prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Förhållandenainom byggbranschen har lidigare utretts av . (SIND 1976:2). Elableringar och konkurser ibyggnadsindustrin framgår bl. a. att antalet konkurser i relation liU förelagsbeslåndetvar osedvanligt högt i delar av byggnadsindustrin samt all skuldbelastningenvid konkurstiltfället syntes vara högre för konkurser i byggnadsindustrin änför konkurser i näringslivet som helhet. Rapporten har hillills inte lett tillnågra ålgärder. erfarenheter är behovet av skydd för enskUde konsumentenovanligl slort i samband med förvärv av småhus men även i samband med störreom- och tillbyggnader samt reparationer av bostäder. Avlalom uppförande eller köp av småhus rör oftast värden av sädan storlek alt denenskildes ekonomi påverkas på etl avgörande sätt. Har den enskilde anlitat eltbyggnadsföretag som av ekonomiska skäl inte kan ta ansvar för fel och bristersom del avtalsmässigt åvilar entreprenören all avhjälpa drabbas konsumentenosedvanligt hårt ekonomiskt. Detgaranti- och försäkringssystem som är obligatoriskt för statsbelånadegruppbyggda småhus kan i framliden förväntas gälla för en slor del av denstatsbelånade slyckehusbyggnalionen. Del kan dock konstaleras atl del under enlång lid kommer all finnas småhus med fel och brister som saknar dettaförsäkringsskydd. Enligtförbundels uppfattning förekommer en inte oväsentlig del av ekono miska brott inom plåtslageriverksamheten. Förbundel vill speciellt åbero pa den ökning som skett av konkurser samt problematiken med alt en mansförelag slår sig samman och utför större entreprenader. Enmansföre lagen är ibland registrerade och ibland oregistrerade. Förbundet och i stort sett även myndigheterna saknar kontrollmöjlighet över dessa förelag, var- 190 för delta är etl uppenbartproblem, dels för branschens seriösa förelag och Prop. 1985/86: 126 ävenför skattemyndigheterna mfl myndigheter. Delär av yttersta vikt all byggnadsplålslageriförelag omfattas av den tilltänktaetableringskontrollen. Dels på grund av de negativa siffror som framgår iuiredningen angående restförda företag och dels för all komma till rätta medden ohämmade etableringen av enskilda näringsidkare. Dessa förelag för enillojal konkurrens gentemot de seriösa företagen, vilket i sin lur innebärsvårigheter för de seriösa arbetsgivarna att kunna konkurrera inom lagligavillkor. Den illojala konkurrens som dessa enmansförelag spekulerar i är bl.a.underlåtenhet all liUhandahålla ställningar och skyddsanordningar. Dessulomförekommer utbetalningar av s.k. "svarta löner" och ogrundadetraktamentesersättningar. Byggplåtslageribranschenkan till stora delar jämföras med vad som sker i måleribranschen. Vad sombelänkandet uttryckt om måleribranschen är i stort gällande även förplålslageribranschen. Förbundetsmotpart, således , är införstält med all del börstäUas vissa krav på den som vill etablera sig som näringsidkare inomplålslageribranschen. Somframgått ovan har kommissionen föreslagit sju branscher för vilka krav pånäringstillstånd införs. 1 princip har förbundet inget all invända mot atllagen omfattar de nämnda branscherna. Förbundet vill dock med skärpa framföraett krav på att också hela byggbranschen skall omfattas av lagen. Detta är eltkrav som förbundel drivit sedan början av 1970-talel. Bakgrundentill förbundets krav på införandet av etableringskonlroll inom byggbranschenslår all finna i förekomsten av en myckel omfattande oseriös verksamhet ibranschen. De försök som gjorts lill en kvantifiering av densamma har entydigtvisat alt byggbranschen är extremt utsatt i detla avseende. De flesta bedömaresynes också vara överens om att problemen nu blivit så akuta alt de seriösaföretagens överlevnadsmöjligheter allvarligt hotas. Denunder myckel starka tillströmningen av småföretag till branschen,har medfört att del är näst intill omöjligt att kontrollera att lagar ochavtal följs inom branschens småförelagsseklor. Under 1970-lalel har antaletenmansförelag inom byggnadshantverksinduslrin mer