prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Vidare kontroll måsle göras om den skall vara lillfredsslällande. Föratl bilda sig en uppfattning om värdet av den regislerkontroU som kommitténföreslagit (s. 356 fl) har KFM låtit utföra kontroll av 54 personer som ålagtsnäringsförbud av tingsrätt i Slockholms län. Kontrollen har utförts i de avkommittén föreslagna registren med undanlag av slällföre-trädarkontroll i akliebolagsregistrel,som inte varit åtkomligt. Av resultatet kan enligt KFMs uppfattning följandebedömning göras; - en person behöver inte f n.ytterligare kontrolleras då han innehar anställning där införsel pågår - åtta personer har anmäld anslällning,men den inkomst som redovisats är så låg att fortsatt undersökningmåste göras - en person synes vara anställdhos närstående - en person har registrerats somskattskyldig för mervärdeskatt under tid då förbudel gäller. Förhållandet haranmälts lill tillsynsmyndigheten i del område där vederbörande är bosall. Undersökningenvisar enligt KFMs mening att den av kommittén föror dade regislerkonlrollen kan vara av etl tvivelaktigt värde och konstaterar atl kontrollen inte givit någon i sammanhanget intressant infor mation alls rörande 43 av de undersökta personerna. Av övriga måste uppsökande kontroll göras i 9 fall. ocksä funnit (s. 355) mäste alla som får näringsförbud Prop. 1985/86:126 utsättas för en uppsökande övervakning. Vid kontorsspaning erhållna uppgiftermåste i regel kontrolleras genom yttre spanings- och kontrollåtgärder. Enpersonlig kontakt med den förbudet gäller är normalt nödvändig. Sådan kontaktkan uppnås genom den anvisade möjligheten alt hålla förhör. Den kan ocksåuppnås genom atl tillsynsmyndigheten besöker vederbörande. Tillskillnad från vad kommittén redovisat som sin uppfattning anser KFM alt ärendeom ifrågasatt överträdelse inte bör överiämnas till polisen utan atttillräcklig grund för skälig misstanke om överträdelse föreligger. Sålundaanser KFM inte all obstruktion från den övervakades sida (vägran alt lämna svarpå frågor, underlätenhet alt inställa sig pä kallelse, vägran alt lämnatillträde lill lokal m. utgår sädan grund för misstanke. Om inte polisen isamband med anmälan förses med tillräcklig grund för misstanke om överträdelselorde ärendet få låg prioritet. KFM har sett åtskilliga exempel på delta närdel gäller konkursförvaltares brollsanmälningar. Grunderna för uttalade misstankarhar enligt polisen varit så svaga atl ärendet inte ansetts böra las upp med högprioritet. Denna fråga har varit uppe till behandling mellan KFM ochpolis/åklagare. KFManser sålunda atl ärendet inte skall överlämnas till polisen förrän det är mereller mindre klart att överträdelse förekommer. För att kunna utreda frågan sålångt är det nödvändigl alt tillsynsmyndigheterna ges befogenheter ulöver vadkommittén föreslagit. Sälunda bör samma tvångsmedel stå till buds vidutebliven inställelse lill förhör som gäller när kronofogdemyndighet kallartill förhör enligt utsökningsbalken. Dock måste, som ovan framhållits,tillsynsmyndigheten räkna med all så gott som alltid behöva kontrollera lämnadeuppgifter. Detta gäller även om de lämnats under straffansvar. Mot bakgrundenav karaktären hos det klientel varom fråga är, känner därför KFM elt starktbehov av ytterligare befogenheter. Sålunda borde tillsynsmyndigheterna habefogenhet att göra förrättning på den plals där den verksamhei bedrives, sommisslänks innebära en överträdelse av förbudet. Sådan förrättning bör kunna skeulan föregående underrättelse. Vid dessa förrättningar kan etl akut behovuppkomma alt eftersöka och omhänderta bevismaterial. Tillsynsmyndigheterna bördärför utrustas med befogenhet som möjliggör detta. Kommitténhar diskuterat frågan om tvångsmedel till tillsynsmyndigheternas förfogande ikontrollarbetet men funnit all behov härav inte föreligger då ärendet istället kan överlämnas till polisen. Alt KFM likväl föreslår sådanabefogenheter har sin grund i att TSM har upplevt problemen och känner all denföreslagna