prop · G903100 · 1985-12-31 00:00:00 — I samband med de förda diskussionerna med EG omforskningssamarbete tillsatte regeringen en särskild utredaremed uppdrag att göra en förutsättningslös utvärdering av det hittillsvarandefusionsforskningssamarbetet mellan , och (prop.1983/84:107 bil. I, NU 45, rskr 407). Ulredningen, som tog namnetfusionskommittén, framlade sitt betänkande (Ds UD 1984:5) Fusionsenergi den Ioktober 1984. Sverigesdellagande i fusionssamarbetet med EG har ingående prövats. Slutsatsen av dennaprövning är att det är av slörsta vikt för att delta i del europeiskaforskningssamarbetet också i fortsättningen. Våra relationer på olika områdenmed EG är redan väl etablerade, och EG inbjuder oss atl delta i olikarådgivande organ och till samarbetet inom t. ex. fusionsforskningen. Det nyaramavtalet med på forsknings- och utvecklingsområdet är ett ytterligare stegmot vidgade kontakter, som kan få positiva återverkningar på den tekniskautvecklingen i vårt land och betydelse för svensk industri. bidrar enligt samarbetsavialet fillEuralom-programmet med etl belopp som förhåller sig till Euratoms kostnad för fusionsprogrammet som BNP till summan av EG:s, och BNP närmast före föregående år. Bidraget betalas i ECU (European Currency 149 Den direktaavgiften lill Joint European Torus (JET) är beräknad Prop. 1985/86: 100lill ca I milj. kr. Det är inte möjligt att exakt ange hur storabetal- Bil. 5 ningama kommer att bli . () gjord uppskattning är 40-44 milj. kr. /86 finns 42 milj.kr.anvisat för forskningssamarbete med EGunder anslaget F 9. Enligt de beräkningar som EFN har gjort kommer /87 ca 41 milj.kr.att behöva anvisas för den allmänna,avtalsbundna delen av forskningssamarbetet samt 1 milj. kr. för den direktaavgiften till JET. Jaghemställer att regeringen föreslår atl till Forskningssamarbete med europeiskagemenskaperna för /87 anvisa ett förslagsanslag av 42 000 000kr. Bilaga I Prop. 1985/86: 100 Bil. - Statliga myndigheter och organför bistånd - Bistånd till enskildaprogramländer - Biståndet fördelal på enskildaländer 153 11 1985/86. 1985/86: lOO Sid ''' Statligamyndigheter och organ för bistånd UD:savdelning för internationellt utvecklingssamarbete 156 Styrelsen förinternationell utveckling (SIDA) ......... . 156 Beredningen för inlernationellt lekniskt-ekonomiskl samarbete (BITS) ............................................................ 156 Fonden för industrielltsamarbete med () .... 157 Nämnden föru-landsutbildning ............................. 157 Styrelsen föru-landsforskning (SAREC) ................. 158 Importkontoret föru-landsprodukter (IMPOD) ........... 159 FN:sutvecklingsprogram (UNDP) .......................... 160 FN:skapilalulvecklingsfond (UNCDF) ...................... . 162 FN:sbefolkningsfond (UNFPA) ............................. . 163 FN:sbarnfond () ...................................... . 164 Världsbanksgruppen och deregionala utvecklingsbankerna i och ........................................................ . 166 Internationella jordbruksutvecklingsfonden() ...... . 175 FN:s/FAO:svärldslivsmedelsprogram (WFP) ............. . 177 1980års konvention om livsmedelshjälp (FAC) ....... 178 Internationellaberedskapslagret av livsmedel för katastrofinsatser (lEFR) .............................................................. . 179 FN:sflyktingkommissarie () ........................ . 180 FN:shjälpprogram för Palesfina-flykfingar (UNRWA) . . 181 för familjeplanering (IPPF) 182 /GATTS:sinternationella handelscentrum (ITC) 183 Biståndet till enskilda programländer GuineaBissau ................................................... 200 154 ............................................................. 204 Prop. KapVerde ....................................................... 209 Bil. Sri Länka ......................................................... 233 Humanitärt bistånd iLatinamerika ........................ 255 Humanitärt bistånd i södraAfrika ......................... 