prop · G90398 · 1985-12-31 00:00:00 — - de invandrar- och minorilelspolkiska målenjämlikhet, valfrihet och Prop. 1985/86:98 samverkan, liksom förordningen(SFS 1976: 310) om statiiga myndigheters skyldighet alt inom sittverksamhetsområde fortlöpande beakta sitt ansvar för invandrare och språkligaminoriteter, tycks spela en underordnad roll, anser atl utvecklingen sedanförordningens tillkomst varit i slort Flera myndigheter har tagit sitt ansvar för invandrare och minoriteteroch arbetat i förordningens anda, I många fall instämmer dock i utredningens analys, tillstyrker därföralt förordningen SFS 1976:310 upphävs och all en nyförordning utfärdas som tydligare fastslår såväl myndigheternas ansvar sominvandrarverkets roll i arbetet för invandrare och minoriteter. Fyra remissinstanser är negativa till en nyförordning, avvisar förslagel främst med hänvisning till atl mångamyndigheters arbetsområden enligt hovrätten inte är av sådant slag all delfinns utrymme för eller anledning lill särskilda åtgärder för invandrare, RRVifrågasätter i likhet med statskontoret om utarbetande av handlingsprogram ären lämplig styrmetod för all höja aktivitetsnivån, eftersom sådana aktivitetermed liden bmkar bli rätt rutinmässiga, RRV anser dessulom alt enförfallnings-mässig reglering av dessa verksamheter strider mot principen atlvarje myndighei inom sitt område skall la ansvar för alla medborgare. Somalternativ till utredningens förslag anser såväl RRV som statskontoret atlsyftena kan uppnås genom att via bl, a, myndigheternas anslagsframställningarbevakar vilka åtgärder som vidtas och vid behov gör statsmakterna uppmärksammapå eftersatta områden, JK ser inte någon anledning till all den nuvarandeförordningen skall upphävas och ersätts med en ny och anför vidare: Däremol bör enligt min mening förordningenlämpligen förses med ett tillägg av innebörd all skall bistå alla statligamyndigheter vid handläggningen av frågor som berör invandrare närmyndigheterna begär del. Del gäller framför alll med tolk- och översätlningshjälp(jfr s, 221 i betänkandet SOU 1984:55) utan att det behöver belastamyndigheternas budget, bör även bistå myndigheterna med hjälp i form avupplysningar om och till invandrare i myndigheternas kontakter med invandrare iolika hänseenden. Som ovan nämnts innehåller utredningens förslagtill en ny förordning några olika komponenter. Dessa utgörs av en preciseringav statsmyndigheternas ansvar, ett krav på konkreta handlingsprogram, etl kravpå likvärdig behandling saml en precisering av invandrarverkels roll i sammanhanget,I det följande behandlas remissinstansernas synpunkler på var och en av dessafyra komponenter. Attstatsmyndigheternas ansvar tydligare än i nuvarande förordning kommer lilluttryck i en ny förordning bejakas i slort sett samma remissinstanser som ärpositiva till en förordning, och med samma motiv. således uttryckligen ansluter sig till förslaget ärföljande: RFV, kulturrå- Prop. 1985/86:98 det, AMS, , iSlockholms län, , , , bostadsstyrelsen.Ärkebiskopen, kommun, , Letliska Cenlralrådel,Leltiska hjälpkommitlén och Adoplionscenlrum. Ingen remissinstans ifrågasätterprincipen om varje statsmyndighets ansvar för invandrare och minoriteter påsitt respektive verksamhetsområde, möjligen med undantag av JK, i det ovanciterade Uttalandel, i vilket föreslås svara för viss service och vissakostnader som åvilar respektive myndigheter. Utredningen har alltså föreslagit alt de statligamyndigheterna, med utgångspunkt i de riktlinjer för invandrar- ochminorilelspoliliken som har godkänt, ulföriigt skall ange de mål ochriktlinjer som skall gälla för alla delar och nivåer av den egna verksamhelensamt tillse alt dessa effektivt efterlevs. Ett flertal av de remissinstansersom uttalat sig om förslagel är också för del. Odelat positiva är kulturrådel,AMS, länsslyrelsen i Slockholms län, länsslyrelsen i ,kommun. , RIBoch Adoplionscenlrum. De motiv som anförs är i huvudsak desamma somutredningens, AMS betonar särskilt viklen av altprogrammen