prop · G903130 · 1985-12-31 00:00:00 — Två remissinstanser förordar i första hand andrahandsförslagetoch två avstyrker helt förslagen. Förslaget angående uppgiftsskyldigheten vidett bibehållande av räntetilläggen avstyrks av endast en remissinstans. Skälenför mitt förslag: Nuvarande bestämmelser innebär att etl särskilt tillägg,räntetillägg, i tre fall skall göras vid beräkning av underiag för tilläggsbelopp.Reglerna tillkom i samband med skattereformen för att motverka vissa ickeåsyftade kviitningseffekler. Det förstafallet avser bostad på jordbruksfastighet. RänteUllägget skall motsvara en lillbostadsdelen hänförlig del av räntekostnaderna. Del andra fallet avser privatanvändning av bil e. d. som utgör inventarium i näringsverksamhet. Detmotsvarar den del av en schablonmässigt beräknad räntekostnad för del ifordonet nedlagda kapitalet som belöper på den privata användningen. Det tredjefallet, slutligen, avser räntefria eller ränteförmånliga lån frånarbetsgivare, motsvarar här skillnaden mellan sedvanlig räntaoch erlagd ränta. Arbetsgivaren skall i kontrolluppgiften ange lånebeloppetoch erlagd ränta, medan den anställde i sin deklaration skall ange skillnaden(förmånen). Riksdagenhar riktal kritik mot bestämmelserna om räntetillägg och därvidanfört att skatteintäkterna inte står i rimlig proportion lill deadministrativa problem som uppkommer (SkU 1983/84:30 och 1984/85:20). Kritikenhar lett lill det inledningsvis nämnda uppdraget lill RSV. Sedan RSV i en delrapportden lagt fram förslag rörande de ränleförmånliga lånen höjdesfrigränsen från . års taxering (prop.1984/85:71, SkU 20, rskr 52, SFS 1984:916). Jagbehandlar först räntetilläggen rörande bostad på jordbruksfastighet och bil e. d.i näringsverksamhet. Vadsom framkommit visar aft räntetilläggen i allmänhet avser relativt låga beloppoch i betydande utsträckning inte påverkar beskatlningsresul- talet,eftersom den skaltskyldiges inkomster - även inkl. ränlelillägget -understigerbrytpunkten. Det är givet att de inte helt okomplicerade beräkningarna sombehövs för alt få fram räntetillägget då upplevs som meningslösa av både deskattskyldiga och taxeringsmyndigheterna. Även om den skaltskyldiges inkomsterskulle något överstiga brytpunkten är del ofta fråga om så små skattebelopp altdel inte är rimligt att lägga ner arbete på frågan. Enligtmin mening uppfyller inte dessa räntetillägg det av skatteutskottet uppställdakravet på en rimlig relation mellan skatteintäkter och arbetsbelastning. Detföreligger visserligen inte något säkert mått på skatteintäkterna menundersökningen pekar på aft del rör sig om endast en eller ett par miljonerkronor. Det framstår som utsiktslöst all kunna mer märkbart förbättraförhållandet genom förenklingar av reglerna. Jag föreslår därför att dessaräntetillägg slopas. Närdet gäller räntetillägg som hänför sig till lån från arbetsgivare så har i någraremissvar uttalats alt det i dessa fall inte - som i de behandlade fallen- finns någon naturiig gräns för förmånens storiek utan denna kan i ett enskiltfall bli i princip obegränsad. Farhågor har också uttryckts för atl förmånenskulle breda ut sig om den blev helt obeskattad. Enliglmin mening är de framförda synpunkterna tungt vägande. Ersättningar m. m. lillanställda i annan form än kontant lön förekommer numera i en mångfald olika formeroch ränteförmåner är endast en av dessa. Flera sådana förmåner kommer upp tillbehandling inom tämligen nära framtid. I det sammanhanget kan det finnasanledning att mer allsidigt överväga reglerna angående ränteförmånliga lån.Några ändringar bör därför inte nu göras i de materiella reglerna. Härtillkommer att del föreligger möjligheter atl uppnå förenklingar i förfarandet. Arbetsgivarenskall nu i kontrolluppgiften ange lånebeloppet och eriagd ränta. Att i ställetlämna uppgift om förmånens storlek kan i allmänhet inle innebära någon nämnvärtökad arbetsbelastning för arbetsgivaren. Med en sådan ordning hindrar intelängre förekomsten av räntetillägg för ränteförmån den anställde att lämnaförenklad deklaration. 