257 Försöksverksamhel ochmetodutveckling m.m............ 265 Enskilda organisationer ...................................... 269 Tekniskt samarbete ochu-krediter ...................... 271 Biståndet fördelat på enskilda länder ..... 277 Vissa förkortningar ............................................. 283 Statligamyndigheter och organ för bistånd ""''p-1985/86: lOO 5 UD:s avdelning förinternationellt utvecklingssamarbete Ar1970 samlades ansvaret inom för det svenska bislån-del avdelning i , avdelningen för internationelltutvecklingssamarbete, i daghgt tal "u-avdelningen". Avdelningen är organiserad på två enheter(multilaterala enheten och bilaterala enheten) och har lolall ca 50 tjänstemän.Den leds av etl statsråd. U-avdelningen bereder regeringens beslut ochförslag lill både i fråga om det direkta (bilaterala) biståndet lillmottagarländerna, och det bistånd som ges via olika FN-organ, utvecklingsbankereller andra internationella organisationer (multilateralt bistånd). Huvuddelenav del bilaterala biståndet genomförs och administreras av SIDA. Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) SIDA,som inrättades 1965, är ell centralt ämbetsverk under regeringen med uppgiftatt planera, genomföra och administrera det direkta (bilaterala)utvecklingssamarbetet med . Delta bistånd omfattar dels samarbetetmed 17 huvudmottagarländer, dels andra typer av bistånd, l.ex.katastrofinsatser, bidrag lill utvecklingsprojekt via enskilda svenskaorganisationer, bistånd till flyktingar och befrielserörelser, rekrytering avbiståndspersonal m. m. SIDA leds av en styrelse, som utses av regeringen.Den beslår av SIDA:s generaldirektör, som är ordförande, och tolv andraledamöter, som representerar riksdagspartier, folkrörelser ochintresseorganisationer. SIDA är organiserat på 11 byråer. Imottagarländerna har SIDA biståndskontor, som är knutna till den svenskaambassaden. På SIDA finns 530 anslällda, varav drygt 90 vid biståndskontoren. Beredningen för internationellt tekniskt-ekonomisktsamarbete (BITS) Beredningenför internationellt lekniskt-ekonomiskl samarbele (BITS) inrättades 1975(under namnet utbildningsberedningen) och fick 1979 ställning som självständigmyndighet under . Beredningen har som uppgift all utvidga och stärkaSveriges relationer med vissa . Samarbetet skall främja ekonomisk ochsocial ulveckling i moUagariänderna som relationer meddessa länder fördjupas. BITS:s roll är begränsad lill medverkan i planeringenav och all lämna bidrag till genomförandel av olika projekt. Verksamhetenomfattar tekniskt samarbete, inklusive internationella kurser, och u-krediter. Det tekniska samarbetet skall huvudsakligen ske medvissa utanför kretsen av huvudmoUagarländer för det bilateralabiståndet. Det skall grundas på ömsesidigt intresse och i första hand bestå avkunskapsöverföring på områden där är väl ruslat med kunnande ochkapaci- U-krediterkan utgå till kredilvärdiga länder bland huvudmottagarlän- Prop. 1985/86:100 derna för svenskl bilateralt bistånd, länder med vilka bedriver Bil. 5 tekniskt samarbete eller andra länder vars utvecklingspolitik ligger ilinje med de svenska bislåndspolitiska målsättningarna. U-kredilerna kan utnyttjas lill finansiering avsvenska varor och tjänster i projekt som ökar mottagande u-landsbetalningsförmåga eller har annan utvecklingsfrämjande effekt. Beredningen leds av en styrelse som utses avregeringen. Vid beredningen finns 13 anslällda. Fonden för industriellt samarbete med () Fondenför industriellt samarbele med () är en statlig sfiflelse, sominrättades 1978. Fondens grundkapital, ursprungligen lOOmilj.kr., har /86 förstärkts med 25 milj.kr.och skall steg för steg höjas till250 milj. kr. Fonden har rätt all ta upp lån eller utfärda lånegarantier tillell belopp som motsvarar högst grundkapitalet. Fondens huvuduppgifter är atl förmedla kontaktermellan intressenter i och svenska förelag, bidra lillförinvesteringsstudier och medverka i etablering av samägda förelag, s.k.jointventures, genom insalser i form av akUekapilal, lån- och garanfigivning. skall i första hand