prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Enligl nämndens mening vore det olyckligt attöppna möjligheterna för kommunerna att kunna uppdra åt planeringsråden attfullgöra yrkesrådsuppgifter. Planeringsräden torde som regel saknaförutsättningar för detta, vilket mindre observanta kommuner kanske ej skulleuppmärksamma. Länsskolnämndeni : Ett skäl för utredningens ställningstagande synes vara attyrkesrådens effektivitet varierar kraftigt. Det omdömet är säkert ocksågiltigt för planeringsrädens verksamhet. Över huvud taget finns det storabrister i samverkan skola-arbetsliv. Det är därför enligt nämndens meningolämpligt att minska kontaktytan mellan skola och arbetsliv, vilket i vissakommuner kan bli följden av utredningens förslag. Länsstyrelseni delar utredningens synpunkter på svårigheterna att förnärvarande klart definiera gränserna mellan SSA-rädens och yrkesrädensverksamhetsområden men anser att utredningen inte bidragit till att lösaproblemet. I själva verket innebär utredningens ställningstaganden en uppenbarnedvärdering av den betydelsefulla samverkan som vuxit frammellan skola och arbetsliv. Riksdagsbeslutet om inrättande av lokala SSA-rådinnebar bl. a. att dessa fick till uppgift att "särskilt följayrkesutbildningen inom den egna kommunen", medan de lokala yrkesråden ihuvudsak skall ägna sig åt de branschspecifika frågorna. Självfallet är detnödvändigt med en såväl ekonomisk som organisatorisk samordning av de bådaorganens verksamhet, inte minst i kommuner med rikt differentierat näringsliv.1 sådana kommuner torde det vara praktiskt omöjligt att låta SSA-råden övertayrkesrådens uppgifter. avstyrker lagförslaget i denna del ochanser det vara angeläget med en snar översyn och utvärdering av de regler ochanvisningar som gäller för SSA-råd respekUve yrkesråd med utnyttjande av denerfarenhet som hunnit samlas hos såväl skolhuvudmännen som arbetsmarknadensparter sedan 1977.1 en sädan översyn bör även ingå det till länsskolnämndenknutna regionala verksamhet och dess relation till yrkesråd ochlokala SSA-råd. För det sistnämnda talar inte minst det förhållandet attlänsskolnämnderna frän skall överta beslutanderätten i frågaom bl. a. dimensioneringen av gymnasieskolans utbildningslinjer i respektivelän. Till de remissinstansersom tillstyrker förslaget lill 2 kap. 8 8 hör , , och kommuner samt länsskol nämnderna i , och län. är det fördelaktigt att skolstyrelsen får frihet att självavgöra på vilket sätt man lokalt skall handlägga frågor om samråd medarbetslivet. ÖstraGöinge kommun anför alt erfarenheterna har visat all yrkesråden haft svårt attfinna meningsfulla uppgifter i en liten kommun som . Kommunennoterar därför med tillfredsställelse förslaget att skolstyrelsen skall fåmöjlighet att lägga yrkesrådens uppgifter på planeringsrådet. Hälleforskommun: I fråga om yrkesråden kan det för mindre kommuner vara angeläget attskolstyrelsen får möjlighet att välja att - om den så finner meständamålsenligt - låla planeringsrädet (SSA-rådel) fullgöra också yrkesrädensuppgifter. Det primära är ju att kommunikaUonerna skolan-arbetslivet pähemorten fungerar bra och det kan man enligt skolstyrelsens erfarenhet utansvårighet uppnå genom ett organ av t. ex. planeringsrädets typ, medan ett antalyrkesråd därutöver i vissa fall kan upplevas som en överorganisering avkontakterna med den negaUva verkan det i sin tur kan medföra. VUhelminakommun: 2 kap. 8 8 innehåUer en av de få reella ändringarna i det nya förslagettdl skollag. Här föreslås, att skolstyrelsen skall få rätt alt ej utse yrkesrädutan i stället låta planeringsrådet fullgöra yrkesrådens uppgifter. Vilhelminaskolstyrelse har tidigare gjort framställning till regeringen om samma sak,varför ändringsförslaget ses med tillfredsställelse. Vid mindre gymnasieskolorinnebär yrkesrådsinstitutionen en onödig utökning av antalet "råd"och grapper inom skolan, I de faU sådana grapper verkHgen behövs, utses deockså av kommunen eller skolstyrelsen och ges då en lämplig lokal utformning.Det finns aUtså inte ens skäl att i skollagen slå fast skyldigheten att i eneller annan form inrätta ett eller flera yrkesråd. 