än tredubblats. Under sammaperiod har också antalet förelag inom husbyggnads- och anläggningsindustrin näranog fördubblats. Då marknaden stagnerat har denna explosionsartadeföretagslillväxt inneburit atl konkurrensförhållandena skärpts mycket markant. Förklaringentill all antalet förelag ökat så kraftigt trots all marknaden stagnerat, slårbl, a, att finna i produktionens låga kapitalintensitet. Denna gör del möjligtatt etablera sig som egen företagare med endast en mycket begränsad egenkapitalinsats. Tyvärr har detla också i många fall medfört atl man startat eltförelag utan all äga ens elementära kunskaper vare sig om ett företags skötseleller om gällande lagar och avtal. Därigenom har man ofta, med eller ulanavsikt, kommit all åsidosätta sina skyldigheler såväl mot kunder, leverantöreroch anställda som gentemot samhället. Som en följd av detta har branschen sedan1970-talets början bl. a. uppvisat etl exceptionellt slort anlal konkurser.Samtidigt har också andelen mindre konkurser bland dessa ökat oroväckandesnabbt. Sammanfattningsviskan man alltså konstatera att problemens omfatt ning är så väl kända alt det inte föreligger någon som helst ivekan om del angelägna i alt inkludera byggföretagen bland de företag för vilka 191 näringstillstånd skall krävas. Förbundel vill därförupprepa sitt, vid flera Prop. 1985/86: 126 tidigare lillfällen framfördakrav på införandet av näringstillstånd i byggbranschen. Beträffande städbranschen har i siltremissyttrande över betänkandet (SOU 1979:88) Städbranschenbl.a, anfört följande. kan vitsorda, att del förekommerproblem i avgiftshänseende belräffande slädförelagen. Problemen beslår ihuvudsak dels i att städförelagen använder s, k, "svart" eller"grå" arbetskraft, dels i att de genom att teckna"entreprenadavtal" med användarna ger dessa den uppfattningen, alt deinte skall behöva betala arbetsgivaravgifter, 1 många fall torde dockinitiativtagaren lill "entreprenadavtalet" vara användaren själv. Försäkringspliktssektionen inom riksförsäkringsverketsavgiflsbyrå har handlagt många ärenden, där fråga varit omstädare varit arbetstagare eller egen företagare (rörelseidkare). Någon uppgiftom antalet ärenden kan dock inte lämnas. Däremol kan nämnas att verkets beslul i dessa ärendenblivit föremål för försäkringsdomstolens (numera försäkringsöverdomslolen)prövning i ett 40-tal fall. I de aktuella målen förekommer såväl fysiska somjuridiska personer på arbetsgivarsidan. I sä gott som samtliga mål har arbetsgivarenuppgetl, att de utbetalade ersättningarna till slädarna grundats på skriftligaeller muntliga entreprenadkonlrakt med personer som drev verksamheten som egnaföretagare med eller ulan egna firmor. Endast i elt fall harförsäkringsdomslolen med hänsyn till att städaren hade en inregistrerad firmafunnit, all han inte var att anse som arbetstagare. I samtliga övriga mål harförsäkringsdomslolen funnit städarna vara all anse som arbetstagare. har även utrett elt slort anlalarbelstagarfrågor inom fönsterputsarbranschen. Här förekommer del att störreföretag anlitar s.k. "underentreprenörer", vilka verket dock iallmänhet funnit vara arbetstagare, trots att de ibland haft inregistreradefirmor eller anlitat medhjälpare. Även inom denna kategori harförsäkringsdomslolen i samtliga avgjorda mål utom etl funnitarbetstagarförhållande föreligga. Med nu nämnda citat ur tidigare remissyttranden harriksförsäkringsverket velat framhåUa, att verket i olika sammanhang påpekatatt missförhållanden - i huvudsak belräffande arbetsgivaravgifter - föreliggerinom vissa branscher och atl en sanering vore önskvärd. Däremol finns anledningatt också peka på, alt det finns en mängd andra problem än del slatUgakonlrollintresset alt beakta vid ett ställningstagande till ett sådant förslagsom det nu aktuella. Inom slädbranschen är inga större konsumentproblem kändaför . 