prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Medhänsyn till det som har sagls i inledningen av delta avsniti, anser RSV attbankgaranti lill utgången av bör krävas endast ivissa fall, t. ex. av dem som har dokumenterat sin ovilja alt belalaskatter och avgifter. Inteminsl kravet på ställande av viss ekonomisk garanti verkar etable- ringshindrande. Vidare bör betänkas alt det betydande kreditutrymme som las i anspråk för garantin leder lill fördyring och begränsning av förelagens krediter i övrigi för driften. Fördyringen kan nämligen inte räknas enbart som kostnaden för själva bankgarantin utan därtill kommer den ökade kostnaden för övriga krediter som uppkommer när säkerheten för bankga rantin är bunden. För åtskUliga företagare som avser att börja sin verksam het i liten skala kan denna extra belastning bli prohibkiv. Även redan etablerade mindre företag riskerar atl slås ut av detta krav ulan all det har 104 samband med derasserioskel och vilja all göra rätt för sig. Någon närmare Prop. 1985/86: 126analys av hur elt generellt krav på ekonomisk garanti kommer all slå ipraktiken har kommissionen inte presterat. Del kan inte anses som en önskvärdproduktiv resursanvändning atl låsa sådana belopp för alla förelag i flerahela branscher med hänvisning till all det finns ett mindrelal av företag iresp. bransch som missköter sina skatte- och avgiflsbetalningar. 4.12 Statens pris- och kartellnämnd: Detfinns vissa fördelar med atl kunna kräva ekonomiska garanlier som förutsättningför etl näringstillstånd. Bl.a. kan inom ramen för garantin säkerställas altdel allmännas anspråk på debiterade skatter och avgifter betalas. Vidare kanekonomiska garantier säkerställa att konsumenternas rättigheter tillvaratas ivissa situationer - såsom redan sker i exempelvis resebyråbranschen.Principiellt förefaller dock förslaget om sådan garantier vara tveksamt medhänsyn till atl del utgår från all alla som skall starta ett företag inom denaktuella branschen presumeras vara försumliga skatte- och avgiflsbelalare.Förslagel bör emellertid främsl kritiseras för atl det kan försvåranyetablering inom branschen. Även om det föreslagna beloppets storlek, 50000kr., inte kan sägas vara särskilt högt, finns del risk för alt kravet pågaranti skulle kunna vara elt betydande hinder för seriösa personer alt bildaföretag inom den aktuella branschen. Genom förslagels etableringshämmandeeffekter kan sålunda den utveckling och förnyelse i näringslivet som ärönskvärd komma atl försvåras som den ekonomiska garantin i sig intetorde utgöra någol hinder för oseriös företagares etablering; Somframgått tidigare instämmer i atl det måste tämligenlångtgående ålgärder till för att åstadkomma en sanering av hela branscher medinriktning på ekonomisk brollslighel. Risken med förslagel om krav på ställandeav ekonomiska garanlier är dock alt del får lill följd att seriösanäringsidkare med litet kapital avhäller sig frän etablering och atl redanetablerade ser sig tvungna atl lägga ned sin verksamhet. Krav på ekonomiskagarantier medför sålunda klar risk för begränsning av konkurrensen inombranschen. Dessulom skulle beloppsgränsen för den ekonomiska garantin, 50000kr., i många fall troligen vara alltför låg för atl kompensera det allmännasföriuster vid skatteundandragande. En generell höjning av beloppsgränsen skulleå andra sidan antagligen medföra ännu större nackdelar från konkurrenssynpunkt. 