2 kap. 7 och 8 §8 kan alltsåhelt utgå. Länsskolnämndeni : Nämnden anser att det finns starka skäl som talar för attlåta skolstyrelsen ha frihet att bestämma alt planeringsrådet skaU behandla defrågor som ankommer på yrkesråd. Förutsättningarna för en viss ordning skiftarsjälvfallet mellan kommunerna men genomgående torde planeringsrådens ochyrkesrådens uppgifter delvis vara likartade, varför del i många fall måsteanses naturligt all samordna verksamheten tUl ett organ. Länsskolnämndeni : Liksom utredningen är länsskolnämnden tveksam tUlnödvändigheten av särskilda bestämmelser om yrkesråd. Planeringsrådens ochyrkesrådens uppgifter är i väsentliga stycken likartade. Denna dubblaorganisation är föga rationell. Uppgifterna borde kunna skötas helt av"paraplyorganet", planeringsrådet. 7-8 S§ synes därför kunna utgå. 68 kan kompletteras med föreskrift om att planeringsråden utöver de i förslagetangivna uppgifterna också skaU bkräda skolstyrelsen i frågor som gäUerutbildningens yrkesinriktning. Nämnden föratsätter därvid att inget hinderskall finnas att en skolstyrelse ändå, om det behövs, inrättar organ meduppgifter motsvarande de nuvarande yrkesrådens. Utredningen har anfört altyrkesrådens aktivitet varierar myckel; på vissa häU fungerar de inte alls ipraktiken. Enligt länsskolnämndens mening kan samma anmärkning också riktasmot vissa planeringsråd. anledning därtill synesvara att ledamöterna i råden ofta inte fär uppbära Prop. 1985/86: 10 vare sigsammanträdesarvoden eller resekostnadsersättningar i samband Enremissinstans som i undanlagsfall, men bara i sädana, kan tänka sig attplaneringsrådet fullgör yrkesråds uppgifter är länsskolnämnden i Södermanlandslän: Enligt nämndens mening är del förhållandet att planeringsrädens ochyrkesrädens uppgifter delvis sammanfaller inte skäl nog för att mera generelltkunna hänföra yrkesrådens uppgifter till planeringsråden. Planeringsrådetssamlade arbetsuppgifter för kommunens hela skolväsende när det gällerkontakterna mellan skola och arbetsliv innebär att frågor om utbildningensyrkesinriktning inom gymnasieskolans olika studievägar inte tillnärmelseviskan behandlas sä ingående i planeringsräden som inom ett yrkesråd. Det är ocksåtveksamt om det, inom ett planeringsråd som ändå måste begränsas till sinomfattning för att bli funktionsdugligt, är möjligt att samla den speciellakompetens inom yrkesutbUdnings-omrädet som yrkesråden har. Delär dock möjligt att en dei mindre kommuner med mycket begränsadgymnasieverksamhet har fördelar av att de två rådens uppgifter kan sammanförasinom planeringsrädet. Nämnden vill dock uttrycka som sin mening att detta börgälla undantagsvis och att huvudregeln även fortsättningsvis bör vara attseparata yrkesräd skall utses. Länsskolnämndeni anser att vissa icke önskvärda effekter kan undvikas om 2kap. 8 S fär följande lydelse: "I stäUet för att utse yrkesräd får enskolstyrelse om det föreligger särskilda skäl och i samråd med arbetsmarknadensparter ge planeringsrådet i uppdrag att fullgöra, sådana uppgifter som ankommerpä yrkesråd." Skolförfaltningsutredningenanser att det inte längre finns anledning att i lag reglera tjänster somskolchef i kommun. Föreskrifter som kan anses vara nödvändiga bör kunna tas ini förordning. Utredningen föreslår därför att bestämmelserna i den nuvarandeskollagens 3 och 19 88 inle får någon motsvarighet i den nya lagen. Om enlagreglering av skolchefstjänstema ändå behålls, bör enligt utredningen debestämmelser om skolchefens åligganden som finns i 19 8 b) och c) i den nuvarandeskollagen kunna utmönstras som självklarheter. F. n, saknasförfattningsbestämmelser om skolchef i landstingskommun. Enligt utredningen börbehovet av en chef för utbildningsverksamheten vara lika stort när det gällerlandstingskommunal utbildning som när det gäller . Detta talar för altbehövliga bestämmelser utformas lika för kommuner och