prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Beträffandefrågan om förlängning av förbud jämfört med nytt förbud har KFM endast endetaljsynpunkt. 1 kommitléns övervägande anges å s. 376 att domstolen bör vidvalet av de båda alternativen vara bunden av åklagarens yrkande, KFM anser atlsådan bundenhet inte skall uttalas. Om således åklagaren yrkar all nytt förbudskall meddelas vid överträdelse, något som innefallar en minimigräns å tre årborde domstolen kunna istället föreskriva förlängning och underskridatreårsgränsen, ---- ställersig myndigheten positiv till det som sägs om förlängning av liden för näringsförbud. KFManser de av kommittén föreslagna straffreglerna väl avvägda. Emellertidhar KFM i sin verksamhei iakttagit fall där näringsidkare överträder meddelatnäringsförbud genom att fortsätta rörelse och inte upphör med denna faslänpolisutredning igångsatts. Fall finns även där rörelse fortsalts av den somålagts näringsförbud även under tid då denne varit intagen i kriminalvårdsanstalt.Härtill kommer att polisutredningen ofta tar så att ell är och mer kangä innan anmälan lett lill åtal och dom. bedrivs rörelsen som omingenting hänt. Anledningen till atl häktning inte tillämpats är obekant för KFMoch förefaller f ö, mindre intressant dä rörelse som ovan nämnts t, o, m, kanbedrivas från kriminalvårdsanstalt. Ur såväl saneringssynpunkl som av allmänprevenlivaskäl är detta förhållande djupt otillfredsställande. Vadkan då göras åt delta? KFM anser att det finns etl behov av alt kunna stängatill och/eller avveckla rörelse som drivs på detta sätt. På talan av åklagareborde rätlen ha möjlighet all besluta om sådan åtgärd. Åklagaren borde haskyldighet att dra fråga om sådan ålgärd inför rällen. Genom atl beslut omavveckling fallas av rätten efter rättegång kan sådana avgränsningsproblemlösas som kommittén behandlat på s. 297 ff. Åtgärden skulle därför kunnaanvändas även där den verksamhei som skall avvecklas drivs som juridiskperson. Avvecklingen kan tänkas verkställas av god man som förordnas av rätten.Kraven på dennes kompetens bör överensstämma med vad som krävs av den somförordnas som förvaltare i könkurs. Tillsyn över avvecklingen skulleförslagsvis kunna ligga på tillsynsmyndigheterna. För respektive företagsformbör sedan gällande likvida-tionsbeslämmelser kunna tillämpas. 7.9Sveriges domareförbund: Prop. 1985/86: 126 Förbundetkan-- godta de föreslagna reglerna om överträdelse 1985/86: 126 Härigenom föreskrivs följande. Näringsförbud får meddelas den som i egenskap av enskildnäringsidkare 1. gjort sigskyldig lill brott som inte är ringa, eller 2. underlåtit att belalasådan skatt, lull eller avgift som omfattas av lagen (1978; 880) ombetalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, om underiåtelsen inte ärringa, Näringsförbudei får meddelas endasl om näringsidkarengrovt åsidosatt vad som ålegat honom i näringsverksamhet och förbudel ärpåkallat från allmän synpunkt. Vid bedömningen av om så är fallet får hänsyntas till även andra åsidosättanden av näringsidkaren än som avses i första styckel. Näringsförbud får också meddelas den som försatts ikonkurs och då var enskild näringsidkare, om han förfarit grovt otillbörligtmot sina borgenärer eller på annal sätl grovt åsidosatt vad som ålegat honom inäringsverksamhet och förbudel är påkallat från allmän synpunkl. Vid prövningen av om näringsförbud är påkallat från allmänsynpunkl skall särskill beaktas om åsidosättandet varit systematiskt ellersyftat lill betydande , om det medfört eller varit ägnat att medförabetydande skada eller om näringsidkaren tidigare dömts för brott inäringsverksam-hel, Näringsförbud får vidare meddelas den som varit bolagsmani ett annat handelsbolag än kommanditbolag eller komplemenlär i elt kommanditbolagunder lid då bolaget underlåtit atl betala skatt, lull eller avgift i sådanthänseende som avses i 1 § försia slyckel 2, om förutsättningarna för förbudenligt I § andra stycket är uppfyllda. Detsamma gäller om han själv i bolagelsverksamhet gjort