lösningen inte skulle komma alt medföra den effektivitet ikontrollen som är en förutsättning för hela institutets funktion. Om någonanser alt en sådan utvidgning av tvångsmedlens användning är förenad medbetänkligheter ur rättssäkerhetssynpunkt eller annan synpunkt vill KFM erinraom all myndigheien har den för TSM föreslagna rätten att genomföraförrättning, nämligen i samband med indrivning. Näringsförbudskontrollen kansåledes ulföras i förrättningsform med de befogenheter utsökningsbalkenger, nämligen i de fall där den som ålagts näringsförbud tillika är gäldenärhos kronofogdemyndigheten, vilket inte är ovanligl. När det gäller farhågorrörande en spridning av befogenheter av polisiär natur utanförpolis/åklagarväsendet vill KFM peka på bevissäkringslagen, där sådanatvångsåtgärder tillagts annan myndighet, KFM vill i delta sammanhang peka påett exempel för atl understryka problemen. Sålunda gjordes för snart elt årsedan en anmälan (bifogas)' om ifrågasatt överträdelse av näringsförbud. mot bakgrunden av vad somdärvid anfördes om angelägenheten av en Prop. 1985/86: 126 snabbhandläggning är det med stark besvikelse KFM tvingas konstatera att frågan omåtal inte avgjorts. Idetta fall ansåg ändå TSM mislanken relativt väl grundad. Det är lätt allföreställa sig att ringa energi och resurser skulle ägnas utredningen omanmälan grundar sig på obstruktion (t. ex. uppmaning lill tjänstemannen allavlägsna sig när tillsynsmyndigheten inställer sig för kontroll). Omständighetersom talar för att eftersträvad effektivitet skulle uppnås med KFMs förslag ärsammanfattningsvis - TSM upplever kontrollarbetetsom en av sina huvuduppgifter som TSM har en stark känsla av attuppgiften hos polisen betraktas som mindre central - kommitténs förslag gertillsynsmyndigheterna alltför små möjligheter all utreda om ett förbud haröverträtts. Följden blir atl ärendet måste överlämnas till polisen på etlstadium där grunden för misstanke om överträdelse är mycket svagt underbyggd. TSMsuppfattning är atl sådana anmälningar löper stor risk att självdö hos polisen. TSMjämför härvid med erfarenheterna från vad som händer - eller snarare intehänder - med de broll som anmälts i förvaltarberätlelser/uppgifler och därgrunderna för misstankarna inte underbyggts tillräckligt - uppgiften skulle komma altkännas mer meningsfuU med effektiva arbetsmetoder, vilket i kombination meddel inlresse TSM känner sig ha för uppgiften skulle borga för den eftersträvadeeffektiviteten i kontrollen. Någrasärskilda frågor rörande kontrollen Ilikhet med kommittén anser KFM att bosättningsorten bör vara avgörande förvilken tillsynsmyndighet som skall vara ansvarig för kontrollen. Likaledesinstämmer KFM i kommitténs uppfattning att den som ålagts näringsförbud intebör åläggas skyldighel alt göra anmälan till tillsynsmyndigheten vare sig vidflyttning eller eljest. Även kommitléns mening i frågan rörande publicering avnäringsförbud delas av KFM, Kommitténhar funnit alt arbetskraftsbehovet enbart för näringsförbudslillsynen kanberäknas till 1/2-1 årsarbetskraft för en tillsynsmyndighet av genomsnittligstorlek. För del gäller att klientelet här är mera svårarbetat ängenomsnillet, bl, a. på grund av de stora möjligheter som här råder att verkaanonymt. Härtill kommer att mängden näringsförbud är större här än någonannanslans. Uppgiftenskall under ansvarig kronofogde handhas av en erfaren exekutiv tjänsteman, somvisat fallenhet och intresse för spaningsarbele. Med rätt person på tjänstenbedömer KFM kunna klara den effektiva kontroll som är önskvärd. Skulle antaletnäringsförbud komma alt öka avsevärt uppkommer fråga om ytterligarearbetskraft. Arbetetmed lillsyn över näringsförbuden har varit förenat med uppenbarasvårigheter. Kommittén har uppmärksammat detla. Kommittén förordar ett aktivtuppsökande övervakningsarbete, men går inte närmare in på hur det i detalj börvara utformat. Förhoppningsvisbör tillsynen i någon mån förenklas av att det införs ell Prop. 1985/86:126 närstäendeförbud, särskilt om del