prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Stadskansliet vill ifrågasätta om den föreslagnabestämmelsen i skollagen låter sig väl förena med regeringsformens ochreligionsfrihetslagens bestämmelser. Det synes stadskansliet i vart fallstötande att elevens uppfattning i frågan inte skall inhämtas i ärendet - ivart fall om eleven uppnätt någon mognad. Rimligtvis borde elevens ansökan ombefrielse vara tiU-räcklig om eleven uppnått sådan mognad, att han själv kanbedöma frågan. ---- Skullestadskansliets synpunkter inte vinna beaktande menar stadskanslietatt skoUagen i vart fall bör samordnas med religionsfrihetslagen så alt vårdnadshavareicke utan barnets samtycke fär en begäran som avses i ifrågavarande bestämmelseprövad, om barnet uppnätt viss ålder. Varakommun anför beträffande 5 kap. 14 8: I det dagliga arbetet uppkommer iblandproblem med elever vilkas föräldrar tillhör andra trossamfund eller haravvikande religiösa uppfattningar. Skolstyrelsen känner inte till vilka samfundsom fått regeringens Ullstånd att själva ombesörja utbildning ireligionskunskap. Skolstyrelsen förordar här en mindre kategorisk skrivning.Dessa frågor kan ofta lösas genom att elever befrias från vissa inslag iundervisningen som upplevs som specieUt stötande. Även ateister önskar iblandatt deras barn befrias från vissa inslag i religionsundervisningen. Även dennaomständighet motiverar en mindre kategorisk utformning. Kammarrätteni anser att bestämmelsen i 5 kap. 14 8 andra stycket bör erhåUaföljande lydelse: "Beslut att vägra en elev sådan befrielse skaU meddelasav skolstyrelsen." anför beträffande 5 kap. 14 8 andra stycket: Formuleringen "Frågaom att vägra en elev sådan befrielse skall prövas av skolstyrelsen" synesoss sakna klart logiskt sammanhang med första stycket. I första stycket stårdet att elev "skall befrias", men det står inget om vem som"befriar". Det står heller inget om att en begäran om befrielseskulle kunna avslås, om de i första stycket angivna förutsättning-£U"na äruppfyllda. Borde det inte i andra stycket i stället stå något med innebördenatt den som är vårdnadshavare för en elev som vägrats befrielse enligt förstastycket kan fä frågan prövad av skolstyrelsen? stadskansli:Enligt andra stycket till 5 kap. 14 8 samt 7 kap. 3 8 skall fråga om att vägraen elev befrielse från att delta i religiösa inslag i utbildningen prövas av skolstyrelseneller utbildningsnämnden. Stadskansliet finner att föreskriften ger utrymmeför något olika tolkningar. Är avsikten att beslut i denna typ av ärenden skallfattas av skolstyrelsen in pleno och inte av delegal hör bestämmelsen hemma i 2kap. 4 8, vUken bestämmelse redan innehåller visst delegaUonsförbud. Ärinnebörden av den föreslagna bestämmelsen dessutom att ett beslut om bifall tiUvårdnadshavares begäran kan fattas av delegal, medan ett beslut om avslagmåste fattas av skolstyrelsen? Prop.1985/86: 10 Bilaga 5 1985/86:10 8 6 kap. Specialskolan Skolförfattningsutredningenhar i 6 kap. samlat bestämmelser om sådana barn som på grand av synskada,dövhet, hörselskada eller talskada inte kan delta i utbildningen i grundskolan.Kapitlet innehåller inledande föreskrifter (1 och 2 SS), bestämmelser om rätttill utbildning i specialskolan och om skolplikt (3-14 SS), bestämmelser omspecialskolans organisation (15 och 16 §8) samt föreskrifter om befrielse från skyldighetall delta i religiösa inslag i specialskolans utbildning (17 8)- Åtskilliga avbestämmelserna i 6 kap, överensstämmer tUl stora delar med motsvarandebestämmelser i 5 kap. Vissa remissynpunkter över bestämmelser i 5 kap, hardärför gUtighet även för bestämmelser i 6 kap. Fåremissinstanser har yttrat sig särskilt över 6 kap. Styrelsenför Tomtebodaskolan finner det inkonsekvent att och specialskolanbehandlas var för sig i vissa delar av lagen men inte i andra. Styrelsen anseratt 5 och 6 kap. kan sammanföras tUl ett kapitel. Det är enligt styrelsenviktigt att de båda skolformerna behandlas gemensamt och att likheten mellandem på del sättet betonas. Styrelsen