prop · G90380 · 1985-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1985/86:80 Regeringenföreslår atl anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprolokolletden . Ipropositionen lägger regeringen fram ett förslag till ny förvaltningslag. Lagenreglerar hur förvaltningsmyndigheterna skall handlägga sina ärenden och äravsedd atl ersätta lag i samma ämne. Dennya lagen är ett led i strävandena alt fördjupa och stärka rättssäkerheten ochförbättra servicen i förvaltningen. Viktiga inslag är nya regler om snabb ochenkel handläggning, om myndigheternas serviceskyldighet gentemot allmänheten,om omröstningsmetod och reservationsrätt och om enklare och effektivare formerför omprövning av felaktiga beslut. Lagenföreslås träda i kraft . 1 Förslag till Prop. 1 § Denna lag gäller förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärendenoch domstolarnas handläggning av förvaltningsärenden. Beslämmelserna i 46 §§gäller också annan förvaltningsverksamhet hos dessa myndigheter. 2 § 1 3133 §§ föreskrivs begränsningar i lagens tillämpning i vissa myndighetersverksamhet. 3 § Om en annan lag eller en förordning innehåller någon bestämmelse somavviker från denna lag, gäller den bestämmelsen. 4 §Varje myndighet skall lämna upplysningar, vägledning, råd och an nan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhets område. Hjälpen skall lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Frågorfrån enskilda skall besvaras . Om någon enskild av misstagvänder sig till fel myndighei, bör myndigheten hjälpa honom lill rätta. 5 §Myndigheterna skall ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Om särskilda tider för delta är bestämda, skall allmänheten underrättas om dem på lämpligt sätt. 6 §Varje myndighei skall lämna andra myndigheter hjälp inom ramen för den egna verksamheten. Allmännakrav på handläggningen av ärenden 7 §Vaije ärende där någon enskild är part skall handläggas sä enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan alt säkerheten eftersatts. Vid handlägg ningen skall myndigheten beakta möjligheten all själv inhämta upplysning ar och yttranden frän andra myndigheter, om sädana behövs. Myndigheten skall sträva efter att uttrycka sig lättbegripligt. Även på andra sätt skall myndigheten underiätla för den enskilde alt ha med den all göra. 8 §När en myndighet har att göra med någon som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad, bör myndigheten vid behov anlita tolk. Ombudoch biträde Prop. 9 §Den som för lalan i ett ärende får anlita ombud eller biträde. Den som har ombud skall dock medverka personligen, om myndigheten begär del. Visarett ombud eller biträde oskicklighet eller oförstånd eller är han olämplig pånågot annat sätt, får myndigheten avvisa honom som ombud eller biträde iärendet. beslut att avvisa ett ombud eller biträde får överklagas särskiltoch då i samma ordning som det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet. 10 §En handling anses komma in till en myndighei den dag dä handling en, eller en avi om en betald postförsändelse som innehåller handlingen, anländer lill myndigheten eller kommer en behörig tjänsteman till hända. Underrättas en myndighet särskilt om atl ett telegram lill myndigheten finns hos , anses telegrammet komma in redan när undertätlel sen når en behörig tjänsteman. Kandet antas atl handlingen eller en avi om denna en viss dag har lämnats imyndighetens lokal eller avskilts för myndigheten på en postanstalt, anses denha kommit in den dagen, om den kommer en behörig tjänsteman till hända närmastföljande arbetsdag. Etltelegram eller annat meddelande som inte är underskrivet skall bekräftas avavsändaren genom en egenhändigt undertecknad handling, om myndigheten begärdel. 