3.3.2Kvittning mellan villaunderskott och kapitalinkomst Mitt förslag:Rätten till kvittning mellan villaunderskott och kapitalinkomst slopas. Skälen för mitt förslag:För atl åstadkomma den med skattereformen avsedda begränsningen avunderskottsavdragens skattemässiga värde har den statliga inkomstskatten delatsupp i två delar. Vid beräkning av underlaget för den ena delen,tilläggsbeloppet, får underskottsavdrag i princip inte göras. I praktiken utgårman från inkomsten efter underskollsavdrag och återför avdragen. I vissa fallföreligger vad som kallas en särskild kvittningsrält, vilket innebär attavdragen inte återförs. Ensådan kvittningsrält avser underskott av villa (schablontaxerad an- nan fastighet) som upptill . får kvittas mot inkomst av kapital. 1985/86: 130 Bakgrunden till denna kvittningsrältvar all förhållandena på kredilmark- naden ofta gjorde detnödvändigt för den som sålde en villa att ge köparen kredit genom alt ta emoten s. k. säljarrevers. Räntan på denna beskattas som inkomst av kapital. Omsäljaren därefter köpte en annan villa var hans tillgängliga medel förkontantinsats lägre. Räntekostnaderna för den nya villan blev alltså högreän om han fåll motsvarande medel kontant. särskilt samband ansågsdärför kunna föreligga mellan kapitalinkomst och Enligtmin mening föreligger inte längre skäl all behålla den särskilda kvittningsrätten.Förhållandena på kreditmarknaden har ändrat förutsättningarna i de fall somregeln ursprungligen avsåg alt ta sikte på. Del finns numera möjligheter förden som har tagit emot en säljarrevers alt avyttra denna på en andrahandsmarknad.Genom alt en finansiering kan ske på kredilmarknaden föreligger inte längresamma behov all la emot säljarre-verser. I huvudsak har kvittningsrätten därförkommit att i viss utsträckning mildra avdragsbegränsningens verkningar förskattskyldiga med större kapitalinkomster. Jag vill också framhålla atl vaijeundanlagsregel innebär ett komplicerande moment. Del gäller inte minst dennasom berör ett stort antal personer, även om det för många rör sig om heltobetydliga belopp eller över huvud taget inle påverkar beskallningsresultateldärför all inkomsten understiger brytpunkten. Slopandet bör lämpligen ske i tvåsteg på så sätt att kvittningsrätten begränsas till . för alt heltupphöra . Effekternapå skatteintäkterna av mina förslag kan uppskattas till följande (räknat som slufiigeffekt i milj. kr. Höjningenav de kommunala grundavdragen Ändringar av grundbeloppet Ändringar avtilläggsbeloppet Avtrappningen av extra avdrag Slopande av sambeskattningenSlopande av räntetillägg Slopad kvittning villa-kapital Summa -2232 -4070 Häravbelöper för staten ca 530 milj. kr och för kommunerna ca 2420 milj.kr. Förändringarna i fråga omgrundavdrag, skatteskalor för grundbelopp och tilläggsbelopp inkl. det fasta beloppet samt avtrappningen av det extra avdraget påverkar skatteuttaget från de skattskyldiga. Detta är inte fallet med övriga åtgärder utan där kan effekterna i betydande omfatt ning märkas på skattebetalningarna först i samband med fyllnadsinbetal ningar, utbetalning av överskjutande skatt och inbetalning av kvarstående 48 skatt. Förskotten av kommunalskaltemedelgrundar sig på föregående års tax- Prop. 1985/86: 130 ering. Höjningen av delkommunala grundavdraget skulle således - utan särskild reglering av denna