utvidgas . Delsynes dock märkligt alt förslaget inte öppnar fler möjligheter för TSM attförsäkra sig om att den näringsförbjudne inte gör sig skyldig tillöverträdelser. Den enda kontrollmöjligheten, som är föreslagen, är rätten atthålla förhör. Kommer inte den kallade kan TSM inte göra någol åt del. Om hankommer så behöver han i vart fall inte tala sanning. KFM vill ställa frågan påsin spets genom att påstå alt de personer som ålagts näringsför- budinte precis frivilligt berättar om sitl liv och leverne, minst av alll förkronofogden. I dessa fall menar kommittén att TSM skall, om misstanke omöverträdelse uppkommer, anmäla vederbörande till åklagaren för eventuell ulredningom misstanken är befogad. Detta framstår som elt slag i luften. Alla inblandadevet att åklagaren varken har tid eller praktisk möjlighet all ulreda frågansnabbt. KFM vill dock erinra om de ännu inte permanenta grupperna somspecialiserar sig på svåra indrivningsfall vilka har både kunskap och förmågatill ett meningsfullt övervakningsarbete och bör bistå TSM med detta. Detsislnämnda för oss in till kärnan i hela näringsförbudsinstilulet, nämligensnabbheten i utredningsarbetet. Kommittén har understrukit det angelägna i attytterligare resursförstärkningar och omprioriteringar sker . till förmån förutredningar rörande ekonomisk brottslighet. Men även om resurserna stärkskvarstår det faktum att det tar och är mödosamt innan en utredning ärgenomförd och etl näringsförbud föreligger. Kommittén har inte föreslagitnågot som skulle kunna göra förfarandet snabbare . Del räcker inte medall säga atl det skall gå forl. --- finnsdet anledning atl ytterligare beröra TSMs övervakning. TSMskall hålla sig underrättad om personens sysselsättning. För all göra dettaskall TSM kunna få tillgång lill vissa delar av skatledatabasen. säger inteden informationen tillräckligt, vilket också kommittén ansett. Därför skall TSMockså ha en uppsökande verksamhet och vidare skaffa information från dem somkan ha bättre lokalkännedom. Den uppsökande verksamheten förutsätter enfullständig medverkan från den dömdes sida. Någon rätl atl l.ex. se rörelsensbokföring etc. finns inte. Tydligen skall TSM förlita sig på polisensmöjligheter all efter åklagarens beslut göra husrannsakan. Åtgärden stårknappast i proportion lill syftet nämligen att med någorlunda säkerhelfastställa all den dömde inte bedriver näringsverksamhet. Någon form avmildare tvångsmedel än husrannsakan, l.ex. rätt för TSM att på ort och ställeta del av rörelsens bokföring torde vara på sin plals. Slutligen,som ell begränsat men inte desto mindre viktigt led i övervakningsarbetet ärregistreringen och andra tillkännagivanden av näringsförbud. Kommittén harställt sig bakom alt näringsförbud antecknas i det s.k. . Deltafinner KFM i som en självklar förbättring av informationskanalerna.Vidare menar KFM atl det kan finnas behov av atl ett näringsförbud kommer tillallmänhetens kännedom, t. ex. genom annonsering särskill mol bakgrund av allinte alla förbud kommer att vara en följd av konkurs, Hittillsvarandelillsyn säges ha varit både si och så. Detta vill man söka komma tillrätla medgenom att ge tillsynsmyndigheten rätlen atl hålla förhör. Det är gott och välmen torde vara alldeles otillräckligt. Tillsyn i detta sammanhang kan sägasvara detsamma som kontroll av individer somtidigare visat ätt de inte är så nogräknade. Effektiv kontroll kan enligt Prop.1985/86: 126 myndighetens bedömande aldrig ske utan tillgång till vissatvångsmedel. i framliden skall vara tillsynsmyndigheter enligt näringsförbudslagsliflningenställer myndigheten som krav alt tillsynsmyndigheten får tillgång till ungefärsamma tvångsmedelsarsenal som står kronofogdemyndigheten till buds enligtbestämmelserna i främsl 2 kap utsökningsbalken. Urredaktionell synpunkl bör bestämmelserna i 199 e § konkurslagen flyttas övertill den föreslagna särskilda lagen om näringsförbud. 