omfattar förslag lill konkreta åtgärder för vilka tillräckligaresurser måsle avsällas. Några remissinstanser ger förslagelprincipiellt stöd men anför därtill olika reservationer, menar atl det ärviktigt all myndigheterna upprättar samlade program för sill arbete medinvandrare och all delta slås fast i förordningen, men atl programmensdetaljeringsnivå måste bli olika bl, a, beroende av myndigheternas verksamhet,komplexitet och administrativa Uppbyggnad, ser det som lämpligtatt handlingsplaner upprättas av de centrala statliga myndigheterna men hardäremol svårt alt se meningen med alt sådana också upprättas av lokalamyndigheter, i synnerhet av sådana myndigheter vars verksamhet är starktregelstyrd. För domstolarnas del avstyrks förslaget, Bostadsslyrelsen finner iprincip inget atl invända mot förslaget om handlingsprogram, men vill för sinegen del ifrågasätta om del inte vore bättre all invandrarfrågorna inarbetadesi det generella handlingsprogram som styrelsen upprättar. En liknande uppfattningredovisar SÖ, som delar utredningens uppfattning om behovet av en samladplanering för arbetet med invandrar- och minoritetsfrågor, men anser all deltabör ske integrerat med verksamhelen i övrigi. Negativa till förslagel omhandlingsprogram är som ovan nämnis , statskontoret och RRV.Därlill kommer - bland myndigheter som till skillnad från dessa är positivalill en ny förordning - SoS och RFV, som inte anser alt förordningen börinnehålla krav pä upprättandet av handlingsprogram. Motiven för avstyrkandet idetta avseende är i huvudsak desamma för dessa två, SoS anför: Myndighelema bör självfallelutarbeta de planeringsdokument och styr- Prop. 1985/86:98 medel för sinverksamhet som de har behov av. Handlingsprogram för vissl område kan varaexempel på delta. Del är dock tveksamt om verksamheten ochverksamhetsplaneringen främjas av likartade formkrav belräffande planeringenoavsett vilken verksamhei de bedriver. Utredningen föreslår att den nya förordningen uttalatanger all de statliga myndigheterna skall gå invandrare och medlemmar avspråkliga minoriteter tillhanda på villkor som är likvärdiga med dem somtillämpas i förhållande lill befolkningen i övrigt. Myndigheterna skall därviduppmärksamma atl detta medför all särskilda åtgärder behöver vidtas för alltillförsäkra nämnda grupper den servicenivå som myndigheterna i övrigitillämpar. Förslaget tillstyrks i alllväsentligt och med samma motiv som utredningen anfört av i slort sett alla deremissinstanser som tagit upp frågan. Det gäller RFV, SÖ, AMS, ,i , i län.Ärkebiskopen, , . Lettiska ,Lettiska hjälpkommiitén och Adoplionscenlrum. 5/V anför: vill, liksom DU understryka allinsikt om att likvärdig behandling inte innebär Uka behandling är centralt vidmyndighetens hantering av invandrare. denna insikt kommer myndigheter inteall ändra sill förhållningssätt även vid väl detaljerade program och närprogram skall översältas i praktisk handling. Särskilt viktigt är del närmyndigheters verksamhei direkl ingriper i den enskUdes vardag, exempelvis vidärende hos , skattemyndigheter och polis. Att likvärdig behandling isammanhanget är liktydigt med posiliv särbehandling framhållssärskill av AMS och SÖ, något som alltså bejakas. Det synes också SoS göra,även om den riktar viss kritik mot utredningens sätt alt behandla frågan omlikvärdig behandling. Erfarenheterna från såvälsociaUjänslen som hälso- och sjukvården lyder på alt invandrare i alltväsentligt har likartade behov som befolkningen i övrigi, men att del krävssärskilda ålgärder för all tillgodose dem, Detla gäller också för många andragrupper i samhället (rörelsehindrade, småbarnsföräldrar, gamla, barn, synsvagam,fl,). Del är därför ytterst tveksamt om man, som utredningen gör, kan hävdaatt förutsättningar för likvärdig behandling av invandrare skall vara hänsynlill "etniskt betingade behov". Diskussionen bör i stället ulgå fråndel faktum all de har samma behov som alla andra människor men all de i någoleller några avseenden befinner sig i en