fråga- påverka utbetalningarna först . Då skulle emellertid en dubbel effektuppkomma, dels på slutavräkningen för , dels på förskotten för år 1989.Motsvarande dubbeleffekt skulle uppkomma . För alt undvika detta börförskotten beräknas på ett skatteunderlag som haromräknats med hänsyn till höjningen av grundavdraget. En sådan omräkning kandock aldrig ske så exakt alt resultatet för varje enskild kommun motsvarar det slutligautfallet. Detta beror främst på folkpensionärernas extra avdrag. Jag avser atlåterkomma med närmare förslag i delta hänseende i kompletteringspropositionensenare i vår. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag fill 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändring i lagen (1947; 576) om statlig inkomstskatt, 3. lag om ändring i lagen (1970; 172) om begränsning av skall i vissafall, 4. lag om ändring i lagen (1960:63) om förlustavdrag, 5. lag om ändring i lagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskattför ackumulerad inkomst, 6. lag om ändring i lagen (1958; 295) om sjömansskatt, 7. lag om ändring i taxeringslagen (1956; 623), 8. lag om ändring i uppbördslagen (1953; 272). Medhänsyn till frågans beskaffenhet anser jag att lagrådets hörande skulle saknabetydelse. 6.1 Kommunalskattelagen (1928: 370) Genomslopandet av sambeskattningen av makars B-inkomster behövs begreppen A- och B-inkomstendast för reglerna om avdrag för pensionsförsäkringspremier. Definitionen,som tidigare funnits i 9§ 3 mom. lagen (1947:576) om stafiig inkomstskatt, bördärför tas in i anslutning lill bestämmelserna om detta avdrag. harde omfattande reglerna i detta hänseende brutits ut ur momentet och lagils in ien ny anvisningspunkt, 6. Flyttningen föranleder ändring av en hänvisning ipunkt 6 av anvisningarna till 41 §. 48§2 och 3 mom. Ändringarnainnebär all det kommunala grundavdraget höjs lill lOOOO kr. 52 §1 mom. Prop. 1985/86: 130 Ändringarna innebär all makar inle längre får utnyttja andra makens icke uttnyltjade underskottsavdrag, övriga allmänna avdrag ochrealisationsförluster. 53 § 1 mom. Den som inte är bosatt i är skattskyldig här bl.a. för pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Från beskattning undantasemellertid ett belopp motsvarande grundavdraget. Ändringen föranleds därför avhöjningen av grundavdraget. Punkt 6 av anvisningarna till 41 § och punkt 6 avanvisningarna till 46 § Ändringarna har kommenterats under 46 § 2 mom. Punkt 2 av anvisningarna till 50 § Lagrummet har ändrats i två hänseenden. För det första haråterinförandet av ett statligt grundavdrag i stället för ett skattefrittbottenskikt i skalleskalan gjort det nödvändigt alt omformulerabestämmelserna. Innebörden i denna del är liksom tidigare att pensionär med enbarlminimiförmåner skall få så stort extra avdrag att inkomstskatt inte påförs. Denandra ändringen innebär att avtrappningsprocenten för det extra avdraget vidinkomster överstigande minimipensionen skall vara enbart 662/3, medan den förnärvarande är olika beroende på inkomstnivån. De nya reglerna skall - med vissa undantag tillämpasförsta gången vid taxering och får därför i huvudsak effekt fr.o.m.den 1 januari 1987. Med hänsyn till förekomsten av brutna räkenskapsår och avpraktiska skäl bör reglerna träda i kraft möjligt. Vid taxering skall grundavdraget och som en följddärav den del av pension som för utomlands bosatt undantas från beskattning häri riket vara . Detta framgår av punkt 2. Slopandet av rätten att utnyttja andra makensunderskottsavdrag kan inte avse underskott i en förvärvskälla ombeskattningsåret för förvärvskällan har påbörjats före framläggandet avpropositionen. Av praktiska skäl har regleringen skeft med utgångspunkt i den 1april i stället för dagen för propositionens avlämnande. Detta regleras i punkt3. 