6.17 (): Medhänsyn till kritiken mol tidsutdräkterna vid tillämpningen av nuvarandebestämmelser viU NO betona vikten av alt polis- och åklagarmyndighetertillförs tillräckliga resurser för att förfarandet skall kunna effektiviserasoch all möjligheter finns all meddela tillfälligt näringsförbud. Avän mer avgörande betydelse för att näringsförbud skall bli ett verkningsfulltmedel mol ekonomisk brottslighet och oegentiigheter inom näringslivet är somnämnts att övervakningen blir effektiv. Ett viktigt steg i riktning mol allunderlätta övervakningen är del föreslagna närståendeförbudet. ges nödvändiga resurser i form av personal och tillgång lillbehövlig information ur befintliga register, som t. ex. skatleregistren, ärhögst angeläget. 6.18 (): ---- skallenligt 12 § förslaget tiU lag om näringsförbud ett näringsför budsregisler föras av . Uiredningen har inte närmare dis kuterat behovet av en samordning av näringsförbudsre gisler och akliebolagsregistrel. Akliebolagsregistrel innehåller informatio ner om det stora flertalet av de personer som i praktiken blir föremål för näringsförbud. I praktiken kommer också hinder för dem som har närings förbud atl idka näring att beaktas vid förandet av aktiebolagsregistret. En särskild komplikation i delta sammanhang är all en motsvarande gransk ning måste ske hos länsstyrelserna. Akliebolagsregistrel lorde vara del register som är mest lämpat som informationskälla belräffande personer som ådömis näringsförbud. skulle om näringsförbudsregis lret fördes hos verkel kunna underrätta tillsynsmyndigheten om någon person som meddelats näringsförbud finns i aktiebolagsregistret. Även ur decentraliseringssynpunkl är del lämpligl all näringsförbudsregislret till förs bolagsbyrån. Med hänvisning till vad ovan sagts föreslår patentverket att näringsförbudsregislret skall föras vid patentverkets bolagsbyrå. Majorkelensyttrande, se avsnitt 1.24 och 2.21. Ioch med att anknytningen lill konkurs föreslås upphöra, bör polisen och intekronofogdemyndighet vara tillsynsmyndighet. Inom polisen byggs numera uppenheter för ekobrottslighet, vilket talar för polisen som tiUsynsmyndighet. Dessutomförfogar polisen över elt större kontaktnät. 6.19.1Taxeringsavdelningen: Prop. 1985/86: 126 Delframstår som sannolikt alt antalet personer som fått näringsförbud successivtkommer all öka år . Delta medför i sin tur en successiv ökning avkontrollen all överträdelser mol näringsförbudet inte sker. Informationen frånden övervakande myndigheien (TSM) måsle även gå ul till andra myndigheter såsomlänsstyrelsemas skatteavdelningar, lokal skattemyndighet och polisen. För altpå ell enkelt säll sprida informationen kan man använda redan befintiig adb-teknikhos de berörda myndigheterna. Det registret som finns hos RSV uppfyUerinte de mestelementära krav på aktualitet belräffande personernas adresser -.RSV förfogar över en skaltedatabas från vilken länsstyrelser och lokalskattemyndighet hämtar uppgifter, liksom kronofogdemyndigheternainom en snar framtid kommer att göra. Om man genom skatledatabasen varje årmarkerade på laxeringsavin för de som har näringsförbud, så skulle TN kunnameddela TSM ev. ansläUningsförhållan-den och adressuppgkler. Till polisensallmänna brottsregister skulle enkelt en överföring med aklueUa uppgifter månatligenkunna göras från RSV. Förutomell adb-slöd i bevakningen föreslår taxeringsavdelningen atl de som har fåttnäringsförbud skall ha någon form av anmälningsplikt lill TSM. Exempelvis kundeanmälningspUklen innefatta två besök hos TSM , varvid personen som fållnäringsförbud skulle redogöra för sina anställnings- ochförsörjningsförhållanden. Om personen inte inställer sig, måsle TSM tillsammansmed polis aktivt bevaka var personen ifråga bor och vad han arbetar med. Kommitténhar diskuterat men senare förkastat frågan om en presumtionsregel, där den somålagts näringsförbud skuUe bevisa all han inte brutit mot förbudel. Man haräven markerat hur ulomordentiigl viktigt en effektiv övervakning är för all sysiemelmed näringsförbud skall fungera tillfredsställande. Om det visar sig att depersoner som ålagts förbud kan fortsätta