4.14 Statskontoret:, Vivill peka på atl del föreslagna systemet med ekonomiska garantier (sida 261)lägger över ell belydande mätt av kontroll från tillbankväsendet. Lämpligheten i detla kan enligt vår mening ifrågasättas fränprincipiella utgångspunkter. I vart fall bör man enligt vär mening pröva ominte den föreslagna löptiden, elt är (sida 258), bör förlängas i syfte atlminska behovet av bevakning. RRVställer sig även tveksamt lill förslagel om ekonomiska garanlier för betalningav skaller och avgkter. Enligt RRVs uppfattning kan förslaget 105 medföraall seriösa förelag möter svårigheter att skaffa och vidmakthålla Prop.1985/86: 126 ekonomiska garantier utan all de oseriösa företagen kommer i ettsämre läge. Förslaget avser alt trygga skatte- och avgiftsbetalningarna. SåvittRRV kan bedöma påverkar emellertid förslaget indirekt även förmånsordningenvid konkurs, likvidation m.m. genom att underlagssumman för fördelning enligtförmånsordningen reduceras om den ekonomiska garantin utnyttjats när konkursetc. Delta har inte kommenterats i kommissionens belänkande. Ivarje fall bör vandelsprövning och krav på ekonomiska garanlier inte förekommasamtidigt, eftersom syftena i båda fallen är i huvudsak de- Kommissionenföreslår alt man skall kräva en säkerhel för framtida skatter och avgifter avföretagare i vissa kritiska branscher. Enligt förslaget skall del garanteradebeloppet vara . Föreår 1968 skulle utiändska medborgare ulan permanent uppehållstiU-slånd ställabankgaranli för de skatter rörelsen kunde påföras. Detla krav togs emeUertidbort, då bankgarantin sällan behövde utnyttjas. Fördelen med en bankgaranli ärnaturligtvis att man övervältrar en del av företags-kontrollen på bankerna,efiersom dessa inte är intresserade av att lämna några garanlier för företagaresom befinner sig på obestånd. anser emeUertid att denna garantionödigt myckel skulle fresta på de nystartade företagen, efiersom dessa iinitialskedet ofta är betungade av slora skulder lill sina banker. Möjligenskulle vissa orealistiska eller mindre allvarligt menade förelagselableringarundvikas. Förpersoner som sysslar med ekonomisk brottslighet är beloppet 50000 kronordäremol av obetydlig storlek, varför del inte skulle hindra dem i derasfortsatta verksamhei. Emellertid anser det befogat altgarantikravet slälls pä företagare, som tidigare på etl graverande sättförekommit i samband med konkurser. Det bör även gälla personer, som häftat islor skuld på grund av skatter och avgifter till kronofogdemyndigheten. Kommissionensförslag i denna del är inte hell lyckat. I vissa fall kan en garanti på 50000kronor innebära en allvarlig belastning och försvåra etableringen. I mångaandra fall blir garantin etl slag i luften. För de stora företagen betyder50000 kronor myckel lite. Erfarenhetsmässigt rör sig ekonomiska oegentligheterofta om myckel större belopp. Förkortade upptäcklslider lorde inte göra del föreslagnasäkerhetsbeloppet tUlräckligl. Kommissionensynes förutsätta all en bank gör en grundlig kredilprövning, vilket kan gelänsslyrelsen anledning atl själv underlåta en ekonomiska ulredning. Tyvärr ärdet emellertid så att företagaren utan vidare skulle kunna få sin garanti genomatt sälta in motsvarande belopp - eventuellt i svarta pengar på bundenräkning hos banken. Bankgaranlibör förslagsvis endasl krävas av de förelag, som visat annat än tillfällig försumlighet och oförmåga att belala skatter och avgifter i rätt lid. Krav på säkerhel bör vara en förutsättning för att upprätta amorte ringsplan, när det gäller skatteskulder. Kan säkerhel inte presenteras bör kronofogden agera snabbi med konkursansökan eller med besked till till ståndsmyndigheten, som då har att återkalla lillslåndel. 4.18 Länsstyrelseni : Prop. Länsstyrelsenanser inte att ell genereUt system med ekonomiska garanlier bör införas.Länsslyrelsens erfarenheter från LHD- och YTL-områdena visar atl del iblandförekommer all företagare systematiskt och avsiktiigl låter sig reslföras. Isådana fall bör enligt mening möjlighel finnas all kräva enekonomisk garanti. Länsslyrelsen förordar därför istället atl ekonomiskagaranlier endasl bör kunna användas individuellt. Kommissionenföreslår alt samhället skaU kunna kräva att företagare i s. k. kritiskabranscher skall stäUa säkerhel för framtida skatter och avgifter. Säkerhetenskall utgöras av bankgaranti. Enligt förslagel skall det garanterade beloppetvara , lika för alla förelag. Enligtlänsslyrelsens mening skulle införande av krav på bankgaranti allvarligtförsvåra startandel av nya förelag. Elt belopp på är en stor summai inledningsskedet för etl företag, även om