11 § Den som skall handlägga ett ärende är jävig 1. om saken angår honom själv eller hans make,förälder, barn eller syskon eller någon annan närstående eller om ärendetsutgång kan väntas medföra synnerlig nytta eller skada för honom själv ellernågon närstående, 2. om han eller någon närstående är ställföreträdareför den som saken angår eller för någon som kan vänta synnerlig nytta ellerskada av ärendets ' utgång, 3. om ärendet har väckts hos myndigheten genomöverklagande eller underställning av en annan myndighets beslul eller på gmndav tillsyn över en annan myndighet och han tidigare hos den andra myndighetenhar deltagit i den slutliga handläggningen av ett ärende som rör saken, 4. om han har fört talan som ombud eller motersättning biträtt någon i saken, eller 5. om det i övrigt finns någon särskild omständighetsom är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet. Frånjäv bortses när frågan om opartiskhet uppenbarligen saknar betydelse. 12 § Den som är jävig får inte handlägga ärendet. Han får dock vidla åtgärder som inte någon annan kan vidta ulan olägligt uppskov. Densom känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom, skallsjälvmant ge det till känna. Hardet uppkommit en fråga om jäv mot någon och har någon annan inte trätt i hans ställe, skall myndigheten besluta i jävsfrågan. Den som jävet gäller får delta i prövningen av jävsfrågan endasl om myndigheten , inteär beslulför utan honom och någon annan inte kan tillkallas utan Prop.1985/86:80 olägligt uppskov. Ettbeslut i en jävsfråga får överklagas endasl i samband med överklagande av detbeslut varigenom myndigheten avgör ärendet. 13 §Innan en myndighei inhämtar yttrande genom remiss skall den noga pröva behovet av åtgärden. Behöver yttrande inhämtas från flera, skall det göras , om inte särskilda skäl föranleder någol annat. Omdet inte är obehövligt, skall det anges i remissen i vilka avseenden och inomvilken tid yttrande önskas. 14 §Vill en sökande, klagande eller annan part lämna uppgifter muntiigt i etl ärende som avser myndighetsutövning mol någon enskild, skall han få tillfälle till det, om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. Iandra fall bestämmer myndigheten om handläggningen skall vara muntlig.Myndigheten skall särskilt beakta att muntlig handläggning kan underlätta förenskilda att ha med den att göra. 15 §Uppgifter som en myndighet får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för ulgången i ärendet skall antecknas av myndigheten, om ärendet avser myndighetsutövning mol någon enskild. Partersrätt all få del av uppgifter 16 § En sökande, klagande eller annan part har rätt att ta del av det somhar tillförts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mol någon enskild.Rätten att ta del av uppgifter gäller med de begränsningar som följer av 14kap. 5 § sekretesslagen (1980:100). 17 § Ett ärende får inte avgöras utan att den som är sökande, klagande ellerannan part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någonannan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den, omärendet avser myndighetsutövning mol någon enskild. Myndigheten får dockavgöra ärendet ulan atl så har skett 1. omavgörandet inte går parten emot, om uppgiften saknar betydelse eller om åtgärderna av någon annan anledning är uppenbart obehövliga, 2. om ärendet rör tjänstetillsättning, antagning förfrivillig utbildning, betygssättning, tilldelning av forskningsbidrag ellernågot jämförbart och det inte är fråga om prövning i högre instans efteröverklagande, 3. om det kan befaras att det annars skulle bliavsevärt svårare att genomföra beslutet i ärendet, eller 4. om avgörandet inte kan uppskjutas. Myndighetenbestämmer om underrättelsen skall ske muntiigt, genom vanligt brev, genomdelgivning eller på någol annat sätt. Underrättelseskyldighetengäller med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekretesslagen(1980:100). 