Majoritetenföreslår att näringsförbud skall övervakas av tillsynsmyndig heterna, medan reservanterna förordar polismyndigheterna. Riksskatte verket menar (s. 111), att tiUsynsmyndigheterna är väl lämpade att kontrol lera avvecklingen av ett företag, men mindre väl skickade alt handha tillsynen i övrigt. RSV nämner de lokala skaltemyndigheterna som tänk bara tillsynsmyndigheter. Lokala skattemyndigheterna är - till skillnad mot myndigheterna inom rättsområdet - administrativa förvaltningsmyn digheter. anser del därför inte lämpligt att ålägga lokala skatte myndigheterna en uppgift som markant skiljer sig från deras traditionella arbetsuppgifter. När det gäller polisen, har man där sedan förstatligandet strävat efter all bli befriade från arbetsuppgifter som inte kan anses vara klart polisiära. Att övervaka efterlevnaden av näringsförbud är ingen polisiär uppgift. Den skulle därför om den anförtroddes polisen med all sannolikhet få en mycket låg prioritet. Polisen bör därför inte komma ifråga. tillstyrker därför majoritetens förslag all det skall åligga de 350 kronofogdemyndigheter somär tillsynsmyndigheter i konkurs atl övervaka Prop. 1985/86: 126efterlevnaden av förbud. Dessa myndigheter har erfarenhet av verksamheten ochhar dessulom en mycket god överblick över reslföringar och övriga skuldförhåUanden. Förslagetom atl tillsynsmyndigheten får hålla förhör med den som ålagts näringsförbudtillstyrks. Sedan utsökningsbalkens lUlkomsl har kronofogdemyndigheterna vunnilgod erfarenhet av denna typ av förhör. 6.36 Hotell- och : ---- anservi atl del är ytterst viktigt all meddelade näringsförbud också Del slälls därmed stora krav på kontroll och eflerievnad. Denkontrollerande myndigheien måsle ges tillräckliga resurser öch upprättandet av etlcentralt register bör genomföras. De fackliga organisationerna bör hatillgång lill detta register. ---- måstetillsynsverksamheten förslärkas betydligt om utdömt nä ringsförbud skall vara verkningsfullt. Vi anser därför att om förelag där näringsidkaren fåll näringsförbud och förelaget övergår till annan ägare, bör i domslutet ingå alt samhällsrevisor följer företaget verksamhei minst så som det utdömda näringsförbudet gäller. Föratt kontrollera alt näringsförbudet efterlevs bör de meddelade besluten ävendelges fackföreningarna. Fackföreningarna har nämligen stora möjligheter allupptäcka om en person som har meddelals näringsförbud på nyll försöker alletablera sig som näringsidkare. Förbundetanser slutligen all övervakningsproblemen förtjänar särskild uppmärksamhet iframliden. Uiredningen konstaterar i sammanfattningen alt det allvarligasteproblemet med nuvarande lagstiftning gällt kontrollen av de personer som meddelalsnäringsförbud. Denna har inte fungerat tillfredsstäUande. Förbundet är inteövertygat om all föreliggande förslag innebär nägon väsenllig förbättringhärvidlag. 6.39 vid Stockholmsuniversitet: Enceniral fråga gäller tillsynen över alt meddelade näringsförbud efter-leves.Tillsynen avser huvudsakligen två omständigheter, nämligen dels atlnäringsidkaren avvecklar den eller de rörelser han vid lidpunkten för förbudelbedriver, dels atl han inte startar någon ny rörelse eller överhuvudtagelinvolverar sig i förbjuden verksamhet. Kan efterlevnaden inte kontrolleraseffektivt är givetvis risken stor atl näringsförbudei bara blir elt slag iluften. Avden utvärdering kommittén företagit angående de nuvarande reglernastillämpning framgår, alt övervakningen på sina håll varit bristfällig och altkommittén ser detla som del kanske allvarligaste problem som förelegat. Övervakningsskyldighelensomfattning har också varit oklar. Kommitténdiskuterar till atl börja med utförligt frågan, vilken myndig hei som bör anförtros uppgiften (s. 347 ff, jfr också s. 444 f). De två huvudalternativen har varit TSM, dvs. de kronofogdemyndigheter som är tillsynsmyndighet i konkurs, och polisen. En rad skäl för (och emot) de båda myndigheterna anges. Etl viktigt argument mol TSM är naturligtvis, 351 all anknylningen tillkonkurs föreslås upphävd. Huruvida detta är en Prop. 1985/86: 126 avgörandeinvändning beror enligt fakullelsnämndens mening på vilka omständigheter somenligt de nya reglerna skall kunna ligga till grund för elt näringsförbud ochvad övervakningen således skall gälla. TSM är naturiigen bäst att följautvecklingen på det exekutionsrättsliga området, dvs. alt övervaka aktivitetersom kan avslöjas genom betalningsanmärkningar o. dyl. Om emellertidnäringsförbud, såsom synes framgå av förslaget, skall kunna meddelas enbart pågrund av all näringsidkaren åsidosatt t.ex. konsumentintressen bliranknytningen till TSM mindre naturlig. Skulle de slutiiga reglerna få en sådan uiformningborde övervägas, om inte /Kö vore en lämpligare övervakningsmyndigheti nu nämnda fall. Vidvalet mellan TSM och polisen finner fakultetsnämnden emellertid, på samma sällsom kommittén, att TSM med viss ivekan får anses bäst lämpad. Fakultetsnämndennoterar också, all TSM själva i huvudsak synes ha varit positiva lill attfortsätta med övervakningsuppgiften (s, 350), Innebördenav övervakningsskyldigheten preciseras i belänkandet