prop · G90354 · 1985-12-31 00:00:00 — Ocksåolika utövande konstnärer såsom artister, musiker och skådespelare har enligtlagen en ensamrätt att bestämma över utsändning i radio eller TV (45 § URL).Denna rätt omfattar både direktutsändning och återutsändning, även när densenare sker som originalsändningen. Vad nu sagts gäller för s. k. live-framföranden. Om originalsändningen sker på grundval av en inspelning avframförandel föreligger däremot ingen ensamrätt ulan bara en rätt tillersättning och denna gäller dessutom bara i fråga om ljudupptagningar (47 §URL). Ersätlningsrätten gäller inte vid återutsändning vare sig för denutövande konstnären eller för framstäl-laren av ljudupptagningen. har ensamrätt att bestämma över återutsändning av sinautsändningar (48 § URL). Fotografer,slutligen, har ensamrätt att visa sina bilder offentligt, exempelvis i TV-sändning(1 § fotografilagen, FotoL). Den rätlen gäller även återutsändning. Tillförmän för radio- och TV-företag gäker vissa särskilda regler som innebär inskränkningar i vissa upphovsmäns samt i fotografers rättigheter. 1985/86: 54 Sålunda finns i 22 § URL regler om en s.k. avtalslicens för svenska radio-eker TV-företag som regeringen bestämmer.Dessa regler innebär i huvudsak att om etl företag genom avtal med enorganisation, som företräder ett flertal svenska upphovsmän på området, harfält rätt atl utsända verk, får det också utsända utgivet verk av upphovsmansom inte företräds av organisationen. Bestämmelsen gäller endast litterära ochmusikaliska verk, dock inte sceniska verk och inte heller om upphovsmannen harförbjudit utsändningen eller del finns särskilda skäl alt anta alt han motsättersig sändningen. En annan särskild regel av nämnt slag finns i 9 § FoloL.Denna innehåller en s. k. tvångslicens för svenskt TV-företag som regeringenbestämmer. Den ger företagel rätt atl visa fotografier i sändning utanfotografens samtycke men mol ersättning. De här redovisade reglerna har tillkommit i nordisktsamarbete. De har därför samma innebörd enligt finländsk rätt. Som framgått är det i flera fall av betydelse om densändning del är fräga om är en originalsändning eller ursprunglig sändningeller om den är en vidaresändning. Om sålunda ljud- eller bilduppiagningar - imotsats fill live-framföranden ingår i den ursprungliga sändningen behövsinget tillstånd för vidaresändning av den vare sig frän de utövandekonstnärerna eller från framstäkarna av upptagningarna. Någon rätt tillersättning före-kgger heller inte. När det gäller bildupptagningar föreskriverlagen över huvud taget inte några rättigheter i detta hänseende och när delgäller ljudupptagningar gäller som förut nämnts ersättningsrätten inte vid återutsändning. Del är mot den här bakgrunden viktigt atl kunna bestämmavilken karaktär de finländska sändningarna i kommer att ha. Sändningen i fråga avses föras via radiolänk tillrundradiosändare i , varifrån den skall vidaresändas utan någon fidsförskjuiningoch utan någon förändring. Överföringssättet brukar kallas långdistansöver-föring.En sådan anses i sig vara irrelevant frän upphovsrättslig synpunkt, eftersomsändningen är en ren transport och inte är avsedd att las emot direkt avallmänheten. Rundradiosändning - och därmed en upphovsrätts-ligt relevantsändning blir del fråga om först vid sändning från sändare i överföringsledeissluldel. Avgörande för om sändningen frän överföringsledets slutdelskall betecknas som en ursprunglig sändning eller en återutsändning är omsignalerna i avsändarledet, dvs. innan man börjar längdislansöverföra dem, äratt anse som en rundradiosändning eller inte. Bedömningen av sändningens karaktär i kan därförutfalla olika i olika situationer. Om Yleisradios rundradiosändning tas emot direkt i ettradiolänksystem och förs vidare lill en sändare i som sprider den tillallmänheten, är det utan tvekan fråga om en vidaresändning i . Detsammabör gälla även om radiolänksändningen sker pä annat sätt men med attsamma program sänds i rundradio i , Det kan