12.7.3Länsstyrelsen i : Prop. 1985/86: 126 Länsslyrelsenyttrade sig över belänkande av städbransch-utredningen (SOU 1979;88). Därvid framhölls alt de kontrollåtgärder, som behövde vidtas på skatte-,avgifts- och uppbördsområdena, var sådana som gällde alla förelag vilkaarbetade under liknande förhållanden som städentreprenadföretagen. Åtgärdernaborde därför inte riktas mol en enda bransch ulan mot företeelser som vargemensamma för branscher med liknande arbetsförhållanden och struktur.Länsstyrelsen avstyrkte förslag om obligatorisk registrering. Förhållandenainom städbranschen ansågs inte vara sädana att det kunde anses vara motiveratatt separat för branschen införa en obligatorisk registrering vid sidan avredan förekommande registrering i handels- och akliebolagsregisler.Länsstyrelsen uttalade vidare alt de missförhållanden, som framkommitbeträffande städentrepre-nadbranschen, inte var av den omfattningen alt enobligatorisk tillståndsgivning var motiverad. förslag är slädbranschen en av de branscher som bör omfattas avsystemet med näringstillstånd. tungt vägande skäl härför är attkommissionen anser atl branschen har en oacceptabelt stor andel förelag medrestförda skaller och avgifter (22,). Detta visas med exempel ur kronofogdemyndigheternass. Avundersökta branscher är städbranschen antalsmässigt den näst minsta. Detta göratt även ett litet antal felande företag ger ett stort procentuellt utslag vidjämförelser inom den egna gruppen. Serman däremot lill det totala antalet restförda företag i de undersöktabranscherna svarar städbranschen för . VVS-bran-schenanges av kommissionen som exempel på en bransch där förhållandena är meranormala. Denna bransch svarar dock för av det totalaantalet restförda företag. Kommissionenhänvisar lill den statliga slädbranschutred-ningen (SOU 1979:88)och anser sig där finna argument för atl branschen bör omfattas avnäringstillstånd. Det går emellertid också bra att i släd-branschutredningenfinna argument för en motsatt ståndpunkt, 1städbranschulredningen konstateras t, ex. att medlemsföretagen i (f. n. 62företag) svarar för huvuddelen av omsättningen inom städ-enlreprenadbranschen.Företagen sysselsätter också av alla anslällda inomenlreprenadsektorn. Utredningenkonstaterar vidare att samtliga de största förelagen betalade källskall ocharbetsgivaravgifter i vederbörlig ordning. Deproblem kommissionen anser sig finna i slädbranschen hänför sig alltså till eltantal mindre företag som ställt i relation till omsättning och antal anställdaendasl svarar för av den totala branschen. Detmåste då vara fel att angripa dessa problem med generella metoder som omfattarhela den seriösa branschen i stället för att föreslå åtgärder som riktar sigmot de försumliga. Kommissionentycks dåligt ha satt sig in i slädbranschens förhållanden och i betänkandet finns också en del fördomsfulla antydningar som allvar ligt måste ifrågasättas. Det talas om städyrket som något okvalificerat: "Några städredskap räcker - och inte heller behövs några egentliga yrkes kunskaper". Delta beskriver illa den verksamhetsom bedrivs av medlems företagen i (av branschen) och många andra seriösa städ företag, 193 13 1985/86. Modernrengöring kräver stor sakkunskap från förelagens sida och en Prop, 1985/86:126stor yrkesskicklighet från de anställda. Komplicerade städmaskiner används,det krävs belydande kunskaper om kemikalier osv. Samtliga medlemsföretag harockså introduktionsutbildning av sina anslällda och före-tagsinternat och jSSEF:s regi bedrivs en omfattande arbetsledarulbild-ning. Till delta kan läggas att det för medlemskap i krävsalt företagel varit etablerat minsl , atl det drivs som aktiebolag ochalt det ska vara delägare i SAF och därigenom ha kollektivavtal för sinaanställda. Del ställs också en rad andra krav på medlemmarna som bl, a, gällermarknadsföring, försäkringsskydd osv. Innan ett förelag anlas som medlem granskas ocksä delsökande företagets bokslut av en opartisk revisionsbyrå, en granskning somäven innefallar en kontroll hos skattemyndigheterna. Vi vill vidare erinra om atl städbranschulredningen inteansåg alt förhållandena i branschen var av den arten att t, ex, obligatorisktillståndsprövning