den årliga kostnaden på 1000 kronorframstår som relativt bagatellartad. Banken i sin tur kräver nämligen fullgodsäkerhet för silt åtagande. Detla sker i normalfallet genom inteckning iegendom eller förelag eller genom atl tillgodohavande i banken spärras. Enbankgaranti inkräktar således pä företagels ekonomiska resurser. Härtillkommer atl det från allmän synpunkt synes tveksamt om samhället bör krävabankgaranli av alla företagare i en viss bransch oavsett om de är skötsammaeller inte. Statistiken visar att det endast är en mindre del av det lolalaantalet företagare i en näringsgren som resterar med skatter och avgifter. Deföreslagna reglerna om bankgarantier torde vara väl lämpade att förebygga atlförelag ådrar sig slora skulder till samhället, framför allt om bankerna päaffärsmässiga grunder med vissa mellanrum gör kreditvärdig-hetsbedömningar.Länsstyrelsen är därför positiv tUl tanken bakom förslaget. Som närmare kommeratt framgå av kommentar till 3 § i kommissionens lagförslag haremellertid länsslyrelsen en del invändningar mot förslagels närmare utformning.Det bör även påpekas att kommissionens förslag medför all staten skaffar sigen särskild "förmånsrätt" som borgenär. Ensärställning intar förslaget om införande av krav på en ekonomisk garanti förskaller och avgifter. Detla förslag saknar motsvarighet i gällande rätt. Dengaranti som avkrävs reseföretag är av annan karaktär. Detsamma gällergarantier i samband med täkttiUstånd. Tillskillnad frän de övriga förslagen kommer detta förslag att bli effek tivt i vatje fall på del sättet all del säkerställer del allmännas fordran.Från den synpunkten sett finns det knappast anledning att begränsa tillämp ningsområdet till vissa branscher. Atl å ena sidan kräva en bankgaranti på . av ett hotell- och restaurangföretag i mångmiljonklassen därför alt sådana förelag slälls under lagen men å andra sidan tveka inför etl sådant åläggande när del gäller ett dåligt företag i städbranschen, därför att 107 situationen inom dennabransch inte ansetts tillräckligt "alarmerande" för Prop.1985/86: 126 alt motivera krav påetableringstillslånd måste för många te sig någol Omförslagel alltså är effektivt är emellertid inte sagt all det är invändningsfrilt.Länsslyrelsen syftar då främsl på den omständigheten att det innebär all slalenskaffar sig en särskild "förmånsrätt" som borgenär. Om tillsynsmyndighetensköter sig riktigt bra bör staten aldrig behöva föriora några pengar inom debranscher där krav på bankgaranli uppställs som viUkor för ettetableringstiUslånd, Ang3, Kommissionens förslag i denna del bygger på atl kontrollfunktionen kommeralt upprätthållas av det privata bankväsendel, Länsslyrelsen har svårt allanamma tanken atl bankväsendel frivilligt och enbart mot en mindre avgift iform av bankgarantiavgift om av garantin, skulle åta sigarbetet med alt granska företagens bokslut för atl därefter taställning till om en ny garanti skall ulfärdas. Bankerna skulle sålunda ulförahela den materiella kontrollen av de aktuella förelagens ställning och solvens. Enviktig fråga är dessutom om den lillsyn som sker i samband med enbokslutsgranskning är tillräcklig. Inom länsslyrelsen har vid åtskilliga tillfällendiskuterats olika metoder för alt minimera det allmännas förluster av skalleroch avgkter m, m, i samband med näringsverksamhet. Någon effektiv allmängUliglösning har vi inte kunnat finna. En rapportering om hur rörelsekrediterutnyttjas och om hur inkomstbudgéleringen uppfylls skulle sannolikt medföra allförlustrisker uppmärksammades i ett lidigare skede. Länsstyrelsenvänder sig även mot förslaget att kronofogdemyndigheterna genast efler enrestföring om exempelvis . skall kunna rekvirera bankgarantin frånlänsstyrelsen och begära all banken infriar denna. Åtgärden kommer enligtförslagel att medföra ett indragande av näringstillståndet.Länsstyrelsen anser alt den myndighet som utfärdat näringstillslåndet ocksåskall vara den som lar ställning lill om garantiförbindelsen skall infrias.Innan elt sådanl