6.2 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Som angavs under 53 § I mom. kommunalskattelagen(1928:370), KL, är den som bor utomlands skaltskyldig här för allmän pension. Vidtaxeringen till inkomstskatt har ett belopp motsvarande grundavdragetundantagits från skattskyldighet. Detta har inte skett vid taxeringen tillstatlig inkomstskatt, eftersom skatteskalan i stället innehållit ettskattefritt boHenskikl. Återinförandet av del statliga grundavdraget föranlederatl den nuvarande särregleringen blir onödig. 1985/86: 130 Ändringarna innebär all ett statligt grundavdrag återinförsi stället för ett skattefritt bottenskikt i skatteskalan. Ändringen har kommenterats under 46 § 2 mom. KL. 9§ 5 mom. och 9a§ I skatteskalan för grundbelopp finns ett fast belopp om100 kr. För att klargöra att bara skattskyldig som har någon beskattningsbarinkomst skall betala beloppet införs en uttrycklig regel om detta i 9a§. Dennautformas så alt 9 § 5 mom., som innehåller en motsvarande regel som befriarjuridiska personer med en beskattningsbar inkomst understigande . frånskyldighet att betala inkomstskatt, kan utgå. 10 § 1 mom. Ändringarna återger den nya skatteskalan, slopandet av detskattefria bottenskiktet som ersätts av ett statligt grundavdrag och del fasta 100-kronorsbeloppet. I lagrummet regleras basenhetens belopp som alltså blir10000 kr. Lagrummet har ändrats i två hänseenden. För det första haråterinförandet av det statliga grundavdraget i stället för ett skattefrittbottenskikt påkallat nya regler för beräkning av underiag för tilläggsbelopp.Beräkningen måste utgå från den taxerade inkomsten, eftersom resultatet annarsinte skulle bli det avsedda om grundavdraget inle har kunnat utnyttjas helt.Grundavdrag skall alltså göras också vid beräkning av underlag förtilläggsbelopp och detsamma gäller extra avdrag som dock endast undantagsviskan bli aktuellt i de fall där tilläggsbelopp skall betalas. Vidare harreglerna om återföring av makes underskollsavdrag utgått, eftersom detta inlelängre skall få utnyttjas. Ändringen innebär att kvittningsrätten mellan underskottav schablontaxerad annan fastighet och inkomst av kapital slopas. Ändringen innebär atl räntetillägg avseende bostad påjordbruksfastighet och privat använd bil i näringsverksamhet slopas. 11 § 1 mom. Ändringen innebär alt makars rätt alt utnyttja varandrasicke utnyttjade underskottsavdrag och övriga allmänna avdrag slopas. 1985/86: 130 Lagrummetinnehåller bestämmelserna om den gemensamma skatteberäkningen för makars B-inkomsteroch upphävs eftersom sambeskaltningen av makars B-inkomster slopas. Marginalskattespärrenslopas genom att lagrummet upphävs. Ändringenär föranledd av att 11 § 3 mom. upphävs. Lagenbör av samma skäl som i fråga om KL träda i kraft möjligt. Genomhänvisningen i punkt 2 kommer reglerna i övergångsbestämmelserna till KL attgälla även i fråga om det statliga grundavdraget . Ipunkt 3 finns skalleskalor för grundbelopp och tilläggsbelopp för (1988års taxering). Basenheten för (taxering) skall vara . vilket framgårav punkt 4. Punkt5 motsvarar punkt 3 av övergångsbestämmelserna till KL. I sådana fall skallgivetvis äldre bestämmelser om återföring av underskollsavdrag vid beräkningav underlag för tilläggsbelopp också tillämpas. Reglernai punkt 6 tar sikte på det i och för sig föga praktiska fall där äldrebestämmelser i fråga om bl. a. skatteskala skulle leda till lägre skatt och denskattskyldige skall taxeras för beskattningsår som har böijat före den I april.I så fall skall äldre bestämmelser tillämpas. Ipunkt 7 finns bestämmelsen att kvittningsrätten mellan underskott av schablontaxeradfastighet och inkomst av kapital vid beräkning av tilläggsbelopp skall gällaupp till ett belopp om . 