prop · G90379 · 1985-12-31 00:00:00 — Rätlen till ersättning fär göras gällande genom konstnärer och fonogramframställaregemensamt i stället för som endast genom framslällaren. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag (se belänkandet s. 43-45 och 52-53). Remissinstanserna:Utredningens förslag om en utvidgad ersättningsrält tillstyrks eller lämnasulan erinran av praktiskt tagel alla remissinstanser. När det gäller vem somskall få göra gällande ersätlningsrätten tillstyrks utredningsförslaget av deremissinstanser som har uttalat sig i frågan. Skälen för mitt förslag:Användningen av inspelad musik i offentliga sammanhang utanför radio och TV harunder årens lopp ökat alltmer. Som exempel kan nämnas den omfattandeanvändningen av inspelad musik på diskolek, i varuhus och i en mångfald andraoffentliga sammanhang. Enligt gällande regler har endast upphovsmännen (dvs.kompositörer och textförfattare) men däremot inte de utövande konstnärernaeller producenterna rätt till ersättning för detta utnyttjande. Del innebär attdel blir ekonomiskt fördelaktigare alt använda inspelad musik än all ordnaoffentliga framför- andenav levande musik. Detta medför i sin tur en ökad risk för atl de utövandekonstnärernas arbetsvillkor och sysselsättningsmöjligheter försämras. Motdenna bakgrund anser jag del rimligt all ersättning för användningen avinspelad musik betalas lill utövande konstnärer och fonogramframställare.Rätten till ersättning bör därför utvidgas lill alt omfatta också sådana andraoffentliga framföranden än i radio eller TV som sker i förvärvssyfte. Delframstår i och för sig som naturiigt all de tvä berörda kategorierna av rättighelshavarefår framställa sina krav gemensamt. Vid lagstiftningens tillkomst ansågs detemellertid mest praktiskt all rätten utövades genom framslällarna, bl. a pågrund av att de utövande konstnärerna inte var organiserade i samma omfattning.Så är inte fallet . Dessutom förs förhandlingarna numera i praktiken av deutövande konstnärernas och fonogramframslällarnas organisationer gemensamt.Liksom utredningen och en enig remissopinion anser jag därför atl ersältningsrälleni fortsättningen skall få göras gällande av de berättigade kategoriernagemensamt i stället för som endast genom fonogramframställaren. har jag uppfattningen atl administrationen i samband med uppbördoch distribution av dessa ersättningar skall kunna lösas på ett enkelt ochsmidigt sätt, exempelvis genom samarbete mellan och dem som är berättigadelill ersättning. Erfarenheterna från andra länder som redan har en ersättningsrältav nu angivet slag talar också för att några administrativa problem inte skallbehöva uppkomma i delta hänseende. 4.5 Skyddstiden för utövande konstnärer och producenter Mitt förslag:Skyddstiden för utövande konstnärers framföranden, fonogramframslällarnasprodukter och radio- och TV-förelags utsändningar förlängs från nuvarande 25till 50 är från del år upptagningen resp. utsändningen ägde rum. Utredningensförslag: Överensstämmer med milt förslag (se betänkandet s. 37-40). Remissinstanserna:Det helt övervägande antalet remissinstanser tillstyrker utredningens förslag.Sveriges Radio avstyrker dock förslagel med hänsyn lill de kostnadsökningar somdel skulle medföra för företaget. Skälen för mitt förslag:Den tekniska kvaliteten av ljudupptagningar har ökat avsevärt sedan är 1960, dåURL tillkom och den nuvarande 25-åriga skyddstiden för utövande konstnärer ochproducenter bestämdes. Upptagningar som är kan myckel väl gesut på nytt, vilket inte heller torde vara ovanligt. Från rättspolitisk synpunktär det inte tillfredsställande att sådan nyutgivning kan ske utan artistensoch fonogramfram-ställarens tillstånd. Det kan finnas beaktansvärda ideellaskäl till atl en artist som har utvecklats konstnärligt önskar ha kontroll överom hans eller hennes äldre inspelningar skall ges ul på nytt. kan dessutom en sådan nyutgivning innebära all artisten såall säga konkurrerar med sig själv. Därlill kommer alt vissamusikinspelningar, framför