silualion, som medför all särskildaålgärder erfordras för alt deras behov skall kunna tillgodoses och för atl deskall kunna leva sill liv på samma villkor som andra. Del fortsatta arbetet kandå inriktas mot alt klarlägga vilka svårigheter som detta medför och hur de kanlösas. Styrelsen finner det dessulomangeläget framhålla all bristande likvärdig behandling också hänger samman medbristande individuella och struktu- Strävandena atl t, ex, bygga utivå-språkig service - Prop. 1985/86:98 utan att kvaliteten försämras -försvåras kraftigt av brislen på sådan personal. Detta är särskill påtagligtför vissa språkgrupper. Även när ålgärder vidtas för att ge invandrarna enposiliv särbehandling lar del tid innan de får effekt. För alt undvika attsådana omständigheter får diskriminerande effekter är del angeläget atterforderliga särålgärder vidtas på ett tidigt stadium, är - som tidigarenämnts - negativ lill en ny förordning. Förutom del tidigare angivna motivetanger hovrätten i detta sammanhang all myndigheternas möjligheter atl geinvandrare en likvärdig behandling främst är beroende av anslagsbeslut. Invandrarverkels tillsyns- och samrådsroll med anledningav den föreslagna förordningen har i enlighet med nu gällande förordning,en roll som samordnare och samrådsparlner i förhållande lill de statligamyndigheterna vad gäller insatser för invandrare och språkliga minoriteter,Diskrimineringsulredningen analyserar i belänkandet denna samordningsroll ochmenar atl tUlsyn av statsmyndigheterna vore etl mer adekvat uttryck förverkels uppgift än del abstrakta och mångtydiga begreppei samordning. Enlillsynsroll uttalad i förordning skulle, enligt utredningens mening, ge verkelbättre möjligheter all påverka myndigheterna. Vid sidan av denna tillsynsroUföreslår utredningen alt myndigheterna skall informera om planeradeålgärder och vid behov samråda med verkel om åtgärdernas uiformning, Förslagel om har rönt ell blandat mottagande i remissopinionen, Ellövervägande antal av de instanser som uttalat sig i frågan är negativa.Tillstyrker förslagel gör emellertid bostadsslyrelsen, kullurrååei, ,länsslyrelsen i Slockholms län. Lettiska , Lettiska hjälpkommitlénsaml SACOISR. 1 den mån skäl därtill anförs överensstämmer de med utredningensmotiv, SACOISR anser att SIV:s lillsynsroll borde utvidgas atl avse ävenprimärkommunala och landstingskommunala verksamheter. Rent negativa lill en uttaladtillsynsroll för är JK, SoS, RFV, statskontoret, RRV, SÖ, statensungdomsråd. De skäl som anförs härför ärfrämst den rollkonflikt som därigenom uppges komma i, bl, a, på så säll atlverket skulle tillse även den egna verksamhelen, att förslaget skulle innebäraett avsteg från gällande praxis om myndigheternas jämställdhet ochsjälvständighet i förhållande till varandra och atl inte har tillräckligkompetens på fackmyndigheternas områden för att verkligen kunna avgöra huruvidainvandrare på dessa behandlas likvärdigt eller ej. Statskontoret pekar på atlbehovet av löpande lillsyn är uppfyllt genom JO-ämbetel, varsgranskning även inrymmer de kommunala myndigheterna, , som är kritiskmot benämningen lillsyn, har liknande motiv och anför: Hovrätten anser del inte heller vara lämpligl allbenämna invandrarver- Prop. 1985/86:98 kels uppgift enligt den tänktaförordningen om ålgärder för invandrare m, fl, som en tillsynsuppgift, JK ochJO har enligi lag alt utöva lillsyn över liUämpningen i offentlig verksamhei avlagar och andra författningar. De har därmed förbundna befogenheter, såsomåtalsrätl. Överordnade myndigheter har ofta lillsyn över underordnademyndigheter, vilken kan utövas bl, a, genom överprövning av den underordnademyndighetens beslul. Eftersom dylika befogenheter inte är avsedda atltillkomma invandrarverket bör verkel inte ulses lill tiUsynsmyndighet, ÄvenSIV är tveksamt till all få en uttalad tillsynsroll och anför bl, a,: , ,och är exempel på ordinarie tillsynsorgan.Tillsynen utövas bl, a, med hjälp av inspektioner och "andraålgärder" (förfrågningar, infordrande av handlingar