samarbeta med ländermed vilka bedriver långsiktigt utvecklingssamarbete. I den mån andraländer blir aktuella, bör endast sådana komma ifråga vars utvecklingspolitik ärförenlig med målsättningen för svensk biståndspolitik. Fonden leds av en styrelse som utses av regeringen.Vid fondens kansli finns 19 tjänstemän. År1981 omvandlades bislåndsutbildningsnämnden (BUN) föru-landsutbildning. Den nya nämnden har övertagit BUN:s huvuduppgift -att vidSandöskolan i bedriva utbildning i språk och u-landsutbildning somförberedelse för uppdrag i u-land. ävengetts en rad nya uppgifter, framför alll en vidgad utåtriktad verksamhel.Nämnden skall bl. a. samarbeta med myndigheter, organisationer och företag närdet gäller förberedelseutbildning för u-landsuppdrag. - anordna allmännaenlerminskurser i u-landskunskap, - ge förberedelseutbildning förfredskårsdellagare, - anordna språkutbildning somförberedelse för uppdrag i , - anordna speciella kurser iu-landsfrågor och språk, saml - i samarbele med SIDA biståmyndigheter och andra med informalion och rådgivning om lämplig förberedelse-och språkutbildning inför Tillenterminskursen antas sådana sökande, inklusive vapenfria tjänste- Prop.1985/86: 100 pliktiga, som bedöms lämpliga för utbildningen. All övrigutbildning vid Bil. 5 Sandöskolan är avgiftsbelagd. Nämnden utses av regeringen och har sitt kansli vidSandöskolan i . Vid nämnden och skolan finns ett 60-lal anställda. Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) Beredningenför u-landsforskning inrättades 1975 och ombildades lill en självständigmyndighet under - styrelsen för u-landsforskning (SAREC). SAREC har lill uppgift all främja forskning som kanunderiätta för alt utvecklas mot ökat självbestämmande och motekonomisk och social rättvisa. Huvudmålet för SAREC:s verksamhet är alt ge slödlill strävan all bygga upp och stärka en egen kapacitel inomvetenskap och teknik. SAREC:s verksamhet är uppdelad enligt följande: - direkl stöd, med tonvikt påAfrika, till vissa samt till regionalt forskningssamarbete. - stöd till internationellaforskningsprogram, bl.a.inom (), konsultativagruppen för jordbruksforskning (CGIAR) och till internationella stiftelsen förvetenskap (IFS), - slöd till svensku-landsforskning, f.n.drygl 100 olika forskningsprojekt. SAREC leds av en styrelse som utses av regeringen.1 styrelsen ingår representanter för forskarvärlden, biståndsadminislrationenoch . SAREC är administrativt knutet lill SIDA. Vid SAREC:s kanslifinns elt 20-lal anställda. Nordiskaafrikainsfitulel tillkom 1962 på initiativ av . Institutet har fill uppgift atl i främjastudier av afrikanska förhållanden genom atl: - främja och driva vetenskapligforskning och undervisning om , - utgöra eltdokumenlationscenlrum för afrikaforskningen, - genom kurser, föreläsningar,seminarier och eljesl sprida informafion om och aktuella afrikanskaförhållanden, samt - stödjautbildningen av personal för u-landsuppdrag i . Verksamheten leds av en styrelse, som utses av regeringen. a. rektorn vid i , som också är styrelsens ordförande,samt överbibliotekarien vid universitetsbiblioteket i . 1 styrelseningår även representanter för de övriga nordiska länderna. Vid institutet finnsungefär 25 anställda, varav 10 tjänster finansieras över biståndsanslagen. Importkontoretför U-landsprodukter (IMPOD) ., ' Importkontoretför u-landsprodukter (IMPOD) började sin verksamhel 1975. Kontoret har till uppgift att ge exportörer iu-länder hjälp med alt avsätta sina varor i . Del sker genom informafionoch handledning om avsättningsmöjligheter och marknadsförhållanden i Sverige.IMPOD skall även förmedla kontakter mellan u-landsexportörer och förelag iSverige. IMPOD deltar också i konkreta marknadsföringsprojekt. IMPOD:sland-samarbete omfattar fördjupade insalser för all främja importen från en merbegränsad krets . IMPOD har dessutom till uppgift att vara svenskkontaktpunkt för /internationella handelscentrum (ITC) i konkretafrågor, som rör avsättning av u-landsprodukter på den svenska marknaden. IMPOD leds av en styrelse och chef för är endirektör. Kontoret har ett tiotal anställda. 