emellertid möjligen ifrågasättas om intesändningen i 12 bör ses som en ursprunglig sändningi de fall viss redigering sker i avden sändning som längdislansöverförs. Det är förutsatt att viss redige- Prop.1985/86: 54 ring skall kunna ske. Enligten allmän uppfattning anses inte det förhållandet atl reklam avlägsnas i en återutsändningbeta sändningen dess karaktär av oförändrad vidaresändning, I enlighet med detsynsättet bör en omredigering föranledd av reklamavlägsnandet inte göra atlinte sändningen i ändå kan betraktas som en vidaresändning av en längdislansöverfördrundradiosändning. Tveksammarekan bedömningen av den svenska sändningen bli om radiolänksändningen frånFinland innehåller material omväxlande från Yleisradios två programkanaler, omdet sänds tidsförskjulel i förhällande till de ursprungligarundradiosändningarna. I de allra flesta fall torde konsekvensen bli attsändningen i skall betecknas som en ursprunglig sändning. Somframhållits inledningsvis får karaktären av den svenska sändningen betydelseför vilka ratfighetshavare och rättigheter som berörs. I detta sammanhang kananmärkas att sändningens karaktär saknar betydelse för frågan om pä vilka sätt rällighelsfrägornakan lösas. Det kan ske genom bestämmelser om de s, k, avtals- och ivångslicenserna.De internafionella upphovsrättsliga konventionerna tikåter båda slagen avbestämmelser såväl för ursprunglig etersändning som för vidaresändning ietern. Detsistnämnda leder över till frågan hur den som bedriver återutsänd-ningsverksamhelenskall kunna förvärva de rätfigheter som behövs härför. Dethar redan nämnts atl utgångspunkten är den atl rättigheterna lill sändningenskall av genom avtal med innehavarna av rättigheterna. Enmöjlighet är dä alt den som företar den ursprungliga sändningen -Oy Yleisradio - ser till atl rältighetsfrågorna ordnas även för den ifrågavarande vidaresändningen.Del finländska rundradiobolaget skulle sålunda friköpa sändningarna för bruk iSverige, där de dä kan vidaresändas "fritt". Sistnämndalösning står i överensstämmelse med den princip som man har förordat att följanär det gäller det nordiska satekitsamarbetet. I det sammanhanget har man lagtvikt vid att upphovsrättsfrågorna, liksom ansvarighetsfrågorna, skall lösas iursprungs-eller sändariandet. Utgångspunkten är all sändningsverksamheten skerinom ett institutionaliserat, avtalsregleral samarbete mellan de dekagandeländerna. Samma inställning och utgångspunkt gäller för . Enannan möjlighet är atl den som företar utsändningen i sluter nödvändigaavtal med rättighelshavarna. Eftersomavtalen kommer atl gälla en mängd rättighelshavare kan del medföra storasvårigheter alt få till stånd individuella avtal med alla. I praktiken tordedärför sändningsverksamheten behöva grundas på kokek-tiva avtal med rättighetshavarnasorganisationer. Sådana avtal blir emellertid inte automatiskt giltiga gentemoträttighelshavare som står utanför de avlalsslutande organisationerna. Även omden sändande söker uppnå individuella avtal med dessa kan det inträffa aftsändningen sker utan aU den upphovsrältsliga klareringen är helt täckande. Föratt undvika sådana situationer och underlätta handhavandet av 13 Prop.1985/86: 54 upphovsrättsfrågorna kan olika lagstiftningsåtgärder tillgripas sominnebär alt man gör inskränkningar i ensamrättigheterna till vidaresändning av vissarättighetshavares verk och prestationer. Inskränkningen kan få formen av enavtalslicensbestämmelse, vilken innebär att man i lagen föreskriver allvillkoren i ett kollektivt avtal om vidaresändning av verk skall gälla ocksåför rättighelshavare, t. ex. utländska, som inte ingår i avtalsslutandeorganisation och som alltså inte direkt kan bli bundna av avtalet.Inskränkningen kan också gå längre och fä formen av en ivångslicensbe-stämmelse,vilken innebär att vidaresändning får ske utan tikstånd men mot ersättning. Medhänsyn till innehållet i vissa internationella förpliktelser som de nordiskaländerna har torde varken avtals- eller