prop · G90399 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag förutsätter inga egentligaförändringar av moderbolagets ägarstruk tur. Bolagets ägare, dvs. näringslivet (), pressen () och folkrörel serna (), fungerar som en slags garant för etermediernas integritet i 26 förhållandetill olika påtryckningsgrupper och staten. Det är att märka att Prop.1985/86:99 ägamainte deltar i de löpande finansieringsbesluten och att förhållandena såledesskiljer sig avsevärt från vad som gäller för kommersiellt arbetande aktiebolag.Ägarnas inflytande består främst i att delta i styrelsearbetet. Avledamöterna i moderbolagets styrelse utses sex jämte ordföranden av regeringenoch fem av ägarna. Förstärkningen av moderbolagets befogenheter rör deadministrativa och ekonomiska områdena. Jag föreslår vidare att moderbolagetfår ett samordningsansvar för programverksamheten inom vissa, klart avgränsandeområden, bl. a. vad avser invandrar- och minoritetsspråk. I övrigt vill jagbetona dotterbolagens programmässiga självständighet, vilkei också framgår avden avtalskonstruktion som jag kommer att föreslå. När det sedan gäller den avtradition starka redaktionella integriteten i programbolagen i förhällandetill bolagens styrelser förutsätter jag inga förändringar jämfört med nuläget. Jag förutsätter ingen förändring i sammansättningenav styrelserna i moderbolaget och dotterbolagen, utom - vilket jag återkommerlill senare - vad avser utbildningsradion. Både i initiativskrivelse och i detefterföljande beredningsarbetet har det funnits olika meningar om tidpunktendå elt nytt avtal bör slutas. Det har förts fram förslag om att nuvarande avtalskulle förlängas i avvaktan på att man bättre skulle kunnaöverblicka utvecklingen på massmedieområdet. Man har därvid pekat på delsosäkerheten beträffande satellitutbudets omfattning och karaktär, dels frågorsom aktualiseras för del i det fall ensamrätten upphör ocht.ex.en tredje programkanal i TV etableras vid sidan av koncernen. Ett annat argumenthar varit att reklamfinansiering bör utredas först. Reklamfinansieringsfråganhör intimt samman med frågan om etableringen av fristående medieföretag vidsidan av . En förlängning av avtalen torde emellertid inteutgöra någon lösning härvidlag. omvärid, både den del som kanpåverkas av mediepolitiska beslut och den del som utvecklas fritt, kommer attvara stadd i en kontinuerlig förändring. Det räcker med att erinra om vad somskett under innevarande avtalsperiod och de planer som redovisatsbeträffande europeiska och nordiska satelliter och olika finansieringskällor. Vad gäller argumentet att ett ställningstagandetill reklamfinansieringsfrågan bör avvaktas vil! jag erinra om attTV-reklameffektutredningen kommer att presentera sina bedömningar.Därefter vidtar en omfattande remissomgång. Det vore enligt min mening orimligtatt låta ställningstaganden till framtid anstå till dess attkonsekvenserna av reklam i etermedierna belysts från alla håll. Min utgångspunktär att verksamhet skall finansieras på samma sätt som ,dvs. Förändringarna inom massmediesektom gör attmediepolitiken under framåt måste präglas av stor flexibilitet och en beredskap att möta nya situationer. verksamhet och de principer som styr 27 dessinriktning kommer även framgent att vara ett viktigt inslag i mediepo- Prop.1985/86: 99 litiken. På samma sätt som mediepolitiken i sin helhet måstepräglas av flexibilitet är det enligt min mening väsentligt att också har möjligheter att möta och anpassa sig till förändringari omvärlden som ställer nya krav på företaget. Detta bör vara en utgångspunktför de nya avtalen mellan staten och företaget. Jag anser att staten skall sluta avtal medmoderbolaget samt, vad avser förutsättningarna för själva programverksamheten,med programbolagen. Avtalens löptid bör vara . En särskild utredare har i uppdrag (Dir 1984:49)att belysa framtiden för utlandsprogram (UTP). I uppdragetingår att överväga omfattning och inriktning av verksamheten vid UTP, Vidareskall utredaren