kunde anses motiverad. Man föreslog i stället registreringav företagen, en effektivisering av samhällets kontrollåtgärder avseende bl,a, skatter, arbetsgivaravgifter, efterievnaden avarbetsmarknadslagstiftningen, akliebolagsregisler, handelsregister etc. samt enarbetsgrupp som skulle följa branschen, I värt remissvar till utredningen framhöll vi att de medelsamhället behöver för alt kontrollera företagens beteenden redan finns. Viframhöll också att åtgärder successivt vidtagits för att komma till rätta medoseriöst företagande. Som exempel härpå nämnde vi att den organiserade ochekonomiska broltslighelen blivit föremål för översyn och utredning, attskattereglerna för fåmansbolag skärpts, atl bokföringslagen utvidgats, alländringar i aktiebolagslagen genomförts, att ändringar i konkurslagstiftningengenomförts, atl kontrollen vid utfärdandel av B-skattesedel skärpts, atlobligatorisk skyldighet för uppdragsgivare alt erlägga socialförsäkringsavgifterför anlitade uppdragstagare införts, att en belalnings-säkringslag införts ochatt medbestämmandelagen ger möjlighel för de fackliga organisationerna allinlägga veto mot entreprenader då entreprenören bryter mol lagar och avtal. Då som har vi inget atl invända mol alt dessa medelanvänds på etl effektivt sätt. I synnerhet bör kontrollen av företag avtillfällighetsnatur skärpas. En sådan skärpning av alt samhällets reglerefterlevs av förelagen kan emellertid enligt vär mening inte bara gälla ettfätal branscher utan måste omfatta hela näringslivet, SSEF delade städbranschutredningens uppfattning atl enobligatorisk registrering av företagen kan möjliggöra en effektivisering avsamhällets kontrollåtgärder. Vi ansåg dock all det i första hand bordeundersökas om inte denna registrering kunde ske inom ramen för redanförefintliga företagsregister, Förslagel till särskild arbetsgrupp förslädbranschen av-slyi'kles av oss. Kommissionen föreslår alltså att städbranschen skaomfattas av systemet med näringstillstånd, I försia hand bör ekonomiskagaranlier övervägas, Åven utbildning i förelagsskölsel och vandelsprövning kandiskuteras anser kommissionen. För de etablerade företagen är del naturligtvis inte någrasvårigheter att ställa önskade ekonomiska garantier på . Möjligen kan sådana garanlier också hindra några oseriösa personer från alt starta företag i branschen. Men lika troligt är det att detla krav hindrar seriösa personer från att starta eget. Man försöker t ex uppmuntra arbetslösa ungdomar att starta egna förelag. Vi anser del då vara mycket betänkligt att kommis- 194 sionengenom sitt förslag effektivt utestänger huvuddelen av denna katego- Prop.1985/86: 126 ri från alt etablera sig i städbranschen. Kommissionensäger atl oseriösa personer kan utnyttja det förhållandet att städbranschenallmänt sett är svårkontrollerad och sålunda medvetet driva företagen på eltoseriöst sätl. Vi kan inte finna all kommissionen på någol sätt visat altstädförelagen skulle vara mer svårkontrollerade än företag inom andra delar avnäringslivet. Kommissionenhar i sill belänkande intagit delar av den statiiga städbranschutredningensbetänkande (SOU 1979:88) Städbranschen. Förbundetvill här understryka alt förhållandena i städbranschen ingalunda förbättratssedan belänkandet offentliggjordes. har som enda målsättning attgöra snabba vinster . Efter konkurs eller nedläggning återkommer mani nytt namn eller nylt bolag med återtaget namn. Brott mol gäUandearbelsmarknadslagstiftning och kollektivavtal är mycket vanliga.Organiationsprocenten är låg både bland arbetsgivare och arbetstagare. Knappt5% av arbetsgivarna är anslutna till bransch-eller arbetsgivarorganisationer.Okunnigheten om gällande regier på arbetsmarknaden och företagens skyldighetermot samhället är omfattande. Förbundetanser att städbranschen tillhör de branscher som redan frän början skallomfattas av syslemet. Vi vill här hänvisa till de uttalanden förbundel redanberetts lillfälle alt avlämna. Del bör också påpekas all branschen tillhör densom har störst andel restförda företagare vad gäller skatter och avgifter,vilket framgår av kommissionens ulredning. Idetta sammanhang vill förbundel ange ytterligare entreprenadverksamhet inomvårt organisationsområde som snabbt bör bli föremål för ulredning, nämligenentreprenörer sysselsatta med fastighetsskötsel och fönsterputsning. Dessaförekommer främsl inom storstadsregionerna. 