ställningslagande görs bör näringsidkaren från länsstyrelsentillställas krav om betalning med information om alt näringstillståndet kommeralt dras in om betalning inte sker inom angiven tid. Alternativt harlänsstyrelsen möjlighel alt utfärda varning enligt 8 §. Regeringenska få föreskriva alt en näringsidkare ställer säkerhel intill ett belopp av50000 kr. för stats och kommuns framtida fordringar mot honom på skatter,tullar och avgifter (3 § 1 st. 3). Säkerheten ska beslå av en bankgaranti (3 §2 st.). Eltproblem med kravet på bankgaranti är alt detla minskar utrymmet för andrakrediter. Bankerna mäste säkra garantibeloppet i rörelsen, varförnäringsidkarnas möjlighet alt ställa säkerhet för andra lån minskar i molsvarandemån. Del är oklart vilka effekter detta kan få, särskilt om garantibeloppetkommer alt höjas. Särskilt för småförelagarna lorde del under aUa förhåUandenmedföra vissa problem. Det kan bl.a. innebära en spärr för nyetablering avseriösa småförelag i branschen. Enligt kommittén borde dessa effekter hautretts bättre än som skett. Eltannat problem gäller bankernas roll. Eftersom bankerna enligt för slaget ska avgöra om det finns förutsättningar för att ställa bankgaranti, har 108 bankernamakten all självständigt avgöra frågan om företagarens näringsV Prop.1985/86: 126 tillstånd.Så som förslagel är konstruerat synes det kunna inträffa, att näringstiUståndetåterkallas trots att tillslåndsmyndigheten i och för sig inteanser tillräckliga skäl finnas för detta (se s, 258 0. Med tanke pä att bankernasbeslut inte kan överklagas, måste viss Ivekan råda angående lämplighetenav elt sådant syslem. Till saken hör också, alt myndigheterna lyderunder ett krav pä opartiskhet, vilket upprätthålls genom bl.a. kontrollverksamhet.Gentemot bankerna finns inte samma möjligheter ävenom bankinspektionen utövar viss tillsyn. Bankerna kan till en del varauppbundna av egna lojaliteter, och även för banken själv kan det ha vissekonomisk betydelse vilket stöd etl förelag får. Man kan därför inte hellbortse från risken alt etl företag kan komma atl gynnas framför elt annatoch alt detla i sista hand kan få effekter på näringstillslåndet. Trotsde nämnda betänkligheterna vill inte kommittén ta bestämd ställning molkommissionens förslag om krav på bankgaranti. Kommissionen anför själv vissa betydelsefullaskäl för förslaget. En viktig synpunkt är, alt systemet torde bliförhållandevis obyråkratiskt. När det gäller de nämnda nackdelarna med bankensmyndighetsliknande roll lorde dessa delvis kunna minskas, omtillståndsmyndigheten fär möjlighet atl ge dispens frän kravet på bankgaranti. kan sägas, alt detta på sätt och vis är både förslort och för litet. Å ena sidan kan det, som ovan sagls, hindra seriösasmåföretagare, andra sidan är del för litet för all det ska kunna täcka demycket stora skulder som vissa näringsidkare tenderar atl skaffa sig. Såsomuppbörds- och indrivningssystemet är konstruerat kan näringsidkarensskulder komma alt avsevärt överstiga , innan del blir aktuellt alt tagarantin i anspråk. Ändå fyller garantin den funktionen, alt banken följerföretagels ekonomi och fär anledning alt ingripa innan skulderna blivit alltförstora. Härigenom kommer bankernas övervakning även staten lill nytta. 4.22 Lokala skattemyndigheten i : Oavsettom endasl förelagaren själv är anställd i t. ex. eget aktiebolag eller om hanär arbetsgivare direkt eller såsom företrädare för juridisk person kanundandragande eller bristande betalningar av skatter och avgifter snabbi stigatill och snabbt också väsentligt överstiga del garantikapital som kommissionenanger för s. k. kritiska branscher, LSMSolnaser del därför önskvärt alt krelsen av förelag, för vilka garantikapilalerfordras både utökas väsentligt och atl beloppels storlek -möjligen beroendepå bransch - närmare övervägs. Resultatet av ell utökat garantikrav kan minskagenomförandel av alltför våghalsiga idéer som planerat, kortsiktigtoseriöst företagande, restföring av skatter och avgifter och ianspråktagandeav lönegaranti och andra samhällsmedel kan minskas väsentligt, LSMSolnavill emellertid också i vart fall som en generell åtgärd för förhindrande avspekulerande i skatt- och avgiftsmedel för anställda, peka på möjligheten attanse medlen som s, k, redovisningsmedel och att ändra brottsrubriceringarna vidöverträdelser mer mot förskingrings- eller gäl-denärsbrotlslagstiftningens.Dagens straffsatser torde knappast verka alltför avskräckande. 