allt av klassisk musik, är myckel kostnadskrävandeoch därför kan behöva en förhållandevis lång lid för alt ge kostnadsläckningoch eventuell vinsl. Mol denna bakgmnd anser jag att del finns starka skäl föralt föriänga skyddstiden för utövande konstnärer och producenter från nuvarande25 lill frän det år då upptagningen resp. utsändningen ägde rum. Deltahar inte heller beslritts av någon remissinstans. Frågan är emellertid om ensådan föriängning kan få så negativa effekter för användarna all man ändå böravslå från den. Sä t. ex. har för sin del motsatt sig en föriängningunder åberopande av att den skulle öka kostnaderna för företagel. Del är givet att den kostnadsökning som en föriängning avskyddstiden oundvikligen medför för användarna kan bli ganska betydande iabsoluta tal när det gäller en storkonsument som . Användningenav inspelningar som är torde emellertid alllid komma allförbli marginell i jämförelse med övrigt musikutbud. Ser man till det totala musikulbudeltorde kostnadsökningen därför bli blygsam. Slutsatsen av vad jag nu har sagt är att skälen för enförlängning av skyddstiden väger tyngre än de negativa konsekvenser som en sådanföriängning kan få för vissa kategorier av användare. Samma avvägning har ävengjorts i , där en lagstiftning om förlängning av skyddstiden hargenomförts med verkan från . En sådan utveckling är på gängockså i övriga nordiska länder. Mol bakgrund av vad som har sagts föreslår jag atlskyddstiden för utövande konstnärer och producenter förlängs lill . 1985/86: 79 4.6 Det geografiska tillämpningsområdet för skyddet för utövandekonstnärer och producenter Mittförslag: Tillämpningsområdet för skyddet för utövande konstnärer, fonogramframställareoch radio- och TV-företag utvidgas något. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag (se betänkandet s. 4652). Remissinstanserna: De remissinstanser som har uttalat sigtillstyrker utredningens förslag. Några instanser förordar atl den krets avutövande konstnärer m. fl. som skall ha rätt till ersättning för utnyttjande avljudupptagningar utvidgas ytterligare. Skälen för mitt förslag: Det skydd som utövande konstnärerhar enligt 45 § URL dels mot obehörig utsändning av deras framföranden i radioeller TV, dels mol obehörig inspelning av deras framföranden, dels mot obehörigtmångfaldigande av sådana inspelningar gäller bara om framförandet har skett iSverige eller i etl land som har tillträtt den s.k. Romkonvenlionen. a. all en svensk konstnär inte har någol skydd i förframföranden i länder utanför Romkonventionen, exempelvis Detta är enligt minmening olillfredsstäl- Prop. Jag anser därför atl huvudregeln om alt frågan omskydd skall bero pä var framförandet äger rum bör kompletteras med en regelsom innebär all skydd ges ål framföranden av den som är svenskmedborgare eller har sin vanliga vistelseort i , oavsett varframförandel äger rum. kan tilläggas all motsvarande ändring övervägs i ,och Det skydd som producenter av ljudupptagningar har enligt46 § URL mol mångfaldigande av upptagningar ulan deras samtycke gäller endast ifräga om sädana upptagningar som har gjorts i eller i ett land som äranslutet till Romkonvenlionen eller den s. k. fonogramkonventionen. Enligt minmening är det angeläget att fonogram ges ett så vidsträckt skydd som möjligt.En utveckling mol etl alll starkare skydd ligger i linje med statsmakternassträvanden atl vidta kraftfulla åtgärder mot piratkopiering i olika former. Medhänsyn härtill anser jag alt del nuvarande skyddet mol mångfaldigande av fonogrambör, i likhet med vad som redan gäller i och och som ocksåövervägs i , utvidgas lill all gälla alla upptagningar oavsett var dehar framslällls. När del gäller del särskilda producenlskydd för filmverksom jag har föreslagit i avsnitt 4.3.2 är del enligt min mening inte nödvändigtmed ett lika vidsträckt skydd. Del bör vara tillräckligt atl det avserupptagningar där framslällaren är svensk eller har sin vanliga vistelseort häreller där upptagningen har skett i . Rätten till ersättning för