med sin verksamhet som förut, förlorarallmänheten sin tiUtro och respekt för regleringen, delvis kanske förrättssystemet över huvud taget. Kommittén har även nämnt alt del inte kan vara tiUräckligtall myndigheten bara väntar på atl eventuella överträdelser skall visa sig.Sådan passivitet från myndigheternas sida kan få en avsevärd negaliv inverkanpå allmänhelens förtroende för näringsförbudsreglernas effektivitet. Del kanäven innebära att näringsförbud inte framstår som något reellt hot för berördanäringsidkare. Risken är ju också all personen i fråga fortsätter atl orsakaskador i samma omfattning som före förbudet. Närman ålägger TSM uppgiften atl bevaka all näringsförbuden efterlevs, så bör manbeakta de relationer som de personer som fåll näringsförbud har lillmyndigheter, speciellt gäller detla i storlänen, där den sociala kontrollensaknas. De erfarenheter som taxeringsavdelningen har av dessa personer är attde inte bryr sig om regler över huvud taget, än mindre bryr sig om allefterleva våra skattelagar. Det är därför av vikt atl TSM ges möjlighel allsamarbeta med polis för exempelvis hämtning lill förhör som bör kunna ske istället för ev. friviUiga besök. 1985/86: 126 - alt adb-teknik används för atlhålla näringsförbudsregislret aktuellt - atl det markeras på laxeringsavinvem som har näringsförbud, så alt taxeringsnämnden kan meddela TSM ev.ändringar - att de som har fållnäringsförbud skall ha anmälningsplikt lill TSM - all TSM kan få hjälp av polisenför hämtning när anmälningsplikten ej fullföljs. Fråganom kontrollen är avgörande för effektiviteten av näringsförbudslagsliflningen. Kommitténhar stannat för att låta övervakningen ligga kvar hos tillsynsmyndigheterna.Som skäl har anförts atl de flesta näringsförbud även i fortsättningen tordeutdelas i samband med konkurs och att den som åläggs näringsförbud nästanalltid är känd av tillsynsmyndigheten eller kronofogdemyndigheten. Vidare har tUlsynsmyndigheternabyggt upp rutiner för koniroUer. Uppbördsenhetenanser atl det väcker betänkligheter all utvidga lill-synsmyndigheternas arbetsuppgifterutanför konkursområdel och all dessutom utöka befogenheterna. Ansvarsområdettorde bli mycket oklart och avgränsningen liU rent polisiära uppgifterflytande. En effektiv kontroll måste omfatta inhämtande av uppgifter från olikaregister och ofta utredning om personliga och ekonomiska förhållanden. I vUkenmån sekretessbestämmelser lägger hinder härför och i vilken mån enskilda ochmyndigheter kan vägra att lämna uppgifter är oklart. tordeinte ha rätt all bedriva den typ av registerforskning som åligger den exekutivamyndigheten. För tillsynsmyndighetens verksamhet finns inte någrasekretessbestämmelser. Inkomna uppgifter och vidtagna utredningai* torde alltsåvara offenlliga. Uppbördsenhetenanser att det finns behov av en generell övervakning av personer som ålagtsnäringsförbud. Hur denna ska göras och hur gränserna ska dras måste klartframgå. Det synes vara.mindre lämpligl atl lägga in arbetsuppgifterna i delöpande rutinerna hos någon myndighei. Som utvärderingen av den nuvarandelagstiftningen visat har både ambitionsnivåer och resurser varierat myckel hostillsynsmyndigheterna. Framför allt i storstadslänen och efler flyttningar ärsvårigheterna alt effektivt bevaka efterlevnaden slora. Del är också då somrisken för överträdelser är störst. Föratt bli enhetiig och tillgodose rättssäkerhetsaspeklerna bör den generellakontrollen utföras av en myndighei. Efiersom för näringsförbudsregislretbör. även övervakningar tillsvidare skötas där, som ett särskUt åliggande. Detkan naturligtvis förändras vid eventuell omorganisering avskatteförvaltningarna och kronofogdemyndigheterna. Antaletnäringsförbud lorde bli begränsat. Kontrollen bör utan aUlför slora svårigheterkunna göras genom inhämtande av uppgifter från olika i lag eller förordningangivna myndigheter. Kontrollen bör avse samtiiga som ålagts näringsförbud. Uppbördsenhetenföreslår alt uppgifter generellt ska inhämtas om adress, registreringari