prop · G90398 · 1985-12-31 00:00:00 — Flertalet invandrarorganisationerär tveksamma till om den föreslagna lagstiftningen på etl tillräckligteffektivt sätt kan motverka den diskriminering som förekommer i samhället, Isill gemensamma yttrande anför , , . iSverige, Riksförbundei polska föreningar i , Spanska riksförbundet.Turkiska riksförbundet, , och Portugisiskariksförbundei. Trots att vi är medvetna om atllagstiftning inte löser alla problem anser vi alt den är normbildande och visarsamhällets officiella ställningstagande mol diskriminering i arbetslivet och isamhället i övrigi. Endast i kombination med en lagstiftning kanopinionsbildning och informativa åtgärder ha en kompletterande effekt. Vi anser all enDiskrimineringsombudsman som inte har stöd i en särskild lagstiftning moldiskriminering i arbetslivet inte kan ha någon verkan. Enligt lagförslagetskulle endast agera för atl molverka diskrimineringulan någon uppgift atl föra den enskildes talan i rätten vilket andra ombudsmänkan göra. Utan lagstiftning och ulan fällande domar som skapar prejudikatkommer man aldrig all kunna bevisa all diskriminering på arbetsmarknadenförekommer eftersom del inom detta område är mycket svårt atl bevisa. På samma grunder anser vi atl enDiskrimineringsombudsman ulan stöd av en lagstiftning knappast kommer alt kunnamotverka diskriminering inom andra vikliga samhällsområden, t, ex, påbostadsmarknaden. Vi vill understryka att det är avvikt atl ombudsmannen får tillräckliga resurser för tolk- ochöversältningsändamål så all kommunikationen mellan ombudsmannen och enskildainte försvåras. Vi anser atl samhället klart måslevisa sill avståndstagande från diskriminering genom lagstiftning, bara då kanen diskrimineringsombudsman som övervakande myndighei utnämnas för alt tillseatl lagarna efterföljs. anserall en lagsliftning mot etnisk diskriminering bör göras enligt samma modellsom gäller för JämO, Leltiska cenlralrådel i ochLetliska hjälpkommUlén tillstyrker förslaget till lagstiftning och anför: Invandrare tillhörande olikaetniska minoritetsgrupper är i stort sett redan nu skyddade mol etniskdiskriminering genom svensk lagstiftning. Den enskilde individen har dockmyckel svårt atl orientera sig i delta skyddsnät av lagar och förordningar sommånga gånger är svåra atl överskåda. Ett organ saknas som kan hjälpa denenskilde invandraren all orientera sig i av skyddande rättsreglermol etnisk diskriminering. Genom att införa en lag mol etnisk diskrimineringoch däri föreskriva en ombudsmannaverksamhel skapas etl effektivt inslmment somvid behov kan användas som skydd mol etnisk diskriminering. Detta skulle hamyckel slor betydelse inom arbetslivet nu när arbetslösheten och konkurrensenom anställningarna hårdnar och därigenom risk finns att arbetssökande frånetniska minoriteter missgynnas på grund av den etniska lillhö- Del vore av stort värde om statsmakterna genominförande av en lag mol Prop. 1985/86:98 etnisk diskriminering dokumenteraroch manifesterar en bestämd vilja att på allvar bekämpa alla former avdiskriminering pä etnisk grund, erinrar om sill yttrandeöver DU: s förslag lill lag mol etnisk diskriminering i vilket samfundei bl, a,uttalade atl om lagstiftning överhuvudtaget skulle väljas det möjligen vore enrikligare väg med en lag som förbjöd alla former av diskriminering. Samfundetifrågasätter om den nu föreslagna ombudsmannen effektivt kan komma alt motverkafortsatt diskriminering av invandrare och andra personer som tillhör etniskaminoriteter. Det föreslagna ombudsmannainslitutel bör prövas underen försöksperiod , varefter resultatet skall värderas. Först härefterbör man ta slutgiltig ställning till etl lagstiflningsalternativ innefattanderegler om domstolsprövning och skadeslåndssanktionerade förbud, Belräffande övriga som yttrat sig är PO, RIB, SSR,Judiska församlingarnas i centralråd, RFSL, ADL, SSKF ochRiksorganisationen mer eller mindre positiva även om de allmäntifrågasätter all den föreslagna lagstiftningen är