bl. a. bedöma om elt särskilt avtal bör träffas för UTP:sverksamhet. Utredarens förslag kommer enligt vad jag har erfarit att läggasfram senare i vår för att därefter remissbehandlas. I avvaktan på ställningstaganden med anledning avutredarens förslag bör ingen ändring ske av UTP:s ställning som avdelning inomriksradiobolaget. Gällande avtalsbestämmelser om verksamheten bör tills vidareåterfinnas även i det nya avtalet. Idet följande tar jag huvudsakligen upp frågor där en ändring krävs i förhållandetill nuvarande avtalsbestämmelser eller vad som i övrigt uttalats av regeringoch riksdag och då främst proposition inför den nu gällandeavtalsperioden. Enligt min mening bör inte de grundläggandeföreskrifterna i radiolagen om programverksamhetens utformning ändras. Vidarebör bestämmelserna i gällande avtal (med några kompletteringar) återfinnas iavtalen för nästa period. Det nu sagda gäller framför allt kravet påopartiskhet och saklighet i programverksamheten och på att programverksamheteni sin helhet skall präglas av skälig balans mellan olika åsikter och intressen.Avtalsbestämmelser med innebörd att programbolagen skall bedriva programverksamhetenmed beaktande av resp. mediums centrala ställning i samhället samt dess betydelseför den fria åsiktsbildningen och för kulturens utveckling kommer jag ocksåatt förorda. Det samma gäller bestämmelser av typen att programmen skall gekunskaper och upplevelser, förmedla erfarenheter samt skänka god underhållning. En grundläggande tanke bakom mina resonemang är,som har antytts i det föregående, att public service-uppdraget innefattar enskyldighet att förse hela befolkningen med ett mångsidigt utbud. Jag vill i detta sammanhang även beröra någrafrågor som behandlades ulföriigt proposition och som fortfarande haraktualitet. proposition (s. 195) anförde minföreträdare att det är angelä get att man i programverksamheten iakttar varsamhet vid speglingen av 28 bruketav olika gifter, t. ex. alkohol. Jag delar denna uppfattning. Radions Prop.1985/86: 99 och televisionens genomslagskrafl medför alt ett stort ansvar vilarpå programföretagen. Det är därför viktigt att program som speglar bruk ochmissbruk av alkohol och droger inte förhärligar detta och på sä sätt bidrartill en falsk bild av verkligheten. I likhet med min företrädare anser jagemellertid att särskilda avtalsbestämmelser med denna innebörd inte behöverinföras. proposition (s. 194) berörs vidare utföriigldebatten om vålds-inslag i TV-program samt vilka praktiska slutsatser man bördra därav. TV-program får som bekant inte förhandsgranskas avmyndighei. Det är inte heller möjligt att stänga ute barn under en viss ålder.Med dessa utgångspunkter konstaterade min företrädare att ansvaret för vilkaTV-program som barnen bör se vilar helt på hemmen. Han underströk ocksä att detär viktigt att programsättningen i televisionen samverkar med hemmenssträvanden att skydda barnen. Min företrädare konstaterade vidare att radion ochtelevisionen har skyldighet att informera om det våld som förekommer iverkligheten. Därvid bör självfallet en viss återhållsamhet iframställningssättet iakttas vid sändningar som äger rum på tider då barn kanförutsättas ta del av programmen. Man bör också ta hänsyn till de risker somföljer av att flera program som skildrar våld sänds nära inpå varandra. Denökning av underhållningsvåldet som hade ägt rum i biograffilm och kommersielltproducerade TV-program borde inte återspeglas i den svenska televisionensprogramutbud. Dessa principer äger fortfarande giltighet och harstöd i de allmänna reglerna för programverksamheten. Några särskildaföreskrifter behövs därför inte. Under den gångna avtalsperioden har programbolagenpå olika sätl tagit fasta på ett uttalande proposition (s, 194 f.)om att man skall verka för jämsiälldfiet mellan könen. a, har en radstudier gjorts av mansbilden och kvinnobilden i olika medier. Jag utgår frånatt principen om jämställdhet mellan kvinnor och män också i fortsättningenkommerati