prop · G90341 · 1985-12-31 00:00:00 — 7. särskildavgift, 1. ränta eller restavgift, 8. ränta, restavgifteller förse- 8. lulllillägg eller förseningsav-ningsavgift, gift, 9. kostnad, somavses i 30 § andra stycket eller 37 §, 10. föreläggande samt 11. utdömande av vite. Har generaltullstyrelsen avvisat ansökan om förhandsbeskedeller återkallat lämnat förhandsbesked eller meddelat beslut som avses i 33 §tredje stycket, får talan mot beslutet ej föras. I övrigt föres talan mot generaltullstyrelsens beslut enligtdenna lag eller med stöd av lagen utfärdade bestämmelser hos regeringen genombesvär. 48 § Tullskyldig får anföra besvär i särskild ordning om 1. tull eller annan införselavgift felaktigtfastställts mer än en gång för viss vara, 2. han, till följd av underlåtenhet att lämnatulldeklaration eller inford rad uppgift, felaktighet i tulldeklaration eller annan uppgift som han lämnat ' Senaste lydelse 1974:982. 56 ( Lydelse enligt prop. 1975/76:163. Nuvarande hdelse Föreslagen lydelse Prop. eller i uppgift som legat till grund för sådan deklarationeller uppgift, fått tull eller annan införselavgift fastställd till belopp somväsentligt avviker från vad som rätteligen bort fastställas, 3. han i annat fall kan åberopa omständighet eller bevissom bort föranleda att tull eller annan införselavgift skulle ha fastställts tillbelopp som väsenfiigt avviker frän det som fastställts. Besvär enligt första stycket 2 eller 3 får upptagas till prövningendast om besvären kan grundas på omständighet eller bevis, varom kännedom saknatsnär avgiften fastställts, och det framstår som ursäktligt att den som sökerrättelse icke i annan ordning åberopat omständigheten eller beviset för att färättelse. Besvär som avses i denna paragraf fär anföras senast femår efter den dag dä beslut om fastställelse meddelades. Allmänt ombud får i fall som avses i denna paragraf anförabesvär till den tullskyldiges förmån. Beslämmelserna i denna paragraf gäller i tillämpligadelar beträffande beslut ifråga om tulllill-lägg eller förseningsavgift. Vadsom sägs om lidlskyldig äger motsvarande tillämpning på ombud som påförtstulltillägg enligt 40 a §. Besvär som anförts i särskild ordning över beslut av annantullmyndighet än generaltullstyrelsen prövas av styrelsen. Är lulllaxeringen, omiiilllaxe- kr frågan om fastställelse av tull ringen eller eftertulltaxeringen eller annaninförselavgift eller om föremål för prövning av kammar- påföring av tulllillägg eller förse rätt eller har den avgjorts av gene- ningsavgift föremål för prövning av raltullstyrelsen genom beslut som kammarrätt eller har frågan av- vunnk laga kraft, ankommer det pä gjorts av generaltullstyrelsen ge- kammarrätt att pröva målet. Har nom beslut som vunnk laga kraft, tulltaxeringen, omlulllaxeringen el- ankommer det på kammarrätt att ler eftertulltaxeringen prövats av pröva målet. Warfrågan prövats av kammarrätt eller regeringsrätten kammarrätt eller av regeringsrätten skall målet prövas av regeringsrät- skall målet prövas av regeringsrät ten, ten. Regeringsrätten och kammarrätt kan, om besvär som anförtsi särskild ordning finns böra upptagas till prövning, förordna aU målet skallupptagas och vidare handläggas av generaltullstyrelsen. Till omedelbar efterrättelse Till omedelbar efterrättelse länder beslut enligt 12-16 §§, be- länderbeslut enligt 12-16 §§, be slut om särskild avgift enligt 39 § slutom tulllillägg enligt 40 eller och om förseningsavgift enligt 40a § ochom förseningsavgift en- 40 a § samt i övrigt tullmyndighets ligt40g § samt i övrigt tukmyndig- beslut, som meddelas enligt denna hetsbeslut, som meddelas enligt lag eller med stöd av lagen medde- dennalag eller med stöd av lagen lade bestämmelser och som ej inne- meddeladebestämmelser och som bär aU målet eker ärendet avgöres. ejinnebär att målet eller ärendet "P " 1. Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna i 40-401 §§gäller ej i fråga om handling eller underlåtenhet som ägt rum föreikraftträdandet. De äldre bestämmelserna i 39och 40 §§ om särskild avgift gäller fortfarande i fall då vara har gåttförlorad eller varit föremål för olovligt förfogande före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser i 7 § andrastycket och 11 § första stycket om rättelse- och anmälningsskyldighet gällerfortfarande i fall då där angivna tidsfrister börjat löpa före ikraftträdandet.Vid underlåtenhet att fullgöra sådan skyldighet gäller fortfarande de äldrebestämmelserna i 41 § första stycket. Tulltillägg enligt 40a § i dess nyalydelse utgår ej i sådant fall. Bilaga 2 Prop.1985/86:41 Tulltilläggpå grund av oriktig uppgift i tulldeklaration m. m. Isitt betänkande Smugglingsbrott och tulltillägg (SOU 1976: 37) föreslog varusmugglingsutredningenatt en administrativ sanktion skulle införas pä tukomrädet, motsvarande skatte-och avgiftstilläggen. Bestämmelser om den administrativa sanktionen, som enligtutredningens mening borde benämnas tulltillägg, föreslogs bli inarbetade itullagen. Vid utformningen av bestämmelserna tjänade motsvarande regler iförfattningarna om den inrikes beskattningen som mönster. Särskildaförhållanden på tullområdet ansågs dock motivera vissa avsteg från den principsom gällde pä inrikes-området. Utredningen föreslog att tullskyldighetsbegreppetskulle vidgas så att det skulle komma att omfatta även de fall när införselsker utan att den ges till känna för och när olovliga förfogandenäger rum som kan föranleda att tull eller annan införselavgift undandrasstatsverket. Varusmugglingsutredningensförslag remissbehandlades och mottogs positivt av flertalethörda myndigheter, medan näringslivsorganisationerna avstyrkte förslaget.Generaltullstyrelsen ansåg att det inte fanns behov av att påföra tulltilläggpå grund av oriktig uppgift i tulldeklaration. När det gäller annan smuggling,framför allt resandesmugglingen, ansåg styrelsen att ett enklaresanktionssystem borde kunna genomföras, om en avkriminalisering av dessa brottskulle aktualiseras och framförde vissa förslag därom. I första hand ansågstyrelsen dock att frågan om införande av ordningsbot vad gäller ringasmuggling borde utredas. Utredningens förslag beträffande uttagandet av tulloch andra införselavgifter vid förverkande och utvidgningen av tullskyldighetsbegreppetansåg styrelsen däremot böra genomföras , oavsett hurfrågan om tulltillägg avgjordes. Ett väsentligt skäl tillvarför styrelsen avstyrkte varusmugglingsutredningens förslag om tulltilläggvid oriktig uppgift i tulldeklaration var att ett administrativtsanktionssystem i vissa fall skulle drabba de tullskyldiga alltför hårt.Bakgrunden till detta var att vissa skillnader ansågs föreligga beträffandeförutsättningarna och bedömningsgrunderna när det gällde tuktillägg jämfört medskattetillägg pä det inrikes beskattningsområdet. Tillämpningen av detföreslagna systemet bedömdes bli ull viss del schablonartad eftersom undantagoch befrielsegrunder föreslogs bli förhällan-devis begränsade. I många fallkunde det anses stötande att tullskyldiga påfördes ett tulltillägg som var likastort som den påförda tullen eller avgiften eller den tullförmån som dentullskyldige gått miste om. Detskatteadministrativa sanktionssystemet på det inrikes beskattnings-områdetutsattes för hård kritik, bl. a. i flera riksdagsmotioner. Detuttalades i motionerna att systemet visserligen allmänt sett hade stärkt skattemoralenmen att det hade skett till priset av beslut som för den skattskyldige varitobilliga. Genomgående kritiserades bristen på nyansering. 