tillräcklig för alt kunna bliett effektivt medel mot diskriminering, Vi är positiva till förslaget om inrättande av enombudsman mot etnisk diskriminering samt en nämnd som rådgivande organ lillombudsmannen. På så sätt kommer människor som upplever sig diskriminerade allfå en instans alt vända sig till i dessa frågor. Det är emellertid ytterstviktigt atl ombudsmannen tillförsäkras en så starkt position som möjligtgentemot olika sektorer av samhällslivel för att arbetet ska få den effekt somförväntas. För att ombudsmannainslitutel ska bli effektivtkrävs också ytterligare insatser för atl sprida information angåendeinvandringens konsekvenser för vårt land och dess befolkning. Den debatt som vihaft i massmedia i samband med den ökandetillströmningen av asylsökande till landet har, enligt vår uppfattning,avsevärt ökat riskerna för diskriminering inte bara av de nyanländaflyktingarna och de asylsökande ulan även av invandrare som kanske boll ocharbetat länge i vårt land och ofta är svenska medborgare. De osakligapåståenden som figurerat i debatten och som alllför länge fått stå oemotsagdafrån berörda myndigheters sida har medverkat till alt attityderna gentemot demsom upplevs som främmande har skärpts. Statsmakterna måste nu la konsekvensernaav delta och vidta de ålgärder som krävs. Del räcker inte med att hänvisa tillde spontant bildade antirasistiska rörelser som arbetar mot rasismensspridning i vårt land, även om dessa är ett nytt och positivt inslag idebatten. Med hänvisning till sitt yttrande över DU:sdelbetänkande uttalar SSR all del väsentligaste med det nu framlagda förslagelär atl samhället därigenom förstärker resurserna för normbildning mol etniskdiskriminering i olika former, SSR förklarar sig i alll väsentligt tillstyrkaframlagda förslag, Det lagförslag som föreliggeratt en ombudsman tillsätts med uppdrag Prop. 1985/86:98 atl verka för alletnisk diskriminering inte förekommer i samhället och inte heller när någonsöker anställning, kan i förstone förefalla någol urvattnat, Inga nyasanktioner föreslås för den eller de som bryter mot lagen, I och med detta fården föreslagna ombudsmannen inte heller den roll som processförare som övrigaombudsmän har, SSKF instämmer i de övervägandensom redovisas i promemorian och anser att förslagel om tillsättande avombudsman mot etnisk diskriminering tills vidare är all föredra framför merlångtgående ålgärder, 1 ett ulföriigt yttrande ställersig KjeU myckel kritisk till förslagel i promemorian. Han anser attSverige år konventionsförpliktat att införa ett förbud mol etniskdiskriminering i arbetslivet. Han menar vidare all lagförslaget även av andraskäl är helt otillräckligt för atl ombudsmannen skall kunna bedriva ell meningsfulltarbete och infria de krav som kommer all ställas på den föreslagnaombudsmannainslitulionen. DU: s förslag till lag mot etnisk diskriminering varbegränsat till arbetslivet, I departementetspromemorian föreslås attombudsmannen skaU verka inte bara i arbetslivet utan även på andra områden avsamhällslivet. Utanför del föreslagna tillämpningsområdet faller sådanl somhör lill privatlivet. Några remissinstanser behandlar frågor som gäller tillämpningsområdet, tillstyrker alt ombudsmannensverksamhetsområde avgränsas endasl vad avser privatlivels sfär. Del är enligtSIV en fördel all såväl arbetslivet som föreningslivet omfattas. Kammarrätten i anför: Ombudsmannens och nämndensverksamhetsområde skall avse hela samhällslivet men specieU uppmärksamhet skallriktas mot arbelsUvel, ett begrepp som enligt förslagel bör uppfattas i enganska vid mening och omfatta även den enskildes relationer till arbetskamrateroch fackföreningar, Kammarrällen finner del värdefuUl atl verksamhetsområdetfått ell så vill innehåll, JO framhåller det positiva i altdel nu framlagda förslaget ger utrymme för insatser inom hela samhällslivet.Som tidigare framgått delas denna uppfattning av KFO. JämO påpekar atl del föreslagnatillämpningsområdet är större än enligt