avspeglas i programverksamheten. Idetta sammanhang vill jag även ta upp frågan om rasdiskriminering. Diskrimineringsulredningen har i sitt slutbetänkande (SOU 1984: 55) I rätt riktning, berört roll vad gäller fördomar och diskrimine ring på etnisk grund. Där framförs önskemål om att statsmakterna genom ett uttalande fastställer att har att ansvara för att programutbudets långsiktiga effekter aktivt motverkar invandrar fienllighet och rasism samt att detta skrivs in i de nya avtalen med staten. har i sitt remissvar på betänkandet anfört atl radiolagens bestämmelse om att ett programföretag i programverksamheten skall häv da det demokratiska statsskickets grundidéer samt principen om alla män niskors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet, innefattar en skyldighet för bolaget att verka för att rasfördomar och invandrarfienllighet bekämpas. Nämnden har vidare framhållit all lagbe stämmelsen innebär att programföretagen har ett övergripande ansvar för hela programutbudet av det slag som utredningen önskar. nämndens bedömning, ivilken jag instämmer, behöver därför inga ytteriigare bestämmelser införas ide nya avtalen. Prop,1985/86:99 Mittförslag: Hittillsvarande av beslutade riktlinjer beträffandesändningstidens längd och förläggning bör upphävas. Det bör i stället ankommapå bolagen inom koncernen att besluta i dessa Trågor. Bakgrund till mitt förslag: proposition(s, 184 L) anges hållpunkter för sändningstidsutvecklingen för television ochriksradio. Vidare görs vissa uttalanden om TV-sändningarnas förläggning i tidenbl. a. vad avser reprisblock. Lokalradions sändningstid bestäms ytterst av de ilokalradiobeslutet angivna s.k. fönstertiderna. För alla tre bolagengäller att de kunnat öka sändningstiden utöver vad som budgeteratsvid medelstilldelningen. Enligt gällande avtal mellan staten och skall moderbolaget ange allmänna ramar för programföretagenssändningstid samt besluta om den närmare fördelningen och planeringen avsändningstider om programbolagen inte själva kan enas. Skälen för mitt förslag: Beslut rörandesändningstider och närbesläktade frågor bör med fördel kunna fattas avprogrambolagen själva. Härigenom blir det bl. a. möjligt att smidigare anpassasig till en förändrad mediesituation. Moderbolaget skall fördela medlen så attresp. programbolag kan prestera en sändningsvolym som svarar mot dessavtalsförpliktelser. Liksom skall moderbolaget bestämma i dessafrågor när programbolagen inte kan enas. Jag utgår från att några drastiskaändringar inte sker i förhållande till nuläget; sändning kommer alltså tillsvidare att ske i båda TV-kanalerna och i de tre nuvarande radiokanalerna samt iden fjärde radiokanal varom jag återkommer senare (avsnitt 3.3.2). Mitt förslag:Nuvarande programsättningsprinciper i televisionen får ersättas med en modellsom innebär att distriktsproduktionen koncentreras till en kanal.Förutsättningen härför bör vara att rationaliseringsvinster kan uppnås samtatt verksamheten fyller grundläggande krav på kvalitet, mångfald och internkonkurrens. Härutöver bör statsmakterna inte utfärda några detaljeraderiktlinjer. Bakgrundtill mitt förslag: Den svenska modellen för två TV-kanaler med i princip sammauppdrag går tillbaka beslut. medatt en andra TV-kanal startades infördes ett system med "stimuleran- Prop. 1985/86: 99 de tävlan" som förutsatte två resursmässigt likställdakanaler. Syftet med konstruktionen var att åstadkomma en intern konkurrens inomramen för sändningsmonopolet. En annan viktig bevekelsegrund var önskan atlsprida beslutsfattandet, modell modifierades endast marginellt isamband med beslut. En sådan förändring var att Centralredaktionenupphörde. beslutades att distriktens resurser skulle öka under denförestående avtalsperioden. Just ökningen av distriktsproduktionens volym harpå sitt sätt undergrävt den ursprungliga kanalmodellen. I en skrivelse som bifogas Radiosinitiativskrivelse redovisar alternativ till den nuvarandemodellen. Bakgrunden till detta var de krav