prop · G903121 · 1985-12-31 00:00:00 — HSB delar denna mening och vill också Prop.1985/86:121 framhåUa viklen av atl det i etl marknadsekonomiskl system skapasriktiga ulgångspunkler för den viktiga dialogen meUan producenter och konsumenteralll i syfte alt ytterst hjälpa konsumenterna i del underläge dessa typisktsett befinner sig gentemot producenterna. HSB:s utgångspunkt är aUtså atl konsumentpolitik bör vara en polkik av konsumenterför konsumenter och alt samhället skaU bidra med stöd och inte med ålgärder somlill sin karaktär ibland får effekten alt motverka verksamheten. Medlemmarnainom HSB viU utveckla frågor som rör den totala boendemiljön, hustyper,gemensamhetsulrymme och den yttre miljön m. m. Det är där nya kvaliteterutvecklas liksom i det intema föreningsarbetet. Det kan emeUertid ibland varasvårt att få gehör hos myndigheterna för sådana i och för sigkostnadsfördyrande krav. Man kan till och med säga atl det allmännas ökandeengagemang på bostadsområdet med normering och aUtmer detaljerade krav knutnatill belåningen utgör elt hinder för förnyelse inom bostadsområdessektorn. Samhälletbör stödja utveckling av konsumentkrav som konsumenlema själva upplever somangelägna. Utredningenhar beträffande den framtida konsumentpolitiken konstaterat att de gångnaårens insatser har lett tiU att det allmännas konsumentinformation har ökatväsentligt genom alt del skett en påtaglig sanering av marknaden när det gällervilseledande marknadsföring och oskäliga avlalsvUlkor samt att stödet tillkonsumenter i klagomål och reklamationer har ökat. Det finns också avutredningen konstaterade svagheter. Utbildning i konsumentkunskap, forskning påkonsumenlområdel är otillfredsstäUande respektive har tiU och med försvagats.Det finns brister i producentemas information tiU konsumenlema ochkonsumenlorganen har själva svårigheter atl uppehålla sin kunskapsnivå. Moldenna bakgmnd och med hänvisning tiU det ovan anförda bör enligt HSB: s meningden framtida konsumentpolitiken i huvudsak koncentreras på två områden.Samhället bör aktivt stödja den konsumentpoUliska utveckling som bedrivs inomde konsumentkooperativa folkrörelserna och i övrigi växer fram på likartat sätli andra jämförbara organisationer. Samhället bör dämlöver koncentrera dekonsumentpoliliska insalsema i resursknappa tider lill övergripande frågorframför alll för de mest resurssvaga konsumenlema. Genom en sådan kraftsamlingborde det utifrån konsumentsynpunkt vara lättast att uppnå målet för denframtida konsumentpolitiken att stödja en effektiv och medveten hushållningmed resurser. Utredningenpekar främst på två linjer för att förbättra konsumentpoliti ken. Den ena innebär alt den lokala utvecklingslinjen måsle drivas vidare med kraft, medan den andra viktiga linjen i konsumentpoUtiken som måste utvecklas vidare är påverkan på de stmkturella förhållandena på markna den och samhället i övrigt. I förstnämnda hänseende ulgör de kooperativa konsumentorganisationerna i samverkan med kommunala och andra organ och organisationer ett lämpligl och nödvändigl inslag i den konsumenlpoli tiska utveckling som måste komma tiU stånd. I den senare delen får de samhälleliga övergripande insatserna större betydelse, men det krävs även 130 där ett ökat engagemangfrån organisationer och enskUda. SomframhåUks ovan är bosladskooperalionens inriktning klar. Bostads- Prop.1985/86:121 kooperationen strävar efter all öka konsumenlemas medvetenhet ochkunskaper. Bostadskooperalionen är också beredd all la sin del av ansvarel föratt stärka konsumentinflylandet i samhället. Någon allmän konsumentorganisationerfordras inte härför. HSB delar utredningens uppfattning alt man bör byggavidare pä den svenska modellen med löntagarnas organisationer och dekonsumentkooperaliva folkrörelserna som representanter för konsumenlema på dencentrala nivån. Enbrist i utredningen, som sammanhänger med hur dess direktiv är utformade, äratl utredningens översyn inte tagk upp den offentUga och särskik då denstatliga