sig skyldig till brott som inte är ringa. Han får ävenmeddelas näringsförbud om bolaget försatts i konkurs och förutsällningarna i övrigiför förbud enligt 2 § är uppfyllda. Vad som sägs i försia styckel om bolagsman i elthandelsbolag gäller även styrelseledamot och suppleant för sådan i ett aktiebolag och en ekonomisk förening, verkställande och vice verkställande direkiör i ett aktiebolag samt den som i annan egenskap faktiskt utövat ledningen av en 356 Delsamma gäller den som utåt framställsom ansvarig Prop. 1985/86: 126 för en enskild näringsverksamhet. Näringsförbud fär dessutom meddelas annanbefattningshavare än som anges i försia och andra styckena, om han haftbefogenhet alt fullgöra en näringsidkares skyldigheter i särskilt avseende ochi den egenskapen gjort sig skyldig lill brott som inte är ringa samtförutsättningarna för förbud enligt I § andra styckel är uppfyllda, Näringsförbud skall meddelas för , lägst treoch högst . Den som är underkastad näringsförbud har inte rätt attdriva näringsverksamhet eller atl vara bolagsman i elt annat handelsbolag änkommanditbolag eller komplemenlär i ell kommanditbolag. Han får inte hellervara styrelseledamot eller suppleant för styrelseledamot i ett aktiebolag, etlhandelsbolag eller en ekonomisk förening, eller i en sådan ideell föreningeller stiftelse som driver näringsverksamhet, samt ej heller vara verkställandeeller vice verkställande direktör i ett aktiebolag eller i annan egenskap varaställföreträdare för en s.ådan juridisk person som har angetts . Inte hellerfår han på annat sätl faktiskt utöva ledningen av en näringsverksamhet ellerav en sådan juridisk person som är bokföringspliklig även om den inte drivernäring. Dessutom gäller att han inte får äga så många aktier i ell aktiebolag atlhans andel av röstetalet för samtliga aktier i bolaget kommer atl . Näringsförbud ulgör inget hinder mot all sådan verksamhetbedrivs som innebär utövning av rättighet som avses i 2 kap, 1 § regeringsformeneller I kap, 1 §, 4 kap, I §, 6 kap, I § eller 13 kap, 5 §tryckfrihetsförordningen, Den som är underkastad näringsförbud får inte varaanställd eller ta emot återkommande uppdrag i en näringsverksamhet som drivs aven närstående lill honom eller där en närstående har en sådan ställning somanges i 4§, Som närstående anses make, sambo, förälder, barn och syskon samtden som är besvågrad i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene ärgift med den andres syskon. Inte heller får den som är underkastad näringsförbud varaanställd eller la emot återkommande uppdrag i den näringsverksamhet där hanåsidosatt sina åligganden, Förfarandel vid prövningen av frågor omförbud Talan omnäringsförbud förs i lingsräii av allmän åklagare. uiredningenoch förfarandel i mål om näringsförbud skall, om inte annal föreskrivsi denna lag, i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivetom mål som rör allmänt åtal för brott där straffet är fängelse i Tvångsmedel enligt 24 och 25 kap. fär dock 357 intetillgripas i fråga om näringsförbud. 24 1985/86. Talan omnäringsförbud mot någon som försatts i konkui-s fär tas upp av Prop.1985/86: 126 samma tingsrätt som handlägger eller har handlagt konkursen. Varje kronofogdemyndighet skall särskilt uppmärksamma närdet kan finnas skäl att meddela näringsförbud i fall som anges i 1 § första slyckel2. Så snart myndigheten finner anledning till det, skall den göra anmälan omförhållandet till åklagaren. Är det uppenbart atl näringsförbud skall meddelas, fårrätlen meddela förbud för liden till dess frågan om näringsförbud slutligl haravgjorts (tillfälligt näringsförbud). En fråga om tillfälligt näringsförbud tas upp på yrkandeav åklagaren, om inte annal följer av fjärde slyckel. Elt sådant yrkande kanprövas såväl innan talan enligt 8§ har väckis som därefter. Innan etttillfälligt förbud meddelas skall den som yrkandet avser få lillfälle att yttrasig, om del inte finns anledning att anta atl han har avvikit eller på annat sätlhäller sig undan. Rätten får hålla förhandling för frågans