prop · G90390 · 1985-12-31 00:00:00 — lagen (0000:000) om hushåUning med naturresurser m.m. pröva frågan omtiUstånd tdl en anläggning eller åtgärd eller pröva frågan om framdragandeteller begagnandet av röried-ning enligi lagen (1978:160) om vissa röriedningar,får frågan om lillslånd enligi denna lag inte avgöras, innan sådan prövning harskett. Ändringarna i 6 och 9 §§är föranledda av alt bestämmelser som motsvarar 136 a § byggnadslagen las in i4 kap, NRL, Vidare har en redaktionell ändring gjorts i 6 § tredje stycket. Prop,1985/86:90 Koncessionsnämndenskall söija för fullständig utredning av ärende som kommer under nämndensprövning. 1, genom kungörelse i ortstidningeller på annat lämpligt sätt bereda dem som kan beröras av den miljöfarligaverksamhelen lillfälle alt yttra sig, 2, samråda med de statliga ochkommunala myndigheter som har väsentliga iniressen att bevaka i frågan, 3, hålla sammanträde med dem somsaken angår och besiktning på platsen, om det ej är uppenbart onödigt, 4, lämna den som gjort ansökaneller framställt erinran undertättelse om del som tillförts ärendet genom annanän honom själv och bereda honom tillfälle all yttra sig däröver, om ej annalföljer av 15 § förvaltningslagen (1971:290), Nämndenkan uppdraga åt en eller flera av ledamöterna all hålla sammanträde ellerbesiktning enligt andra stycket 3, Nämndenkan uppdraga åt sakkunnig atl verkställa särskild utredning. Kostnadför kungörelse och för utredning enligt fjärde slyckel betalas av den somutövar eller ämnar ulöva den miljöfarliga verksamhelen. Nämnden fastställer påyrkande ersättning för utredningen. avge yttrande till regeringen i ärende enligt 4kap. lagen(0000:000) om hushållning med naturresurser m.m., tillämpas bestämmelserna iförstafemte styckena. Iärenden om tillstånd lill miljöfarlig verksamhet får lillslåndsmyndighelen påansökan besluta alt vissa arbeten får påbörjas ulan hinder av atl tillståndsfråganinte har blivit slutiigl avgjord, sådanl beslul (igångsätl-ningsmedgivande)får meddelas endast om särskilda skäl föreligger och det är uppenbart atttillslånd kommer all lämnas, Iigångsätlningsmedgivanden skall noggrant anges de villkor som skall gälla iavvaktan på den slutliga prövningen, Ifråga om ansökningar om igångsältningsmedgivande gäller 13 § i tillämpligadelar. En sådan ansökan handläggs i samma ordning som en ansökan om tillstånd.Sammanträde eller besiktning behöver dock inte äga rum. Har regeringen lämnat tillståndtill verksamheten enligt 4 kap. lagen (0000:000) om hushållning mednaturresurser m.m. eller enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar fårigångsällningsmedgivande lämnas ulan hinder av all 14 § andra slyckel 1 och 2inte har iakttagits, om särskilda skäl talar för del. Ändringarnai 14 och 21 a §§ är föranledda av att motsvarigheten till de regler som nufinns i 136a § byggnadslagen tas in i 4 kap, NRL, Ikraftträdande m. m. Dennalag träder i kraft den Ijanuari 1987. Bestämmelsemai 2, 6 och 21 a §§ skall tillämpas om regeringen enligt Specialmolivering136a § byggnadslagen (1947:385) har prövat frågan om tillkomst eller Miljöskyddslagen lokalisering av viss verksamhet med hänsyn lill hushållningenmed landets samlade mark- och vattentillgångar. Ändringarna imiljöskyddslagen bör träda i kraft med PBL och NRL, dvs, den 1januari 1987, Vid prövning efter ikraftträdandet av verksamhet vars tillkomsteller lokalisering har prövats enligt 136a § byggnadslagen med hänsyn lillhushåUningen med landels samlade mark- och vattentillgångar bör lämpligenbeslämmelserna i 2, 6 och 21 a §§ lillämpas. Några övergångsbestämmelser till14 § behövs inte. 4.20 Förslaget till lag om ändring i lagen (1902:71 s. 1),innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar Koncessionmå ej meddelas med mindre anläggningen är behövlig och förenlig med enplanmässig elektrifiering och, då fråga är om områdeskoncession föryrkesmässig distribution, området utgör en med hänsyn lill eldistributionensändamålsenliga anordnande lämplig enhet. Koncession för yrkesmässigdistribution må meddelas endasl den som från allmän synpunkt finnes lämplig