18 §Skall beslut fattas av flera gemensamt och kan de inte enas, lägger ordföranden fram de olika förslag lill beslut som har väckts. Vaije förslag läggs fram så att del kan besvaras med antingen ja eller nej. Sedan de som deltar i avgörandet har fått ta ställning lill förslagen, anger ordfö randen vad som enligt hans uppfattning har beslutats. Delta blir beslutet, om inte omröstning begärs. Omomröstning begärs, skall den ske öppet. Är förslagen fler än två, skall detförst avgöras vilket förslag som skall ställas mot vad som enligt ordförandensuppfattning hade beslutats. Utgången bestäms genom enkel majoritet. Vid likaröstetal har ordföranden utslagsröst. Iärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskild är vaije ledamot somdeltar i den slutliga handläggningen skyldig all delta även i avgörandet. Ingenär dock skyldig atl rösta för mer än ett förslag. Ordförandenär alllid skyldig atl rösta när det behövs för att ärendet skall kunna avgöras. 19 §När beslul fattas av flera gemensamt kan den som deltar i avgöran det reservera sig mot detta genom att låta anteckna avvikande mening. Den som inte gör det skall anses ha biträtt beslutet. Föredragandenoch andra tjänstemän som är med om den slulliga handläggningen ulan att deltai avgörandet har rätt att få avvikande mening antecknad. Avvikandemening skall anmälas innan beslutet expedieras eller ges till känna på någotannat sätt. Om beslutet inte skall ges till känna, skall anmälan göras senastnär det får sin slutliga form genom prolokollsjuste-ring eller på liknandesätt. 20 §Ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis 1. om beslutet inte går någon part emot eller om delav någon annan anledning är uppenbart obehövligt all upplysa om skälen, 2. om beslutet rör tjänstetillsättning, antagning för frivilligutbildning, betygssättning, tilldelning av forskningsbidrag eller någotjämförbart, 3. om det är nödvändigt med hänsyn till riketssäkerhet, skyddet för enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden eller någoljämförbart förhållande, 4. om ärendet är så brådskande att del inte finns tidatt utforma skälen, eller 5. om ärendet gäller meddelande av föreskrifter somavses i 8 kap. regeringsformen och det inte är fråga om prövning i högreinstans efter överklagande. Harskälen utelämnats, bör myndigheten på begäran av den som är part om möjligtupplysa honom om dem i efterhand. 21 §En sökande, klagande eller annan part skall undertältas om innehål let i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövning motnågon enskild. Parten behöver dock inte under- Prop. 1985/86:80 rättas, omdel är uppenbart obehövligt. Ombeslutet går parten emot och kan överklagas, skall han underrättas om hur hankan överklaga det. Han skall då också undertältas om sådana avvikande meningarsom avses i 19 § eller som har antecknats enligt särskilda bestämmelser. Myndighetenbestämmer om underrättelsen skall ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivningeller på något annat sätt. Undertätlelsen skall dock alllid ske skriftligt, omparten begär del. Dennaparagraf tillämpas också när någon annan som får överklaga beslutet begär altfå la del av del. 22 §Ett beslut får överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. 23 §Ett beslut överklagas skriftligt. I skrivelsen skall klaganden ange vilket beslut som överklagas och den ändring i beslutet som han begär. Skrivelsenges in till den myndighei som har meddelat beslutet. Den skall ha kommit in ditinom från den dag då klaganden fick del av beslutet. Tidenför överklagande av sådana beslut som gäller föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformenoch som inte delges räknas från den dag då beslutet gavs lill känna. Harbeslutet getts till känna , räknas tiden fördet sista föreskrivna lillkännagivandet. 24 §Den myndighei som har meddelat det överklagade beslutet prövar om skrivelsen med överklagandet har kommit in i rätt tid. Har skrivelsen kommit in , skall myndigheten avvisa den, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Skrivelsenskall inte avvisas, om förseningen beror på alt myndigheten har lämnatklaganden en felaktig underrättelse om hur man överklagar. Skrivelsenskall inte heller avvisas, om den inom överklagandetiden har kommit in till denmyndighet som skall pröva överklagandet. I ett sådant fall skall dennamyndighet vidarebefordra skrivelsen till den myndighet som har meddelatbeslutet och lämna uppgift om vilken dag skrivelsen kom in till denhögre instansen. 