ivångslicensbestämmelser i ett landkunna göras tillämpliga på utnyltjanden i ett annat land. Med den tolkningenkan nämnda bestämmelser inte införas i till förmän för Yleisradiogällande vidaresändning i av dess program. Sammanfattningsvistorde alltså följande möjligheter att lösa de upphovsrältsliga frågorna för definländska sändningarna föreligga. Avtal sluts av Oy Yleisradio med berörda rättighelshavare angående vidaresändningen i . Avtal sluts av den som företar vidaresändningeni med berörda rättighelshavare. En avtalslicensbestämmelse fördetta slags sändningar införs i den svenska upphovsrältslagstiftningen. Dåtorde fordras att avtalet slutits med svenska upphovsrältsorganisafioner somhandlar på egna eller på finländska rättighetshavares vägnar. En tvångslicensbestämmelseinförs i den svenska upphovsrättslagstiftningen som ger den svenske vidaresändarenrätt att ulan lillslånd men mot ersättning sända vidare verk och prestationersom ingår i den finländska radiosändningen. INorge och har genomförts lagstiftning pä upphovs-rättsområdet isyfte att reglera väsentliga delar av vidaresändningssitua-fionen. I harman därvid valt metoden med avtalslicens - förstärkt med möjligheter för ennämnd att i brist på avtal tillåta och fastställa villkoren för vidaresändningar- medan man i lagstiftat om en ren tvångslicens. I övervägs f. n.lagstiftning i ämnet. Såvälnorsk som dansk lagstiftning har samband med generella ändringar avradiolagstiftningen i fråga om vidaresändning av radio- och TV-program. Enligtvad jag erfarit från kan sändningarna arrangeras på följande sätt. För överföring avprogrammen från utnyttjas den ena av de tvä TV-överföringsförbindelsernafrån lill (Kaknäs). För attöverföringskapaciteten inte onödigtvis skall belastas sänds teslbil- den från Kaknäs. Överföringav signalerna lill , där rundradiosän- 14 dåren placeras, sker med hjälp av radiolänk. Frekvensplanöversynför UHF-nätet pågår, och för Nackasändaren be- Prop. 1985/86: 54 döms detmedföra att förutom och också en kanal (kanal 39) kan disponeras förde finländska sändningarna. Föratt sändningarna skall kunna inledas har en beställd reservsändareför omdisponerats. Täckningsområdetför den nya sändaren motsvarar det för frän , dvs.Stockholms län utom området norr om , samt vissa delar avSödermanlands och län. Inom delta område finns omkring 700000 hushåll.God mottagning kan även erhållas på platser utanför detta område, särskilt ommer avancerade antenner används. Pä grund av terrängförhållandena kanemellertid vissa områden inom täckningsområdet behöva förses med slavsändareför atl få fullgod mottagning. För de finländska programmen planeras redan frånstarten två slavsändare i . Hushållsom har en egen TV 2-antenn inriktad pä behöver inte göra någonkomplettering av sin mottagarutruslning för alt kunna se de finländskaprogrammen. Centralantennanläggningar behöver emellertid kompletteras medytterligare en förstärkare för atl mottagning av programmen skall kunna ske.Omkring 450000 hushåll inom området bedöms vara anslutna lill centralanlennanläggning.För att dessa hushåll skall kunna se programmen måste alltså ett omfattande komplelleringsarbeleha skell. Kostnaden för att komplettera de 7 300 anläggningarna kan uppskattas tillnära 90 milj. kr. Omenighet näs om återstående olösta frågor kommer rundradiosändningar över Tele-X-satellitenall inledas i samarbete mellan , , och Sverige.Signalerna kommer att kunna tas emot överallt inom satellitens täckningsområde,i princip oberoende av lerrängförhällan-den och tillgång till kabelnät. De nu aktuellasändningarna av finländska televisionsprogram får ses som en temporär insats iavvaktan pä alt Te-le-X-sändningarna kan starta. Delagförslag som jag nu lägger fram bygger pä att det är frågan om en tidsbegränsadverksamhet som efler skall avlösas av sändningar som i väsentligaavseenden sker med andra förutsättningar. Med hänsyn till verksamhetensprovisoriska karaktär bör man sä långt möjligt undvika att nu göra någrasärskilda