landstingskommuner. Vissaremissinstanser vill ha kvar beslämmelser om skolchef i skollagen. Till dessaremissinstanser hör länsskolnämnderna i , ochGävleborgs län samt , /SR, . Länsskolnämndeni uttalar att en utmönstring ur skolla gen av bestämmelser om skolchef i kommun måhända är en anpassning till vad som gäller för andra kommunala chefer. Prop, 1985/86: 10 Uppfattningstår emellerUd skolstyrelsen såväl på grund av skolans övergripande mål som ivad avser ekonomi betydligt närmare den statliga verksamheten än vad somgäller för övriga kommunala nämnder. Det är därför bl, a. med utgångspunktfrån vissa erfarenheter av ett i praktiken splittrat huvudmannaansvar förSIA-skolans samlade skoldag och frän behandlingen av frågor om särskolansledning - motiverat att i likhet med den tidigare skolstyrelseutredningenframhålla vikten av att principen om det odelade ledningsansvaret upprätthåUs.Nämnden anser därför att skolchefen för såväl som landsUngskommunalskolverksamhet redan i skollagen bör få sin stäUning i förhållande tillstyrelse och annan personal inom skolan angiven pä sätt som sägs på s. 57 ibetänkandet men som sedan inte fullföljts i lagtexten. Den närmare regleringenbör däremot kunna överföras tiU skolförordningen. Länsskolnämndeni : Skolchefernas ställning och åligganden i den kommunalaförvaltningen är - i förhållande tdl övriga kommunala förvakningschefers - avså särpräglad natur och av så väsentlig betydelse för skolverksamheten ikommunen och länet alt de bör regleras i lag,- Annars kan befaras altskolchefens centrala ställning och ansvarsområde blir föremål för adminislraUvigodtycke. Skolledarna har vidare statligt reglerade tjänster för vilka kommunenerhåller täckning genom statsbidrag. Länsskolnämndeni anser alt nuvarande föreskrift i skollagen att i varje kommunskall finnas en skolchef bör bibehållas. anser alt man därjämtevid översynen av skollagen bör överväga att införa en föreskrift medmotsvarande innehåll beträffande landstingskommun. Enligt nämnden bör övervägasatt låta aUa skolformer med landstingskommunen som huvudman ingå i såvälutbildningsnämndens som skolchefens ansvarsområde. Det skulle innebära att bl.a. särskolan fördes dit, något som emellertid förutsätter ändringar i bl. a.den s. k. omsorgslagen. Kristinehamnskommun uttalar att skyldigheten att ha en skolchef i kommunen bör regleras iskollagen och inte överlämnas till regeringens beslutsområde. SACOISRanser att de skäl som motiverat nuvarande föreskrifter i skollagen angåendeskolchef är giltiga. De har snarare ökat än minskat i tyngd i taktmed expansionen av det kommunala skolväsendet och de ökade befogenheterna förde lokala skolledningarna. Skolledarförbundetinvänder bestämt mot utredningens mening all reglering av skolchefstjänslerbör kunna utgå ur lag och i stället tas in i förordning. Förbundet anser det urverksamhetssynpunkt absolut nödvändigt att skolchefsorganisationen är förenadmed den fasthet som regleringen i skollagen medför. Förbundet anser vidare attdet i skollagen bör anges att landstingskommun skall ha skolchef. bör de nuvarande reglerna i 3 och 19 SS bibehållas ochutökas med föreskrifter rörande skolchefens ansvar för skolans elevvård. Länsskolnämndeni tillstyrker att de bestämmelser om skolchefsåligganden som finns i den nuvarande skollagens 19 8 b) och c) utgår. Tillde remissinstanser som tillstyrker eller lämnar utan erinran att bestämmelserom skolchef inte tas med i den nya skollagen hör SAV, SÖ, länsskolnämnden iVärmlands län. SAVhar ingenting att erinra mot förslaget att bestämmelserna om skolchef ochdennes åligganden i 3 och 19 SS skollagen inle får motsvarigheter i den nyaskollagen utan i stället ersätts med föreskrifter i en förordning. SAV har inteheller någon invändning mot att vissa bestämmelser om skolchefs åligganden sommåste uppfattas som självklarheler utmönstras ur skolförfattningarna. SAV villdock understryka vikten av en reglering av åliggandena i enlighet med vad SAVanfört om reglering av frågor om arbetsskyldighet för skolpersonalen (se