1985/86:41 Sedermerahar ändringar genomförts av sanktionssystemet, vilka i allt väsentligtinnebär lättnader för de skatt- och avgiftsskyldiga. Nivån pä skattetilläggenligt taxeringslagen sänktes sålunda frän i normakallen och från25 till i de fall dä den oriktiga uppgiften kunde rättas med ledning avvisst kontrollmaterial. infördes en mer vidsträckt tillämpning avmöjligheterna att efterge skattetillägg och avgiftstillägg. De nyabestämmelserna började tillämpas i fråga om 1978 års taxering. Deregler som gäller för skattetillägg är onekligen mer lämpade än deursprungliga att tjäna som mönster för ett administrativt sanktionssystem pågrund av oriktig uppgift i tulldeklarafion. Det finns ett intresse avlikformighet vid behandlingen av undandragandebrott vid den inrikes varubeskattningenoch vid tullbehandlingen. Oriktig deklaration som exempelvis leder till att förlåg mervärdeskatt påförs importvara bör leda till i stort sett samma sanktionsom oriktig deklaration avseende mervärdeskatt i internhandeln. yttrade sig över varusmugglingsutredningens betänkande ioktober 1976 hade vidare den nya tullproceduren, som bl. innebar införandetav en deklarationsskyldighet för importörerna, endast varit i kraft 2 1/2 år.Varken eller näringslivet hade någon djupare erfarenhet avproceduren. Styrelsen saknade därför möjlighet att med någon störte säkerhetförutse vilka problem som skulle kunna uppstå. Styrelsen framhöll med hänsyndärtill att om framtida utredningar skulle visa att oriktiga tulldeklarationerförekom systematiskt och med undandragande i mera betydande skala avsågstyrelsen att vidta de åtgärder och föreslå de författningsändringar som kundevisa sig behövliga. Generaltullstyrelsenframhöll i sitt yttrande även vikten av att genom rådgivande och vägledandeverksamhet främja att bestämmelser som rör tull och annan avgift vid införseleller utförsel, av vara, villkor för sådan införsel eller utförsel eller varasursprung tikämpas riktigt och enhetligt såvitt avser tullverketsverksamhetsområde. Informationsverksamheten är på det fiskala området bl. a.ett medel att nå en rättvis likformig beskattning. Tullproceduren förutsätterexempelvis att deklaranterna har god kännedom om tillämpningen avtullbestämmelserna. har därför alltsedan 1974 bedrivit enomfattande, kostnadsfri kurs- och informationsverksamhet som riktas motimportörer och speditörer. Den tar främst sikte på att befästa kunskaperna om tukprocedurenoch deklarationsförfarandet samt att ge särskild upplysning och vägledning om sådanabestämmelser, handläggningsrutiner m. m. som visar sig förorsaka svårigheter idet löpande arbetet. Information av allmän natur ges i första hand i enperiodisk publikaUon, Tullinformation, som tillhandahälls allmänheten mot enförhållandevis låg prenumerationsavgift. Härutöver ges löpande en munflig informationtill importörer och speditörer i anslutning lik granskningen avtulldeklarationer och vid de kontrokbesök som regelmässigt görs av tullmyndigheterna.Den senare informationen är anpassad till de behov och önskemål som föreliggeri enskilda fak. bedömning har näringslivet numera en så 60 god kännedom om tullproceduren och de materiellareglerna på tullområ- detatt ett administrativt sanktionssystem på tullområdet motsvarande de Prop.1985/86: 41 uppmjukade bestämmelserna på den inrikes beskattningens område intelängre kan anses vara obilligt. Enannan omständighet som har medfört att bedömningsgrunderna för införande avtulltillägg har ändrats är att erfarenheten har visat att det straffrättsligasanktionssystemet enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling(varusmugglingslagen) inte har fungerat tillfredsställande när det gäller attbeivra lämnandet av oriktiga uppgifter i tulldeklaration. Särskilt har detkunnat konstateras att åklagare och domstolar varit restriktiva vad gällertillämpning av 5 § varusmugglingslagen, dvs. det lagrum som stadgar straff förgärningar som begåtts av grov oaktsamhet. En förklaring härtill kan bl. a. varaatt motsvarande brott pä inrikesbeskattningens område i många fall enbartföranleder administraUva sanktioner, dvs. Det synes ha lett tillatt åklagare och domstolar blivit benägna att sätta gränsen mellan (straffri)enkel oaktsamhet och (straffbar) grov oaktsamhet vid mycket svåra fel.Tullverket saknar därför i praktiken möjlighet att vidta nödvändiga preventivaåtgärder mot vissa typer av deklarationsfel. Detta är desto allvariigare i nuvarandeläge, eftersom minskade resurser och därav föranledda ändradekontrollrutiner med glesare kontroll har ökat behovet av