4.23 : Prop. 1985/86; 126 Enligtförslaget skall samhäUel i vissa branscher kunna kräva säkerhet för framtidaskatter och avgifter i form av en bankgaranti. Det garanterade beloppetföreslås uppgå till för respektive företag, Ellgaranlibelopp på kan enligt styrelsens uppfattning anseseffektivare för atl det allmänna skall kunna erhålla kompensation för eventuellskatteskuld än en höjning av minimibeloppet för aktiekapitalet. Det föreslagnabeloppet är inte av en sådan storleksordning att det verkar etableringshämmandeför mindre företag. Kostnaden som bedöms lill omkring I per är fördet enskilda förelaget är dessutom avdragsgill vid taxeringen. 4.24 , , och : Beträffandeden angivna förutsättningen för näringstillstånd att ställa bankgaranti villorganisationerna hänvisa lill vad anfört i denna del. Deviktigaste invändningarna från mot förslagel är följande. - Det är inte acceptabelt atl enborgenär - staten på sätt som föreslås gynnas framför andra. - Kommissionen drar för storaväxlar på bankernas möjligheter att uppmärksamma brister i näringsidkaresbetalningsförmåga och betalningsvillighet. - Detförhållandet att garantiförbindelsen genast skulle få utsökas, utan särskild exekutionstitel, avviker från vanliga borgenärsregler och ban kerna kan förmodas vilja ogärna teckna sådana garanlier. Somen myckel viktig aspekt lar upp bankgaranlins effekter försmåförelag och på möjligheten till nyetablering. Utövervad som därvid anförs vill organisationerna lämna följande synpunkler.Kommissionen utgår i betänkandet ifrån att bankerna kommer att lämna garantierål företag med god ställning och solvens. Förslaget bygger vidare på antagandetatl ekonomiska brottslingar härigenom kommer att vägras den erforderiigagarantin. Något belägg för att så blir fallet finns naturligtvis inte utanförslagel synes härvid bygga på en förenklad bild av verkligheten. Däremolkommer etl genomförande av förslaget i denna del i praktiken alt innebära altflertalet småföretag och nystartade förelag kommer att bli tvungna atl ställafull säkerhet motsvarande den sökta bankgarantin. Detta kan i många fall visasig svårt eller rentav omöjligt. Del är ju ingalunda det enda krav påfinansiellt åtagande som en småföretagare skulle ha att uppfylla, Kravel påbankgaranti kommer således att vara ell försvårande eller hindrande moment fördessa företagare. Organisationernavill också framhålla att belänkandet innehåller otillräckliga analyser av deproblem som skulle uppslå då en redan etablerad verksamhei mäste upphöra,antingen till följd av att företaget aldrig får något näringstillstånd ellerbli fråntaget ett lidigare givet tillstånd. Sådana situationer rymmer en långrad svåriösta frågor och hänsynstaganden, t, ex, konsekvenserna för företagetsanslällda. Förslagelom särskild bankgaranti skulle gentemot nyföretagande och smäförelagande vara ett särskilt starkt försvärande moment, som inte heller rimligen kan förväntas tjäna det angivna syftet. Organisationerna anser det också vara principiellt felaktigt att förelag skall ha skyldighet att själva genom särskilda avgifter bekosta den prövning som föreslås ske av 110 de till länsslyrelsernaknutna tjänstemännen. 