prop · G90349 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86:49 om fortsatt giltighet av lagen mot skatteflykt Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att lagen (1980:865) mot skatteflykt, som varit i kraftsedan den och gäller t. o. m. är 1985, förlängs att gälla t.o.m.år 1988. 1 1985/86. Lag omändring i lagen (1980: 865) mot skatteflykt Härigenom föreskrivs att ikraftträdandebestämmelserna til (1980: S65) mot skatteflykt skall ha följande lydelse. Denna lag träder i kraft och tillämpaspå rättshandlingar som har företagits den 1 januari 1981-den 31 december1985. Denna lag träder i kraft och tillämpas pårättshandlingar som företagits den 1 mars 1983-den 31 december1985. Denna lag' träder i kraft och tillämpaspå rättshandlingar som har företagits den Ijanuari 1981-den31 december1988. Denna lag" träder i kraft ochtillämpas på rättshandlingar som har företagits den I mars 1983den . Denna lag träder i kraft . ' 1980:865. ' Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24oktober 1985 Närvarande: statsrådet I. , ordförande, samlstatsråden . , , , .Andersson,, , R. , , . Proposition om fortsatt giltighet av lagen mot skatteflykt Genom lagstiftning (prop. 1980/81:17, SkU 8, rskr27, SFS 1980:865) infördes en generalklausul mot skatteflykt. Lagstiftningentidsbegränsades till att gälla i fråga om rättshandlingar som företas underåren 1981 . Tidsbegränsningen motiverades med att klausulen motslutet av femårsperioden skulle utvärderas från rättssäkerhetssynpunkt ochkunna omprövas på nytt. Justitiekanslern () erhöll regeringens uppdrag attutföra en sådan utvärdering. Jag behandlar i det följande resultatet avutvärderingen samt frågan om en förlängning av klausulens tillämpning. Den generalklausul som trädde i kraft är 1981 tog sikte päsädana skatteflyktsförfaranden som innebär att den skattskyldige vidgenomförandet av ekonomiska affärer skaffar sig skatteförmåner som inte äravsedda av lagstiftaren genom att använda förfaranden som från kommersiella ochliknande synpunkter utgör omvägar. Genom lagstiftning (prop. 1982/83:84, SkU 20, rskr 139. SFS 1983: 75). som trädde i kraft ,utvidgades klausulens tillämpningsområde till att gälla även sådana förfarandensom - utan all kunna karakteriseras som omvägar tillkommit uteslutande iavsikt att uppnå skatteförmåner. Tidsbegränsningen av klausulens tillämpning gäller såvälden ursprungliga som den utvidgade utformningen av klausulen. JK har i yttrande redovisat sitt uppdragatt utvärdera klausulen från rättssäkerhetssynpunkt. JK anför bl. a. följande. 1985/86: 49 Tilljustitiekanslern har fram till denna dag inkommit fyra domar medde- lade av länsrätt, i vilka frågan om tillämpningen av lagenmot skatteflykt prövats. En av länsrättsdomarna har efter besvär fastställts avkammarrätt. Vidare har från inkommit 106 beslut meddelade avverkels i förhandsbeskedsärenden rörande tillämpningenav lagen mot skatteflykt. Slutligen har hit inkommit tvä domar avregeringsrätten med anledning av besvär över av nämnd förrättsärenden meddelade förhandsbesked i vilka tillämpningen av lagen motskatteflykt prövats. I ingen av de fyra hit inkomna länsrättsdomarna somsamtliga avser taxering har lagen mot skatteflykt ansetts varatillämplig. Prövningen av de 106 förhandsbeskedsärendena som inkommithit från har i fräga om tillämpningenom lagen mot skatteflykt utfallit på sätt framgår av nedanstående uppställning. flykt ej t: ' Dessa fall avser tillämpning av lagen mot skatteflykt idess lydelse frän och med . De två domarna av regeringsrätten är . ena domen förklarar regeringsrätten med ändring av nämndsför rättsärenden beslut att lagen mot skatteflykt ej är tillämplig. I den andradomen fastställer regeringsrätten nämndens beslut att lagen ej är tillämplig. Av de fyra länsrättsdomarna angår tre frågan om lagen motskatteflykt i dess ursprungliga lydelse ägde tillämpning i de fall då avdrag giortsför eriagd förskottsränta. Lagen ansågs inte tillämplig på sådant förfarande. 