att kunna ingripa medkännbara sanktioner vid upptäckt av oriktiga uppgifter i tulldeklarationer. Fråganhuruvida ett administrafivt sanktionssystem avseende fel i tulldeklarationerbör införas eller ej och hur ett sådant bör utformas måste övervägas motbakgrund av innehållet, inriktningen och omfattningen av tuktaxeringsarbetetsamt den kontroll som tullmyndigheterna regelmässigt utövar. Dessa frågorbelyses närmare i bilaga 1 till denna skrivelse.' Generaltullstyrelsenhar i de senaste årens anslagsframställningar pekat på att resurserna förkontroll av trafiken och godsflödet över landets gränser har måst skäras nedväsentligt. Den efterfrågestyrda verksamheten i form av expediering av trafikenoch godset samt den allmänna tillsynen har tagit en allt större andel avresurserna i anspråk. Möjligheterna att ytterligare rationalisera dessaarbetsmoment är ytterst begränsade. Närdet gäller tuktaxeringsarbetet framhöll styrelsen i anslagsframställningen för1981/82 bl. a. följande: "Nedskärningenav resurser för trafikexpediering och kontroll med inemot /81 kan i särskilt hög grad väntas komma att drabba tulltaxeringssektorn.Detta hänger samman med att elasficiteten inom när det gällerhandläggande personal och kontorspersonal till stor del finns inom tuktaxeringsomrädet.Nedskärningen kommer emellertid inte enbart att fä återverkningar påtullmyndigheternas kontrollverksamhet. Det är ofrånkomligt att ocksåtrafikanterna får känna av förändringarna i form av t. ex. en försämradservice, längre väntetider och störte avstånd till olika tullklareringsexpeditioner.En ytterligare minskning av expeditioner vid tullupplag måsteövervägas liksom en koncentration av tulltaxeringsverksamheten. 'Ej medtagen här. 1985/86:41 Ävenom vissa rationaliseringar kan genomföras kommer minskningen avresurser i kombination med importökningen ofrånkomligen att leda till ennedgång i gransknings- och kontrollnivån vad avser tuktaxeringsarbetet. Somframgår av p. 5.1.1.1 måste nedskärningen till mycket stor del avse detegentliga kontrollarbetet, för vilket redan nu kan disponeras endast mellan 15och av de totala resurserna inom tulltaxeringssektorn. Den för tuktaxeringsarbetetavdelade personalen har minskats med sammanlagt 13 tulltaxeringsutbildadetjänstemän och 9 övrig personal frän . Styrelsen har utfärdatdirektiv om att värdegränsen för formalgranskning skall höjas från 25000 fill40000 kronor. Någon höjning till högre belopp bör enligt styrelsens bedömningnu inte ifrågakomma, eftersom en väsentlig del av det totala importvärdetberörs om värdegränsen sätts högre. Minskningen av den tulltaxeringsutbildadepersonalen måste i övrigt leda till en allmän nedgång i den egentligakontrollen, vilket blir särskilt märkbart för ursprungskontrollen ochkontrollbesöken. Minskningen av biträdespersonalen inom tulltaxeringssektornleder till en försämrad granskning i formellt hänseende av tulldeklarafionerna.Därigenom ökar risken att fel uppstår i vad avser såväl debiteringen av tulloch skatter som handelsstaUsUken. Det får heker inte uteslutas att arbetet medrättelser och omtulltaxeringar i anslutning bearbetningen pä statisfiska sektionenav statisUkmaterialet kommer att öka. Minskningen blir så mycket mer kännbar,eftersom import volymen, som nämnts ovan, beräknas stiga." Ävenom anslagstilldelningen för del bliroförändrad i fast penningvärde, så kommer ett ökande gap att uppstå mellan arbetsvolymoch resurser. långtidsutredning beräknar sålunda i båda sina huvudalternaUvatt importvolymen kommer att öka med bortemot . Dettaleder inom tuktaxeringsomrädet tik en allmän minskning av kontrollverksamhetenoch därmed även av möjligheterna att spåra sådan ekonomisk brottslighet variutrikes transaktioner ingår. Risken för att oegent-ligheter inte upptäcks ökar,vilket kan leda till fiskala förluster (uppbörd beräknas förinnevarande budgetår uppgå till , dvs. av de totalastatsinkomsterna) men även till att mindre laglydiga importörer lyckas med oegentligheteri enskilda fall till nackdel för den seriösa