konsumentpolitikens institutionella ram. Enligt HSB: s mening börutredningens översyn kompletteras med atl den nuvarande konsumentpoliliskaverksamheten inom skilda statliga myndigheter samordnas. HSBunderstryker betydelsen av de synpunkler och förslag uiredningen framlagt ifråga om kunskapsutvecklingen och forskningen kring de konsumenlpolitiskafrågorna. Bostadsfrågornahar behandlats ganska knapphändigt i utredningen. De generella överväganden ochförslag som uiredningen kommit fram liU har praktisk betydelse inombostadsbranschen. De problem som en bo-sladskonsument möter är i regel av sådanspeciell natur all de kräver speciella ålgärder för all kunna förebyggasrespektive lösas. De ålgärder för all öka konsumentskyddet som man under senareår vidtagit inom bostadsbranschen har begränsad effekt därigenom atl de äraktuella i fråga om vissa särproblem. Molden bakgmnden bör konsumenlskyddsfrågor inom bostadssektorn fortlöpandebehandlas i särskild ordning under medverkan av branschföreträdare. I fråga omutredningens allmänna överväganden och förslag hänvisar vi liU yttrandet frånKooperativa Institutet. Viär medvetna om de begränsningar som direktiven skapat för kommittén och medtanke på den korta tid som stått liU kommitténs förfogande inser vi all vissaområden, exempelvis livsstilsreklamen och datoriseringen inte kunnal belysas iönskvärd omfattning. Vibeklagar all konsumentpolitikens framtida inriktning på detta säll inte harkunnal få en fylligare översikt, men vi noterar alt kommittén har inom sinaramar gjort ett gott arbete. Deyttre förutsättningarna för konsumentpolitiken har förändrats de senasie lio åren. Den aUmänna ekonomiska utvecklingen har begränsat konsumtionsulrymmel för genomsnittshushållen. Olika grupper av hushåll har drabbats olika hårt. Del gamla klassamhället lever kvar vilket visar sig i atl de ekonomiska resursema är mycket ojämnt fördelade. Barnfamiljer nas situation är mycket svår och av aUa barnhushåll visar 131 Boendekostnaderna ökade mellan 1976 och Prop. 1985/86:1211983 medan löneökningarna stannade vid 76 procent.Bostadskostnadernas andel av hushållsbudgeten har ökat och stårnu för i genomsnitt av hushåUens budget. Denna ökning avbostadskostnaderna påverkar hushållens utgifter påtagligt eftersom de för deflesta är mycket svåra all påverka. ABFanser all kommitténs inrikting av konsumentpolitiken tiU ett hushållsekonomisktsynsätt är riklig. Utifrån del som sagls ovan är del viktigt alt vi kanbeskriva de praktiska insatser som konsumentpolitiken ska åstadkomma. Ävenom vi delar kommitléns uppfattning av inriktningen har vi en annan uppfattningän kommittén när det gäller möjligheten all prioritera olika behov. Vi menartiU skillnad från kommittén att de viktiga områdena mat, bostad, service, vårdoch kommunikationer måste prioriteras framför andra behov. Vi anser också altde begränsade resurser som finns för konsumentpoUtiken måste i första handriktas till dessa områden. Konsumentpolitikenhittills har hafl sina svagheter. Etl viktigt område som inte har utvecklatstillräckligt är utbildningen och forskningen på konsumenlområdel. Undersjuttiotalets försia år fanns vissa medel för delta område, vilka dock senarelogs bort av . Detta har lett tiU många förlorade år förkonsumenlulbildning och konsumenlforskning. För den framtida konsumentpolitikenär det viktigt alt den gmndas på en analys om beaktar samhällets ekonomiska,tekniska, sociala och kukurella förhållanden. Etl brett register avkonsumentpoliliska medel är nödvändigl Uksom ett nära samarbete mellan olikaorganisationer och institutioner i samhället för en framgångsrik framtidakonsumentpolitik. ABFstöder utredningen när det gäUer målen för konsumentpoUtiken.Konsumentpolitiken måste rikta in sig på atl: förbättrakonsumenlemas möjligheter alt uttrycka sina behov och påverka sin situation stödjahushållen i deras strävan atl bättre utnyttja sina resurser stärkakonsumenternas ställning på marknaden. Fördetla krävs en utökad konsumenlulbildning. ABF