allutöva sådan verksamhet. Vid prövning av fråga ommeddelande av områdeskoncession enligt första och andra styckena skallmöjlighet alt tillgodose lokala iniressen särskill beaktas. Koncession får intestrida mol en detaljplan eller områdesbestämmelser. Om syftet med planen ellerbestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Vidprövning av frågor om meddelande av koncession skall lagen (0000:000) omhushållning med naturresurser m. m. tillämpas. Koncessionmå ej överlåtas ulan tillslånd av regeringen eller den regeringen bemyndigar. Omförvärv av eldislributionsanläggning m, m, finnes särskilda bestämmelser. I etl nytt fiärde styckehar lagils in en beslämmelse om all koncession inte får meddelas i strid mol endetaljplan eller områdesbestämmelser, I den andra meningen föreskrivs - påmotsvarande sätt som gäller för beslul enligt PBL - atl mindre avvikelser frånplanen eller beslämmelserna får ske om syftet med planen eller bestämmelsernainte motverkas. Tillåtligheten av avvikelsen avgörs av beslulsmyndigheten, Ilikhet med vad jag anförde i specialmotiveringen till 3 kap, 2 § vallenlagen(avsnitt 4,17), bör prövningsmyndigheten kunna meddela koncession under villkorom planändring i vissa fall. Någon särskild bestämmelse om delta behövs inte. Med anledning av vadlagrådet har anfört och som jag närmare har redogjort för i den allmännamotiveringen (avsnitt 2,7) har i etl nytt femte stycke tagits in en beslämmelseom all NRL skall lillämpas vid prövning av frågor om meddelande av koncession. Redaktionellaändringar i förhållande till del remitterade förslaget har gjorts i Qärdestycket. 5b § 1 mom. Harelektrisk ledning efter expropriation dragits fram i eller över allmän plalseller vallendrag inom område, för vilket finns en detaljplan, eller inomfastställt hamnområde och visar del sig att ledningen hindrar eller varaktigtförsvårar samfärdsel på egendomen eller hindrar någon för samhället nödvändiganläggning eUer utgör hinder för egendomens underhåll eller eljest förbehövliga arbeten på egendomen eller är synnerhgen vanprydande, skallledningen på bekostnad av dess innehavare ändras, flyttas eller borttagas, iden mån det behövs för hindrets eller olägenhetens undanröjande. Har i annat fall än somavses i första slyckel nyttjanderätt eller servitutsrätt upplåtils genomexpropriation för framdragande av ledning, och medför ledningen på gmnd avändrade förhållanden betydande olägenhel för fastighelen, är ledningensinnehavare skyldig all på sin bekostnad ändra eller flytta ledningen, i den måndel behövs för olägenhetens undanröjande och del kan ske ulan synnerligt menför ledningen. Tvisti fråga som avses i första eher andra stycket prövas av faslighels-domstol. Prop,1985/86:90 Upphöregendom all vara allmän plats eller vallendrag inom område, för vilket finns endetaljplan, eller inom fastställt hamnområde, gäller ej längre sådan rätt atlha ledning framdragen där som fömt förvärvats genom expropriation. Ändringarna i 5 b §1 och 3 mom, är föranledda av de nya begreppen och del nya plansyslemet i PBL, Dennalag träder i kraft , Lagenbör träda i kraft med PBL och NRL, Några särskildaövergångsbestämmelser behövs inte, 4.21 Förslaget till lag om ändring i lagen (1978: 160) omvissa rörledningar Koncessionfår meddelas endast om del frän allmän synpunkt är lämpligt att ledningenframdrages och begagnas och sökanden finnes lämplig alt ulöva verksamhet somavses med koncessionen. Koncession får intestrida mol en detaljplan eller områdesbestämmelser. Om syflel med planen ellerbestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Vid koncessionsprövningskall lagen (0000:000) om hushållning med naturresurser m. m. tillämpas. I ett nytt andra styckehar lagils in en beslämmelse om alt koncession inte får strida mot detaljplaneller områdesbestämmelser, I den andra meningen i andra styckethar möjlighet öppnats atl - på motsvarande sätt som gäller för beslut enligtPBL - medge avvikelser från en detaljplan eller områdesbestämmelser, om syflelmed planen eller bestämmelserna inte motverkas, I förhållande till del avlagrådet granskade förslagel har en