i flera hänseenden (s, 353ff, 431 O- TSM skall agera aktivt och söka hålla sig underrättad om vederbörandessysselsättning. Bl, a. skall TSM kontrollera relevanta register och lakontakter med andra myndigheter som kan förväntas ha uppgifter atl lämna.Kommittén föreslår en utvidgning av skatteregisterlagensbestämmelser, för att ge TSM terminalåtkomst till vissa uppgifter i skatteregistrel, Fakultetsnämndenanser det principieUt viktigt alt utvidgning av registerlagar sker ytterstrestriktivt och endast om starka skäl talar härför. I del aktuella fallelgäller, dels atl TSM kan åtkomma uppgifterna efter vanlig prövning enligtsekretesslagen, dels att antalet undersökta personer inte lorde bli så stortalt en direkl terminalåtkomst blir nödvändig av arbetsbesparande skäl. Fakullelsnämndenanser därför, atl förslaget i denna del inte bör genomföras. (Jfr.reservationen s. 445 f) Eltstort praktiskt problem uppkommer, då en person som ådömis näringsförbudily/forfrån ett tillsynsområde till ett annat (se t. ex, s, 102 f, 109, 363 ff). Delfinns inga rutiner för detta fall och del är lätt alt näringsidkaren isamband med flyttning "försvinner" och atl TSM på den nyabostadsorten av olika anledningar inte forlsäller kontroUen, Kommittén avvisarfrågan om en skyldighet för näringsidkaren alt anmäla flyttning med att deltamånga gånger skulle uppfattas som en onödig kränkning av den personligafriheten och all del normalt finns möjligheter atl relativt snabbt ta reda påvart en person flyttat (s, 364 f). anser dock, att enskyldighet att anmäla flyttning ter sig som en mycket liten belastning ijämförelse med den synnerligen ingripande påföljd som själva näringsförbudeiinnebär. Eftersom frågan uppenbarligen vållat praktiska problem vore det enligtfakullelsnämndens mening att förorda att en näringsidkare med näringsförbud åläggesatt anmäla eventuell flyttning lill TSM, varefter TSM har atl meddela TSM påden nya bostadsorten, vilken enligt förslagels 13 § iredje st. skall övertaövervakningen. Delsenast sagda aktuaUserar en större fråga, som rör näringsidkarens egenaktivitet i förhållande till TSM. Kommittén har ansett att nägon aktivketsskyldighelöverhuvudtagel inte kan åläggas honom, utan att TSM själva skaU efterforska delsom är värt att la reda på. Fakultetsnämndenställer sig tveksam lill denna aUmänna utgångspunkt. Nämnden anser i stället,alt en skyldighet för näringsidkaren att hålla regelbunden kontakt med TSM, t.ex.att vid vissa lidpunkter anmäla sin sysselsättning, borde övervägas. skyddstillsyn,som i och för sig torde vara en mindre ingripande påföljd än Prop. 1985/86:126 ett näringsförbud.) Viktigtär givelvis, atl TSM ges tillräckliga resurser tor atl sköta övervakningentillfredsställande, Å andra sidan synes övervakningen inte ha lagil alllförslora resurser i anspråk, inte heller bland de TSM sorn utfört avseddövervakning (s. 104 f, 365 f). Del är här principiellt viktigt att understryka,atl riktlinjen måste vara all verksamheten inte skall öka i någon störreomfattning , utan att det rör sig om en påföljd som skallanvändas endast som en yttersta utväg i kanske 50-100 fall per är i helalandet. Avsikten får inte vara, att en långsam utvidgning av användningsområdetför näringsförbud skall komma lill stånd. 6.40 , Stadsjuristen: Särskiltbör kontrollsystemet utvecklas, då det visat sig otillräckligt. 7 Överträdelse av näringsförbud. Detframgår inte helt klart av kommitténs överväganden under 13,2, om man anser atlell annal uppsätsbegrepp än inom straffrätten i övrigt -särskilt när det gällers. k, subsumlionsvillfarelse - bör gälla ifråga om överträdelse avnäringsförbud. Tingsrätten vill emellertid ifrågasätta om det finns anledning atlgöra någon avvikelse. Under alla förhållanden är det dock oacceptabelt atttänka sig etl särskilt uppsätsbegrepp i dessa fall ulan att del anges iförfattningstexten, 7.2 Riksåklagaren (): Sanklionsreglernaföreslås oförändrade i förhållande till vad som gäller. Jag tillstyrker förslageli denna del. Alt dispens kan återkallas vid överträdelse synes välgrundat.Regeln om atl endast elt näringsförbud kan gälla vid en och samma tidpunkt ärägnad alt skapa klarhet. Jag har inte nägon erinran mot de föreslagnaövergångsbestämmelserna. 7.3 Överåklagaren i : Förslaget till övergångsbestämmelser tillstyrkes. 7.4 Länsåklagaren i : Rentlagtekniskt föreslårjag all 14 § får följande lydelse "Den som överträderell näringsförbud elier förbud enligt 4§ döms etc..." eftersomförbudsregeln inte är direkl straffsanktionerad i lagtexten. Kommitténhar föreslagit- atl lagen inte görs retroaktiv (2, över gångsbestämmelserna och s, 385), Särskilt ur rättssäkerhetssynpunkt till styrker jag förslagen, 353 23 1985/86. 7.5 (): P''«P- ''- '6 Övergångsbestämmelsernabör utformas så atl de personer, vilkas fall ligger för utredning när lagenträder i kraft, inte orättmätigt kan komma ifrån lagföring p. g, a, för kortafrister. Enligt vad som anförts i motiven (s, 436) skulle tiden i bestämmelsensandra mening sättas lill etl år. Detta torde vara för att uiredningenskall hinna ske och talan väckas i alla de ärenden, som ligger i balans,