för Östervångsskolan däremot framhåller,att tillämpningen i hög grad underlättas genom att flertalet lagbestämmelsersom rör specialskolan sammanförs tUl ett eget kapitel. i lån finner det positivt att specialskolanbehandlas i ett eget kapitel. Detär enligt SÖ önskvärt, att de tre första paragraferna får en "något bättrekomposition" såsom inledning UU och presentation av specialskolan. Dennanämns första gången i 1 kap. 1 och 5 8§ utan alt något närmare sägs där om vadden sysslar med. , somfinner skollagsförslagets disposition i stort sett bra, har invändningar motkapitlet om specialskolan och anför: Konsekvenserna av principen om attundvika hänvisningar blir när det gäller utformningen av föreskrifterna förspecialskolan emellertid sädana, att principen bör ifrågasättas. Avsnittet omspecialskolan borde enligt skolstyrelsen utformas så att endast det somavviker från tas upp. Det synes sålunda omotiverat att i detföreslagna kapitlet ta med 57,9-14 samt 17 SS. I en enda paragraf bordehänvisning till kunna göras antingen på i princip det sätt som görsi 2 kap. 4 8 eller genom en allmän hänvisning om tiUämpligheten avföreskrifterna för grandskolan. Den markering av likheten mellan skolformernasom detta innebär tillmäter skolstyrelsen också viss betydelse. Styrelsenför Tomtebodaskolan har invändningar i sak mot 6 kap. 6 8. Styrelsen anser attkommunens skolstyrelse och inle lokal styrelse av specialskolan bör pröva frågaom uppskov med skolstart. barnetskall gä i grandskolan eller specialskolan är kanske inte avgjord när frågan omuppskov med skolstart uppkommer. Förbarn som får fullgöra sin skolplikt i grandskolan har skolförfattningsutredningeni 8 kap. föreslagit bestämmelser om rätt att i stället gå i en skola medenskild huvudman eUer delta i vad utredningen kallar privalutbildning. Försådana bam som avses i 6 kap. föreslär utredningen i detta kapitels 8 § enföreskrift om att SÖ fär medge att barnet fullgör sin skolplikt på annat sättän genom att delta i utbUdningen i specialskolan. Länsskolnämndeni anser att det knappast är praktiskt möjligt för vårdnadshavareatt anordna privatutbildning som motsvarar specialskolutbildning. Nämnden menaremellertid att möjlighet till privatutbildning ändå bör finnas iregelsystemet, eftersom det från jämUkhets-synpunkt inger betänkligheter att haolika regler för olika kategorier av barn. Länsskolnämndeni lån anser att sådant medgivande som avser i 8 kap. 6 8 kanlämnas av den lokala styrelsen för specialskolan. I den nya sammanhållna staUigaskoladministraUonen är del inte meningen att SÖ skall handlägga enskildaelevärenden. Sådana skall decentraUseras så långt ner som möjligt. ÄvenRHS ifrågasätter om SÖ verkligen är den rätta instansen att avgöra om ett barnskall medges att fullgöra sin skolplikt på annat sätt än genom att delta iutbildningen i specialskolan. Prop.1985/86: 10 Bilaga 5 I7 kap. har skolförfaltningsutredningen sammanfört tre paragrafer omgymnasieskolan. Den första handlar om tillträde till gymnasieskolan, den andraom intagningsnämnder och den tredje om befrielse frän religiösa inslag igymnasieskolans utbildning. Länsskolnämndeni har särskilt understrakit det positiva i alt gymnasieskolanbehandlas i ett eget kapitel. Kammarrätten iJönköping anser att föreskrifterna i 1 8 har fått en mer ändamålsenligutformning . 7 kap. 1 8 föreskrivna rätten tiU utbildning i gymnasieskolan gäller ungdomarsom är bosatta i rikel. Samma begränsningar finns i gällande lag. kommun påpekar attdel råder oklarhet om var åldersgränsen går mellan ungdomar och vuxna. Vissa särskilda frågorrörande kravet på bosättning i riket har tagits upp av och . 