etc), SpecieUa liUsynsorgan är JK, RRV, Statskontoret,Datainspekiionen och revisorer. Betecknande för dessa myndigheter ärall deras tiUsyn omfattar alla myndigheter i olika delar. Del synes vara entillsyns-roll av del senare slaget som DU avser. Arbetsfältet kommer i så fallall omfatta så gott som samtliga myndigheter. En uppgift av så stor omfattningkommer all om tillsynen skall fungera som avsett - kräva en avsevärdresursförstärkning för , Verket menar all tillsynsfunktionen rimmar illa medintentionerna att varje myndighet inom sill ämnesområde har ansvar även förinvandrarna. Att utpeka verket som en tiUsynsmyndighet, utan att geverket reell möjlighet all ingripa och påverka myndighetens agerande, riskeraratt bli ett slag i luften. Ansvaret för eventueUa missförhållanden i andramyndigheters hantering av invandrarfrågor kan komma all läggas på lillsynsorganel,dvs, , i stället för på den ansvariga myndigheien. Det är därför lämpligare att , i stäUet för endirekl tillsynsfunktion, fortsätter all ha sin nuvarande bevaknings- ochsamordningsroU, Detta har, om man ser utvecklingen av invandrarfrågorna isamhäUel , visat sig vara en fungerande roll. Vid upptäcktav brister i andra myndigheters hantering av invandrarfrågor kontaktar iförsta hand den berörda myndigheten. Är inte delta tillräckligt kan sakenpåtalas hos myndighetens ordinarie lillsynsorgan. Är den felande myndighetensjälv tillsynsmyndighet, torde ha möjlighel att vända sig direkt lillregeringen. menar atl detsamordningsansvar har borde ge utrymme och ansvar också för deuppgifter utredningen föreslår för verkel i framliden men har inget all invändamol all detta klarare framgår av : s instruktion, RA anser sig inte kunnabedöma behovel av de ålgärder utredningen föreslagit för de statiigamyndigheterna bl. a, vad avser : s lillsynsroll, RÅ anför vidare: Allmänt kan dock sägas all en alltför långt drivenformalisering av kontakterna mellan olika myndigheter kan motverka del syftesom ligger bakom en viss anbefalld ordning. Givelvis bör invandrarverketfortlöpande hålla sig underrättat om förhållandena på del aktuella området ochdärvid kunna inhämta upplysningar under medverkan från berörda myndigheter, Ioch för sig kan del givelvis stundom vara av inlresse för invandrarverket attfå information om exempelvis förekomsten av åtal för olaga diskrimine- Prop. 1985/86:98 ring och hels mol folkgrupp liksom om domstolarnas praxis påområdet. Uppgifter i dessa hänseenden lorde dock med fördel kunna hämtas iförsta hand från den löpande rällsstatisliken. Diskrimineringsulredningenhar funnit alt frågan om all fortlöpande bevaka de etniska relationernasutveckling tydligare bör framgå av uppdraget till och all delta således börkomma lill klart uttryck i : s instmktion. Som exempel på arbetsuppgifterinom området för verket anger utredningen följande: - atl systematiskt följa ochredovisa utvecklingen genom egna studier, periodiskt återkommande uppföljningarav DU:s attitydundersökning saml initierande av nödvändig forskning i övrigi; - all systematiskt följa ochredovisa de centrala myndigheternas insatser pä invandrarpolitikens område, - atl systematiskt följa ochredovisa tillämpningen av diskrimineringslag-sliflningen; - atl utses till detnationella organ som anges i artikel 14 i ,samt - atl även i övrigt verka förförbättrade etniska relationer, I den del förslagel avser : s roll vad gällerrättsväsendels område och frågan om det nationella organet enligtFN-konventionen utvecklades delta i delbetänkande (Ds A 1984:7) Om olagadiskriminering och remissorganens synpunkter på dessa frågor återges i detsammanhanget. Vad gäller utredningens uppfattning alt del klarare bör framgå avSIV: s instmktioner alt verket har etl uttalat uppdrag all fortlöpande bevakaoch redovisa de etniska relationernas utveckling lUlslyrks detta av deinstanser som beröri frågan. Del gäller SoS, SÖ, UHÄ, statskontoret, RRV,i Slockholms län, landslingsförbundet, kommun.Centerns kvinnoförbund. , Leltiska Cenlralrådel