ändringar av upphovsrätts- eller ansvarslagstiftningen, eftersomreglerna kan behöva utformas pä annat sätt för att passa försatellitsändningarna. Omdet inte skulle visa sig möjligt att få lill stånd sådana överenskom melser att sändningarna i Tele-X kan starta vid den avsedda tidpunkten kan det finnas anledning att ompröva ställningstagandet till spridning av finländska program i . Frågan om spridning av grannlandsprogram i torde dä komma atl omfatta program från flera länder och i flera 15 1985/86: 54 områden än och bliaktuell under betydligt . De praktiska och principiella problemen blirdä betydligt mera omfattande. Vidaresändning av utländska TV-program i Sverigeförekommer redan i viss utsträckning. Det gäller då sändning i kabelnät av TV-programsom antingen mottagits i form av trådlösa rundradiosändningar eller överförtsvia kommunikationssatellitsystem. Man kan räkna med att sådana vidaresändningarkommer atl öka i omfattning. I det planerade Tele-X-projekiet avses de nordiskaradio- och TV-programmen framför allt komma att spridas för direktmottagningfrän satelliten, men man fär förutsätta att många hushåll kommer att ta del avsändningarna via kabelnät. En genomförd sändningsverksamhet enligt nu föreliggandeönskemål och planer förutsätter rätt omfattande ändringar av det gällanderegelsystemet. I fräga om Tele-X-sändningarna har ett betydandeutredningsarbete gjorts, men en del återstår. Sändningarna skall inte hellerpåbörjas . har vidare en särskild utredare (1985: 05)tillkallats för att förbereda mera generella ändringar av radiolagstiftningen isyfte bl. a. alt åstadkomma en ändamålsenlig reglering för olika fall av vidaresändningari landet. Lagstiftning på grundval av utredarens arbete kan inte påräknasförrän . Mot den här bakgrunden bör den lagstiftning som behövs föralt kunna genomföra de finländska sändningarna endast avse dessa sändningar.Lagstiftningen bör vara provisorisk i den meningen atl den inte föregriper enmera generell reglering av liknande sändningsverksamhet. Härtill kommerönskemålet om en snabb lösning för de aktuella sändningarna, vilket inte medgernågon utförlig analys av konsekvenserna av en mera allmängiltig lagändring. Som framgått får radioprogram i rundradiosändning frittsändas vidare i kabelnät enligt 5 § tredje stycket radiolagen. Vid en allmänöversyn av de radiorättsliga reglerna kan ett alternativ vara alt utökamöjligheterna att fritt, dvs. utan särskilt tillstånd, vidaresända också andratyper av sändningar. Med hänsyn lill de föreslagna sändningarnas speciellakaraktär det gäller t. ex. deras täckningsområde och innehåll - framståremellertid detta alternativ som mindre lämpligt. Regler för tklslåndsfriasändningar -om de genomförs - bör gälla mera allmänt. Av redan anförda skäl dock inte bli fråga om atl överväga sådana regler i detta sammanhang.Villkor för sändningar, som sålunda skulle falla utanför koncessionsområdet,och eventuella sanktioner skulle också behöva utformas på ett sätt som inte sålätt kan passas in i det regelmönsler som vi har alt utgå ifrån. Radiolagens lydelse och utformningen av avtalen mellanstaten och de olika programföretagen inom gör atl detinte heller är möjligt atl inom ramen för ett oförändrat regelsystem uppdra åt någolav dessa förelag att svara för vidaresändningarna. Lagstiftningenbör därför bygga pä att ett särskild tillstånd skall fordras för denföreslagna sändningsverksamheten. Även om denna verksamhet är 16 till täckningsområde och innehållsä pass preciserad att det inte kan bli frägaom mer än en tillståndshavare, bör det inte i lagen sägas ut vilket Prop.1985/86:54 rättssubjekt som skall ansvara för sändningarna. En fördel med att ilagen lämna öppet valet av tillståndshavare är bl. a. att detta kan görasberoende av vilka insatser som kan behövas från tillsländshavarens sida förlösning av de upphovsrättsliga frågorna. Medhänsyn till sändningarnas provisoriska karaktär bör regeringen vara tillståndsgivandemyndighet. Ocksåi några andra