jämställdhelslagen, JämO anför. Genom lagförslaget blir del möjligtall ingripa mol etnisk diskriminering i betydligt vidare mån än vad som ärmöjligt vid könsdiskriminering, DO som företräder minoritetsgrupperkan således agera mot diskrimine ring inte bara i flera situationer i arbetslivet utan också t, ex, iutbildning, i föreningar och organisationer liksom i reklam medan möjligheterna all ingripa mol könsdiskriminering är inskränkta till vissa situationer mellan arbetsgivare och arbetssökande/arbetstagare i arbetslivet. Den kan ifråga sättas om inte skyddet mol könsdiskriminering, som i första hand berör 2'* majoritetenav befolkningen, borde utvidgas så atl överensstämmelse upp- Prop.1985/86:98 nåddes mellan lagarna. All ombudsmannens och nämndens nu angivnarådgivande och attityd-påverkande uppgifter avser inte bara arbetslivet utanockså övriga delar av samhällslivet ler sig rätt och riktigt. Det syns därvid ioch för sig rimligl, alt arbetslivets förhållanden i lagtexten ägnas särskilduppmärksamhet, bl, a, genom alt arbetsgivare åläggs skärpt skyldighel all förseombudsmannen med material för utredning i uppkommande undersökningsfall,eftersom anställningsfall får anses beröra de mera gripbara delarna i heladenna problembild. ifrågasätter om inte bestämningenav del föreslagna verksamhetsområdet kan vålla problem. Begreppet arbetslivet och på andra områden avsamhällslivet i 1 § är vaga och kan fömtses medföra tillämpningsproblem, Imotivtexlen preciseras begreppet arbetslivet som därvid ges en vidare innebördän motsvarande begrepp i medbestämmandelagen och jämställdhelslagen, Begreppeipå andra områden av samhällslivet ges i motivtexlen inte samma klara definkionsom begreppei arbetslivet. Av motivtexlen framgår all med begreppei avses helasamhällslivel utom privatlivet, som bör hållas utanför den tänkta ordningen.Socialstyrelsen ifrågasätter om inte begreppet på andra områden avsamhällslivet redan i lagtexten borde preciseras närmare. De som skyddas avden föreslagna lagen skall inte behöva gå till lagförarbetena för atl förståvilka områden som avses, Mol bakgrund av all ombudsmannen föreslås fåuppgifter på områden som faUer inom redan existerande myndigheters verksamhetanser KO att del kan uppkomma vissa gränsdragningsproblem. Enligt KO: s uppfattning är ombudsmannensansvarsområde utanför arbetslivet område inte tillräckligt behandlat iförslagel, Detla kan leda lill alt gränsdragningsproblem i förhållande lillandra myndigheters ansvarsområden uppkommer. har medverkat till atl startaförsöksverksamhet i etl flertal kommuner för att utveckla den kommunalakonsumentverksamhetens möjligheter all minska invandrarnas konsumenlproblem.Exempelvis har man på invandrarbyrån i en kommun anställt en särskild konsumentrådgivareför invandrarna, Etl annal exempel på en lokal försöksverksam-hel årstudiecirklar för att ge grupper av invandrare möjlighet alt träffas utanförhemmen samt att ge dem kunskaper och ökad medvetenhet i konsumentfrågor. Detfinns vidare i flera kommuner ett fruktbart samarbete mellan konsument- ochinvandrarverksamhelerna. På ett flertal håll i landet har även verksamhei meds, k, konsumentombud på arbetsplatser byggts upp, I detla sammanhang uppkommer bl, a frågan till vemen person som tillhör en etnisk minoritetsgrupp skall vända sig för atl få råd hur han eller hon skall gå tiU väga för alt tillvarata sin rätl som konsument: lill konsu mentorganisationen - i första hand den kommunala konsumentverksam heten - eller lill ombudsmannen mol etnisk diskriminering? föringsområdetkan liknande gränsdragningsfrågor uppkomma exempelvis Prop. 1985/86:98 dåreklam uttrycker eller anspelar på fördomar mot någon folkgrupp. Är del då denföreslagna ombudsmannen eller /KO som bör ta sig an fallet?Samma gränsdragningsproblem uppkommer också när det gäller generella ålgärderpå konsumenlområdel. Enligt KO: s mening bör del vara möjligt atl lösagränsdragningsfrågor av nu angivet slag på liUfredsslällande säll i samrådmeUan