1985/86: lOO FN:sUtvecklingsprogram (UNDP) FN:sutvecklingsprogram (UNDP), som bildades då två mindre biståndsfonderslogs samman, har sorti mål att vara FN-systemets centrala källa förfinansiering av tekniskt bistånd. Projeklen genomförs främst av FN:s fackorgan.Programmet har också ansvar för alt FN:s verksamhet samordnas i de mottagandeländerna. UNDP:suppgift är att främja mottagarländernas utveckling genom olika former avkunskapsöverföring och förinvesteringsstudier. UNDP:s huvudsakligabiståndsformer är expertrådgivning, stipendier, utrustningsleveranser ochkonsulttjänster. Verksamheten omfattar omkring 4 500projekt i 153 länder och områden. UNDP:s verksamhet bygger i huvudsak pålandprogrammering. Denna innebär att man för varje motlagariand fastställer hurmycket UNDP-bistånd landel kan räkna med . I samarbetemellan mottagariandet och UNDP:s platsrepresentant utarbetas sedan elt landprogramför hur medlen skall utnyttjas. Detla program fastställs av . Storleken på varje mottagarlands program bestämsfrämst av bruttonationalinkomsten per capita och befolkningens storiek. De fattigaste - med enbruttonationalinkomst per capita på högst - kommer underprogramperioden atl få av programmets länderfördeladeresurser jämfört med , en ökning med21 %. Rikare , med en per capita-inkomst , skall hasom mål att, efter en med per capita-inkomsten stigande skala, återbetala endel av sitt bistånd till UNDP vid programperiodens slut. harbeslutat alt resurserna kommer all fördelas på ungefär samma sätt under nästaprogramperiod (1987-1991). UNDP har etl särskilt program för deminsl utvecklade länderna. Genom de utfästelser om ytterligare bidrag somgjordes av bl. a. vid om de minst utveckladeländerna ökade bidragen till programmel från 12,9 milj. dollar till16,1 milj. dollar för . var bidragen 13,6 milj. dollar. En mindre del av UNDP:s resurser används förprogram som berör flera - regionala, interregionala och globalaprogram. UNDP:shögsta beslutande organ är styrelsen, som har 48 medlemmar. Av dessa representerar 27 , 17 västliga i-länder och 4 socialistiska i-länder. Styrelsen bestämmer bl. a. fördelningen av UNDP:s resurser och fastställer landprogrammen. diskuteras dessa först i en särskild plenarkommitté. Vidare beslöt styrelsen 1985 att tillsätta en ar- 160 betsgrupp för attdiskutera programfrågor mellan de årliga styrelsemötena. 1985/86: 100Båda dessa organ är tillsatta på försök och uttrycker styrelsens vilja attfå Bil. 5 ökat inflytande över programfrågorna. är också beslutande organ förFN-sekretariatets tekniska biståndsprogram (for Development, DTCD), , , , samt en rad mindre specialfonder. UNDP:s sekretariat ligger i och har f. n.omkring 650 fasl anställda. Det leds av adminislratorn frånFörenta Staterna. ägde en omfattandedecentralisering av UNDP:s verksamhet rum. Tyngdpunkten i arbetet med attförbereda och genomföra landprogrammen föriades till 116 fältkontor medf.n.omkring 3 300 anställda. Fältkontoren leds av s. k. "residentrepresentatives" (platschefer), som även har till uppgift alt samordnaandra FN-organs verksamhet i landet. De är oftast också FN:s fasla representanti respektive land. UNDP:sverksamhet finansieras genom frivilliga bidrag. De uppgick till , 1975 lill 419 milj. dollar och 1980 fill 693 milj. dollar. var bidragsmålel totalt , vilketförutsatte atl bidragen ökade . Bidragen stagnerade ,men programperiodens mål uppnåddes i slort sell. För har UNDP:s resurserockså förutsatts öka och sammanlagt uppgå lill . Stagnerande bidrag och stigande dollarkurs har emellertid inneburit attbidragen sjunkit . uppgick de till . Det har därför varil nödvändigt att skära nerverksamheten till av den ursprungligen planerade. För atl om möjliglundvika smärtsamma nedskärningar även under nästa programperiod (1987-91) harUNDP:s styrelse för den perioden förutsatt en 8 %-ig årlig resursökning. UNDP:s verksamhet försvåras av att programmet ipraktiken gör femåriga