som ställs på televisionen i en nymediesituation liksom vissa förhållanden i distriktsorganisationen m. m. somhar gjort den ursprungliga modellen svårhanterlig. De alternativ som redovisas förutsätts bl. a.minska den administrativa överbyggnaden, dra ner dubbleringen av redaktioner ochmedverka till en bättre planering av distriktens samlade programutbud. Detkonstateras nämligen att tio helt självständiga distrikt skapar problem när detgäller samplaneringen av det totala programutbudet. Det förhållandet att de tvåkanalerna har samma uppgifter har även lett till en dubblering av redaktionernai , Denna dubblering kräver för att fungera betydande ekonomiskaresurser, påpekar . Det är vidare enligt förslaget svårt attgentemot distrikten uppnå en rationell programstyrning. De alternativ som redovisar ärdels en modell med en Stockholmskanal och en rikskanal, dels enpublik-TV-modell. Alternativet med Stockliolmskanallrikskanal förutsätteratt huvuddelen av produktionsenheterna i bildar Stockholmskanalen,Rikskanalen bildas av befintliga distrikt samt ett elfte distrikt som byggsupp för och län. Planeringen av distriktens produktion som skallsändas i rikskanalen förutsätts bli mera styrd än vad fallet är i nuvarandesystem. Rikskanalen förutsätts sälunda sända regionalt material. I sammanhangetframhålls att förutsättningarna förbättras för att tillgodose kraven pä attsvenskt kulturliv ute i landet speglas i televisionen. Publik-TV-rnodelten bygger å sin sida pä BBC:sorganisationsmodell, dvs. att två sändande enheter inom ett sammanhållet bolaghar uppdraget att komplettera varandra. Produktionen sker i specialiseradeproduktionsenheter, och den ena kanalen förutsätts ha en underhållandekaraktär medan den andra är mera informativ. SverigesTelevision förespråkar för egen del alternativet med Stock holmskanal/rikskanal. Man anser att den garanterar en hög grad av decen tralisering och dessutom ger goda möjligheter tili ett rationellt resursut nyttjande. framhålls vikten av att företagsledningen ges hand lingsfrihet att genomföra och ge sina enheter fastställda organisationer och ledningssystem. Genomförandet kan inte ske utan bör ske under en 2-3-årig övergångsperiod. Moderbolaget, som har kommenterat förslagel. förutsätter att lelevisio- 31 nensinterna organisationsfrågor kommer att kunna lösas inom koncernen ,1985/86:99 med iakttagande av avtalets innebörd och med beaktande av publikensbehov, kravet på kreativ stimulans i programarbetet och god hushållning i olikaavseenden inkl, utnyttjande av den tillgång som den egna distriktsorganisationenutgör. Enligt moderbolagets mening bör de redovisade modellerna ligga tillgrund för de fortsatta övervägandena. Skälen för mitt förslag: Systemet med tvåstockholmsbaserade, resursmässigt likställda TV-kanaler med samma uppdrag somskall verka i "stimulerande tävlan'" kom till i en radiifaltannorlunda mediesituation. De tunga produktionsresurserna fanns i ,och distriktens bidrag till allmänproduktionen i riksprogrammet var mindre än25%. Stor vikt fästes vid att skapa betingelser för en intern konkurrens ochför ett decentraliserat beslutsfattande med hänsyn till Radiossändningsmonopol, I initiativskrivelsen har enligt min meningvälgrundade motiv redovisats för en omprövning av det system för TV-kanalernasprogramverksamhet som relativt detaljerat beslutade om för tjugo årsedan. Distriktens andel av allmänproduktionen i TV: s riksprogram är nu runt40% och distriktens självständiga ställning i förhållande till kanalledningarnai skapar oklarhet och risker för dubbelarbete. Det finns ocksåprogramområden som bevakas av redaktioner i både och ,och där en samordning skulle kunna ske utan förfång för grundläggande krav påkvalitet och mångfald. Den förändrade mediesituationen aktualiserar ocksåfrågan om behovet av intern konkurrens. De modeller som diskuterats inom ärtämligen skissartade men torde beröra alla väsentliga omständigheter isammanhanget. Modellerna har debatterats ingående inom