berörda samhällsorgan, JOframför liknande synpunkler. Den omständigheten all den föreslagne ombudsmannensoch bl, a, justitieombudsmännens verksamhetsområden delvis sammanfaller börenligt min mening inte vålla några störte ölägenheter. En prövning av en ochsamma sak på mer än ell håll kan vara onödig eller i vissa fall olämplig, 1sådana fall bör man liksom i andra redan nu förekommande fall av liknande slagkunna samråda och med beaktande av bl, a, sakens beskaffenhel komma överens omvem som bör la upp ett visst fall. Som framgått tidigare anser JK atl en ordning meden ombudsman överordnad samtliga myndigheter enbart skulle leda lillkompelenskonflikler, JK finner vidare atl beslämmelserna om lagenslUlämpningsområde är alllför allmänt hållna och oprecisa för all kunnaaccepteras ur rältssä-kerhetssynpunkt, JK anför: Enskildas grundlagsenliga "rätlskydd",såsom del ullrycks i promemorian (sid, 63), måsle garanteras genom atl delklart anges huruvida givna föreskrifter berör dem eUer inte, I detla falllämnas det lill den föreslagna ombudsmannens godtycke alt själv bestämma lagenstillämpningsområde. Detta är ett förhållande som inte kan godtas. Det hjälperinte alt ombudsmannen, vilket del hänvisas lill i promemorian (s, 63), slårunder JO: s och JK: s tillsyn. Även RRV anser del väsentligt all ansvars- ocharbetsfördelningen mellan och ombudsmannen klarare preciseras för alldubbelarbete och kompelenskonflikler skall kunna undvikas. Den bestämning av begreppei etnisk diskrimineringsom görs i förslaget kommenteras av några remissinstanser. Vi kan med tillfredsställelse notera alt i del nuförefintliga förslaget anges diskrimineringsgrunden genom en uppräkning avflera begrepp. Dessa är i överensstämmelse med övrig svensk lagstiftning påområdet, Del år tillfredsslällande all begreppei etniskdiskriminering ges samma innebörd i förslagel som , i 16 kap, 9 § . Det blir därmed lättare atl förslå. Bestämmelsen lorde trots alll bli ganska svår all tillämpa. Det förefaUer vara nödvändigl att i förarbetena lill lagrummet närmare utveckla vad som skall anses som missgynnande på grund av etnisk lUlhö righel, kraven på skillnader i behandling för alt etl missgynnande skall 250 ansesför handen ävensom uttryckliga hänvisningar lill aktuella lagrum, Prop.1985/86:98 förarbeten och kommentarer. 1 begreppet etnisk diskriminering har inkluderatsäven missgynnande på grund av trosbekännelse, Kammarrällen kan ha förståelseför detla men vill understryka alt det ibland kan vara motiverat alt ta hänsynlill en människas religiösa uppfattning vid anställning. Ett religiöst samfundbör självfallel vara oförhindrat alt ta hänsyn lill atl en person som man skallanställa delar samfundels uppfattning, När det gäller diskrimineringsgrunderna föreliggeren skillnad mellan del aktuella lagförslagets §2 ochdiskrimineringsulredningens belänkande, därigenom att den föreslagna lagtextenlar upp trosbekännelse som en särskild grund. Förslaget innebär systematiskafördelar eftersom definitionen kommer all överensstämma med vad scm gäller förolaga diskriminering i 16 kap, 9 § . Samfundet hyser ändå visstveksamhet lill all trosbekännelse i detta sammanhang räknas som endiskrimineringsgrund. De fall av diskriminering där trosbekännelse ingår tordei allmänhet kunna hänföras till diskriminering på gmnd av etniskt urspmng.Enligt samfundets mening kan vidare en särbehandling på grund av trosbekännelsei undanlagsfall godtagas. Ett sådanl fall kan vara nyanställning av en persontill en mindre arbetsplats som präglas av arbetsgivarens, kundernas och/ellerde anställdas trosuppfaltning. Ombudsmannensuppgifter m. m. Ipromemorian föreslås all ombudsmannen skall verka på två plan dels på etlindividuellt med råd och upplysningar lill enskilda, dels på ett generellt medöverläggningar, information och opinionsbildning. Enligt förslagel skallombudsmannen ägna arbetslivet särskild uppmärksamhet. En uppfattning som framförs av fleraremissinstanser är atl uppgifterna är