ochLeltiska hjälpkommiitén. synes inte ha något all erinra mol förslagetsom sådanl men anser all den speciella frågan om periodiskt återkommandeuppföljningar av attitydundersökningen inte bör skrivas in i instmklionen,utan att i stället vid behov i samarbete med DEIFO kan initiera olika slagsstudier om etniska relationer, kommenterar också resursfrågan och anför: Många av de föreslagna uppgifterna för skötsredan av befintlig personal respektive kan ulföras genom vissaomformuleringarav verksamhelen. Del gäller främst utbildning ochopinionsarbete saml produktion av material. De uppgifter som föreslås få när det gällerandra myndigheters utarbetande och genomförande av egna handlingsprogram påinvandrar-och minoritetspoiitikens område innebär en avsevärd ambilionshöjningjämfört med förhållandena , bedömer att ett tillskott av en årsarbetskraftskulle möjliggöra granskning av ell par myndigheters handlingsprogram , En allmän bevakning av rättstillämpningen krävertillskoll av en juri- Prop. 1985/86:98 disk! väl bevandrad handläggare. Fördessa arbetsområden krävs dessutom en gemensam assislenlresurs. Den nya stödfunktionen/myndigheten behöver minst deresurser DU föreslår. Kontakter med JämO ger vid handen all DU: s beräkning avresursbehovet är i underkant. Behovet av operativa medel för en systematiskbevakning av etniska relationer beräknar DU till . Avdessa medel är huvuddelen motiverad av de periodiskt återkommandeattitydundersökningarna, menar all medel för sådana störte undersökningarbör sökas i samråd med EIFO när behov föreligger. För all utveckla och stimulera utbildnings- ochfortbildningsinsatser på olika samhällsområden behöver ävenfortsättningsvis möjlighel att bevilja projektbidrag för metodutvecklingsarbetem, m, i kommuner, landsting och organisationer, delar utredningens bedömning att insatser föratt bekämpa diskriminering och vitalisera rättstillämpningen på detta områdeinte kan betraktas i termer av rationalisering och besparingar annat än sett urell mycket vkl samhällsperspektiv, har inte heller kunnat finna andramöjligheter att finansiera en ambkionshöjning från samhällets sida än dem somDU själv pekat på. Resursfrågan har också behandlats av statskontoretoch RRV som bl, a, år kritiska lill utredningens förslag om en kvittning mol dekostnader som utredningen belastat statsbudgeten med som finansieringsmöjlighetför framtiden, ÄÄV anför: De flesta av utredningens förslag, som RRVlillslyrkl eller lämnat ulan erinran, åligger invandrarverket. Detmotiverar aUlså inte i sig några ytterligare resurser, Diskrimineringsulredningenhar vidare under en rad år gjort värdefulla kartläggningar som normalt fallerinom invandrarverkets ansvarsområde, sådanl förhållande kan inte i sigmotivera atl molsvarande resurser, efler det atl utredningen fullgjort sinuppgift, förs över till verkel. Det kan således inte ses som ett hållbartargument för all motivera mera resurser till verket. Utredningenlämnar i etl mer resonerande avsnitt om kommuner och landsting vissa förslaglUl ålgärder. Del gäller framför alll alt dessa inom sina olika förvaltningaroch organ bör göra egna genomgångar av sin praxis och studera i vad månlikvärdig behandling verkligen ges invandrare samt alt upprättahandlingsprogram. Del gäller vidare alt kommunerna inom ramen för socialtjänsteneller i invandrarbyråverksamheten bör utbilda någon som skulle kunna lämnainvandrare viss rättslig vägledning t, ex, vid faU av olaga diskriminering.Utredningen pekar också på behovel av ivåspråkig personal, inte minst inomlandstingens verksamhei, Endasl få remissinstanser har lämnat synpunkter pådessa förslag. Vad gäller frågan om kommunala handlingsprogram tillstyrks dettaav kulturrådel, , i , kommun.Södertälje Landstingsförbundetanser all del är naluriigl atl sådana program får växa Prop. 1985/86:98fram då behov föreligger, RRV avstyrker förslagel. Vadgäller förslaget om utbildning för viss rättslig vägledning anför 5/V: Verkel delar DU:s mening alt del är värdefullt ommänniskor