koncernen. Jag har tidigare som en allmän målsättning angettatt beslut i vissa frågor rörande bör flyttas till koncernen.Denna bör ges möjlighet att på ett smidigt sätt anpassa sig till en snabbtförändrad mediesituation. Mot den bakgrunden vore det i och för sig naturligtatt hänskjuta frågor rörande programsättningen till ochförutsätta att endast de allmänna avtalsföreskrifterna utgör ramen för etteventuellt förändringsarbete. Programstrukturen i TV är dock en såbetydelsefull fråga att bör ta ställning till den. Jag är medveten om att den modell med enStockholmskanal och en rikskanal som förordas av är attbetrakta som en skiss som måste bearbetas ytterligare med hänsyn bl, a. till denya, relevanta omständigheter som kan ha tillkommit sedan skissen framlades . Att nu utan vägledande uttalanden hänskjuta en såviktig fråga som programsättningsprinciperna i TV till , skulledock på ett allvarligt sätt kunna försena en lösning. En fullständig handlingsfrihetför koncernen i denna fråga kan paradoxalt nog motverka syftet att ge SverigesRadio bättre möjligheter att anpassa sig till en förändrad mediesituation.Just osäkerheten om det kommer att finnas TV-företag vid sidan avpublic service-organisationen kan göra denna obenägen att över huvud tagettills vidare initiera nägon förändring. Meddet förbehåll jag angett i det föregående beträffande det material 32 somredovisats vill jag därför förorda att modellen med en Stockholmskanal och enrikskanal läggs till grund för de fortsatta övervägandena om en förändring avprogramstrukturen i TV. Det ligger ett stort värde i att distriktsresursernasamordnas bättre. Om påtagliga vinster kan erhållas härigenom somkraven på kvalitet och mångfald upprätthålls, bör alltså modellen genomföras.Ett system för intern konkurrens bör även framgent upprätthällas. Strävan börvara att uppnå resursmässig likställdhet mellan kanalerna. Mer detaljerat än vad jag har angett börriksdagen inte reglera programsättningen i TV, Väsentliga förändringar skalläven i fortsättningen underställas regering och riksdag. När det slutligen gäller beslutsnivån inomkoncernen är det naturiigtvis rimligt att moderbolaget i stor utsträckningöverlåter den närmare utformningen till , där ju ocksåkompetensen finns. Moderbolaget har att granska modellerna frånrationaliseringssynpunkt och med tanke på hur eventuella förändringar påverkarde övriga bolagens verksamhet. Mitt förslag:Programsättningen i radiokanalerna bör även under den kommande avtalsperiodenfaslslällas inom , Ett fjärde FM-nätet bör i huvudsakförbehållas lokalradion. Om räknar med att det behövs ettresurstillskott för programproduktion för att det fjärde FM-nätet skall kunnatas i anspråk, bör principerna för programsättning i radio i sin helhetunderställas regering och riksdag för prövning. Bakgrund till mitt förslag: Programsättningen i detre radiokanalerna beslutas sedan gammalt inom . Sälunda harriksradion själv bestämt den nuvarande renodlingen av utbudet i P I, P 2 och P3, Om riksradion inte kan enas med lokalradion och utbildningsradion om dispositionenav kanalerna bestämmer moderbolaget. I olika sammanhang har frågan om en fjärderadiokanal tagits upp . Förslag av 1974 årsradioutredning om införandet av en fjärde kanal behandlades av min företrädarei proposition (s, 185). Han konstaterade att ett eventuellt införandei framtiden av P 4 i sig inte behövde innebära att sändningstiden skulle ökatotalt sett, utan främst att möjligheterna skulle kunna förbättras att i radionpå god sändningstid tillgodose olika rimliga programönskemål. har man inom Radiointensivt diskuterat hur ett eventuellt FM 4-nät skulle användas. Lokalradionhar framhållit att man behöver en egen kanal föratt slippa vara bunden av de s.k. fönstertiderna i P 3. I , och genomfördes under våren1985 s.k. fullskaleförsök. Det finns olika åsikter om huruvida minoritets- ochutbildningsprogram skall hänföras till den nya kanalen. I initiativskrivelsen föreslär moderbolaget att ettFM 4-nät etableras