omfattande och krävande, I samband därmedpåpekas all ombudsmannen måsle ges tillräckliga resurser (jfr under nästarubrik), JK anser alt del bör närmare klarläggas vilkaåligganden som ombudsmannen skall ha, I anslutning lill 4 § i lagförslaget,som reglerar ombudsmannens uppgifter, anför JK följande. Enligt denna paragraf skall ombudsmannen ge råd ochinformation om hur den enskUde skall kunna la tillvara sin rätt, Förslagel innehåller emel lertid inte några närmare bestämmelser om hur omfattande eller ingående upplysningar och råd som skall lämnas och vilket ansvar som ombudsman nen har för verksamhelen, Däremol sägs alt rådgivningen skaU vara aktiv, I delta sammanhang vUl jag erinra om att slalen enligt bestämmelsema i 3 kap, 2 § skadeståndslagen (1972:207), om annal inte föreskrivs, kan få bära skadeslåndsrättsligt ansvar för de råd och den information som läm nas. Del föreligger uppenbar risk för atl en aktiv rådgivning genom om budsmannen kan komma atl leda till kostnader för vilka slalen ytterst kan göras ansvarig för. Inte minst av den anledningen är det angelägel att 251 ombudsmannens åligganden enligt förevarande paragrafklarläggs. 1985/86:98 finns skäl all närmare föreskriva hur långtrådgivningen för atl den enskilde skall "kunna ta tillvara sin rätt"bör sträcka sig. Mot bakgrund av atl ombudsmannen inte skall ha juridiskskolning bör rådgivningen enligt min mening i princip begränsas lill all avsehänvisningar till andra myndigheter m, m. Del bör t, ex, inte ankomma påombudsmannen atl, såsom föreslås, hjälpa brottsoffer med polisanmälan o, d.Sådana åtgärder synes för övrigi olämpliga även av andra skäl vilket jag harpåpekat i milt remissvar över betänkandet Ds A 1984:7 Om olaga diskriminering(se sid, 8 i remissvaret), AMS finner uppgifterna värdefulla frånarbelsmarknadssynpunkl. Ur arbelsmarknadssynpunkl bedömsförslagel om en ombudsman mot etnisk diskriminering ha sitt främsta värde genomde rådgivande och pådrivande uppgifter som förslås åligga ombudsmannen. Ävenden information som kan komma fram vid ombudsmannens överiäggningar kan varavärdefull för planeringen av bl, a, riktade arbelsmarknadspolitiska insatser, anser all uppgifterna börkoncentreras på frågor som direkt rör diskriminering, anför, tillstyrker att uppgifternaavser dels individuell rådgivning, dels generella insatser för atl förhindraetnisk diskriminering, konstaterar all deföreslagna uppgifterna när del gäller opinionsbildande och förebyggande arbetehell eller delvis sammanfaller med : s traditionella arbete. Så nämnsexempelvis frågor som meritvärdering och Ivåspråkighet, främjande av godaetniska relationer på arbetsplatser etc. Del finns här en risk fördubbelarbete. En begränsning av ombudsmannens uppgifter när del gäller allmännainvandrarfrågor vore en fördel. Vad som skulle återstå frågor som direkt rördiskriminering -lorde mer än väl räcka för atl hålla den föreslagnaombudsmannen sysselsatt. Enligt SlV:s uppfattning ter detsig naturligt med en nära samverkan mellan verket och ombudsmannen i flerafrågor, SIV:s uppgifter har emellertid ell vidare syfte än ombudsmannens börha, påpekar också viklen av allrådgivningen kommer nära dem som behöver den, I remissyttrandet över I rättriktning framhöll atl geografisk och psykologisk närhet till rådgivningofta kan vara viktigare än tillgång lill fullständig överblick över praxis etc.En angelägen uppgift för diskrimineringsombudsmannen bör vara all genomutbildning, konferenser etc höja kompetensen på delta område hosinvandrarbyråpersonal, konsumenlväg-ledare och andra lokala rådgivare. Även JämO framhåller betydelsen avall rådgivningen bedrivs på ett lokall plan, har som uppgift bl, a, atlsamordna samhäUsinformalionen lill och om invandrare samt atl svara för sådan samhällsinformation till invandrare som inte ankommer på annan myndighet. Mot bakgrund härav måste DO: s uppgift,som också framhålls i PM, vara alt i individuella fall ge grundlag- Prop.1985/86:98 gande upplysningar om de regler