utnyttjande av ljudupptagningarenligt 47 § URL gäller, i likhet med övriga närslående rättigheter i lagen,bara i fråga om upptagningar som har gjorts i eller i etl land som äranslutet lill Romkonventionen. Motsvarande ordning gäller i ochFinland. Utredningen har övervägt en ordning som knyter närmare an lillvad som gäller internationellt och som innebär alt ersättning skulle ulgå ävenför användning av fonogram vars producenter är medborgare i (eller iett land som är anslutet lill Romkonventionen). Utredningen har emellertid,liksom motsvarande danska utredning, stannat för alt inte föreslå någon ändringav de gällande reglerna. Delta ställningslagande har kritiserats av någraremissinstanser. Jag delar utredningens uppfattning alt man bör behålla dennuvarande huvudprincipen när det gäller kretsen av de upptagningar för vilka rätt lill ersättning skall föreligga. För all någol öka möjligheterna till ersättning för svenska rättighelshavare och för all närma sig den ordning som gäller internationellt bör emellertid ersätlningsrätten utvidgas till alt omfatta inte bara upptagningar som har gjorts i utan också sädana upptagningar vars framslällare är svenska medborgare eller svenska juridiska personer eller har sin vanliga vistelseort i . Enligt vad jag har inhämtat avser man alt lägga fram motsvarande förslag i , och man synes i vara inne på samma linje. I är frågan inte aktuell. Där har man nämligen en ordning som innebär all ersättning för vissa utnyltjanden av inspelad musik skall betalas lill en offentiigrältslig fond. Från denna betalas sedan vissa belopp bl. a. som understöd lill norska utövande konst närer. Detskydd som radio- och TV-företag enligt 48 § URL har för sina Prop. 1985/86:79sändningar avser sändningar som äger rum i . Enligt särskilda reglergäller delta skydd också för TV-utsändningar som äger rum i ett land vilket äranslutet lill den europeiska TV-överenskommelsen saml för ljudradio- och TV-utsändningarsom äger rum i ett land vilket är anslutet till Romkonventionen. Deltaskydd är emellertid inte alltid tillräckligt. Sålunda kan radio- och TV-företagantas komma all alll oftare använda sig av olika typer av satellitteknik försina sändningar. I dessa sammanhang kan stationen för uppsändning lillsatelliten komma atl placeras i etl annat land än det för vilket sändningen äravsedd, vilket medför all utsändningen i upphovsrältsligl hänseende anses ägarum frän del land där uppsändningsstalionen finns. Etl behov av skydd försändningen kan uppstå exempelvis när det sändande radioföretagel har sitt sätei en konvenlionsstal men själva uppsändningen sker från ett land som inte ärbundet av de konventioner som reglerar frågan om skydd. Frånvaron av skydd idessa situationer kan alltså bero på en rent teknisk omständighet, nämligen varsjälva uppsändningsstalionen är belägen. Enligtmin mening är denna ordning inte tillfredsställande. Jag föreslår därför allskydd enligt 48 § skall ges även åt sändarförelag som har sitt säte i en konvenlionsstaloavsett var själva utsändningen anses äga rum. Del kan tilläggas atl enmotsvarande ordning övervägs i , och . 4.7 Ikraftträdande m. m. Deändringar som jag har föreslagit syftar i stor utsträckning till att anpassadet upphovsrältsliga systemet lill den tekniska utvecklingen för media- och informationsområdena.Det är därför angelägel att den nya lagstiftningen kan lillämpas så snart sommöjligt. Det bör dock beaktas atl denna lagstiftning kan kräva ett visstförberedelsearbete, särskilt när det gäller att finna praktiska lösningar föruppbörd och distribution av den ersättning som enligt förslaget skall betalas ifall då inspelad musik används i andra offentliga sammanhang än i radio och TV.Med hänsyn lill dessa omständigheter bör lagändringarna träda i kraft förstden . Derättigheter och förpliktelser som uppkommer genom dessa ändringar kansjälvfallet inte göras gällande för tiden före ikraftträdandet. Däremot börlagstiftningen, i enlighet med vad som är bmkligl vid ändringar i den