redaktionell justering gjorts i andrameningen. Medanledning av vad lagrådet har anfört och som jag närmare har redogjort för iden allmänna motiveringen (avsnitt 2,8) har i ell nytt tredje stycke lagils inen bestämmelse om alt NRL skall tillämpas vid koncessionsprövningen. Prop, 1985/86:90 Dennalag träder i kraft , Lagenbör Iräda i krafl med PBL och NRL, Några särskildaövergångsbestämmelser behövs inte, 4.22 Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:690) ombyggnadsminnen UppkommertiU följd av beslut om skyddsföreskrifter skada som är betydande j förhållandetill värdet av berörda delar av fastigheten, har faslig-hetsägaren ochinnehavare av särskUd rätt tUl fastigheten rätt till ersättning av staten. Ersättning, varom i förstastycket sägs, må om så finnes lämpligt bestämmas all ulgå med visst årligtbelopp med rätt för sakägaren eller slalen atl erhålla omprövning vid ändradeförhållanden. Iöverensslämmelse med vad jag har föreslagit i den allmänna motiveringen(avsnitt 2,9) har i första styckel tagits in ersättningsbestämmelser av sammainnebörd som i 14 kap, 8 § första och andra styckena i PBL-förslagel, För atlersättning skall utgå krävs att skadan skall vara betydande i förhållande lillvärdet av berörda delar av faslighelen. Skador som inte når upp lill dennagräns ersätts således inte. Närdel gäller alt bedöma hur stora skador en fastighetsägare skall vara skyldigatl tåla utan ersättning, framhöll jag i mitt anförande till propositionen omPBL bl, a, att detta måste avgöras med ledning av dagens praxis i fråga ombyggrällsbegränsningar vid ändring av slads- eller byggnadsplaner. Avsikten äratt samma bedömningar skall göras vid tillämpningen av förevarande paragrafÄven orden "berörda delar" har samma innebörd som i 14 kap, 8 §andra stycket i PBL-förslaget, Ulöver vad jag nu har anfört vill jag hänvisaliU propositionen om PBL (avsnitt 18,2,2 och 14 kap, 8 §) och till vad jag nyssanförde i den allmänna motiveringen, I lagrådsremissen föreslogjag en beslämmelse om inlösen av samma innebörd som beslämmelsen i 14 kap, 8 §tredje styckel i PBL-förslaget, Lagrådet (yttrandet bilaga 8, s,373 f) harinvänt mol förslagel i denna del och anför: I 5 § tredje slyckel harlagils in en beslämmelse om inlösen av byggnadsminne. Frågan om inlösen avbyggnadsminne aktualiserades under förarbetena till byggnadsminneslagen ianledning av atl några remissinstanser påpekat all byggnadsminnesulredningeninie föreslagit någol stadgande om rätt för ägare av byggnad eller område, somblir föremål för skyddsföreskrifter, alt i särskilda fall kunna påfordrainlösen av fastighelen. Departementschefen framhöll (prop, 1960:161 s,57) atlägaren väl i allmänhet torde bli i tillräcklig mån gollgjord för skada ochinlrång genom den ersättning han kan erhålla på gmnd av den i 5 § upptagnaersättningsregeln. De med all sannolikhet ytterst sällsynta undantagsfall, därannal kunde länkas bli förhållandet, torde enligt departementschefen vara sådanaatt någon förklaring för byggnadsminne inte kan meddelas, om ej byggnadensfortbestånd säkras genom inköp eller på annal sätt (jfr 15 §), Någol stadgandeom rätl för fastighetsägaren atl påfordra inlösen av fastigheten ansågdepartementschefen således inte erforderiigl, Byggnadsminneslagen har därföringa regler om inlösen. Skälet lill atl det i byggnadsminneslagen nu föreslåsinlösenmöjlighel har inie närmare ulvecklats i lagrådsremissen. Motivet harangetts vara atl upppnå överensslämmelse med PBL-förslaget, Enligt 14 kap, 8 §tredje slyckel i PBL-förslagel är kommun skyldig att på ägarens begäran lösafastighet om beslut som avses i paragrafens första stycke medför all synnerligtmen uppkommer vid användningen av fastighet. Enligt sin bokslav omfattar dennainlösenbe-slämmelse också skada som uppkommer till följd av all skyddsbestämmelsemeddelas i detaljplan eller områdesbestämmelser för byggnader som avses i 3kap, 12 § PBL-förslagel, Härmed avses byggnader av i huvudsak samma slag somfaller under byggnadsminneslagen. Alt skyddsbestämmelser enligt PBL blir såbetungande att de kan utlösa krav på inlösen är emellertid inte troligt