avsnkt13.10), Länsskolnämndeni tillstyrker att föreskrifter om skolchef tas in i förordning. har inte yttrat sig speciellt i frågan om skolchef. Det hardäremot som uttalar följande: har vidflera tillfällen avvisat förslag till en statlig reglering avskolchefstjänsterna i den landstingskommunala gymnasieskolan. förslag kommer skollagen inte heller i fortsättningen att innehållaregler om skolchef i landsUngskommun. Även bestämmelserna om skolchef iprimärkommun kommer enligt förslaget att utgå, vilket innebär attbestämmelserna utformas likartat för landstingskommuner och primärkommuner.Landstingsförbundet förutsätter att de föreskrifter som med anledning häravkommer att tas in i förordning inte kommer att medföra en ökad statligreglering för landstingskommunerna. länslandstingskommun har inget att erinra mot att någon reglering av kommunernasoch landstingskommunernas skolledning, vad gäller tjänstemannaorganisationen,inte har tagits med i lagförslaget. För landstingskommunemas del finns del inteheller anledning att i följdförfatt-ningar låsa organisaUonen vad gällerskolchef m, m. 5Ö:I kommentarer till 2 kap. 9 8 i förslaget om en viss från skollagen utmönstradtext om skolchef pläderar utredningen för att blivande förordningstext omskolchef bör inte som avse bara primärkommun utan införas och göras likartadäven för landstingskommun. SÖ är inte helt övertygad om att så bör bli fallet.Saken har samband med frågor om bl, a, StaUig lönereglering eller ej och inteminst om staUig kostnadstäckning eller ej. Prop.1985/86: 10 Centrala och regionala myndigheter Skolförfattningsutredningenhar i 3 kap. sammanfört dels en bestämmelse om att SÖ skall vara centralförvaltningsmyndighet för , specialskolan och gymnasieskolan (I §),dels bestämmelser om länsskolnämndernas sammansättning och uppgift att hainseende över grandskola. Prop.1985/86: 10 specialskola och gymnasieskola samt i övrigt över utbildningen av skolpliktigabarn (2-5 S§). BUaga 5 Sedan utredningens förslag lades fram har den nuvarande skollagens bestämmelserom länsskolnämndernas sammansättning ändrats (se 22 8 i den nuvarande lagen).De nuvarande bestämmelserna i lagen kompletteras av föreskrifter i 29-33 SSförordningen (1981:1371) med instrakUon för den statliga skoladministrationen.Vidare har i den nuvarande skollagen införts nya bestämmelser om SÖ:s ochlänsskolnämndernas tillsyn över undervisningen för skolpliktiga vid skolor medenskild huvudman och på sjukhus och andra institutioner (se 50 b S i dennuvarande skollagen). Synpunkterpå termerna inseende och tillsyn refereras i avsnitt 2.5. Vissa synpunkter somtar sikte särskilt på länsskolnämnderna refereras dock i avsnitt 5.4. anser att texterna i 3 kap. 1 och 2 §8 om SÖ:s och länsskolnämndernasverksamhetsområden skall utformas mer inbördes Hka. Bl.a. länsskolnämnderna i och finner detanmärkningsvärt att en enda kort paragraf anslås ät SÖ, medan resten av kapklet- 2-5 8§ handlar om länsskolnämnderna. Även länsskolnämnden i länreagerar mot skiUnaden. Nämnden anser att bättre balans bör åstadkommas.Länsskolnämnden i län finner del angeläget att SÖ och länsskolnämndernages en enhetlig reglering i skollagen. a, länsskolnämnden i länanser att samma system för reglering bör tillämpas för SÖ ochlänsskolnämnderna. SÖpekar på regleringen av länsskolnämndernas verksamhetsområde enligt 3 kap. 2 8och menar att även för SÖ bör anges all utbildning av skolplikUga barn. i bör det av 3 kap. 1 8 framgå att SÖ är centralförvaltningsmyndighet även för andra skolformer än grandskolan, specialskolanoch gymnasieskolan. Nämnden tänker här pä bl, a. särskolan och kommunalvuxenutbildning. Länsskolnämndeni anser att samtliga skolformer för vilka SÖ är centralförvaltningsmyndighet bör nämnas i 3 kap. 1 8. SÖförordar att föreskrifterna i 3 kap. 3-5 SS om länsskolnämndemas sammansättning, hur ledamöter skall utses, krav pä dessa m.m. ersätts med ett helt kort bemyndigande för regeringen att meddela bestämmelser som ålägger landstingskommuner och i vissa fall