akliebolagsregistrel eller handelsregislren, förelags- laxerings- och kontrolluppgiftsregistreringar i cenlrala skattere gistrel, 3 hoskronofogdemyndighet registrerade uppgifter, Prop.1985/86: 126 hosförsäkringskassa lämnade uppgifter. Ävenytterligare uppgifter kan tänkas. Vissa av uppgifterna bör avse ävennärslående. Dennaregislerforskning bör göras när någon ålagts näringsförbud och sedan t. ex. engång , under den lid förbudet gäller. Vidareföreslår uppbördsenhelen alt myndighet som i sin verksamhei har fält uppgift omförhållande som ger anledning all anla atl ett näringsförbud överträds skaanmäla förhållandet lill RSV. RSV ska efter alt ha gjort ulredning i samråd medberörda myndigheter besluta om älalsan-mälning ska göras. RSV bör inte tilldelasnågra särskilda befogenheter eller rättsmedel för utredningsverksamheten. Detbör göras helt klart att spaning, förhör o.dyl. är polisens uppgifter.Uppgifterna hos RSV bör vara sekretessbelagda. Denkritik som i belänkandet framförs mot nuvarande regler riktar sig framför alllmot de långa handläggningstiderna och den bristfälliga tillsynen av meddeladeförbud. I många fall kan det dröja mer än elt år från konkursbeslul till altnäringsförbudet vinner laga krafl. När det gäller tillsyn har flertalettillsynsmyndigheter uppgivii att tillräckliga resurser f. n. saknas för eneffektiv kontroll av efterlevnaden av näringsförbud. Innebörden av denframförda kritiken bedöms som myckel allvarlig. I kritikens förlängning skymtaratt lagstiftningens intentioner inte kommer all uppfyllas på ell godtagbartsätt. Kommitténsförslag innebäratt näringsförbudsfall skall beivras generellt och inte endasl isamband med konkurs. Delta torde innebära att förbud, trots viss skärpning av rekvisiten,kan komma i fråga i fall fler än lidigare. kommer större krav allställas på den ulredning som del allmänna måste prestera. Kommitténs förslaginnebär därför en inte oväsentlig utökning av arbetsuppgifterna hos.såvälpolis, åklagare som kronofogdemyndigheter, Länsslyrelsenvill därför kraftigt understryka alt del är hell nödvändigl alt ytterligareresurser tillförs berörda myndigheter, I annat fall torde kommitténs förslagtill utvidgning av näringsförbudets lillämpning i praktiken ej bligenomförbart. Av rättspolitiska skäl är det helt oacceptabelt att de som gjortsig förtjänta av näringsförbud eller överträtt etl meddelat förbud inte annatän undanlagsvis riskerar ingripanden från myndigheternas sida, vilket enligt länsslyrelsensmening kommer all bli följden om inte del framlagda lagförslagel följs upp aven resursförstärkning, 1 vilken omfattning detta skall ske ligger utanförlänsstyrelsens möjlighet att bedöma. Länsstyrelsenhar inhämtat yttrande från kronofogdemyndigheten i . I yttrandetanförs alt frågan om näringsförbud bör lösas i ell sammanhang tillsammans mednäringstillstånd. I övrigt tillstyrker kronofogdemyndigheten betänkandet.Liknande synpunkter har anförts av . Även dessamyndigheter understryker vikten av atl ytterligare resurser tiUförs demyndigheter som skall handlägga näringsförbudsfrågorna. Kronofogdemyndighetenhar såsom tillsynsmyndighet i konkurs hela länet All ulöva en effektiv tillsyn inom elt så slorl 345 distrikt är mycket svårt.Vid en gjord undersökning hade endast Prop. 1985/86: 126 fyra personermed gällande näringsförbud sitt hemvist här i länet (samtliga inom Eksjökronofogdedistrikt). Möjlighet finns alt förordna annan kronofogdemyndighet atlhandlägga tiUsynsuppgifl i konkurs, t. ex. övervakning av alt meddeladenäringsförbud efterlevs (42 § konkurslagen). Även om del principiellt böråligga polisen atl övervaka överträdelse av näringsförbud lorde övervakningenbli effektivare om den läggs på tillsynsmyndigheterna i konkurs.Kronofogdemyndigheten har därför inte något alt erinra mot kommitténs förslagangående tillsynen. Tillsynenbör ligga kvar hos kronofogdemyndigheterna men man bör införa skyldighet förpolismyndighet att informera tillsynsmyndigheten om förhållanden som kaninverka på frågan om näringsförbud.