anser det angeläget allfolkbildningen ingår i delta arbete. Vidareär det angelägel atl den lokala utvecklingen av konsumentpolitiken kanbedrivas kraflfuUl. Det hushållsekonomiska synsättet kan ge politiska partier,kommuner och organisationer en mer positiv inställning till konsumentpolitikenoch dess möjligheter. Detla är viktigt om vi ska kunna överbrygga klyftornamellan olika samhällsgmpper. I entid då de flesta familjer får känna av minskad realinkomst, blir de hushållsekonomiska frågomaallt viktigare. Uiredningen tar upp många vikliga frågor för denenskilde konsumenten. Särskilt viktigt är det atl kommitténs förslag tiUinsatser för de sämst stäUda diskuteras. som kan behöva särskUtstöd är barnfamiljer, äldre, handikappade, barn och ungdomar samtinvandrare. De kommer annars att drabbas hårt i ett 132 Uiredningenbygger delvis sina förslag på en beskrivning av hur den svenskamarknadsekonomin fungerar. Medborgarskolananser, Uksom flera reservanter, alt denna beskrivning är starkt förenklad,felaktig och onyanserad. Uiredningen konstaterar i vårt tycke någol beskäftigtatl "detankommer på människoma själva atl utifrån en god kunskapsnivå och etl kritisktlänkande bedöma oUka faktorers betydelse för den egna konsumtionen. Detväsentliga är dock atl denna valfrihet kan utövas medvetet av hushåUen och atlde har möjlighel alt göra sina bedömningar självständigt." Påannal ställe konstaterar utredningen all "konsumenterna inte alllid ärtillräckligt informerade om marknadens utbud och alt de heller inte alllidhandlar ralionelk". FrånMedborgarskolans sida anser vi att många känner glädje och tillfredsställelsei att göra val som för en utomstående ter sig alll annal än rationella. Eltsådant handlande måste accepteras och kan inte betraktas som oansvarigt. Kravenpå individuell frihei i tillvaron måste innebära all mångfald och olikavärderingar skall slå igenom i konsumenternas val. Det är dock naturiigtvisönskvärt att dessa val träffas utrifrån en "upplyst" utgångspunkt. Folkhögskolan haren speciell stäUning i del svenska ulbUdningssyslemel genom all den når vuxnamänniskor under en lång ulbildningsperiod (i regel elt eller tvåutbildningsår). I regel bedrivs dessa studier i internat-miljö. Den frihet somligger i avsaknaden av centralt fastställda läroplaner skapar förutsättning fört. ex. tematiska studier kring angelägna ämnesområden. Dessa kan t. ex.behandla konsumentpoliliska frågor. Blandningen av unga och äldrekursdelalagare är i detta avseende en uppenbar tillgång. VidsamhäUsvelenskapliga studiekurser blir de konsumentpolitiska frågorna givelvisofta föremål för studier. Delta gäller t. ex. reklamens roU i samhället somuiredningen lar upp som ell väsentligt sludieområde. Utredningen säger bl. "Den nya massmediesituationen förstärker behovet av en ökad forskning ommassmedias betydelse för effekten av livsstilsreklamen." Blandrörelsefolkhögskolorna finns en klar beredskap för fördjupade studierkring massmediesilualionen både teoretiskt och praktiskt. Detla gäller inteminsl medievärlden sett ur konsumentens synpunkl! Även vid naturvetenskapligtinriktade siudier behandlas vid många rörelsefolkhögskolorhushållningsfrågor sett ur nationellt och globalt perspektiv. Ansträngningargörs för att öka lUlströmningen till denna typ av kurser. Detföreslagna utvidgade målet för konsumentpolitiken innebär ett förmyndarskapöver konsumenterna och konsumentrörelsen, som Miljöför- Del är konsumenternas egen uppgift "att uttrycka Prop. 1985/86:121 sina behov och påverka sin situation" och när det gällerall "stärka konsumenternas ställning på marknaden" så bör det göraspå de grunder konsumentrörelsen själv kräver och inte utifrån en gmmlig teoriom "hushållsekonomi". Denhuvuduppgift som därmed kvarstår enligt kommitléns förslag är all "stödjahushåUen i deras strävan alt bättre utnyllja sina resurser". Denna kanuppfattas som en krånglig omskrivning av gällande mål enligt 1972 årsproposition och beslul. Deltanärmast totala avståndstagande från