1985/86: 10 Länsskolnämndeni är tveksam till om motiv finns för att utökalagtexten med "och om urval". BUaga 5 Ett flertal remissinstanser - bl. finnerdet principiellt riktigt att bestämmelser om intagningsnämnder förgymnasieskolan tas in i skollagen. Trollhättanskommun: De i lagförslaget intagna bestämmelserna om intagningsnämnd saknas i nugällande skollag. skriver (sid. 159), att"intagningsnämndernas verksamhet (har) sådan betydelse för den enskildeatt det framstår som naturiigt att i lag reglera nämndema". Utredningenkonstaterar vidare, att "de är självständiga kommunala organ" (sid.158) och att "föreskrifterna bör lämpligen tas in i del kapitel sombehandlar gymnasieskolan (7 kap.), bl. a. för att markera nämndemassjälvständighet i förhållande till den kommunala skolledningen" (sid.159). Det är svårt att förstå den misstänksamhet mot "den kommunalaskolledningen", som synes ligga bakom det sistnämnda uttalandet.Intagningsnämnderna uppfattas väl i allmänhet såsom expertorgan, som biträderskolförvaltningarna (eller gymnasieskolenheterna, i de fall intagningsnämndenskansli är förlagt till denna enhet) i frågor om intagningen av elever igymnasieskolan. Ej heller torde intagningsnämnderna (utom möjligtvis istorstadsområdena, med flera gymnasiekommuner) uppfattas som självständigakommunala organ, vilket skulle kräva, att ledamöterna skulle utses avkommunfullmäktige, vara en fakultaUv nämnd och därmed bli föremål för kommunalrevision m. m. Även om i skoUagen tas in de bestämmelser om intagningsnämnd somutredningen föreslår, bör ändock i del fortsatta författningsarbetet beaktas,att föreskrifter om inlag-ningsnämnd utformas utifrån synsättet, att de ärexpertorgan inom det kommunala skolväsendet. Härav bör även följa, attintagningsnämndens ledamöter (utom möjligtvis i storstadsområdena) skall kunnautses av gymnasiekommunens skolstyrelse, ej såsom nu behöva utses av länsskolnämnden.Det förhållandet att statsmakterna även fortsättningsvis kommer att utfärdaintagningsbestämmelser, vilka nämndema har att rätta sig efter, synes varatillräckligt för att garantera en korrekt och opartisk intagning. Halmstadskommun anser alt det i 7 kap. 2 8 endast bör stå att del skall finnas enintagningsnämnd. Närmare detaljreglering från statens sida torde inte varaerforderlig. Skolstyrelserna torde besitta den kompelens som behövs för attbesluta om vilka ledamöter som skall ingå i en intagningsnämnd. F. n. gälleratt ledamöter i inlagningsnämnd föreslås av skolstyrelsen och utses av länsskolnämnden(inspeklörsbeslut). anser att skolstyrelsen i fortsättningensjälv bör få utse ledamöterna i intagningsnämnden. Så är redan fallet medledamöterna i kommunala vuxenutbUdningen. SÖifrågasätter om det är lämpligt all i 7 kap. 2 § andra stycket ange allintagningsnämnd skall ha "minst sex ledamöter" mot bakgrand av utbildningsutskottetsbetoning av udda antal och förord för sju ledamöter (prop. 1978/79:180, UbU 45 s.60-61, rskr 422; skolförordningen 9:24 i ny lydelse enligl SFS 1980:1126). Länsskolnämndeni : Enligl 2 8 1 st. förslaget skaU "för Prop. 1985/86: 10prövning av frågor om intagning i gymnasieskolan finnas intagningsnämnder".Frågan om att förvägra någon inträde i gymnasieskolan på Bilaga 5 grand avföreskrift i 4 kap. 6 8 förslaget och för övrigt även i grandskolan förutsättsemellertid bli prövad av skolstyrelse eller utbildningsnämnd beträffandelandstingskommunal utbildning. Detta utsägs inte klart i förslaget utanframgår indirekt av besvärsreglerna i 10 kap. där det stadgas attskolstyrelsens resp, utbUdningsnämndens beslut fär överklagas genom besvär ombeslutet gäller mottagande av elev enligt 4 kap. 5 8 (grandskolan) eller 6 8(gymnasieskolan). Nämnden fär därför föreslå att efter första stycket i 2 S 7kap. förslaget intas en föreskrift av den innebörd att frågan om alt förvägranågon inträde i gymnasieskolan på grand av bestämmelse i 4 kap, 6 8 denna lag skaUprövas av skolstyrelse eUer utbUdningsnämnd. Skiljelinjen mellan skolstyrelsens(utbildningsnämndens) och intagningsnämndens kompetensområden blir genom en sädanbestämmelse klarare. Del må i detta sammanhang erinras om att intagningsnämndsbeslut om intagning av elev i gymnasieskolan inte får överklagas enligt 19 kap.5 S skolförordningen. Även för en senare besvärsprövning är det följaktligenväsentligt att upprätthålla en klar skiljelinje meUan de olika typer av beslulsom