hänseenden bör lagstiftningen ges en utformning som medger vissamöjligheter att anpassa sändningsverksamheten lill ändrade förutsättningareller bedömningar. Del gäller sättet att överföra sändningarna från Finlandtill svenska sändare (radio- eller trådsändning). Del gäller vidare antaletprogramkanaler från de svenska sändarna och sändarnas placering, frekvens ocheffekt. Föreskrifter härom bör fä ges som villkor för sändningstillståndet. Omsändning sker i strid mot villkoren kan ansvar inträda enligtstraffbestämmelserna i 10 § radiolagen. Vidarebör som villkor för sändningsrätlen fä föreskrivas förbud mot kommersiellreklam. Reklamförbudetär det enda villkor som tar sikte pä programmens innehåll. Tillständshavarenförutsätts komma överens med Yleisradio om att programmen skall varareklamfria. Med hänsyn härtill kan regeringen ges rätlen att återkallatillståndet om tillslåndshavaren bryter mol villkoret om reklamfrihet. Verksamhetenbör fä pågå som omfattar tiden intill utgången av år1987. Lagteknisktbör de väsentliga bestämmelserna om de finländska sändningarna ges i ensärskild lag, förslagsvis benämnd Lag om rundradiosändning av finländskatelevisionsprogram. Den bör knytas till radiolagen på samma sätt som exempelvisnärradiolagen. Radiolagen består därmed som ramlag för all sändning via eteroch tråd, I denna finns sålunda åtskilliga föreskrifter som gäller även för denannars särskilt reglerade vidaresändningen, såsom begreppsbestämningar (1 §),straffbestämmelser för olovlig sändning (10 §) och det allmänna censurförbudet (8§), 3.3 Ansvarighetsfrågor m. m. Tryckfrihetsförordningens(TF: s) regler om ensamansvar, ansvarsfrihet för meddelare och om rätt tillanonymitet utgör ett värdefullt skydd för nyhetsförmedlingen ochåsiktsbildningen i vårt land. Det är därför naturligt att regler av motsvarandeslag har införts för programverksamheten i etermedierna. En reglering som bygger påTF: s principer förutsätter en ordning enligt vilken den som blir ansvarig har faktisk möjlighet att i förväg kontrollera vad som förekommer i programmen antingen själv eller med hjälp av andra. Normalt kan man inte räkna med att någon sådan kontroll skall kunna utövas i fräga om sådana program från som sänds vidare i oförändrad form som de tas emot. Konsekvensen av detta är att det inte bör komma i fråga att införa särskilda ansvarighetsregler för dessa program, 17 1985/86: 54 Dettabetyder att allmänna straff- och skadeståndsrätlsliga regler i prin- cipblir tillämpliga pä dessa sändningar, Idetta sammanhang bör konstateras att hittillsvarande erfarenheter har visat attdet är ytterst sällan som det i de nordiska ländernas program har förekommitinslag som har lett till åtal i sändarlandet. las TV-sändningarfrån grannländerna emot i rätt stor utsträckning i de nordiska länderna.Sålunda las t, ex. danska och norska TV-program emot i , Utländskaljudradioprogram har tagits emot i mer än . Såvitt känt hardet inte förekommit alt talan har väckts i etl nordiskt land pä grund avinnehållet i ett radio- eller TV-program frän något annat land, IFinland tas svenska TV-program emot på genom en svensk sändare riktad motÅland där programmen sprids vidare. Av intresse är att konstalera att dettainte lett till någol rättsligt efterspel mol bakgrund av atl vissa gärningar ärstraffbelagda i men inte i . Skälenför alt inte nu införa en särskild ansvarighetslagstiftning förstärks av denomständigheten att det aktuella projektet är en försöksverksamhet. Delförhållandet att en redigering görs i före sändning till börinte påverka bedömningen. Avslutningsvisskall jag peka på all videovåldslagen inte är fillämplig på sändningar avtelevisionsprogram som sker med stöd av 5 § första eller tredje stycketradiolagen. Skälen torde vara alt man velat undvika två kolliderande system.Lagen kan dock möjligen komma att bli tillämplig på sändningarna av finländskaprogram. Detta bör emellertid inte föranleda någon ändring i videovåldslagen. Iansvarighetsfrågorna har jag