utredningens huvudsakliga inriktninginnebär inte att underkänner alla dess tankegångar kring t. ex.konsumentmakt. Många av dem kan användas av kon-sumenlrörelsen själv och ledalill förslag och krav från dess sida . Tyvärrär betänkandet något svåranvänl för detta syfle också, eftersom det i sinbetoning på de offentliga organens arbete och sin framställning avkonsumenlrörelsen såsom i stort sett liktydig med löntagarorganisationerna ochkonsumentkooperationen förfalskar såväl dagens verklighet som utvecklingen avkonsumenlengagemangel efler . Den i och för sigförhållandevis svaga konsumentrörelsen i osynliggörs därmed i slorastycken av betänkandet. Tvärtemot detta behöver den självtillit i storamätt som gmnd för självförståelse och utveckling. kan den statliga konsumentpolitiken inte stärka konsumenterna,annat än möjligen tiltfälligt och till priset av en långsiktig försvagning(genom att rörelsens självständiga verksamhet gröps ur). Det slalen ochkommunerna kan göra är i första hand att följa efterlevnaden av marknadsförings-och köplagarna, och ge service åt enskilda konsumenter som söker hjälp. Nuär det särskilt servicen kommittén prioriterar ned, genom att försvagaAllmänna och vrida den kommunala verksamheten mer mololika slag av propagandainsalser (i skolan, närradion och lokalpressen). Slutsatsenär att Miljöförbundel inte anser alt belänkandet kan läggas till grund förbeslul. Dessvärretycks utsikterna vara små för all konsumentpolitiken skall få de ökade resurser som den skulle behöva. Del ansträngda statsfinansiella läget för dock del goda med sig att intresset för atl söka samarbete med folkrörelser och föreningar ökar. viU betona det värdefuUa i kommitténs vilja att bredda och fördjupa konsu mentpoUtiken genom bl. a. utökat samarbete mellan å ena sidan konsu mentpolitiska myndigheter, inklusive de kommunala verksamheterna, och å andra sidan föreningar och folkrörelser. anser det ange läget all finna former för etl dylikt samarbete då vare sig fackför eningarna eller konsumentkooperationen ensamma kan sägas företräda konsumenterna. I bägge fallen är del uppenbart att intressekonflikter kan 134 uppstå.I synnerhet gäller detta konsumentkooperationen, som i många fall Prop.1985/86:121 kan sägas representera ägarintressen. JordensVänner anser att kommittén inte har förmått atl närmare penetrera delångsiktiga konsekvenserna för hushållen av industrisamhällets kris. På siktfår många hushåll anledning alt bl. a. ompröva sina konsumtionsmål och-mönster. Utrymmet för atl, visserligen förgäves, försöka kompensera brister iUvet - sociala, känslomässiga, andliga - genom köp och konsumtion av varor ochtjänster, minskar. HushåUens ekonomi klarar det inte. Samhällets ekonomimedger det inte. Miljön tål del inte. Detironiska är all på liknande säll som del slatsfinansiella lägel stimulerar ettsökande efter nya vägar som kan leda till förbättrade arbetsformer för slalen,kan hushållens ekonomiska situation leda tUl en omprövning, som kan resultera iförbättringar för dem. JordensVänner anser att kommittén utförligare borde ha analyserat vUka möjligheterdenna nya situation kunde innebära för hushållen alt öka sin välfärd - i vidmening. Med välfärd kan inte endast avses kroppens välmåga ulan även själens.En fömtsättning för själsligt välbefinnande lorde bl. a. vara vetskapen om med sin konsumtion inte föröder naturen, plågar sina medlevande, djuren,eller fårstör livsförutsättningarna för sina medmänniskor och för kommandegenerationer. Genom en sådan analys kunde man bl. a. ha förstärkt gmnden förangrepp mot de krafter, som arbetar för all vår konsumtion ska följa hell andravärderingar. Etl steg i fel riktning kommer elt eventuellt införande avreklam-TV all innebära. HCKkonstaterar att handikappade har ägnats myckel litet uppmärksamhet trots atlvi är en eftersatt gmpp i konsumentsammanhang. Iavsnittet Hushållens förutsättningar l.ex. har man redovisat hushållenskonsumtion under rubriker som bostäder, transporter, fritidskonsumtion