kommuner alt i närmare angiven ordning utse ledamöter och ersättare för sädana i länsskolnämn derna. Det skulle medföra att alla bestämmelser om nämndernas ledamöter 72 kunde samlas i en författning i stället för att somnu splittras pä skollag och instruktion.SÖ vill framhålla att nuvarande splittring av bl. a. regler om kraven päledamöterna har ställt till misstag. Bestämmelserna hanteras inte bara avregeringen och SÖ utan även av alla länsstyrelser och landstingskommuner samtnågra kommuner, iÖstergötlands län anser att bestämmelser om länsskolnämndernas sammansättningbör meddelas i endast ett sammanhang. Enligt länsskolnämnden i länborde det räcka att ha med 3 § första stycket. Det som står i 3 5 andra stycketsamt i 4 och 5 85 torde lämpligen flyttas till instruktionen, iVästerbottens län anser att det borde räcka alt ha med det som står i 3 8första stycket första meningen, medan övriga föreskrifter om länsskolnämndenssammansättning kan tas in i instraklionen. Samma uppfattning harlänsskolnämnden i . i bör35 88 utgå och ifrågavarande reglering av länsskolnämndens sammansättning överflyttastill instruktionen. Prop.1985/86: 10 Länsskolnämndeni anser att 3 kap. 2 8 kunde ha gjorts tydligare genom attutformas efter mönster av 3 kap. 1 8, som handlar om SÖ. Länsskolnämndenföreslår alt 3 kap. 2 5 får följande lydelse: "skall vararegional förvaltningsmyndighet för , specialskolan ochgymnasieskolan." Länsskolnämndeni anser att "fristående skolor" bör föras in efter"specialskola" i 3 kap. 2 8. Länsskolnämndeni lån: I den paragraf i skollagen som behandlar länsskolnämndenstillsynsområde bör detta område anges i sin helhet. Utöver grundskola,specialskola och gymnasieskola bör därför anges särskola, kommunalvuxenutbildning och i förekommande faU sameskola. Länsskolnämndeni anser att samtliga skolformer som omfattas av länsskolnämndernastUlsyn bör nämnas i 3 kap. 2 5. Även skolor med enskild huvudman ochprivatutbUdning bör nämnas. iVästernorrlands län föreslär att 3 kap. 2 8 andra stycket får följande lydelse:"skall inom länet ha inseende över grandskolan,sameskolan, specialskolan för undervisning av synskadade, döva, hörselskadadeeller lalskadade elever, särskolan för undervisning av psykisktutvecklingsstörda elever, statsunderstödda privatskolor som avses iprivatskolförordningen (1967:270) och riksinternatskolor saml undervisning avskolpliktiga barn i andra enskilda skolor, vid sjukvårdsanslalter och i annanform, gymnasieskolan, de statsunderstödda enskilda yrkesskolorna, den kommunalaoch staUiga vuxenutbildningen, grundutbildningen för vuxna samt över andraskolformer och utbildningsformer, för vilka sådant inseende föreskrivks avregeringen." iSkaraborgs län: Beträffande länsskolnämnderna föreslår utredningen (sid. 125)att den statliga tUlsynen på regional nivå utvidgas till all utbildning avskolpliktiga barn, I sak innebär detta tUl skillnad mot nuvarande förhållandeatt nämnden även får tiUsyn över de fä Prop.1985/86: 10 skolplikUga barn som får privalutbildning. Nämnden finner inteanledning att denna kategori av barn även ska stå utanför den statliga Bilaga 5 Ullsynen och tillstyrker förslaget. SEH-kommitténoch kammarrätten i tillstyrker uttryckligen att länsskolnämndenstillsynsskyldighet utvidgas till att omfatta även vadskolförfattningsutredningen kallar privatutbildning. Länsskolnämndernai och tUlstyrker att länsskolnämnderna skall ha inseendeöver all utbildning av skolpliktiga barn, även privatutbildning.Länsskolnämnden i län tillstyrker att den statliga tillsynen pä regionalnivå utvidgas till att omfatta all utbildning av skolplikUga barn. Länsskolnämndeni UUstyrker förslaget om ökat tillsynsansvar för länsskolnämnderna.Det gör också länsskolnämnderna i och . Länsskolnämndeni noterar att "inseende" i stället för"tillsyn" används i 3 kap. 2 8. Nämnden har inga större invändningarmot detta men konstaterar att det rent språkligt ger ett mera passivt intryck.I sammanhanget pekar nämnden på att länsskolnämnderna enligt beslutom den statliga