prövning. Tillförhandlingen skall den som avses med yrkandet kallas personligen. I kallelsenskall han upplysas om all frågan kan avgöras även om han inte inställer sig. Omförfarandet i övrigt vid en sådan förhandling gäller i tillämpliga delarföreskrifterna i 24 kap. 14 § rällegångsbalken. Bifalls en lalan om näringsförbud, får rällen i domensjälvmant förordna om tillfälligt förbud. Etl beslut om tillfälligt näringsförbud gäller ,om inte annal Beslutet skall delges den som avses medförbudet. beslut om tillfälligt näringsförbud, som har meddelatsunder rättegången, överklagas särskilt. Överklagas elt beslul om tillfälligt förbud, får högrerätt förordna atl förbudel inte skall gälla. Om rätlen meddelar ett lillfälligt näringsförbud, skallden utsätta inom vilken talan om näringsförbud skall väckas, om inte en sädanlalan redan har väckts. Tiden får inte bestämmas längre än vad som bedömsabsolut nödvändigl. Är den utsatta liden inte tillräcklig, får rätten medgeförlängning om åklagaren före tidens utgång gjort framställning om sädan. I samband med alt näringsförbud eller tillfälligtnäringsförbud meddelas, skall rällen till den som avses med förbudet överlämna en särskild under rättelse, där innebörden av förbudel beskrivs. Rätten skall sända etl exemplar av domen eller beslutet lillden myndig- Prop. 1985/86: 126 het som enligt 24 § skall svara förtillsynen. Har den som fåll näringsförbud eller tillfälligtnäringsförbud tillstånd av myndighei alt driva näring inom särskilt regleratnäringsområde, skall rätten sända etl exemplar av domen eller beslulel till denmyndigheten. Har talan om näringsförbud inte väckis inom utsatt tid,och haren framställning om förlängning av liden inte heller inkommit, skallett beslut om tillfälligt näringsförbud upphävas. Detsamma gäller omtalan återkallas eller lämnas ulan bifall eller om del inte längre finns skälför det tillfälliga näringsförbudet. Om talan bifalls, skall rätten pröva omdet tillfälliga näringsförbudei fortfarande skall gälla. Frikänns den som genom en lagakraftvunnen dom fåttnäringsförbud för brott som utgjort förutsättning för förbudet enligt I § försiastycket I, skall rätten upphäva förbudet. Avser frikännandet endasten viss del av brottsligheten eller hänförs denna under mildarestraffbestämmelser, skall rätten pröva om och förbudelfortfarande skall gälla, I fall som avses nu fär den högre rätlen också upphävaeller ändra ett beslul om skyldighel alt svara för rättegångskostnader, om ettsådant har meddelats i samband med domen om förbud. Upphäver rätten det konkursbeslul som utgjortförutsättning för ett näringsförbud enligt 2§, skall rätten upphävanäringsförbudet. Rätlens beslul om all upphäva eller ändra ell näringsförbudskall gälla , Ett lagakraftvunnel beslut om förbud enligt 1 eller 2§ färupphävas pä ansökan av den som förbudet avser, om det senare kommer fram attden som fått förbudel inte hade grovt åsidosatt sina åligganden i näringsverksamhet, Belräffande mål om upphävande av förbud gäller itillämpliga delar vad som föreskrivs i 8§ om talan om förbud, Elt sådanl mållas upp av den lingsräti som tidigare handlagt målel om näringsförbud. Måletfår i stället tas upp av rätten i den ort där sökanden har sitt hemvist, omrätten med hänsyn lill uiredningen saml koslnader och andra omständigheterfinner det lämpligt. Mål om upphävande av förbud får avgöras utanhuvudförhandling, om saken ändå kan utredas tillfredsställande. Har rättenbeslutat att målel skall avgöras ulan huvudförhandling, skall parterna gestillfälle atl slutföra sin lalan, om del inte är uppenbart att delta intebehövs. Rättens beslut om atl upphäva ett näringsförbud skallgälla . Tid för avveckling av förbjuden näringsverksamhet m.m. Prop. 1985/86: 126 En domstol som meddelar beslul om näringsförbud eller omtillfälligt näringsförbud skall fastställa en begränsad tid innan förbudetskall gälla, om det behövs för avvecklingen av näringsverksamhet, anställning,uppdrag, delägarskap i handelsbolag eller aktieinnehav som anges i 6 och 7 §§.Rätten får föreskriva vilka åtgärder som får vidtas eller som skall varaförbjudna och vad den som fått näringsförbud i övrigt då har attiaktta. Om det föreligger synnerliga skäl. får tiden föravveckling förlängas på ansökan av den som fått förbudet. Beträffande mål om förlängning av liden för avvecklinggäller vad som sägs om upphävande av förbud i 17 § andra och tredje styckena. Om detfinns särskilda skäl, får den som är underkastad näringsförbud eller tillfälligtnäringsförbud medges dispens för viss näringsverksamhet, viss anslällning,vissl uppdrag, visst delägarskap i handelsbolag eller visst aktieinnehav.Rätten fär föreskriva vad den som medges dispens har att iaktta då dispensen utnyttjas. En dispens frän ett förbud att driva näringsverksamheteller inneha anställning, uppdrag, delägarskap i handelsbolag eller aktierenligt vad som sägs i 6§ får återkallas, om den som är underkastad förbudetåsidosätter vad som åligger honom i den verksamhet som avses med dispensen. Endispens fär också återkallas om den som är underkastad förbudet åsidosätter enföreskrift som rätten meddelat med stöd av första siycket, I 26 § tredje styckel föreskrivs att en dispens kanåterkallas om näringsförbudet överträds, En fråga om dispens får prövas i samband med dom omnäringsförbud, i samband med beslut om tillfälligt näringsförbud ellerefter en senare gjord När en fråga om dispens prövas särskill, gäller itillämpliga delar vad som föreskrivs i 8§ om mål om näringsförbud. Om behörigdomstol gäller vad som sägs i 17 § andra stycket. Mål om dispens från näringsförbud får avgöras utanhuvudförhandling, om saken ändå kan utredas tillfredsställande. Har rätlenbeslutat alt målel skall avgöras ulan huvudförhandling, skall parterna ges lillfälleatl slutföra sin talan, om det inte är uppenbart atl detta inte behövs, Talan om återkallelse av dispens förs av allmän åklagare.När frågan prövas i etl särskilt mål, gäller i tillämpliga delar vadsom föreskrivs i 8§ om mål om näringsförbud. Om behörig domstol gäller vad somsägs i I7§ 360 Tillsynen av meddelade förbud m.m. Prop, 1985/86:126 skall föra ett register övernäringsförbud och tillfälliga Tillsynsmyndighetär den tillsynsmyndighet i konkurs inom vars område den som ärunderkastad näringsförbud är bosatt. Del åligger tillsynsmyndigheten atl vaka över attnäringsförbud och tillfälliga näringsförbud efterlevs. Om det finns skäl attmisstänka att etl förbud överträds eller att den som fält dispens enligt 19 §åsidosätter vad som åligger honom i den verksamhet som avses med dispensen,eller vad som rätten föreskrivit i samband med all den beviljade dispens, skalltillsynsmyndigheten göra anmälan om förhållandet till åklagaren. har rätt att av den som är underkastadnäringsförbud begära sådana upplysningar som behövs för tillsynen. Överträdelse avförbud m. m. Den som överträder elt beslul om näringsförbud ellertillfälligt näringsförbud skall dömas till fängelse i högst två är eller, ombrottet är ringa, till böler eller fängelse , Ett näringsförbud som överträds får förlängas med . Sker flera förlängningar, får den sammanlagda liden för förlängninginte vara mer än fem är. Talan om förlängning skall väckas innan förbudstidenhar gått ul. När en fråga om förlängning prövas särskill, gäller i lilllämpligadelar vad som föreskrivs i 8§ om mål om näringsförbud. Vid överträdelse fåren dispens som meddelats med stöd av 19§återkallas, Om den somär underkastad ell näringsförbud får ett nylt förbud, skall rätlenundanröja det lidigare meddelade förbudet. Denna lagträder i krafl . Bestämmelsernai 15 §, 16§ andra och tredje siycket, 17§ saml 19-27 §§ tillämpas även i frågaom sådant näringsförbud och tillfälligt näringsförbud som har meddelats enligtäldre bestämmelser. Vid en prövningav om en näringsidkare har gjort sig skyldig till broll eller Underlätelse atlbetala skatt, lull eller avgift som kan medföra förbud enligt 1 § försia slyckelI och 2 liksom av om han grovt åsidosatt sina åligganden får hänsyn las lillendast sådana förfaranden som