biståndsutfäslelser gentemot mottagarländerna medangivarländerna, med få undantag, lämnar ettåriga biståndsutfäslelser. Sverigehar därför verkat för alt alla bidragsgivare, liksom , skalllämna fleråriga bidragsulfästelser, vilkel dock flera stora givarländermotsätter sig. En särskild arbetsgrupp behandlade dels UNDP:sakuta resurskris, dels mer långsikliga lösningar. Arbetsgruppens arbete leddeinle lill några väsenlliga förändringar. Endast etl litet fåtal stater,däribland , följde uppmaningen att lämna extra bidrag för all lätta denomedelbara resursbristen. En viss förbättring inträffade dock menkunde inte upprätthållas . De största enskilda bidragsgivarna är FörentaStaterna och . ge bidrog 1985 med ell grundbidrag på 375 milj.kr. vilket ulgjorde en treårsutfästelse och 30 milj. kr. Det svenska bidraget utgjorde av UNDP:s resurser jämfört med en årlig pro- 161 centuell andel på ca 11 %åren 1976-80. Utöver grundbidragen gav Sveri- Prop. 1985/86: 100 ge 1985 50milj. till UNDP:s särskilda program för de minst utvecklade Bil. EU lika stort bidrag för detta ändamål har utlovats för 1986.Vidare har lämnat eU bidrag på 20 milj.kr.under vart och eu av åren1984 och 1985 till (UNSO). De fyra nordiska länderna svarade1985 för av de ordinarie bidragen lill UNDP. Frånatl ha finansierat knappl två tredjedelar av FN-systemets tekniska bistånd ibörjan av 1970-lalet svarar UNDP numera endasl för ca en tredjedel.Förklaringen är att det s. k. multibi-bislåndet, dvs. biståndsinsatser somgenomförs av fackorganen men finansieras med bilaterala bislåndsmedel, ochfackorganens egna biståndsprogram ökat mycket snabbi under 1970-lalel. har med tilllagande oro sett dennaökade uppsplittring av FN:s biståndsverksamhet, som i viss mån innebär etlunderkännande av landprogrammeringsprincipen. Styrelsen har därför vid fleratillfällen betonat att den FN-resolution som ger UNDP den ledande ochsamordnande rollen i FN:s biståndsverksamhet skall respekteras.UNDP-sekretariatet har också föreslagit atl UNDP skall la över deladministrativa ansvaret för olika särfonder inom FN-systemet. Detla skulleminska de administrativa kostnaderna, som det skulle kunna ge givar-och mottagariänder en bällre överblick över FN-bislåndet. stödjer dessatankar som i viss mån börjat förverkligas i och med att FN:s kvinnofondanslutits fill UNDP 1985. FN:skapilalulvecklingsfond tillkom 1966 med uppgift att ge gåvobistånd eller lån påförmånliga villkor till småskaliga investeringsprojekt i . Devästliga industriländerna motsatte sig att fonden skulle inrättas medmotiveringen att den föreslagna verksamheten kunde skötas av andra organ. Underlång tid bidrog dessa länder inle heller till fondens finansiering. beslöt generalförsamlingen allkapilalutvecklingsfonden i fortsättningen endasl skulle finansiera projeki i deminst utvecklade , inriktade på folkflertalets basbehov (bostad,kläder, mal, undervisning, grundläggande hälsovård). Vid ijuni 1985 bestämdes att fonden skulle börja använda sina möjligheter atl ge lånpå förmånliga villkor, en möjlighet som inle utnyttjats. Fondensmål är atl nå de fattigaste människorna i de minst utvecklade länderna. Projekten skall utformas så all befolkningen akfivi deltar i de projekt som genomförs. Fonden kan ta hand om projeki som andra givare bedömer vara för små. Den har elt övre tak på 5 milj. dollar för sina projeki. Fonden finansierar f. n. 194 projeki i 35 länder. 1985/86: 100 Bil 5 Fonden är underställd och arbelar främsl genom Fondenfinansieras genom frivilliga bidrag. Bidragen beräknas lill ca 21milj. dollar jämfört med drygl 28 milj. dollar för . De viktigastebidragsgivarna är några mindre industriländer. bidrag uppgårtill 32 milj. kr. och är de största bidragsgivarna. Efterbeslul av generalförsamUngen inrättades 1967 en särskild fond för FN:s insalserpå befolkningsområdel. 