samrått med chefen för justiliedeparte-menlet, Vidaresändningeni av Yleisradios TV-program förutsätter överenskommelser med dem somhar rättigheter till programmen. Frågan om hur en rättighetsklarering kan kommatill stånd har för vissa vidaresänd-ningsfall utretts av den förut nämndanordiska arbetsgruppen och presenterats i rapporten i kabel.Gruppens utredningsresultat ligger fill grund för antagen lagstiftningi och . Utredningsresultatetoch lagstiftningen åsyftar atl lösa problem vid vi daresändning, av utländska radio- och trädsändningar, oavsett ursprung, vilka kan spridas i de nordiska länderna via ett stort antal vidaresändare och i en omfattning som inte på förhand kan bestämmas. De frågor av principiell och praktisk natur som dä måste analyseras är både komplicera de och kontroversiella och kräver långsiktiga överväganden. Del har i dessa sammanhang ansetts som principiellt riktigast att rältighetsfrågorna vid vidarespridning av program i ett annat land än ursprungslandet bör lösas genom rättighetsklarering i mottagarlandet. Från svensk sida har man ännu inte tagit upp hela frågan om hur upphovsrätlsfrägorna bör lösas i samband med återutsändning via etern eller via träd, 18 Den nu aktuella sändningen av de finländskaprogrammen skall utformas påett speciellt sätt och den har särskilda bevekelsegrunder. Sändningen Prop,1985/86:54 skall sålunda särskilt arrangeras av del finländskarundradioföretaget och inte avse hela dess programutbud. Den skall anpassasprimärt för finsktalande i och täcka etl bestämt område. Det ärväsentligt alt sändningsverksamheten kan komma igång snabbt, helst redan ifebruari 1986. Avsikten är vidare att den skak pågå och atlde erfarenheter som vinns under den lid sändningarna pågår skall kunna utnyttjasvid utformningen av en mera omfattande nordisk programspridning. Medhänsyn till sändningsverksamhetens karaktär och för atl den skak kunna påbörjasinom avsedd lid måste upphovsrättsfrågorna ordnas genom avtal med berörda ratfighetshavare. Bl.a. med hänsyn tkl del gemensamma intresset att bevara det upphovsrältsligaförhandlingsmaskineriet utgår jag från att parterna kommer att kunna uppnåsådana avtal. I vissa avseenden kan dock rättsområdet i denna del behövakompletteras med lagbestämmelser. Inom justiliedepar-temenlel förbereds enpromemoria med förslag lill lösning av vissa upphovsrältsliga frågor i sambandmed trådlös och trådbunden återutsändning av radio- och TV-program i Sverige.Efter sedvanlig remissbehandling kommer förslag i frågan att läggas fram förriksdagen. upphovsrältsliga frågorna har jag samrått med chefen för . Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lag om ändring i radiolagen (1966:755), 2. lag om rundradiosändningav finländska televisionsprogram. Förslagen bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga'. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslagen. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 'Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande med dem som är fogade till 1985/86:54 Utdrag , f.d. justitierådet Sterzel, regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. lag om ändring i radiolagen(1966: 755), 2. lag om rundradiosändning avfinländska televisionsprogram. Förslagen har inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn Essen.Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet-Lagrådet lämnar förslagenutan erinran. op- 1985/86:54 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden I. , , ,, , , , , , ,, , R. , , , , Proposition om rundradiosändningar av finländskatelevisionsprogram 1 Anmälan av lagrådets yttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande över förslag till' 1. lag om ändring i radiolagen(1966:755), 2. lag om rundradiosändningar avfinländska televisionsprogram. Föredraganden upplyser att lagrådet har lämnatlagförslagen ulan erinran och anför. Sedanläng tid tillbaka pågår försök att få till stånd nordiskt radio- och TV-samarbetevia direklsändande satellit.