etc.Under transporter nämns atl "ensamstående ålderspensionärer är en gruppsom ofta har mycket dåliga transportresurser". Trots att handikappade äreftersatta på samtliga områden, samt extremt eftersatta när del gällertransporter och fritidskonsumtion har utredningen helt förbisett oss somkonsumenter. Tyvärrmåste vi konstatera att betänkandet endast på ett ytligt sätt tar upphandikappades viUkor som konsumenter. Alla konsumenter är inte Uka. "Konsument"är inte ell ullryck man kan använda så schablonmässigt som görs i betänkandet.Vissa grupper, exempelvis synskadade, har speciella problem som måsleuppmärksammas. Samhället måsle la ansvar för atl lösa problemen för allakonsumenter. Kommitténtar i sitl belänkande upp konsumentens roU , bl. a. med tanke på den tekniska utvecklingen. För synskadade ter sig utvecklingen inom detaljhandeln aUvarlig. Morgondagens synskadade kon- 135 sumenterkommer att bli ännu mer eftersatta än dagens om inte något Prop. 1985/86:121radikalt görs från samhällets sida. Kommitténhar inte salt in handikappaspekten som en aspekt av de olika konsumentfrågornautan som en särskUd fråga vilket är olyckligt. Handikappade människorssituation måste beaktas när produktutformning, information, distribution,inflytande osv. Avsnittenom handikappades konsumentproblem är en besvikelse. Visserligen anser vi allfrågorna bör integreras i aUa delaspekler, men när man väl skriver ettspeciellt avsniti borde man ha någonting konkret alt komma med. Detfinns en hel del uttalanden i betänkandet som i och för sig är bra: Denpositiva synen på bmkaraspekler på produktutformningen; konstaterandet attlägel beträffande siudier av servicestmklurens utveckling är akut; attlagstiftningen i många sammanhang är nödvändig som bas för atl fä genomslag förkonsumenternas krav m. m. Vi måste med beklagande emellertid konstatera attmånga av uttalandena inte leder till några förslag till ålgärder. Kommitténsbelänkande genomsyras av en aUmänt poskiv inställning, men vi upplever allkommittén har en övertro på marknadens förmåga att lösa problem. Speciellt föreftersatta gmpper som synskadade krävs aktiva insatser. Mångamänniskor har problem med synen. Ålgärder inom konsumenlområdel som skulleförbättra synskadades förutsättningar, är ofta lösningar som kan vara bra föralla människor och t.o.m. utvecklande för olika produkter och serviceområden.Knappasl någonsin skulle åtgärder för synskadade bli lill hinder för andrakonsumenter. Med en fortsall "låt-gå-polilik" riskerar synskadade allbli en än mer eftersatt gmpp. Pensionärernautgör en betydande konsumenlgmpp i samhället varför större möjligheter måsteskapas för PRO att påverka samhällsplanering, vamproduklion och handel.Samhället bör i högre grad tillvarata de kunskaper och erfarenheter som finnshos de äldre som ökade utbildningsmöjligheter ges för att följa densnabba samhäUsutveckUngen. Väsentligtär att konsumenternas behov och intressen är avgörande för den framtidainriktningen. Vi viU då peka på det faktum atl begreppei pensionärer icke ärentydigt utan innehåUer lika stora olikheter som samhället i övrigt vad gällerekonomiska viUkor, utbildning, intressen, fysiska och psykiska krafter. Deäldre är att se som en resurs i samhällsarbetet. Den snabba samhälls utvecklingen exempelvis från närbutik till stormarknad, från traditioneU butik till butik med datakassa samt tUlkomsten av nya media - skapar dock en situation som kräver intensifierad information och utbUdning för alt förstärka de äldre i konsumentrollen. Delta är även av vikt för atl molverka en kunskapsklyfta mellan generalionema. Dessa insatser bör kunna ske genom elt förstärkt lokalt konsumenlorgan, vilket skulle möjlig göra ökad konsumentinformation i första hand tUl kortulbildade och andra 136 svaga konsumenlgmpper. Lämpligaålgärder för att stärka konsumentrollen måste alltså anses vara Prop. 1985/86:121 ökad UtbUdning vilket leder tiU etl större engagemang och därmed ökade möjligheteralt påverka den framtida