6.3 Lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall Lagrummetinnehåller reglerna om beräkning av spärrbelopp. är detta -förutom av den justerade beskattningsbara inkomsten - av det justeradeunderlaget för tilläggsbelopp upp lill 45 basenheter och av underlagetdäröver. Ändringen innebär att procentsatsen 25 skall gälla för underiaget förtilläggsbelopp utan någon begränsning uppåt. Ändringeninnebär att beräkningen skall ske för vardera maken för sig utan hänsyn tillden andres inkomster. Däremot skall även i fortsättningen största tillåtnanedsättning av förmögenhetsskatten beräknas för makarna (och eventuella barn)gemensamt. 1985/86: 130 Vid1988 års taxering är spärrbeloppet - förutom av den justerade beskattningsbarainkomsten - av det justerade underiaget för tilläggsbelopp upp till 38basenheter och av överskjutande underlag. 6.4 Lagen (1960: 63) om föriustavdrag Makarskall inte längre ha rätt att utnyttja andra makens föriustavdrag, varför 6 §och anvisningarna till 6§ som innehåller bestämmelser om detta upphävs.Förlustavdrag som hänför sig lill 1987 och tidigare års taxeringar skallalltjämt få utnyttjas enligt äldre bestämmelser. Ändringen kommer således attfå effekt först vid taxering. För att undvika retroaktiva effekterskall också förlust vid taxering få utnyttjas om den skallskyldige dåhaft underskott av förvärvskälla för vilken beskattningsåret påböijats föreden . 6.5 Lagen (1951:763) om beräkning av statliginkomstskatt för ackumulerad inkomst Punkt2 av anvisningarna till 1 § Deti anvisningarna intagna exemplet har inle rättats med anledning av den ändringi skatteskalan som vidtogs , något som bör ske i dettasammanhang. Punkt3 av anvisningarna till 1 § Punkten,som behandlar sambeskatlningsfrågor, upphävs eftersom sambeskattning av B-inkomsterinte längre skall äga rum. 6.6 Lagen (1958: 295) om sjömansskatt Lagrummetinnehåller bestämmelser om jämkning av sjömansskatt med hänsyn till andra makensunderskott i förvärvskälla. Bestämmelserna upphävs eftersom makar inte längreskall få utnyttja varandras underskottsavdrag. Höjningenav det kommunala grundavdraget och återinförandet av det statligagrundavdraget påkallar en omformulering av bestämmelsen. 6.7 Taxeringslagen (1956:623) Ilagrummet föreskrivs atl gift skallskyldige skall lämna uppgift huruvida inkomstär A- eller B-inkomst. Eftersom denna uppgift inle längre behövs Delta hindrar inle alt skaltskyldig som yrkar avdragför pensionsförsäkringspremier kan behöva lämna motsvarande 53 uppgiftför alt styrka sin rätt till avdrag. utgår ur lagrummet vissa bestämmelserrörande s. k. äldre äktenskap. 1985/86: 130 Imomentet finns bestämmelser om skyldighet för arbetsgivare att i kontrolluppgiftlämna uppgift om räntefritt eller lågförräntat lån till arbetstagare. Uppgiftenskall i fortsättningen avse förmånens värde i stället för lånebeloppet och eriagdränta. Förmånens värde har redan tidigare utgjort gräns föruppgiftsskyldigheten. Ändringarnainnebär all det inle längre skall antecknas i längden huruvida inkomst utgör A-eller B-inkomst. Vidare utgår bestämmelser angående skattereduktion i del s. k.skaftesparandet. Reglernaom räftelse enligt paragrafen av felaktigheter i fråga om A- och B-inkomstutgår som en följd av atl sambeskattningen av B-inkomster 6.8 Uppbördslagen (1953:272) finns en bestämmelse som innebär alt ensamslående med hemmavarandebarn får skattereduktion med . På senare lid har tveksamhet uppkommitom rätta tolkningen av bestämmelsen när ett barn sammanbor med båda sinaföräldrar men dessa inte skall taxeras som gifta. Detta