importhandeln. Sådanaiakttagelser har även gjorts vid en undersökning som BRÅ utfört och som inomkort kommer att publiceras. Avbetydelse i sammanhanget är även att tullmyndigheterna ianslutning till den egentliga tullkontrollen har kunnat notera ett ökat antalmisstänkta fall av oegentligheter pä exempelvis valutaområdet och det direktaskatteområdet. Tullmyndigheternasmedverkan i kontrollen av att importregleringen på bl. a. TEKO-området efterlevs får vidare allt större betydelse i och med det ökade trycket pä de svenska textil- och konfektionsindustrierna. Cirka tre Qärdedelar av varurubrikerna inom TEKO-området berörs av licens kravet i en eller annan utsträckning. Kravet avser här import från alla 62 länder utom de som tillhör EFTA och EG (utomPortugal resp. ), varjämte importen fråncirka 25 länder är kvoterad. För livsmedel och Prop. 1985/86:41 jordbruksvarorkrävs licens vid import från alla länder avseende cirka 200 varurubriker.Dessutom erfordras licens för import från alla länder av järn och stål avseendecirka 150 varurubriker. Totalt tenderar det licensierade varuområdet att öka. Generaltullstyrelsenframlägger mot bakgrund av det anförda i det följande förslag om införande avett system med administrativ sanktion (tulltillägg) på grund av oriktig uppgifti tulldeklaration. Tillämpningen av ett sådant sankfionssystem på förevarandeområde medför i och för sig ett visst merarbete för tullmyndigheterna. Det ärdock av lätt insedda skäl nödvändigt att den form av granskning ochkontrollsystem som numera har att tillämpa kompletteras med ettsanktionssystem som har en preventiv verkan. Nackdelarna i form av merarbete,förorsakat av ett administrativt sanktionssystem, uppvägs mer än väl av attdeklaranterna kan antas lägga ner större noggrannhet vid utfärdande avtulldeklarationer och att risken för oegentligheter i samband med import kanväntas minska. Härtill kommer att en del av de arbetskrävande förundersökningarsom nu måste göras inte längre blir behövliga. Förslagettill ett system med administrativ sanktion på grund av oriktig tulldeklarationbygger i stora delar på varusmugglingsutredningens betänkande men skiljer sigfrän detta främst i följande hänseenden. Tulltikägg föreslås endast föroriktiga uppgifter i tulldeklaration och sålunda inte för andra former avundandraganden av tull, skatt och andra avgifter. Systemet blir därigenom endirekt motsvarighet tik skattetillägg. Även de undantag och befrielsegrundersom gäller för skattetillägg föreslås i Ullämpliga delar ingå i systemetmed tulltillägg. Till skiknad från varusmugglingsutredningens förslag innebärstyrelsens förslag inte att ombud som lämnat tulldeklaration skall påförastulltillägg. Den tullskyldige skall anses hek ansvarig för åtgärd ellerunderlåtenhet av ombud. Konsekvenserna härav utvecklas närmare i det följande.Vidare föreslås att i tulldeklaration angivet tulltaxenummer eller statistisktnummer skall anses som uppgift i sak och inte, såsom varusmugglingsutredningenföreslog, som yrkande om detta framförts i deklarationen. Tulltillägg föresläsutgöra av undandraget belopp, dvs. samma procentsats som gäller för skat-tetikläggenligt lagen om mervärdeskatt. Som anförts i det föregående föreslogvarusmugglingsutredningen mot bakgrund av bl. a. då gällande regler omskattetillägg och för icke avsiktliga fel i tulltillägg. Slutligenbör nämnas att förevarande förslag anpassats till de ändrade regler förskattetillägg som föreslogs genom prop. 1977/78:136 och vilka sålunda Ullkomefter det att varusmugglingsutredningen lagt fram sitt betänkande. Prop.1985/86:41 Förslag till lag om ändring i tullagen (1973: 670) Härigenom föreskrivs i fråga om tullagen (1973:670) dels att 40 a, 40 b, 44, 45 och 4850 §§ skall ha nedanangivna lydelse, dels att i lagen skall införas åtta nya paragrafer 40 c-40 j §§,av nedan Har tullskyldig i tulldeklaration eller på annat sätt tillledning för tulltaxering lämnat uppgift, som befinns oriktig ellerofullständig, eller eftersatt skyldighet som avses i 11 § påförs