som gäller i den aktuella frågan, DOblir en centralt placerad myndighet med hela landet som upptagningsområde.Invandrarbyråerna i kommunerna lorde med sitt läge närmare dem som behöver rådoch stöd uppfattas som lättare för enskilda personer all vända sig lill medfrågor. Byråerna kommer därför troligen atl efterhand bli väl förtrogna meddiskrimineringslagen och DO: s praxis. Del kan därför förutsättas atl endaslfrågor av mera principiell eller svårbedömd arl genom deras förmedling ellervia invandrarföreningar/-organisalioner förs vidare till DO, En sådan gallringtorde också vara nödvändig med hänsyn till myndighetens begränsade resurser.Ett nära samarbete med invandrarbyråer och invandrarföreningar m, m, bör ocksåi övrigi vara nödvändigl för DO: s arbete när del gäller t, ex, att följa ochbevaka utvecklingen i enskilda ärenden av inlresse och all genom olikaålgärder försöka påverka utvecklingen i samhället mol en ökad medvetenhet idiskrimineringfrågor, JämO framför också viss tvekan till ombudsmannensmöjligheter all, ulan stöd av sanklionsregler i lagen, träffa frivilligaöverenskommelser, JämO jämför de föreslagna uppgifterna med sin egenverksamhei, I promemorian anges bl, a, att JämO:s arbete kanutgöra en möjlig modell för hur ombudsmannen mol etnisk diskriminering (DO)skall fullgöra sina uppgifter enligt förslagel lill lag mol etniskdiskriminering, JämO har som huvuduppgifter atl biträda enskilda personer idiskrimineringstvister när personen i fråga inte är medlem i någon fackligorganisation eller organisationen avslår från all biträda sin medlem, atttillse all arbetsgivare som inte är bundna av kollektivavtal ijämstålldhelsfrågor fullgör sin skyldighet enligt jåmslälldhetslagen att vidtaaktiva, planerade åtgärder för att öka jämslälldhelen på sin arbetsplats samtatl genom information och på annat sätt söka påverka allmänna opinionen vadgäller jämställdhet i arbetslivet. Enligt jämställdhelslagen och den förombudsmannen utfärdade instruktionen skall JämO i första hand verka genom rådoch anvisningar och försöka få arbetsgivaren all frivilligt rätta sig efterlagens föreskrifter. Skulle detta inte lyckas kan ombudsmannen föra ettdiskrimineringsärende till arbetdomslolen och etl ärende om brist på aktivaåtgärder till jämslälld-helsnämnden. Arbetsdomstolen kan döma arbetsgivaren altbetala skadestånd medan jämslälldhelsnämndens beslul kan innefatta ettvitesföreläggande för arbetsgivaren. Det har lopp varit möjligt för JämO ochde fackliga organisationerna all träffa förlikningar med arbetsgivarna i etlflertal diskrimineringsärenden, Detla har varit möjligt först sedanarbetsdomstolen genom olika domar dels fastlagt förutsättningarna för atldiskriminering på grund av kön skall anses ha förekommit dels bestämt vad somskall anses uigöra normall skadestånd i olika typsitualioner. Publiciteten kring domarna och möjligheten att isista hand föra tvisten till domslol men självfallel också den information som i övrigi förekommit om jämställdhelslagen och JämO: s arbete har enligt ombudsmannen varit en förutsättning för all dessa förlikningar kunnat komma lill stånd. De träffade överenskommelserna innefattar oftast ell skadestånd, nya arbets uppgifter och/eller löneförhöjning till den som gjort anmälan, I överens kommelserna kan också - mot bakgrund av jämställdhelslagens krav på aktiva jämställdhelsåtgärder - ingå åtagande från arbetsgivaren atl vidla vissa bestämda åtgärder för all främja jämställdheten på arbetsplatsen och undvika upprepningar av det anmälda handlingssättet, 253 Även NO lar upp frågan omombudsmannens verksamhei kan göras Prop, 1985/86:98 effektiv utansanktionsregler. Efter alt ha redogjort för betydelsen av förhandlingar på sittverksamhetsfält uttalar NO: Även om sålunda förhandlingsmomentelhaft slor betydelse i konkurrensbegränsningslagen och den senarekonkurrenslagen anser inte NO det ulan vidare därmed klart all den avseddalagen mol etnisk diskriminering kan avvara sanklionsmöjligheler.