skaU fattas av skolstyrelse (utbildningsnämnd) resp. av intagningsnämnd. Västmanlandsläns landstingskommun efterlyser klarare bestämmelser om uppgiftsfördelningenmellan ä ena sidan skolstyrelsen eller utbildningsnämnden och å andra sidan inlagningsnämndennär del gäller beslut om mottagande av sökande som inte Ullhör gymnasieskolanselevområde. LandsUngskommunen erinrar i sammanhanget om att landstingskommunernanumera inte automatiskt är representerade i de intagningsnämnder som även tarin elever tiU landstingskommunernas gymnasieskolor. Västmanlandsläns landstingskommun anser också att regler kan behövas om fördelningenmellan olika skolhuvudman av kostnaderna för intag-ningsnämndemas verksamhet. 9.3 Befrielse från vissa inslag i gymnasieskolansutbildning Jfrredovisningen av remissyttrandena över motsvarande bestämmelse för grandskolanselever. Vad gäller vissa för gymnasieskolans elever speciella frågor i dettasammanhang finns bl. a. följande synpunkter. Kammarrätteni förordar följande skrivning: "En elev skall på begäran av vårdnadshavare- eller om eleven uppnått myndig ålder pä begäran av eleven - befrias från .." GöteborgsstadskansU anför i anslutning till sina i avsnitt 7.7 återgivna synpunkter på 5 kap. 14 8: 7 kap. 3 8 innehåller en motsvarande bestäm melse om möjligheten för skolstyrelsen att befria en gymnasieelev från att delta i undervisning med religiösa inslag. Stadskansliet finner det naturligt att skolstyrelsen kan befria en elev som är underkastad skolplikt från skyldighet att delta i viss utbildning som omfattas av skolplikten. Däremot är det svårbegripligt att del skall behövas ett särskilt beslul om befrielse från en skyldighet att delta i religionsundervisning, när det inte föreligger 105 Prop.1985/86: 10 Någonplikt att mottaga undervisning i gymnasieskola föreligger inte och har ickeheller föreslagits av utredningen. Det framstår därför för stadskanslietnärmast som naturligt alt betrakta utbildning med religiösa inslag pågymnasienivå som ett erbjudande om utbUdning, vilket erbjudande bör kunnaavvisas av eleven. Här borde det räcka att i skoUagen föreskriva att elev fåranmäla om han inte vill delta i undervisning med religiösa inslag, I övrigt börundervisningen i gymnasieskola framstå som ett odelbart åtagande från elevenssida. Skulle stadskansliets synpunkter inte vinna beaktande menar stadskanslietall skollagen i vart fall bör samordnas med religionsfrihetslagen så att vårdnadshavareicke utan barnets samtycke får en begäran som avses i ifrågavarandebestämmelse prövad, om barnet uppnätt viss ålder. Förvaltningsnämndenför och i finner det anmärkningsvärt attbestämmelser motsvarande dem om särskilt stöd för grandskoleelever medsvårigheter (5 kap. 13 S första stycket andra meningen) helt saknas förgymnasieskolan. 10 8 kap. Enskilda skolor och privatutbildning Skolförfattningsutredningenhar i 8 kap. sammanfört dels bestämmelser om godkännande av skolor med enskUdhuvudman för skolpliktens fullgörande (1 -3 8S), dels bestämmelser om vad somi den nuvarande skollagen kallas enskild undervisning och som utredningen villkalla privatutbildning (4 och 5 SS), dels bestämmelser om SÖ:s rätt allinspektera skolor med enskild huvudman vilka inte annars står under statligmyndighets inseende och som tar emot elever . Deämnen som regleras i skolförfattningsutredningens förslag 8 kap. 1-6 §8 harbehandlats av , som avgett betänkandet (Ds U 1980:3) Enskildundervisning enligt 35 8 skollagen', betänkandet (SOU 1981:34) Frislåendeskolor för skoIpUkliga elever och betänkandet (SOU 1983:1) Frislående skolorför inte längre skolpliktiga elever. På grundval avbetänkandet SOU 1981:34 har förslag lill nya beslämmelser om skolpliktensfullgörande i skolor med enskild huvudman lagts fram för och antagits avriksdagen. Sådana skolor kallas i den nya lagtexten fristående skolor. Se 33,33 a, 34 och 34 a §8 i den nuvarande skollagen. 