upphovsrältsligalagstiftningen, lillämpas även på verk som har tillkommit före ikraftträdandet,på radio- och televisionsulsändningar, upptagningar och framföranden som har äglrum före ikraftträdandet och på sammanställningar som har gjorts föreikraftträdandet. Delsamma gäller beträffande den utvidgning avtillämpningsområdet för reglerna om de närstående rättigheterna som jag harförordat i avsnitt 4.6. Denlängre skyddstid som skall gälla enligt mitt förslag bör vidare avse framföranden, ljudupptagningar saml radio- och televisionsulsändningar som har ägt rum innan lagen har trätt i kraft. En förutsättning bör dock vara atl den kortare skyddstiden enligt nuvarande bestämmelser inte har 23 löpt ul vid dennatidpunkt. 5 Upprättat lagförslag Prop. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättats etlförslag lill lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litteräraoch konslnäriiga verk. Förslagel bör fogas lill regeringsprolokollet i deltaärende som bilaga 4. Enutövande konstnärs framförande av etl litterärt eller konslnäriigt verk må ickeulan hans samtycke upplagas på grammofonskiva, film eller annan anordning,genom vilken del kan återgivas, och ej heller utsändas i ljudradio ellertelevision eller genom direkt överföring göras tillgängligt för allmänheten. Enframförande som har upptagits på en anordning som avses i första stycket/Årinte utan konstnärens samtycke överföras från en sådan anordning lill en annanförrän har förflutit dä upptagningen gjordes. Beträffandeupptagning, utsändning och överföring, som avses i denna paragraf, skall vad i3, 6-9 §§, 11 § första stycket, 14 § första styckel, 17, 20 och 21 §§, 22 §första stycket, 22 a-22 c, 24, 24 a, 26, 27, 28, 41 och 42 §§ sägs ägamotsvarande lillämpning. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om en utövande konstnärs rätt atl bestämmaöver hur hans framföranden av litterära och konslnäriiga verk får användas. Bestämmelserom skydd mol kopiering ("överföring") av en upptagning finns i andra styckel.Ett framförande som har upptagils på "grammofonskiva, film eller annananordning" genom vilken framförandet kan återges får enligt paragrafensnuvarande lydelse inte ulan den utövande konstnärens samtycke överföras frånen sådan anordning lill en annan förrän har förflutit dåupptagningen ägde rum. 1 enlighet med vad som har anförts i den allmännamotiveringen (avsnitt 4.5) förlängs skyddstiden för sådana upptagningar nu lill50 år. Itredje styckel i dess nuvarande lydelse finns hänvisningar lill vissa bestämmelser i den egentliga upphovsrätten. Hänvisningarna gäller 3 § (den ideella rätten), 9 § (upphovsrätten beträffande vissa lyper av all männa handlingar), 11 § första stycket (framställning av exemplar för enskilt bruk), 14 § första styckel (citalrällen), 17 § (framställning av ljud upptagningar inom undervisnittgsverksamhet), 20 § (offentligt framförande i vissa sammanhang), 21 § (rätten atl återge verk och prestationer i sam band med information om dagshändelser), 22 § första stycket (rätlen atl göra efemära upptagningar), 22 a-22 c §§ (rätten alt framställa exemplar inom ramen för arkivets förljud och bild verksamhet), 24 § (återgivande av andra allmänna handlingar än de som nämns i 9 §), 24 a § (tillhandahål lande av allmän handling enligt tryckfrihetsförordningens regler), 27- 28 §§ (överiåtelse av upphovsrätt), 41 § (rätlens övergång vid rältig- helshavarens död) och 42 § (utmätning m. m. av rättighet). Hänvisningarna i tredje slyckel har utökats till all avseockså 6-8 §§ Prop. 1985/86:79 och 26 §. Skälen för denna utvidgning ärbeträffande 6-8 §§ följande. I 6 § regleras den situation som föreligger när ett verkhar två eller flera upphovsmän. 1 etl sådant fall tillkommer upphovsrätten demgemensamt. De får dock var för sig ingripa mol inträng i upphovsrätten. 