hänför sig till tiden efter ikraftträdandet. Detsom sagts nu gäller även talan om ell tillfälligt förbud. Meddelas elt beslulom näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud med anledningav konkurs och grundas bedömningen att näringsidkaren 361 förfarit grovtotillbörligt mot sina borgenärer eller på annat sätl grovt Prop. 1985/86; 126åsidosatt sina åligganden på förfaranden som hänför sig lill liden föreikraftträdandet, gäller i stället för 6 § försia stycket och 7§ all den som ärunderkastad förbudet inte får driva verksamhet med vilken följer bokföringsskyldighetenligt bokföringslagen (1976; 125). Han får inte heller såsom styrelseledamoteller i nägon annan egenskap vara ställföreträdare för ett aktiebolag, ellhandelsbolag eller en ekonomisk förening eller en sådan ideell förening ellerstiftelse som driver bokföringspliklig verksamhei. Inte heller får han faktiskthandha ledningen eller förvaltningen av verksamhetens angelägenheter. Rättenskall i sitt beslut erinra om näringsförbudets verkan enligt denna punkt. Vadsom i 5 § föreskrivs om att näringsförbud skall meddelas för lägst tre årgäller ej i ell sådanl fall som sagts . Lag om ändring i konkurslagen (1921: 225) Härigenom föreskrivs i fräga om konkurslagen (1921:225)'dels att 199 b-d och 199 f-j §§ skall upphöra atl gälla. dds aiv55, 185 b, 199aoch 212 §§ skall ha följande lydelse Prop.1985/86: 126 -55 §' Förvaltarenskall så snart ske kan upprätta skriftlig berättelse om boets tillslånd, så ockom orsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de kunnat utrönas. 1berättelsen skall upptagas en översikt över tillgångar och gäld av olika slagävensom särskilt anmärkas, huruvida förhållande har förekommit som kanföranleda återvinning lill konkursboet och huruvida skälig anledningförefinnes lill antagande, alt gäldenären gjort sig skyldig till gäldenärsbrott.Förefinnes anledning till anlagande, som sagts, skall grunden därförangivas. Om gäldenären är eller före konkursansökningenvarit bokföringsskyldig, varde i berättelsen tillika anmärkt, vilket bokföringssystemhan har tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts, och skall isådant fall vid berättelsen fogas den av gäldenären senast uppgjordabalansräkningen. Finns det skälig anledning till antagande att gäldenäreneller, om denne är en juridisk person, någon sådan företrädare som avses i I99b§har förfarit på ett sådant säll all näringsförbud enligt samma paragraf kanmeddelas, skall även det angivas jämte grunden för antagandel. " Förvaltarenskall så snart ske kan upprätta skriftlig berättelse om boets tillstånd, så ockom orsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de kunnal utrönas. 1berättelsen skall upptagas en översikt över tillgångar och gäld av olika slagävensom särskilt anmärkas, huruvida förhållande har förekommit som kan föranledaåtervinning till konkursboet och huruvida skälig anledning förefinnes tillanlagande, att gäldenären gjort sig skyldig till gäldenärsbroll. Förefinnesanledning till antagande, som sagls, skall grunden därför angivas. Om gäldenärenär eller under del senare året före konkursansökningen varit bokföringsskyldig,varde i berättelsen tillika anmärkt, vilket bokföringssystem han hartillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts, och skall i sådantfall vid berättelsen fogas den av gäldenären senast uppgjorda balansräkningen.Finns det skälig anledning till antagande atl gäldenären eller, om denne ären juridisk person, någon sådan företrädare som avses i 4§ lagen (1985:000)om näringsförbud har förfarit på etl sådant sätt atl näringsförbud kan meddelashonom, skall även det angivas jämte grunden för antagandet. Avskriftav berättelsen med den balansräkning, som må vara därvid fogad, skall avförvaltaren utan dröjsmål tillställas konkursdomaren och tillsynsmyndigheten samtvarje borgenär, som det begär. ' Senaste lydelse av I99b§ 1980:264 199 g § 1980:264 199c§1980:264 199h§ 1980:264 I99d§ 1980:264 199 i § 1980:264 199f § 1980:264 199j §1980:264, ' Senastelydelse 