konsumentpolitiken. informationvid köplillfäUet är ytterligare ett sätl all stärka konsumentens möjligheterlill en förstärkt roU. PROsom folkrörelse måste ges tillfälle och ekonomiska resurser alt bättre kunnabevaka de äldres konsumentpoliliska iniressen. Detla kan ske både på delcenlrala och lokala planet genom inflytande i samrådsgmpper medKonsumentverket, med kommunala konsumentorgan och genom att vara remissinstansäven kommunalt. PROser del som angeläget atl åtgärder vidlages i enlighel med belänkandet, vilketbör leda tiU att underlätta ett ökat engagemang. Med detta ställer sig PROmyckel positiv tUl förslagen om ett ökat stöd från de offenlligakonsumentorganen för en sådan utveckling. Bidrag för projekt och ökadutbildningsverksamhet är en fömlsältning för ökade konsument-kunskaper somleder till att konsumentemas behov styr den framtida konsumentpolitiken. Deäldre konsumenternas gmndläggande behov skiljer sig inte i slort från övrigagmppers. Bostaden och dess utformning och standard är dock av större betydelseför de äldre samt utgör livsmedelskonsumtionen en mycket tung post i en knappttilltagen ekonomi för en stor gmpp pensionärshushåll. Aktuellstatistik visar, att antalet mycket gamla personer i kommer att ökasuccessivt en god bil in . beräknas hälften avpensionärsgmppen vara , och är då . Utvecklingeninom gmppen präglas också av en kraftig ökning av antalet kvinnor. Igmppen kommer då tre av fyra personer att vara kvinnor. ParaUelltmed denna demografiska utveckling kommer den omslmkturering av de äldresboende från institutionsvistelse mot ell kvarboende i det egna hemmet altförsiggå. Följden av dessa samtidiga och genomgripande förändringar av gamlamänniskors livssituation blir bl. a. att ett myckel slort antal människor i högålder tiU övervägande delen kvinnor - kommer atl bo ensamma i vanliga,enskilda bostäder. Enligtden plan för den ovan nämnda omslmkturering av äldreomsorgen, somSocialstyrelsen lagt fram, kommer de flesta av de gmpper som normaltvistas på institution atl bo i egen lägenhet i de vanligabostadsområdena. Planen ("Samordnad service och vård för äldre ochlångvårdssjuka") fömtsätter att de äldre i princip skaU kunna klara etlsjälvständigt boende utan mera omfattande stöd från social hemtjänst ellerhemsjukvård. Även i mycket hög ålder skaU man klara etl eget boende och man skakunna bo kvar även i Uvets slutskede och dö hemma. Ålderdomshemmen och enbetydande del av andra institutioner kommer att vara avveckladeenligt planema. betonar atl resurssvaga gmpper bör 137 stödjasav en aktiv konsumentpolitik. a. med tanke på den här påtalade Prop.1985/86:121 bostadssociala skuationen, som äldregmppen kommeralt befinna sig i, bör enligt SFRF: s mening pensionärsgruppen ägnas specielluppmärksamhet vid planering och uiformning av den kommande konsumentpolitiken. ansluter sig liU kommitténs förslag om mål och inriktning avkonsumentpolitiken. Organisationernas arbete med konsumentpolitiska frågor börstödjas av de offentiiga konsumentorganen. Dessulom bör forskning ochkunskapsutveckling om boendet från konsumentsynpunkt ges större resurser. Imotsats lill vad som gäller för konsumentemas ställning i relation tiUproducenter inom den privata sekiorn har medborgarnas stäUning gentemotmyndigheter av olika slag inte förbättrats . Medborgarnasrättsställning vid en tvisl är avsevärl svagare då del gäller en myndighet ändå det är fråga om elt företag. Inomden privata sektom, som konsumentpolitiken mest är inriktad på, stärkskonsumentens ställning inte endasl genom konsumentpoliliska åtgärder i vanligbemärkelse utan också genom att del normalt förekommer en konkurrens mellanolika förelag, som härigenom måsle vinnlägga sig om att tUlhandahålla godaprodukter tUl godtagbara priser. I de faU inte konsumentens krav uppfyUs skeren självsanering inom marknaden. Inom den offentliga sektorn föreligger normallinte denna konkurrens och självsanering. Också detta medverkar tUl attkonsumentens stäUning blir i motsvarande mån svagare.