som känner sig diskriminerade kan vända sig till en person i den egnakommunen, som är särskUt kunnig inom del aktuella rättsområdet. Denna skullekunna ge råd och stöd i diskrimineringsfrågor. Betydelsen av närhet lill hjälpi denna typ av ärenden kan inte nog understrykas. Om den"byråkratiska" hanteringen är alltför krånglig kan människor avslåfrån atl begära hjälp, avstå från atl anmäla diskriminering. Alt ha en sakkunnig i ämnet inom kommunen har ocksåandra fördelar. Om en sakkunnig blir känd, framför allt i den kommunen,finns del stora möjligheter att han kan arbeta förebyggande, bl, a, genom alttjänstemän har möjlighet all vända sig lill den sakkunnige och rådgöra när detror sig riskera all diskriminera. Bara inrättandet av en sakkunnig på ortenkan medföra atl diskrimineringsfrågornas allvar understryks. Verket menar atl kommunens sakkunnige kan vara envälrenommerad person, som kombinerar denna syssla med ordinarie verksamhei,kanske en advokai, Verkel tycker inte all en sakkunnig bör kombineras medinvandrarbyråverksamhelen, eftersom den verksamhetens möjlighet lUI all nåresultat starkt bygger på förhandlingar och goda relationer med tjänstemän ochandra inom kommunen. Dock bör invandrarbyråernas kompetens inom sakområdetökas. Även detla förslag avslyrkes av RRV medmotiveringen alt del inte är rimligl all ålägga kommunerna nya uppgifter förvilka del redan finns ansvariga organ. Frågan om betydelsen av tillgång lill Ivåspråkigpersonal understryks särskilt av och . Slockholms länslandsting betonar att det inom redan utfärdals en rekommendationom all Ivåspråkighet skall räknas som merit vid anställning, Länsslyrelsen i efterlyser isammanhanget etl samordnings- och samrådsorgan på lånsplanel för arbetet medinvandrarfrågorna och anför: Det kan som länsslyrelsen ser del inte varaoviktigt atl få till stånd ell statligt kommunall samarbete på regional nivåför all underlätta flyktingars och invandrares silualion och för all skapaeller samordna befintliga statliga och kommunala resurser. Del kan därvid röraplacering av flyktingar och invandrare, bostads- och sysselsättningsfrågor ochfrågor som hälso- och sjukvård och undervisning. Även om statlig ersällningutgår för hjälp till flyktingar finns del ett motstånd från flerakommuner all la emot flyktingar. Flera placeringar kan då ofta bli slumpartadeoch måsle göras om med den otrivsel och annan problematik somdetta skapar, Etl fungerande samråds- och samordningsorgan skulle underlättaatt få kommuner och kommunmedlemmar alt lösa sina uppgifter med invandrarna.Ett sådanl organ skulle även kunna fånga upp och förmedla erfarenheter frånolika kommuner hur de löser invandrar- och flykting-problem och verka för atlge invandrare en likvärdig behandling. Efteren allmän diskussion om massmediernas effekter på opinionsbildningen iinvandrarfrågor föreslår utredningen bl, a, atl regeringen föreskriver för demsom skall utarbeta förslag till nya avtal mellan staten och programföretageninom radio och TV all överväga all i dessa avlal inskriva en skyldighel atlprogramverksamheten - även långsiktigt - bör vara ägnad all motverkainvandrarfienllighet och rasism. Förslaget tillstyrks uttryckligen av ,, , RIB samt . Utredningen är försiktig ocksä när del gällermassmedia och ställer inte ens precisa krav på del nya radioavlalel, CKF anserall regeringen bör föreskriva all del nya radioavlalel skall innehålla enparagraf som klart definierar programbolagens skyldigheler alt utarbeta egnahandlingsprogram i syfle alt genom nyhetsförmedling och programverksamhetmolverka invandrarfienllighet. Förslaget avstyrks av SAF, radionämnden ochSveriges . Enligt är de bestämmelser som finns i nugällande lag och avlal ett bra uttryck för en avvägning mellan de iniressenutredningen företräder och kraven på en fri och allsidig nyhets- ochinformationsförmedling i radio och television. Enligt radionämndens mening hardemokratibestämmelsen i radiolagen således inte den mer begränsade innebörd somutredningen anger i betänkandet.