skoladministrationen m.m. (prop. 1980/81:107, UbU 1980/81:38,rskr 1980/81:395) skall bedriva "aktiv tUlsyn". SAFanför följande beträffande föreskriften i 3 kap. 2 8 om att länsskolnämndenskall ha inseende över grundskola, specialskola och gymnasieskola: SAF anseratt ordet "inseende" bör utbytas mot "aktiv tillsyn".Skolutvecklingen är visserligen främst beroende av utvecklingsanslräng-ningar ienskilda skolor och kommuner, men det är också väl känt att kvaliteten iskolans utbildning varierar avsevärt mellan olika skolor och klasser. En akUvtillsyn från länsskolnämnderna är därför nödvändig för bevakningen av att allskolans utbildning så långt möjHgt får en Ullfredsställande standard. Allmännasynpunkter på termerna "inseende" och "tiUsyn" refereras iavsnitt 2.5. 6 4 kap. Elevområden I4 kap. har skolförfattningsutredningen sammanfört bestämmelser om faststäUandeav elevområden för kommunernas grandskolor samt kommunernas ochlandstingskommunernas gymnasieskolor (1-3 8S), tillhörighet till eievområde (48), mottagande av elever som tUlhör eller inte tillhör skolans elevområde (5och 6 8S) samt s.k. interkommunal ersättning (7 och 8 SS). Dennuvarande skollagens bestämmelser om vilket elevområde en elev skall tillhöra är delvis olika för och gymnasieskolan. Utred ningen föreslår enheUiga bestämmelser i detta avseende. Utredningen föreslår också förenkling av de nuvarande bestämmelserna om interkom munal ersättning genom att kostnadsansvaret genomgående skall åvUa elevens kyrkobokföringskommun eller, i fråga om elev som inte är kyrko- '' bokförd i riket, elevens vistelsekommun. 6.1 Allmänt Prop. Bl.a. SÖ framhåller behovet av klara och entydiga föreskrifter om BUaga 5elevområden och därmed sammanhängande frågor. Deflesta remissinstanser som yttrat sig över reglerna om elevområdestillhörighettillstyrker utredningens förslag till enhetliga bestämmelser för grundskolanoch gymnasieskolan (se avsnitt 6.3). Åtskilligaremissinstanser uppehåUer sig särskUt vid förutsättningarna för att barn ochungdomar skaU tas emot som elever vid skolor vUkas elevområden de inte Ullhör.OHka uppfattningar råder om vilket inflytande hemkommunen bör ha på bedömningenav skälen för skolgång i en annan kommuns skola, inte minst mot bakgrund avreglerna om interkommunal ersättning. Vissa remissinstanser viU att hemkommunenskaU ha beslutanderätt eller besvärsrätt. Se avsnitt 6.4. Deflesta som uttalat sig om interkommunal ersättning tillstyrker attkostnadsansvaret genomgående skall vila på den kommun där eleven ärkyrkobokförd eUer, om eleven inte är kyrkobokförd i riket, den kommun däreleven vistas. Vissa remissinstanser har emellertid framfört invändningar. Fleraremissinstanser tar upp frågor beträffande tvister om rätt till interkommunalersättning och tvister om ersättningens storlek. En del viU se en möjlighet förkommunerna att få tvister om rätt tUl ersättning prövade i samma ordning somgäller för tvister om ersättningens storlek. Se avsnitt 6.5,3. Vissaremissinstanser är osäkra på innebörden av utredningens förslag i frågor somdirekt eller indirekt rör elevområden och interkommunal ersättning.Osäkerheten gäUer främst beslutsfunktioner och besvär. Se avsnitten 6.4.2,6.4,3 och 6.5.3. Någraremissinstanser har berört fosterhemsplaceringarnas ekonomiska konsekvenser förkommunerna (se avsnitt 6.6). SÖoch har beträffande utredningens förslag till 4 kap. isak framfört endast de synpunkter som redovisas i avsnitt 6.4.1.Landstingsförbundet har inte yttrat sig speciellt över hithörande frågor. Detär huvudsakligen länsskolnämnder och kommuner som har gått in på utredningensförslag i denna del. 6.2 Fastställande av elevområden Länsskolnämndeni har yttrat sig speciellt över 4 kap, 2 8 och anfört: HiUnUlls har länsskolnämnden i ett län beslutat om elevområden för gymnasieskolorna i länet i fråga om både sädana områden som har leget helt inom det egna länet och sådana som har berört kommuner i andra län. Det sistnämnda har skett efter hörande av vederbö rande länsskolnämnder (41 5).