10.1 Godkännande av enskilda skolor m. m. lade fram sitt förslag har föratsättningarna för godkännande avskolor med enskUd huvudman för skolpliktens fuUgörande behandlats av riksdagenoch föranlett ändringar i den nuvarande skollagen. Remissynpunkter i dennafråga refereras därför inle. Skolförfattningsutredningensförslag lill 8 kap. 2 8 innebär alt ett form- 'Se bilaga 8 (betänkandet) och bilaga 9 (remissyttrandena). ligtföreläggande alt avhjälpa påtalade brister skall föregå äterkallelse av Prop.1985/86:10 godkännande av en skola med enskild huvudman. iVästernorrlands län anser att ett sådant föreläggande är en onödig formali- BUaga5 sering av sädana ärendens handläggning. Man måste förutsätta att vederbörandekommunala skolstyrelse i nära samarbete med ledningen för den enskUda skolanhar fullgod insyn i skolans verksamhet samt att ett eventuellt återkallande avgodkännandet av den enskilda skolan alltid föregås av täta kontakter ochinformationer mellan skolstyrelsen och den enskilda skolans ledning, I8 kap. 3 8 finns formuleringen "motsvarar en årskurs i ".Svenska språknämnden anser att formuleringen bör bytas ut mot "motsvararårskurs ett i ", om meningen inte är att ett sexårigt barnskall kunna las in i vilken årskurs som helst i en godkänd enskild skola. SEH-kommitténhar i sitt remissyttrande över skolförfattningsutredningens förslag anfört bl.a. följande: Införs "fristående skola" som samlande beteckning förskola med annan huvudman än stat och kommun, är det enligt SEH-kommitténsmening fuUt möjligt att bibehålla termen enskild undervisning. Någon oklarhetbehöver inte uppstå om det - som föreslår i Ds U 1980:3 s. 36 f -i lagtexten införs en defmkion avbegreppet enskild undervisning Fördelen med ett bibehållande avbeteckningen "enskild undervisning" är att man kan undvika beteckningen"privatutbildning". Kommittén vill i sammanhanget peka på att detnäraliggande ordet privatskola på sina håll kan ha en negativ klang. Detta ären av orsakerna tiU att kommittén, helt i linje med sina direktiv, harföreslagit en ny term, fristående skola. Beteckningen enskUd undervisning bördock ändras UU enskild utbildning i konsekvens med skolförfattningsutredningenssyn på begreppen undervisning-utbildning. föreslår alltså atttermen enskild skola byts ut mot termen fristående skola och att termen enskildundervisning ersätts med termen enskild utbUdning. i är benämningen "enskild undervisning" att föredra framför "privatutbildning". Riskernaför sam manblandning meUan "enskUd undervisning" och "enskildaskolor" kan undanröjas genom att benämningen "fristående skolor" används för de . i uttalar sig för termerna "fri stående skola" och "enskild utbildning". TCO föredrar uttrycket"utbild ning i hemmet" framför "privalutbildning". kommunanser att termen "privatutbildning" lätt kan förväxlas med "privatskoleutbUd- ning". Enligt kommunen är "hemutbildning" ett väl så gottalternativ, om "enskild undervisning" eller "enskUd utbildning" inte ansesadekvat. Kammarrätten i däremot tillstyrker termen "privatutbUdning". Det gör också länsskolnämnderna i och län. i och lån har inte något att invända mot termen "privatutbildning". Efteratt först ha uttalat sig för termen "privatskola" anför svenskaspråknämnden all "privalutbildning" är en misslyckad term. För mångasvenskar som är vana vid termen "privatskola", och de kommer längeatt vara många även om man skulle ersätta denna term med någon annan, tordetermen "privatutbildning" lätt komma alt associeras just med ordet"privatskola", och "privatutbildning" skulle då komma attuppfattas som betydande "utbildning i privatskola". föreslår att termen "enskild utbildning" används. Helsingborgskommun finner det naturligast att ordet "privatutbildning" ges enövergripande betydelse och att orden "privat skola" och"privatundervisning" får beteckna en icke offentlig undervisning somges tiU elever i grupp respekUve enskilt. 