honomtulltillägg med tjugo procent av den tull eller annan införselavgift som ejskulle ha påförts honom om den oriktiga uppgiften godtagits. Detsamma gällernär tullskyldig skriffligen har lämnat sådan uppgift i mål om tull eller annaninförselavgift. Har tullskyldig i tulldeklaration eller på annat sättlämnat oriktig eller ofullständig uppgift eller vidtagit åtgärd i strid mot 2 §5 lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselregleradevaror m. m. och därigenom föranlett att vara kommit ut i den fria rörelsen istrid mot bestämmelse om importbegränsning, påföres honom straffavgift med 20 %av varans tullvärde. Vid tikämpning av bestämmelserna i denna paragraf ansestullskyldig ansvarig för åtgärd eller underlåtenhet av anställd eller ombud, omdet icke är uppenbart att behörighet att företräda den tullskyldige saknats. Tulltillägg och straffavgift utgår ej i samband medrättelse av felräkning eller misskrivning som uppenbart framgår avtulldeklaration eller annan handling som lämnats till ledning förtulltaxeringen. Tulltillägg utgår ej heller, om avvikelsen avser bedömning avyrkande, såsom fråga om yrkad förmånsbehandling, anspråk på tullbefrielse ellertullnedsättning, eller fråga om skäligheten av uppskattning eller värdering,såvida avvikelsen ej gäller oriktig uppgift i sak. Uppgift i tulldeklaration omvaras nummer enligt tulltaxan (1977:975) eller enligt statistisk varuförteckninganses som uppgift i sak. Har den tullskyldige eller ombud som avses i 40 a § tredjestycket frivilligt rättat oriktig uppgift eller vidtagit annan åtgärd, somleder tik att tull och annan införselavgift kan påföras med rätt belopp, utgårej tulltilllägg. Tulltillägg och straffavgift får helt efterges, omfelaktigheten eller underlåtenheten kan antas ha sådant samband med dentullskyldiges ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller därmed jämförligtförhållande att den kan anses ursäktlig. Detsamma gäller om felaktigheten ellerunderlåtenheten framstår som ursäktlig med hänsyn till den oriktiga uppgiftensbeskaffenhet eller annan särskild omständighet, som rör annat än vad som sägsi första meningen. Tulltillägg fär helt efterges även i fall då det beloppsom kunde ha undandragits genom felaktigheten eller underlåtenheten är att ansesom ringa. Straffavgift får efterges om värdet på varan, som tagits ut i friarörelsen, är ringa. I den mån vara eller dess värde blir föremål förförverkande enligt 12 § 64 lagen (1960:418) om straff förvarusmuggling, utgår ej tull eller annan införselavgift för varan och ej heller tulltillägg ellerstraffavgift. 1985/86:41 meddelat beslut härom skallundanröjas eller'ändras, sedan dom eller beslut som innefattar förverkandevunnit laga kraft. Tulltillägg och straffavgift får icke påföras sedan dentullskyldige har Har den som tagit hand om vara efter medgivande enligt 3 §andra stycket underlåta att inom föreskriven tid lämna tulldeklaration, påförshonom förseningsavgift med . Har i fall som avses i första stycket den tullskyldige anmanatsatt lämna tulldeklaration men icke efterkommit anmaningen,bestäms förseningsavgiften till . Förseningsavgift får helt efterges, om underlåtenheten kananses ursäktlig eller ringa. Sådan avgift får även nedsättas. Fråga om tulkillägg, strafTavgift och förseningsavgiftprövas av tullmyndigheten. Innan beslut fattas om påföring, skall den förvilken tillägget eller avgiften ifrågasätts beredas tillfälle att yttra sig, omej hinder möter däremot. Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om yrkandehärom ej har framställts, i den mån det föranleds av vad som förekommit iärendet eller målet om tulltikägg, straffavgift eller förseningsavgift. Ändras tulltaxeringsbeslut genom omtulltaxering eller eftertulltaxeringeller i anledning av besvär, skall därav föranledd ändring av tulltilläggeller straffavgift beslutas. Medger regeringen eller, efter regeringens förordnande,tullmyndighet befrielse från eller återbetalning av tull eller annaninförselavgift, får medgivandet avse även tulltillägg.