1den fjärde domen gällde frågan om uppskov med realisationsvinstbeskattning vidförsäljning av fast egendom i visst fall kunde anses falla under lagen, vilketinte ansågs vara fallet. I fråga om de av ärendena kan dessa i de fall där lagen mol skatteflykt bedömts varatillämplig indelas i vissa grupper. En sådan grupp ärenden rör räntefria låntill barn. 1 dessa fall har, vare sig barnen uttryckligen eller inte skall fåtillgodogöra sig avkastningen på länen, fråga ansetts vara om en förmögenhetsöverföringtill barnen. Anordningen har bedömts som en omväg i förhållande till attsökanden lyft avkastningen och överlämnat samma belopp till barnen. Denskatteförmån som uppstår har också ansetts strida mot grunderna för förbudetmot avdrag för periodiskt understöd till hemmavarande barn. Förfarandet haransetts innebära att skatiebestämmelse kringgås. Den här avsedda gruppeninnehåller sju ärenden. I ett av dessa ärenden har lagen i lydelsen fr. o. m.den 1 mars 1983 ansetts tillämplig på räntefri utlåning till myndiga närståendeutan hushållsgemenskap med givarna, eftersom överföringen av avkastningen å detutlånade beloppet ansetts strida mot förbudet mot avdrag för gåva och motreglerna för avdrag för periodiskt understöd. En annan sådan grupp rör ärendendär ena maken säljer fast egendom till den andra maken för ett pris understigandeinköpspriset och marknadsvärdet. realisationsföriusthar bedömts vara konstruerad för att motsvara en för Prop. 1985/86:49 denskattskyldige uppkommen realisationsvinst och lagen mot skatteflykt har i dessafall ansetts vara tillämplig. Sex ärenden ingår i denna grupp. 1 tvä fall harkvittning av avsiktligt framkallad realisationsföriust vid fastighetsförsäljningmot realisationsvinst vid försäljning av aktier respektive fastighet ansettsstå i strid mot lagen mot skatteflykt. I samtliga åtta sist nämnda fallbedömdes förfarandet mot lagen om skatteflykt i lydelsen fr. o.m. den I mars1983. I övrigt har i två ärenden som prövats av nämnden lagen mot skatteflyktbefunnits tillämplig. Del ena fallet rör avyttring av en fastighet medbostadsbyggnad och återköp av byggnaden me ' tomt. Med avseende pätillgodoräknande av fasta tillägg till avdrag for ingångsvärde vid beräkning avrealisationsvinst har förfarandet ansetts innebära etl kringgående avskattelag. Det andra av dessa fall rör ett förfarande genom vilket fast egendomskänks till barnbarn med avsikt att dessa skall avyttra fastigheten. Härigenomslipper givaren betala realisationsvinstskatt. Skatten betalas i stället avbarnbarnen och blir därigenom lägre. för rättsärendenansåg lagen mot skatteflykt tillämplig. Fallet är identiskt med det i vilketregeringsrätten ändrade nämndens förhandsbesked. Defall i vilka funnit lagen mot skatteflykt inte varatillämplig är mera splittrade och låter sig ej inordnas i ett fätal grupper.Några större grupper finns dock. Den största, som innehåller nio fall, rörlivränta som likvid vid försäljning av fast egendom före . Lagenmot skatteflykt har inte i något fall ansetts vara tillämplig på sådanaförfaranden. Ett annat förfarande som lagen inte ansetts vara tillämplig på röravdrag för ränta till barn på grund av revers skänkt till barnet av annan änförälder. Denna grupp innehåller fem ärenden. En grupp innehållande treavgöranden rör utskiftning av aktiebolags tillgångar till aktieägare vilketmedfört lägre skatt än vid t. ex. utdelning. Förfarandet har bedömts som ettalternativ av flera tillåtna och ej innebära kringgående av skattelag. I tväfall har ränta på lån tagna för att möjliggöra gåva till församling bedömts.Lagen mot skatteflykt har ej ansetts tillämplig. Förfarandet med fördelade(strimlade) län har i ett bedömt fall ej ansetts stå i strid mot lagen molskatteflykt. Detta gäller också tre fall av förskottsränta. Förlustförsäljningav obligationer för kvittning mot realisationsvinst och därefter nytt köp avobligationer har i ett bedömt