10.2.2Defmition m. m. SEH-kommitténhar i sitt betänkande (Ds U 1980:3) Enskild undervisning enligt 35 S skollagenföreslagit att det i lagtexten införs en definition av begreppet enskildundervisning: "Med enskUd undervisning avses sådan undervisning, somanordnas av föräldrar för egna barn. Sammanföres bam från två eller flerafamiljer tiU gemensam undervisning, äger denna paragraf ej tUIämpning." Isitt remissyttrande över skolförfattningsutredningens betänkande noterar SEH-kommitténatt skolförfattningsutredningens lagtextförslag inte innehåller någon definiUon.SEH-kommittén föreslår att en definition införs efter sammanjämkning avkommitténs och utredningens lagtextförslag. Del är enligt SEH-kommitténangeläget alt det redan genom lagtexten klargörs vad begreppet enskildundervisning/utbildning står för, eftersom förarbetena inte på samma sätt somlagtexten är tillgängliga för gemene man. Länsskolnämndeni lån anser alt det i 8 kap. 4 8 bör tas in en definition som lyder:"Med privatutbUdning avses utbUdning, som anordnas av vårdnadshavare föregna bara". Även länsskolnämnden i län anser att begreppetprivatutbildning bör definieras på detta sätt. Länsskolnämndeni pekar pä att skolförfattningsutredningen inte haråsyftat någon saklig ändring i förhållande till 35 8 i den nuvarande skollagen.Nämnden menar därför att det av texten i 8 kap. 4 § bör framgå att paragrafenåsyftar utbildning i föräldrars (enskild familjs) regi i hemmet ellerannorstädes, avsedd för enstaka barn. SÖ har berört definkionsfrågani sitt i avsnitt 10.2.3 återgivna yttrande. 1skt remissyttrande över skolförfattningsutredningens förslag anför SEH-kommitténbl. a. följande: Skolförfattningsutredningenhar uppdelat den nuvarande 35 8 i skollagen i tvä paragrafer. Den ena, 4 S,behandlar skolstyrelsens godkännande av enskild utbildning; den andra, 5 §,behandlar skolstyrelsens tUlsyn av den enskilda utbildningen. SEH-kommitténhar i sitt delbetänkande (Ds U 1980:3) Enskild under- Prop. 1985/86: 10visning enligt 35 S skollagen ingående behandlat frågan om enskild utbildningoch hänvisar till det däri framlagda förslaget lydelse av 35 § BUaga 5skollagen. Enjämförelse mellan skolförfattningsutredningens och förslag såvittavser godkännandefasen (=4 8 och 35 8 första stycket), ger vid handen att - omman bortser från den språkliga utformningen -förslagen visar storaöverensstämmelser. Föräldrarnas anmälningsskyldighet betonas i båda förslagen.Skolförfattningsutredningen betonar starkare skolstyrelsens prövning avgodkännandet, men i sak är skillnaden Hten. SkiUnadenär mer påtaglig, när del gäller tillsynsfasen (= 5 § och 35 8 tredje stycket i SEH-kommitténsförslag). föreslår att kontroU av den enskilda utbildningen skaUske minst en gång , under det att skolförfaltningsutredningen föreslåratt skolstyrelsen/år kalla barnet tUl prövning, när det finns skäl därtUl.Vidare föreslår skolförfaltningsutredningen att det i lagtexten bör anges attformligt föreläggande skall föregå äterkallelse av godkännande av enskildutbildning. förslag pä denna punkt lyder: "... och vinnesej rättelse pä annat sätt, skall skolgång åläggas barnet". SEH-kommitténanser fortfarande all en bestämmelse om obligatorisk årlig kontroll börinföras. Däremot har kommittén ingen invändning motskolförfattningsutredningens förslag om formligt föreläggande att avhjälpabristerna. Sammanfattandeföreslår sålunda SEH-kommktén, att dess förslag ochskolförfattningsutredningens förslag jämkas samman. SÖerinrar om alt verket har avgelt remissyttrande över SEH-kommitténsdelbetänkande om enskUd undervisning och att verket därvid beträffande denföreslagna lagtexten förordade bara den kompletteringen att anmälan tillskolstyrelsen om enskUd undervisning för ett barn skulle vara skriftlig. SÖtillägger: Båda de nu föreliggande lagtextförslagen om enskild undervisning harsamma väsentliga huvudsyften: att en "anmälan" skall fordras från föräldrarnalill skolstyrelsen, att skolstyrelsen verkligen skall göra en prövning, attdetta skall ske i förväg, att den enskilda undervisningen skall anordnas förenbart de egna barnen av föräldrarna/ värdnadshavarna (ej sammanföring av flerafamiljers barn). lextförslag är mer omfattande och bl. a. avden anledningen delvis tydligare.