1969 fick fonden beteckningen . Fondenhade lill en början nästan uteslutande en finansiell och rådgivande funktion.ECOSOC, FN:s ekonomiska och sociala råd, antog 1973 nya riktlinjer för fondensverksamhel enligt vilka fondens övergripande uppgift är alt leda och samordnaFN-systemets insalser på befolkningsområdel. Fondens centrala verksamhetsområde är familjeplanering.1984 användes av budgeten till familjeplaneringsprojekl. I övrigllämnas slöd lill folkräkningar, uppbyggande av folkbokföringssyslem, befolkningsstatistik,utbildning och informalion, forskning m. m. Merparten av projekten verkställsav FN och dess fackorgan. En växande andel genomförs emellertid avmottagarländerna själva saml av fonden. Denna andel uppgick lill 31 resp.18%. Mer än två tredjedelar av de totalaprogramresurserna avsätts för 53 prioriterade länder med fillsammans avu-ländernas befolkning. Av dessa hgger 30 i . Fondenär underställd , som godkänner det långsiktiga arbetsprogrammet,budgei och finansplan, landprogram m.m. Exekutiv-direktör sedan fondengrundades är . , från . Huvudkontoret ligger i NewYork. På fältet finns ett treUiotal UNFPA-representanter, knutna tillUNDP-kontoren, med ansvar för eU eller flera länder. UNFPA:sverksamhel finansieras genom frivilliga bidrag. upp gick regeringsbidragen till 132,4 milj. dollar. De största bidragsgivarna var 163 , ,, , , Ca- Prop. 1985/86: 100nåda och . Den beräknade inkomsten , . Bil.5 har reducerats genom atl beslutat innehålla 10 milj. dollar av sittbidrag på 46 milj. dollar . Anledningen är amerikanskt missnöje medvissa aspekter av befolkningspolitik och med UNFPA:s bistånd till Kinasom menar stöder Ivångsaborter och påtvingade steriliseringar. Denamerikanska bidragsnedskärningen innebär atl UNFPA får stora svårigheter altfinansiera pågående programverksamhet. bidrag har under senare årutgjort ca en fjärdedel av regeringsbidragen lill UNFPA - en fortsattnedskärning skulle få allvarliga följder för fondens verksamhet. Det svenskabidraget är 53 milj. kr. UNICEFupprättades av 1946. Fondens uppgift var då alt lämnakatastrofhjälp till barn och mödrar i del krigshärjade . Mandatetändrades senare till alt främst omfatta långsiktig utvecklingshjälp lill barni . arbetar i 117 länder. av biståndet går lill dehårdast drabbade och minst utvecklade länderna. Ävenom fortfarande spelar en viktig roll som förmedlare av katastrofbiståndligger tyngdpunkten i fondens verksamhet emellertid numera på långsiktigabiståndsprogram. Bistånd utgår i form av pengar, personal, tekniskt kunnandeoch varor. Målet är att lillgodose de grundläggande behoven hos barn ochmödrar, framför allt i länder där social service saknas. Både långsiktigtbistånd och katastrofbistånd behövs i mänga och särskill i detorkdrabbade länderna i . har förstärkt sinkapacitet både personellt och finansiellt i de mest behövande afrikanskaländerna. programverksamhet omfattar insatser inomhälso- och sjukvård, vallenförsörjning, ålgärder för alt förbällranäringsstandarden hos barn och mödrar, familjeplanering, grundläggandeutbildning m. m. Fonden samarbetar såväl på central som lokal nivåmed andra FN-organ, däribland UNDP, UNFPA, , , WFP och UNHCR saml medfrivilligorganisalioner. Särskilt nära samarbetar med WHO för atl byggaul primärhälsovården i . Insatserna omfattar olika förebyggandeålgärder, vaccinationer, kontroll av diarrésjukdomar, distribution avbasläkemedel m.m. Inom ramen för FN:s samordnade katastrofinsatser i Afrikaansvarar lillsammans med WHO för hälsovårds- ochvaltenförsörjningsseklorerna. En viktig uppgift för har under de senasleåren varil att söka finna nya metoder för alt lillgängliga resurser skall komma nödlidande barn runt om i väriden lill godo. Etl uppmärksammat initiativ har därvid varit atl lyfta fram enkla och billiga meloder för all radikalt minska spädbarns- 164 harlyckats föra ut sitt budskap om en revolufion för Prop. 1985/86: 100 barnensöverlevnad och utveckling (Child Survival and Development Re- Bil. 5 volulion)i vida kretsar. Därigenom har skapat ell medvetande om möjligheten attmed relativt enkla åtgärder på hälsovärdsområdel halvera barnadödlighelen ochdärmed också på sikl medverka lill en begränsning av födelsetalen.