1980:264, Prop.1985/86: 126 Omförvaltaren finner all gäldenären kan misslänkas för gäldenärsbrott. skallhan underrätta allmän åklagare därom och därvid angiva grunden förmisstanken. Detsamma gäller om gäldenären har drivit näringsverksamhet ochdet under konkursförvallningen kommer fram atl gäldenären kan misstänkas förannat brott av ej ringa beskaffenhet, som har samband med verksamhelen. misstänkas alt gäldenären eller, om denne är en juridisk person, någonsådan företrädare som avses i I99b§ har förfarit på ett sådant säll altnäringsförbud enligt samma paragraf kan meddelas, skall förvaltarenomedelbart underrätta åklagaren om detla och ange grunden för misstanken. Omförvaltaren finner alt gäldenären kan misstänkas för gäldenärsbroll. skallhan underrätta allmän åklagare därom och därvid angiva grunden förmisstanken. Detsamma gäller orn gäldenären har drivit näringsverksamhet ochdet under konkursförvallningen kommer fram all gäldenären kan misstänkas förannat brott av ej ringa beskaffenhet, som har samband med verksamheten. Kandet misstänkas atl gäldenären eller, om denne är en juridisk person, någonsådan förelrädare som avses i 4§ lagen (1985: 000) om näringsförbud harförfarit pä etl sådant sätt all näringsförbud kan meddelas honom, skallförvaltaren underrätta åklagaren om delta och ange grunden förmisstanken. 185b §-1 fråga om förvaltarens allmänna åligganden äga 51.51a och 52§§, 53 § försiastycket. 57 §, 58 § första och andra styckena samt 60§ andra stycketmotsvarande tillämpning. Vidare äger 54 § molsvarande tillämpning. Förvaltarenskall lämna konkursdomaren och tillsynsmyndigheten skriftlig uppgifl omorsakerna lill gäldenärens obestånd, såvitt de kunnat utrönas. skallanmärkas, om det har förekommit förhållande som kan föranleda återvinning lillkonkursboet och om det finns skälig anledning antaga att gäldenären gjort sigskyldig till gäldenärsbrott. Finns anledning till sådant antagande, skallgrunden därför angivas. Om gäldenären är eller före konkursansökningenvarit bokföringsskyldig, skall vidare anmärkas, vilket bokföringssystem hanhar tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts, I sådant fallskall den av gäldenären senast uppgjorda balansräkningen ingivas.Finns det skälig anledning till antagande atl gäldenären eller, om denne ärjuridisk person, någon sådan Förvaltarenskall lämna konkursdomaren och tillsynsmyndigheten skriftlig uppgift omorsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de kunnat utrönas. skallanmärkas, om del har förekommit förhällande som kan föranleda återvinning lillkonkursboet och om det finns skälig anledning antaga all gäldenären gjort sigskyldig till gäldenärsbroll. Finns anledning till sådant antagande, skallgrunden därför angivas. Om gäldenären är eller under del före konkursansökningenvarit bokförings-skyldig, skall vidare anmärkas, vilket bokföringssystem hanhar tillämpat och hur bokföringsskyldigheten har fullgjorts. I sådant fallskall den av gäldenären senasi uppgjorda balansräkningen ingivas.Finns del skälig anledning lill anlagande att gäldenären eller, om denne ärjuridisk person, någon sådan ' Senastelydelse 1980:264, Prop.1985/86: 126 företrädare som avses i 199 b § har förfarit på elt sådant säll all näringsförbud enligt samma paragraf kan meddelas, skall även del angivas jämte grunden för antagandel. företrädare som avses i 4§ lagen (1985:000) omnäringsförbud har förfarit på ett sådanl sätt att näringsförbud kan meddelashonom, skall även det angivas jämte grunden för antagandet. Sä snart kunskap har vunnits om löne- eller pensionsskuldskall förvaltaren anmäla sådan skuld lill kronofogdemyndigheten i den ort där gäldenärenbör svara i tvistemål som angå gäld i allmänhet. Finnes ej löne- ellerpensionsskuld, skall förvaltaren anmärka detta i bouppteckningen. Bouppteckningen skall jämte uppgifter enligt andra styckettillställas konkursdomaren och tillsynsmyndigheten och senasi en månadfrån konkursbeslutet. När särskilda omständigheter föreligga, får konkursdomarenbevilja uppskov.