7 §innehåller en presumlionsbeslämmelse om atl som upphovsman skall, där inteannat visas, anses den vars namn eller allmänt kända pseudonym eller signaturpå sedvanligt sätt utsätts på exemplar av verket eller anges när det görstillgängligt för allmänheten. Saknas varje antydan om vem som är upphovsman,får utgivaren eller förläggaren företräda upphovsmannen lill dess all denne harblivit angiven pä en ny upplaga eller genom anmälan till justitiedepartementet.1 8 § definieras begreppen "offentliggörande" och"utgivning". Ett verk anses som offentliggjort när del lovligen hargjorts tillgängligt för allmänheten. Verket anses som utgivet dä exemplar avdel med upphovsmannens samtycke har förts i handeln eller eljest blivit spriddalill allmänheten. Huvuddelen av de principer som uttrycks i 68 §§ torderedan lillämpas på de närslående rättigheterna. Del är i vart fall önskvärt attså sker och principerna bör därför lagfästas. Hänvisningen lill 6 § innebär att dess regler om bl. a.gemensam upphovsrätt för upphovsmän som tillsammans har skapat ett verk kommerall på motsvarande sätt gälla när utövande konstnärer gemensamt svarar för ettframförande. Bestämmelserna i 7 § om vem som skall anses som rältighetshavarefår motsvarande lillämpning på utövande konstnärers framföranden. Hänvisningen lill7 § gör del vidare möjligt atl ange rältighetshavare genom en anmälan tilljustitiedepartementet. Genom alt en hänvisning görs till definitionerna i 8 §kommer dessa atl fullt ut tillämpas också på utövande konstnärers framföranden. Som förut har nämnts innehåller 45 § en hänvisning lill 3§ om den ideella rätten. Även när ett verk utnyttjas enligt reglerna i 2 kap.om inskränkningar i upphovsrätten (l.ex. exemplarframslällning för enskilt brukenligt 11 § eller citat enligt 14 §) bör, som framhållits av en remissinstans,den ideella rätlen respekteras. Detta har slagits fast genom hänvisningen lill26 §, där del sägs all beslämmelserna i 2 kap. inte medför någon inskränkning iupphovsmannens rätt enligt 3 § i vidare mån än vad som följer av 13 § (somstadgar atl byggnad eller bmksföremål fär ändras ulan upphovsmannens lov).Hänvisningen till 26 § innebär vidare all när etl verk med stöd avbestämmelserna i 2 kap. återges offentligt källan (dvs. även skivans ellerkassettens identitet) skall nämnas i den omfattning och på det sätt som god sedkräver. Verket får inte heller utan upphovsmannens samtycke ändras i vidaremån än som krävs för den medgivna användningen. En grammofonskiva, en film eller en annan anordning pävilken ljud eller filmverk har upplagils, får inte utan framställarens samtyckeeftergöras förrän har förflutit efler det är då upptagningen gjordes.Som eftergörande anses även all upptagningen överförs från en sådan anordningtill en annan. Beträffandeförfarande, som enligt denna paragraf är beroende av fram- Prop.1985/86:79 ställares samtycke, skall vad i 6-9 §§, 11 § första slyckel, 14 §första stycket, 17 och 21 §§, 22 § första stycket, 22 a-22 c, 24 och 24 a §§samt 26 § andra slyckel sägs äga motsvarande lillämpning. Iparagrafen finns bestämmelser om bl. a. fonogramframslällares rätt all bestämmaöver eftergörande av fonogram. Delskydd som f. n. gäller enligt förs ta stycket för fonogramframställare harutvidgats atl omfatta även producenter av upptagningar av filmverk. Skälen lilldenna utvidgning har angetts i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.3.2). Delsom skyddas (skyddsobjektel) är en film eller en annan anordning på vilken ettfilmverk har upptagils, vare sig delta har skett pä film eller på videogram.Det ligger i sakens natur all skyddet avser även kombinationer av ljud ochbild. Skyddetges för "framslällaren". Med detta uttryck avses, liksom när delgäller fonogram, "del förelag som har anordnat inspelningen" (prop. I Romkonventionen (art. 3 c) definieras begreppet "framslällareav fonogram" som "den fysiska eller juridiska person som för förstagången upptar ljudet från ett framförande eller andra ljud". Motsvarandebör gälla i fråga om vem som är framslällare av en bildupplagning. Den som barabidrar med rent tekniska insatser i form av kopiering etc anses därför inte somframslällare. På samma sätt som fonogramproducen-tens skydd är självständigt