25 §Om skrivelsen inte avvisas enligt 24 §, skall den myndighei som har meddelat beslutet överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighei som skall pröva överklagandet. Rättelseav skrivfel och liknande 26 §Ett beslul som lill följd av skrivfel, räknefel eller något annat sådant förbiseende innehåller en uppenbar oriktighet får rättas av den myndighet som har meddelat beslutet. Innan rättelse sker skaU myndigheten ge den som är part tillfälle att yttra sig, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild och åtgärden inte är obehövlig. Omprövningav beslut Prop. 1985/86: 80 27 §Finner en myndighet atl ett beslul, som den har meddelat som första instans, är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, skall myndigheten ändra beslutet, om del kan ske snabbi och enkelt och utan atl del blir till nackdel för någon enskild part. Skyldigheten gäller även om beslutet överklagas, såvida inte klaganden begär att beslutet tills vidare inte skall gälla (inhibition). Skyldighetengäller inte, om myndigheten har överlämnat handlingarna i ärendet till en högreinstans eller om del i annat fall finns särskilda skäl mol att myndighetenändrar beslutet. 28 §Ett överklagande av en myndighets beslut förfaller, om myndighe ten själv ändrar beslutet så som klaganden begär. I så fall tillämpas inte 24 och25§§. beslutet på annat sätt än klaganden begär, skall överklagandetanses omfatta det nya beslutet, om inte avvisning skall ske enligt 24 §. 29 §En myndighet som skall pröva ett överklagande får bestämma atl det överklagade beslutet tills vidare inte skall gälla. 30 §Har en skrivelse med överklagande avvisats på gmnd av att den har kommit in för sent och har avvisningsbeslutet efter överklagande prövats av en högre instans, får den högre instansens beslut i frågan inte överkla gas. Vissabegränsningar i lagens tillämpning 31 § Bestämmelserna i 1330 §§ gäller inte sådana ärenden hos kommunala,landstingskommunala och kyrkokommunala myndigheter i vilka besluten kanöverklagas enligt 7 kap. kommunallagen (1977:179) eller 9 kap. lagen(1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter. 32 § Bestämmelserna i 830 §§ gäller inte kronofogdemyndigheternasexekutiva verksamhet och inte heller polis-, åklagar- och tullmyndigheternas brottsbekämpandeverksamhet. 33 § I ärenden i första instans som avser hälso- och sjukvård gäller 14-30§§ endast om myndighetens beslul kan överklagas på annat sätt än som anges i 31§. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs förvaltningslagen (1971:290). 3.1fråga om överklagande och omprövning av beslut som har meddelats föreikraftträdandet gäller äldre föreskrifter i stället för 23-25, 27, 28 och 30§§. 4.Om det i en lag eller i en författning som har beslutats av regeringen hänvisastill en föreskrift som har ersatts genom en föreskrift i denna lag, tillämpas istället den nya föreskriften. Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs atl 7 § förvaltningsprocesslagen(1971:291) skall ha följande lydelse. Besvärshandling tillställs den domstol som har alt pröva besvären. Handlingen skall ha kommit in frän den dag då klaganden fick del av det beslut som överklagas. Har besvärshandlingen före besvärstidens utgång kommit in till den domstol eller förvaltningsmyndighet som har meddelat beslutet, skall besvären ändå tas upp tUl prövning. Detsamma gäller, om besvärshandlingen har kommit in för sent till den domstol som har att pröva besvären och delta beror på att en underrättelse om vad part skall iaktta vid överklagande av beslutet har innehållit en oriktig uppgift om besvärslid eller besvärsinslans. En besvärshandling tillställs den myndighet som harmeddelat det beslut som överklagas. Handlingen skall ha kommit in