fall ej ansetts falla under lagen motskatteflykt. I två fall har försäljning av fastighet till barn med förlustbedömts. Förlusten har betraktats som avdragsgill och lagen mot skatteflykt harej ansetts vara tillämplig. Ett fall har gällt försäljning av aktier (ejomsättningstillgång) för kontant belopp och revers löpande på tio är. Reversendiskonterades till av nominella beloppet, i syfte att få loss sämyckel kontanter som möjligt. Frågan om förlusten på reversen var avdragsgillbesvarades jakande. Lagen mot skatteflykt ansågs ej tillämplig. Betalning avränta för barns lån har också prövats i tvä fall och inte bedömts falla underlagen. Överiåtelsen av aktiebolag i vissa fall och utdelning å aktier i vissafall har också prövats utan atl anses falla under lagen. Ytterligare ett antalganska udda fall har prövats med samma resultat. fyra fall som prövats av länsrätt och ej avser förhandsbesked har lagen motskatteflykt ej ansetts vara tillämplig. Dessa fyra fall ger ett dåligt underlagför en bedömning av tillämpningen av lagen. Möjligen kan dessa fall peka motatt domstolarna i varje fall inte tillämpar lagen mot skatteflykt pä någotöverdrivet strängt vis. De fyra fallen är emellertid sådana att de klart tordefalla utanför lagens tillämpningsområde. Denslutsats som ligger närmast till hands efter ett studium av de beslut i 5 Prop.1985/86:49 förhandsbeskedsärenden, som , är alt även i dessa fall tillämpningen präglas av stor försiktighet. Detär i huvudsak endast i klara fall som lagen ansetts vara tillämplig. Skiljaktigmening har förekommit sällan. Nämndens beslut har i ett fall ändrats av regeringsrätten.Härav synes någon slutsats ej kunna dras. Lagenstikämpning efter lagändringen från och med den har endast prövats iärenden om förhandsbesked. Det vill synas som om rättshandlingar underkänts medstöd av den nya lydelsen i större omfattning än med stöd av den gamla. Lagenom skatteflykt synes såvitt inkomna domar utvisar ha spelat en myckel obetydligroll vid de årliga taxeringarna. De skattskyldiga har i viss utsträckningutnyttjat möjligheten all genom förhandsbesked fä fastställt om lagen träffarett tilltänkt handlande. Möjligheten att på detta sätt få ledning vid ingåendeav rättshandlingar tillmättes stor betydelse vid lagens tillkomst. Detföreliggande materialet torde inte tillåta några egentliga slutsatser rörandeden effekt som lagen mot skatteflykt kan ha haft. Till-lämpningen hittillssynes inte ge stöd för något påstående att rättssäkerhetsintressen trätts förnära. Deerfarenheter som vunnits om den praktiska tillämpningen av klausulenhar mycket begränsad räckvidd, särskilt såvitt avser den utformning klausulenfick genom lagstiftning. De är enligt min mening otillräckliga somunderlag för någon egentlig utvärdering av klausulen. Å andra sidan är de inteägnade att inge farhågor för att en fortsalt tillämpning av klausulen skulleinnebära någon fara ur rättssäkerhetssynpunkt. Mot bakgrund härav anser jag atllagen mot skatteflykt bör utsträckas att gälla ytterligare tre är för altmöjliggöra en säkrare utvärdering av lagstiftningen. Även denna utvärderingbör sammanställas av JK mot slutet av tillämpningsperioden. Liksom vid delföregående uppdraget bör JK ägna särskild uppmärksamhet ät frågan om lagenstillämpning svarat mot rimliga krav pä rättssäkerhet samt belysa eventuellaojämnheter och särskilda problem som kan ha framkommit i tillämpningen. Genomden särskilda förordning (1981:367) om skyldighet för de allmänna förvaUningsdomsto-larnaoch atl lämna vissa uppgifter rörande tillämpningen av lagen molskatteflykt är JK garanterad underlag för utvärderingen. Mittförslag är av så okomplicerad beskaffenhet att lagrådets hörande skulle saknabetydelse. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attanta etl inom upprättat förslag till lag om ändring i lagen(1980: 865) mot skatteflykt. 6 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Trvckeri, StockhoJm 1985