och att det i allt väsentligt ställs till lokalradionsförfogande. I en särskild skrivelse ijanuari 1986 föreslås att statsmakternafattar ett principbeslut om att bygga ett Qärde FM-nät avsett att disponeras avlokalradion. En samlad bedömning av rundradions planer och behov avseende FM 4vill moderbolaget redovisa senare, i anslagsframställningen för budgetåret1987/88. Skälen för mitt förslag: Programsättningen iriksradions tre kanaler har beslutats av programbolagen utaninblandning från riksdag eller regering. Jag anser inte att denna ordning börändras . BeträffandeFM 4 vill jag först hänvisa till vad jag anförde i frågan i 1985 årsbudgetproposition (prop, 1984/85:100 bil, 10 s. 572), nämligen att behovet avett fjärde FM-nät är påkallat främst för att ge ökad flexibilitet åtlokalradion. De nuvarande fasta sändningstiderna i P 3 medför problem av olikaslag. Som jag kommer att redovisa i det följande vid minredogörelse för medelsberäkningarna för nästa budgetår har jag räknat med attutbyggnaden av FM 4-nätet skall kunna påbörjas /88. Jag hardärvid utgått från att ianspråktagandet av den nya kanalen liksom eventuellaresursbehov för att fylla den tid som tidigare disponerades av lokalradion iriksradions program 3 skall kunna inom oförändrade medelsramar. SverigesRadio har i sin ingivna skrivelse i FM 4-frågan konstaterat att detfinns anledning att inom koncernen göra noggranna och förutsättningslösabedömningar av vilken struktur radiokanalerna bör ha på både kort och längresikt i samband med ett eventuellt införande av FM 4. Jag delar dennauppfattning. Om programbolagen inte kan enas blir det således moderbolaget somfår avgöra. Utöver de ekonomiska förutsättningarna och vad jag ny SS har anförtom att den Qärde kanalen i första hand bör förbehållas lokalradion bör regeringoch riksdag inte ge några riktlinjer. Om däremot ett realt tillskott avresurser skulle bedömas erforderligt för att man skall kunna utnyttja detfjärde nätet, utgår jag från att programsättningen i radio i sin helhetunderställs regering och riksdag för prövning. Mittförslag: Ett folkbildningsansvar bör åvila samtliga programbolag inom publicservice-organisationen. En föreskrift med denna innebörd bör ingå i de avtalrörande programverksamheten som skall slutas inför nästa avtalsperiod. Skälen för mitt förslag: Jag kommer senare attbehandla frågor om utbildningsradions ställning och verksamhet (avsnitt 5.1). Idet sammanhanget redovisar jag skälen för detta förslag. 3.5 Svenska och utländska program Mittförslag: 1 de nya avtalen med dotterbolagen bör framhållas betydelsen av ettmångfasetterat utbud på svenska språket och av att verk av svenskaupphovsmän/eller med svenska utövare framförs i radio och TV. Det bör ankommapå moderbolaget att noga följa utvecklingen härvidlag. Bakgrund till mitt förslag: Ca 40%av den totala sändningstiden i TV utgörs av från utlandet inköpta program. Avsändningstiden för utländsk produktion i svensk TV står program från förcirka en tredjedel och brittiska program för en knapp femtedel. Musikutbudet iradio och TV är till övervägande del av utländskt ursprung. I melodiradionuppskattas den svenska andelen av utbudet till cirka entredjedel av den totala sändningstiden. Det har varit en aktiv strävan attstärka den svenska andelen och att ge mer utrymme till folkmusik m. m. I initiativskrivelsen framhållerSveriges Radio att kraven kommer att öka på en svensk programproduktion förradio och TV i syfte att bevara den nationella kulturens särart och kvalitet iett skede där utbudet av utländskt och internationellt programmaterial till densvenska publiken kommer att öka kraftigt. framhåller attkoncernen redan nu är den största producenten inom en rad viktiga kulturområdensåsom teater, musik och underhållning, vilket har betydelse för dem som medverkari programskapandet och för publiken. Hur företagen inom skall kunna utöva sitt kulturpolitiska ansvar i avsikt attstärka svensk kultur är enligt inte minst en fråga om resurser.