4.25 SHIO- Familjeföretagen: . Kommissionenföreslår vidare att berörda företag skall lämna en bankgaranti på 50000 kronorför skaller och avgifter för att kunna fä näringstillstånd. EnligtSHIO-Familjeföretagens uppfattning kommer delta förslag endast i myckelbegränsad utsträckning att begränsa de ekonomiska brottslingarnas verksamhet.Förslaget kommer däremot att få en betydande etableringshämmande effektsamtidigt som många existerande företags verksamhet kommer alt försvåraseftersom flertalet småföretag och nystartade företag i praktiken kommer att blitvungna att ställa full säkerhet molsvarande den sökta bankgarantin. Mängasmåföretag drivs med myckel små marginaler. För dessa företag kommer det attuppstå svårigheter all presentera den säkerhet som bankerna kommer all krävaför atl förelaget skall erhålla den bankgaranli som krävs för näringstillstånd.Ett stort antal företag kommer därför att förvägras näringsliUslånd. Dettakommer att gälla för många företag som skött sig både i förhållande tillstatsmakterna och i förhållande lill kunder, leverantörer och anställda. Deberörda företagen kan komma att betraktas såsom ekonomiska brottslingar. Ävenmed myckel lågt ställda krav på rättssäkerhet är sådana effekter heltorimliga. Förslagelom ekonomiska garanlier kommer alt få likartad effekt som om kravet på minstaaktiekapital fördubblades och ett krav på "aktiekapital" på 50000kronor infördes för övrigt företagsformer. Organisationen vill i sammanhangeterinra om den långa övergångslid som var nödvändig vid höjningen avaktiekapitalet för att undvika alltför storanegativa effekter. Motbakgrund av ovanstående avvisar SHIO-Familjeföretagen med bestämdheteko-kommissionens förslag till näringstillstånd. Förslagel är enligtorganisationens uppfattning verkningslöst i kampen mol den ekonomiskabrottsligheten som avsevärda negativa effekter kan uppslå.Organisationen anser emellertid atl problemen med illojal konkurrens är betydandeoch vill därför framlägga alternativa förslag. Kommissionensförslag innebär, alt samtliga utövare inom viss näringsgren skall ställasäkerhet i form av bankgaranti intill för framlida skulder förskaller, avgifter etc. Detta skulle gälla oavsett graden av skölsamhel, somrespektive utövare redan visat, Ioch för sig är del inte tillfredsställande all i runda tal en av femåkeriutövare skulle vara reslförd för skatter m.m., och, som lidigare framgått,har ocksä bättre förutsättningar skapats för myndigheterna att inom nuvaranderegelsystem aktivt angripa bl.a, detta förhållande, Å andra sidan framgår, allungefär fyra av fem utövare inte visat tecken på Bristande skölsamhel.Kommissionen har också i betänkandet uppgivit, att flertalet företagare ärseriösa. Del är därför mycket förvånande alt det inte förordats åtgärder, som iförsta hand riktas mol dem som visat försumlighet, utan ålgärder och krav avgenerell natur avses undantagslöst omfatta alla utövare inom näringen. Varjetanke på sådana principiella och materiella krav är att anses som övergrepp ochmåste därför bestämt avvisas. Vadgäller enbart de materiella effekterna av bankgarantiförslagel framhåller viföljande: Någothögt räknat består åkerinäringen av ca 20000 företag, inbegripet de företag, som har åkeri verksamhet som "bisyssla". således förhållandevisstort, Elt generellt krav på bankgarantier ä 50000 Prop. 1985/86: 126 kronor innebär sammanlagtett ianspråktagande av av det kreditulrymme, som finnsför branschen. Av delta skulle närmare 800 belasta deanmärkningsfria företagen. årliga kostnaderna förbankgarantierna, som beräknas till mellan 20 och 30 samtkostnaderna för lillslåndsavgifler. klart av belänkandet, omavgifterna avses vara av engångsnatur, ä 500 kronor, eller årliga.Avgifterna lorde i varje fall inte undersliga 10 Mednuvarande krav för erhållande av bankgaranlier är det uppenbart, att ettbetydande antal åkerier, särskilt mindre sådana som lojalt sköter sinaförpliktelser, dock har så begränsade ekonomiska resurser, att kraven förerhållande av bankgaranti inte kan uppfyllas . De skulledärmed tvingas, av formella och ej sakliga skäl, atl avveckla sin verksamhet,vilket i sin lur innebär betydande risker för kapitalförstöring, problem päarbetsmarknaden och nya svårigheter för uppbördsväsendet. föreslagna systemet för näringstillstånd, inkluderat krav på säkerhel iform av bankgaranti, uppstår särskilda risker för företag i iråkade svårigheterav icke självförvållat slag.