12.8 Bilbranschen 12.8.1 : Kommissionenrekommenderar alt bilbranschen bilreparationer och försäljning av begagnadebilar - omfattas av krav pä näringstillstånd. Konsumentverketanser atl om registrering av nämnda branschgrenar införs så bör detta inteenbart ske utifrån rena eko-brotlsaspekter. Konsumentproblemen inom områdenabilreparationer och begagnade bilar är enligt verkels erfarenheter belydande.Konsumentverket har lidigare utföriigl rapporterat dessa problem lillstatsmakterna och föreslagit bl.a. registrering och obligatorisktkonsumentgrundskydd inom bilverkstadssektorn. Åtgärder för att förbättrakonsumenternas situation på det området har ännu inte vidtagits frånstatsmakternas sida. Eftersomkonsumentproblemen sannolikt är av minst samma ekonomis ka storleksordning som den ekonomiska brottsligheten inom området bör en registrering av verkstäderna kopplas ihop med ell obligatoriskt grund skydd för konsumenterna. Det bör övervägas närmare hur delta bäst kan ske och hur konsumentskyddet bör utformas. Del kan även finnas anled ning atl överväga en avgiftsbelagd registrering. Tanken alt de företag som genom sitt agerande på marknaden skapar konsumentproblem även skall 195 finansiera de insatser sombehövs för atl söka minska problemen, är enligt Prop. 1985/86: 126 verketsmening riktig. Ett sådant syslem fungerar exempelvis iKalifornien med gott resultat. Ävenvad gäller handeln med begagnade bilar finns anledning att väsentligenförbättra konsumenternas grundskydd. I en promemoria , somöveriämnades till regeringen och sedan vidarebefordrades tillhemför-säljningskommittén för övervägande, konstaterade verket sammanfattningsvisatt förhållandena inom handeln med begagnade bilar från konsumentsynpunkt ibetydande utsträckning var otillfredsställande. Situationen har knappastförändrats . Förbundethar under en lång rad av år arbetat för atl förmå statsmakterna att vidtaåtgärder för att komma till rätta med oseriöst företagande inom bilbranschen.Såväl av myndigheter utförda undersökningar som branschens egna kartläggningarvisar alt den "svarta" verksamheten inom bilbranschen är omfattande. Erfarenheternavisar atl det är lätt att bedriva verksamhet inom motorbranschen ulan altåterfinnas i register hos berörda myndigheter. Förbundel och dessdistriktsföreningar har vid åtskilliga sammanträffanden med både centrala ochlokala myndigheter fått bekräftat alt dessa har belydandeproblem med alt spåra upp de oregistrerade företagen. Molbakgrund härav har förbundel hemställt hos statsmakterna om inrättande av etlsärskilt branschregisler för bilverkstäder. Avsikten med elt sådanl register äratl förse myndigheterna med etl effektivt instrument i deras fortlöpandekontrollarbete. Del är därvid tänkt att registermyndigheten skall samarbetamed andra myndigheter och den reguljära delen av branschen för atl fortlöpandefå uppgifter om befintliga näringsutövare inom bilverksladssektorn. Förbundetmenar att elt sådant branschregisler är konkurrensneutralt och knappast kansägas utgöra ett ingrepp i rådande näringsfrihet. Förbundetutgår från alt närmare detaljföreskrifter kommer att utfärdas för de berördabranscherna. Vi förutsätter härvid atl branschorganisationerna ges möjlighetall närmare diskutera innehållet i sådana föreskrifter, så att de blir säbranschanpassade som möjligt. Kommissionenföreslår att lagstiftningen skall omfatta bl.a. handeln med begagnade bilar ochbilverkstäder. Närmare definitioner torde erfordras härvidlag. Vi förutsätteratt förbundet ges möjlighet att närmare diskutera avgränsningsproblemen medstatsmakterna. Förbundelhar lidigare aktualiserat krav på