inträffar bl. a. närtvå ogifta sammanboende eller två makar som gift sig får barn föreden . RSVhar i anvisningar förklarat att barnet - såvitt avser föräldrarnas rätt tillskattereduktion - skall anses som hemmavarande endast hos den ena avföräldrarna. Motsvarandetveksamhet uppkom såvitt rörde rätten lill förvärvsavdragoch ortsavdrag med belopp som för makar. Det fanns då inte någon uttryckligbestämmelse i frågan men riksskattenämnden hade uttalat alt barnet i nyssangivna situationer borde anses som hemmavarande endast hos den ena avföräldrarna såvitt gällde rätten till ifrågavarande avdrag. Genom lagstiftning (prop.1962; 181) infördes en uttrycklig bestämmelse i 65 § KL. I propositionenuttalades att riksskattenämndens uttalande stod i överensstämmelse medlagstiftarens avsikter. Bestämmelsen begränsades vid sin tillkomst uttryckligentill atl avse rätten till förvärvsavdrag och orlsavdrag. Orlsavdragen hardärefter strukits ur bestämmelsen när de enhetliga grundavdragen infördes.Bestämmelsen upphävdes när förvärsavdragel slopades. Närskattereduktionen infördes synes frågan inte ha diskuterats. Denna avsågs tillkomma den som taxerades som ensamstående med barn, etl icke lagreglerat begrepp, som i praktiken byggde just på bestämmelsen i 65 § KL. Detta var också naturiigt eftersom skattereduktionen trädde i stället för den särskilda rätten till förhöjt ortsavdrag. RSV: s anvisningar slår alltså i överensstämmelse med lagstiftarens avsikt och upphävandet av regeln i 65 § KL har i och för sig inle någon materiell betydelse. Bestäm melsen har dock kunnat vara lill hjälp för att förstå sammanhanget och skälenbakom tillkomsten av skattereduktionen. Del kan därför nu finnas Prop.1985/86:130 anledning att införa en uttrycklig bestämmelse i frågan. Dennya regeln överensstämmelser således med hittillsvarande syn vid lagstiftningenpå avgränsningen av begreppet ensamstående med barn. Den bör dock inte görasuttryckligen tillämplig tidigare än den övriga nu föreslagna lagstiftningen. Isammanhanget kan nämnas atl en motsvarande tveksamhet kan uppkomma vidförmögenhetsbeskattningen eftersom föräldrar och hemmavarande barn sambeskatlasför förmögenhet. Givetvis skall inte barnet sambeskattas med envar avföräldrarna om det bor hos båda men de inle samtaxeras för året i fråga. Den nuföreslagna bestämmelsen torde kunna ge tillräckligt stöd för en sådan tolkningäven i del avseendet. Gränsenför deklarationsskyldighet ligger vid . Det är givetvisangelägel att denna höjs till de nya grundavdragens nivå, . Frågan omhöjningen av deklaralionspliklsgränsen - liksom höjningen av grundavdragen -bör ske i två steg kräver emellertid ytterligare överväganden, eftersom tätaförändringar av deklaralionspliklsgränsen kan medföra praktiska olägenheter.Till deklarationspliktsgränsen knyter sig en bestämmelse om i vilka fall underårigasjälv skall laxeras för sin förmögenhet. Vidare bör ändringarna i fråga om uppgiftsskyldighelenför räntetillägg föranleda justeringar i reglerna om förenkladsjälvdeklaration. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen alt anta förslagen lill 1. lag om ändring i kommunalskaltelagen (1928; 370), 2. lag om ändring i lagen (1947; 576) om statlig inkomsiskau, 3. lag om ändring i lagen (1970: 172) om begränsningav skall i vissa fall, 4. lag om ändring i lagen (1960:63) om föriustavdrag, 5. lag om ändring i lagen (1951; 763) om beräkning avstatlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst, 6. lag om ändring i lagen (1958; 295) om sjömansskatt, 7. lag om ändring i taxeringslagen (1956: 623), 8. lagom ändring i uppbördslagen (1953:272). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Tryckeri, 1986 55