inom treveckor från den dag då klaganden fick del av beslutet. Den myndighet som har meddelat beslutet prövar om besvärshandlingenhar kommit in i rätt tid. Har handlingen kommit inför sent, skall myndigheten avvisaden, om inte annat följer av tredje stycket. Handlingenskall inte avvisas, om förseningen beror på att myndigheten har lämnatklaganden en felaktig underrättelse om hur man överklagar. Handlingen skallinte heller avvisas, om den inom överklagandetiden har kommit in till dendomstol som skall pröva överklagandet. I ett sådant faU skall domstolenvidarebefordra handlingen tiU den myndighet som har meddelat beslutet ochsamtidigt lämna uppgift om vilken dag handlingen kom in till den högre instansen. Om besvärshandlingen inte avvisas enligt denna paragraf, skaUden myndighet som har meddelat beslutet överlämna den och övriga hand-Ungar iärendet tiU den domstol som skall pröva överklagandet. Detta gäller dock intenär överklagandet förfaller enligt 28 § förvaltningslagen (1986:000). Denna lag träder i kraft . gäller fortfarande i fråga om beslul som har meddelats föreikraftträdandet. Senaste lydelse 1982:333. P'"op-1985/86:80 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsråden , ordförande, , , , ,, , , , R. , , , ,, , Proposition om ny förvaltningslag 1 Inledning (Ju 1978:09) tillkallades för att se över förvaltningslagen (1971:290,ändrad senast 1982:332). Utredningenavlämnade delbelänkandet (SOU 1981:46) Ändringar i förvaltningslagen.Betänkandet remissbehandlades. Det ledde till lagstiftning bara i ettavseende, nämligen såvitt avser verkan av felaktiga besvärshänvisningar (prop.1981/82:190, JuU 57, rskr 330, SFS 1982:332 och 333). Genom tilläggsdirektiv i febmari1983 uppdrog regeringen ål utredningen alt ytterligare överväga vissa frågormot bakgmnd av remissutfallet. Utredningen(f.d. justitierådel , ordförande, och riksdagsledamöternaMargit och ) har avslutat sitt arbetemed atl avlämna betänkandet (SOU 1983:73) Ny förvaltningslag. Till protokolleti detta ärende bör fogas utredningens sammanfattning av sitt betänkande sombilaga 1 och det förslag till en ny förvaltningslag, som läggs fram ibetänkandet, som bilaga 2. Beträffande gällande ordning och utredningensnärmare överväganden får jag hänvisa lill betänkandet. En förteckning över remissinstanserna bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 3. En sammanställning avremissyttrandena har gjorts i och har publicerats i Ds Ju1985:6. Enfråga som har samband med förvallningsrältsutredningens förslag men som harutretts särskilt är vilka kompetenskrav som bör ställas på de tolkar ochöversättare som myndigheterna anlitar i sin verksamhet. Frågan har behandlatsav en särskild utredare (justitieombudsmannen ) i promemorian(Ds H 1982:2) Att godkänna tolkar och auktorisera översättare en utvärdering.Promemorian har remissbehandlats. En arbetsgrupp i har sedanytterligare övervägt denna och vissa andra frågor och redovisat sinaöverväganden i rapporten (Ds A 1984:11) Tolk- och översättarservice iutveckling (jfr prop. 1984/85:132 s. 9). Inomutrikesdepartementet, handelsavdelningen, har upprättats en sammanställning avremissyttrandena över den särskilda utredarens promemoria. Den bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bUaga 4. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över förslag tillny förvaltningslag m. m. Förslagen hade upprättats i pågrundval av förvaltningsrättutredningens betänkande, den särskilda utredarenspromemoria, arbetsgruppens rapport och remissyttrandena. De lagförslag somremitterades till lagrådet bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 5. Lagrådethar i sitt yttrande, som bör fogas till protokollet som bilaga 6, i alllväsentligt godtagit förslagen men förordat några mindre ändringar. Jag avser alt nu ta uppfrågan om förslag till om en reformerad förvaltningslagsliftning.Först redovisar jag min syn på reformbehovet i stort på området (avsnitt 2.1).Därefter presenterar