åtgärder för alt sanera bilhandels- ochbilreparationsbranschen. De förslag nu framlagt bedömerförbundet som väl lämpade för dessa branscher. Bilaga 4 Prop.1985/86: 126 Sammanfattning av näringsförbudskommitténs betänkande (SOU1984:59) Näringsförbud ISverige råder i princip näringsfrihet. Var och en har en grundläggande rätt atlidka näring. Ett undantag gäller sådan verksamhet för vilken särskildatillståndsregler ansetts nödvändiga. Hänsynen till liv, hälsa, säkerhet,personlig integritet och stora ekonomiska intressen har sålunda motiveratinskränkningar i näringsfriheten pä vissa områden. Sädana inskränkningar finnsexempelvis när det gäller hantering av läkemedel, alkohol, brandfarliga varoroch skjulvapen samt belräffande banker, inkassoföretag ochkredilupplysningsverksamhet. Även risken för brottslighet har på vissa områdenmotiverat alt del uppställts särskilda krav på tillstånd liksom detförhållandel atl ett utpräglat behov av skydd för konsumenter ansetts finnas. Vissanäringar är alltså undantagna frän näringsfriheten. Också vissa personer ärundantagna. Ulomnordiska medborgare måsle ha ett särskik näringstillstånd, ochden som är i konkurs får inte driva näring så länge konkursen pågår(konkurskarantän), Dessulom finns i konkurslagen en möjlighet för domstol atlgenom särskill beslut förordna om näringsförbud för konkursgäldenären eller -om gäldenären är en juridisk person - den som företräder gäldenären, sådantförbud upphör inte att gälla med konkursens avslutande ulan fortsätter att varaverksamt under en av domstolen bestämd lid, som får vara maximalt fem är,Förbudel innebär atl den drabbade personen utestängs från all rätl att idkanäring, vare sig det sker i enskild verksamhet eller i juridisk person, Allaformer av näringsverksamhet omfattas, men det finns möjlighet för domstolenall medge begränsade undantag. Överträdelse av näringsförbud bestraffas medfängelse eller dagsböter. Vidare kan förbudet förlängas . Näringsförbudskommillénhar hafl i uppdrag alt se över konkurslagens bestämmelser om näringsförbud ochatt undersöka om det är lämpligt atl utvidga reglernas tillämpningsområde säatt förbud kan meddelas även utan samband med konkurs. Kommittén har i dettasammanhang haft i uppgift atl göra en bred undersökning av näringsförbudetsolika effekter och alt ulreda om förbudspåföljden är etl effektivt medel ikampen mot ekonomisk brottslighet och andra oegentligheter som förekommer i sambandmed näringsverksamhet. Som etl led i denna undersökning har ingått en genomgångav de gällande reglernas lillämpning och de erfarenheter som vunnits sedanbestämmelserna trädde i kraft för något mindre än , den 1 juli1980. har meddelats knappt 150 näringsförbud. Utvärderingav de gällande bestämmelserna Kommitlénsundersökning har visat på vissa problem och brister. kanske allvarligasteproblemet har gällt kontrollen över de personer som 197 meddelats näringsförbud.Denna har inte fungerat som man skulle önska. 1985/86; 126Övervakningsuppgiflen ligger på de kronofogdemyndigheter som är tillsynsmyndigheteri konkurs. Vissa av dessa myndigheter har bedrivit en aktiv och väl fungerandekontroll. Andra har klarat sin övervakningsuppgift mindre väl. Pä många hållhar man inte haft någon som helst kännedom om huruvida de näringsförbjudnapersonerna åtlylt förbudet eller inte. slor mängd fall har del förekommit misstankar om att näringsförbudetöverlrälts. Sålunda har flera av de personer som ålagts förbud fortsatt atlvara verksamma i samma företag som tidigare, bara med den skillnaden att någonannan tagit över den formella ledningen. Huruvida den andre då också tagit överder\ faktiska ledningen har varit svårt att avgöra. Misstankarna har mångagånger varit starka om att del i realiteten rört sig om en bulvan. Åtal föröverträdelse har dock, såvitt kommittén känner till, bara väckis mol trepersoner, I övrigt har, enligt de uppgifter kommittén fått, utrednings- ochbevissvårigheterna varit så stora atl del inte ansetts meningsfullt atlförsöka styrka överträdelse.