iförhållande till upphovsmäns, utövande konstnärers och andra bidragsgivares rättighetertill fonogrammets innehåll är den rätt framslällaren av en bildupplagning harenligt den föreslagna bestämmelsen oberoende av vilka rättigheter som ärknutna till innehållet i upptagningen. Skyddetavser "eftergörande". Uttrycket omfattar inte bara direkt kopieringav innehållet i en filmremsa. Som eftergörande anses också att inspelningenöverförs från en anordning av detta slag till en annan, exempelvis frånfotografisk film lill videogram. Skyddstidenhar förlängts frän 25 till . En motsvarande förlängning av liden harsamtidigt gjorts i 47 § när det gäller rätten lill ersättning. Skälen lilldenna förlängning har redovisats i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.5). Liksomi 45 § finns i andra stycket av förevarande paragraf hänvisningar lill vissabestämmelser om den egentliga upphovsrätten. Hänvisningarna har utökats tillalt avse även 6-8 §§ och 26 § andra stycket. Skälen för denna utvidgning ärbeträffande 6-8 §§ desamma som ligger lill grund för utvidgningen i 45 §. När delgäller hänvisningen till 26 § andra stycket är skälen för detta följande. 146§ saknas f n. hänvisningar lill beslämmelserna i 3 och 26 §§ om den ideella rätten. Att någon hänvisning inte har gjorts till 3 § torde bero på atl det här är fråga om skydd för en teknisk och ekonomisk insats. Behovet av ett särskilt skydd för det konslnäriiga anseendet tillgodoses genom brotts balkens allmänna bestämmelser om ärekränkning. Däremot kan fonogram producenlerna antas ha ett intresse av att deras anknytning till den enskil da produkten nämns i samband med bruk enligt reglerna i 2 kap. och all 26 delinte då görs någon ändring i alstren som kan skada dessas anseende på Prop.1985/86: 79 marknaden.Del har därför ansetts lämpligt alt i förevarande paragraf föra inen hänvisning lill 26 § andra styckel. Det innebär all en skyldighet införs attvid användning av fonogram med stöd av reglerna i 2 kap. ange källan i denomfattning och på del sätt som god sed kräver. ocksåen skyldighet all inte onödigtvis ändra i fonogrammet. Om en grammofonskiva eller en annan anordning på vilken ljud har upptagilsanvänds vid ljudradio- eller televisionsulsändning eller vid annat offentligtframförande i förvärvssyfte och utsändningen eller framförandet äger mm efler det år då ljudupptagningen gjordes, skall ersättning utgå till framslällarenliksom till utövande konstnärer vilkas framförande har upptagits påanordningen. Har två eller flera konstnärer samverkat vid framförandet, kan denrätt som tillkommer dem göras gällande endast av dem gemensamt. Gentemot densom har använt anordningen kan den rätt som tillkommer konstnärer och framsläUaregöras gällande endast av dem gemensamt. Bestämmelsernai 8 och 9 §§, 14 § första slyckel, 20, 21 och 24 §§ saml 26 § andra stycketskall äga motsvarande lillämpning i fall som avses i denna paragraf Beträffandeutövande konstnärs rätt skaUjämväl föreskrifterna i 27, 28, 41 och 42 §§ imotsvarande mån gälla. denna paragraf stadgas gäller icke ljudfilm. Paragrafenbehandlar i sin nuvarande lydelse den rätt till ersättning som fonogramframställareoch utövande konstnärer har när fonogram sänds i radio eller TV. I enlighet medvad som har förordats i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.4.2) har första styckelnu ändrats i två avseenden. Fördel första skall ersättning i fortsättningen ulgå också vid offentligt framförandeutanför radio och TV när delta sker i förvärvssyfte. Enförutsättning för rätt lill ersättning är att framförandet är "offentligt".Innebörden av detta uttryck är densamma som i t. ex. 20 § (offentligt framförandei vissa sammanhang) och ansluter nära lill uttrycket "för allmänheten"i t. ex. 45 och 48 §§. Det kan här också finnas skäl all erinra om ett tidigareuttalande av (se ILU 1960:41 s. 38) om all alla framföranden som inteäger rum inom helt slutna kretsar blir alt anse som offentliga. Härutöverkrävs det atl framförandet sker "i förvärvssyfte".