jag mina närmare överväganden och förslag under sexhuvudrubriker, nämligen o den närmare inriktningen av en reform (avsnitt 2.2),o bättre kontakter mellan myndigheterna och medborgarna (avsnitt 2.3), obeslutsfattandet i förvaltningen (avsnitt 2.4), o enklare och effektivareformer för omprövning av felaktiga beslut (avsnitt 2.5), o reglering av fråganom vilka beslut som får överklagas (avsnitt 2.6), o den lagtekniska lösningen(avsnitt 2.7). Någraytterligare frågor i sammanhanget tar jag upp i specialmotiveringen (avsnitt4). I samband med atl jagbehandlar de olika sakfrågorna och de enskilda paragraferna i mitt förslag,kommer jag alt gå in på lagrådets synpunkter. Som kommer att framgå godtar jaglagrådets förslag och förordar alltså några mindre ändringar i de remitteradeförslagen. I övrigt skiljer sig propositionens lagförslag från de remitterade endaslgenom alt vissa språkliga och redaktionella ändringar har gjorts. Prop.1985/86: 80 2.1 Rättssäkerheten i förvaltningen behöver fördjupas ochstärkas Mittförslag: Som ett led i strävandena alt fördjupa och stärka rättssäkerhetenbyggs förvaltningslagen ut och ges en delvis ny inriktning. Syftet är altmotverka krångel, förkorta väntetiderna och underlätta för den enskilde aU ta lillvara sin rätt. Förvaltningsrättsutredningensförslag: Förslagets huvudlinjer överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Deflesta stöder tanken att lagen bör ha ett vidare syfle än f.n. Skälenför mitt förslag: Den nuvarande förvaltningslagen tillkom Prop.1985/86: 80 efter nästan 30 års förberedelser. I centmm av detta arbete stodönskemålet atl stärka den enskildes rättssäkerhet. I främsta mmmet var arbetetinriktat på besvärsinstitutet, dvs. reglerna om överklagande av beslut. Underen period var man inne på atl åstadkomma en mycket utförlig förfarandelag somskulle vara gemensam för prövningen i första instans och besvärsprövningen.Lagen skulle bli en motsvarighet på förvaltningsområdet till rättegångsbalkensreglering av förfarandet i de allmänna dom-stolama. Man stannade dock till sistför en annan lösning. som förvaltningsdomstolsorganisationen byggdesut infördes en särskild förfarandelag för dessa domstolar, förvaltningsprocesslagen(1971:291). För förfarandet hos förvaltningsmyndigheterna tillkomförvaltningslagen, som lill omfånget var betydligt mindre än förvaltningsprocesslagen. Förvaltningslagenskulle vara kort, enkel och lättöverskådlig. Den skulle så klart och entydigtsom möjligt slå fast vissa gmndläggande regler. Lagen utformades så atlreglerna i princip kunde tillämpas på alla förvaltningsområden och i allainstanser. Lagen skulle tillhandahålla basregler på områden därrättsskyddssynpunkter spelade en dominerande roll. Den skulle representera enminimistandard i fråga om handläggningen av förvaltningsärenden. Åtskilligaförfarandefrågor lämnades sålunda olösta i lagen. Det uteslöts inte vid lagenstillkomst att lagen sedan erfarenheter hade vunnits av tillämpningen senareskulle kunna byggas ut med ytterligare regler (prop. 1971:30 s. 284-289). Deninriktning på regler av betydelse för den enskildes rättssäkerhet somförvaltningslagen har framgår av att lagen innehåller bestämmelser om jäv (4och 5 §§), ombud och biträde (6 §), när en handling skall anses ha kommit in (7§), vägledning från myndighetens sida (8 §), tolk (9 §), remiss (10 §), vem somfår överklaga (11 §), hur man överklagar (12 §), överinstansers rätt atlbesluta all överklagade beslul t.v. inte skall gälla, s.k. inhibition (13 §),parters rätt att få del av uppgifter i ärenden (14 och 15 §§), parters rätt altlämna uppgifter muntligt (16 §), skyldighet för myndigheter atl motivera sina beslul(17 §), underrättelse om beslul (18 §) och förfaran-del vid rättelse av beslul(19 §). Jaganser att erfarenheterna av den reform av förvaltningsförfarandet som skeddeför visar att den lösning som då valdes var ändamålsenlig. Förvaltningslagenhar bidragit till att stärka den enskildes rättssäkerhet.