ochsynes enligt motiveringen knappast vara fömtsall (se prop, 1985/86:1 s,396foch 581), Öppnas möjlighel till inlösen enligt byggnadsminneslagen kan dettaantyda en tillämpning av lagen som mindre väl stämmer överens medlagstiftningens främsta syfte (prop, 1960:161 s, 40), nämligen atl främja ellfmklbärande samarbete mellan företrädare för byggnadsminnesvården och ägarna avkulturhistoriskt märkliga byggnader. Lagrådet vill i detta sammanhang erinra omden möjlighet som redan finns alt nå samma praktiska resultat som genominlösen, I 2 kap, 8 § expropriationslagen anges således somexproprialions-ändamål bl. a. att bevara historiskt eller kulturhistorisktmärklig bebyggelse. Detta lagmm har för övrigt ersatt en beslämmelse ibyggnadslagen om rätl för kommun att inlösa område med äldre bebyggelse som detav historiska eller kulturhistoriska skäl är angeläget alt hålla i värdigt skick(44a § byggnadslagen - den s,k. ), Till det sagda bör också fogasden anmärkningen att överensstämmelsen mellan PBL-förslaget ochbyggnadsminneslagen inte är något självändamål. Överensstämmelsen är inteheller fullständigt genomförd. Således finns i byggnadsminneslagen ingenmotsvarighet till stadgandet i 14 kap, 8 § fjärde styckel PBL-förslagel omverkan av successiva belul. Vidare har de särskilda nedsältningsbeslämmelsernai 11 § byggnadsminneslagen ingen förebild i PBL-förslagel. Vad som anförtsföranleder lagrådet all förorda all byggnadsminneslagen ej ändras i nuförevarande avseende. Prop,1985/86:90 Jag är medveten om attförslagel om rätt till inlösen vid byggnadsminnesförklaring kan antyda entillämpning av lagen som mindre väl stämmer överens med byggnadsminneslagenssyfle. Jag vidhåller därför i denna del inte mitt förslag i lagrådsremissen. Ifråga om ersättning enligt 5 eller 7 § eller 11 § andra stycket skallexpropriationslagen (1972: 719) tUlämpas i den mån avvikande bestämmelser ejmeddelas i denna lag. Ersättningför minskning av fastighetens marknadsvärde i fall som avses i 5 eller 7 §skall bestämmas som skillnaden mellan fastighetens marknadsvärde före och efterbeslutet. Härvid skall bortses från förväntningar om ändring avmarkanvändningen. Ersättningför skada enligt 5 § första stycket skall minskas med ett belopp som motsvararvad som på grund av samma stycke skall tålas utan ersättning. Om staten begär del ochdet inte är uppenbart oskäligt, skall domstolen förordna alt ersättning enligt5 § första stycket skall betalas ul först när vissa ålgärder med byggnaden harutförts. Ogillastalan om ersättning som har väckts av fastighetsägaren, skall tillämpas vad irättegångsbalken är föreskrivet om skyldighet att ersätta motparten hansrättegångskostnad i tvistemål. Om fastighetsägaren har hafl skälig anledningalt få sin talan prövad av domstol, kan domstolen dock efter omständigheternaförordna atl staten skaU ersätta honom hans rättegångskostnader eller altvardera parten skall bära sina kostnader. Vadsom i femte stycket sägs om fastighetsägaren skall också tUlämpas på den sominnehar särskild rätl tUl fastigheten. första stycket har endasl en redaktionell ändring gjorts, Iandra stycket - som är nytt - har tagits in bestämmelser av samma sakligainnebörd som i 14 kap. 10 § första stycket i PBL-förslaget, Andra styckel innebär altbortfall av förväntningar om en ändrad markanvändning inte skall ersättas.Detta är inte någon ny princip. Enligt gällande rätt är del, som jag harpåpekat i den allmänna motiveringen (avsnitt 2,9), endasl inlrång i denpågående markanvändningen som ersätts. Det är dock nödvändigt all ha enuttrycklig bestämmelse härom. Annars skulle hänvisningen i första stycket tillexpropriationslagen innebära alt reglerna om delexproprialion blevtillämpliga. Detta skulle i sin tur medföra att förvänlningsvärden i vissutsträckning skulle komma atl ersättas. Den s, k, presumtionsregeln medgernämligen att förvänlningsvärden ersätts i viss utsträckning vid enexpropriation. Vid skadeersättning i de fall som avses i 5 och 7 §§ bliremellertid fastighetsägaren inte av med någon del av faslighelen. Möjlighetenalt eventuella förvänlningsvärden infrias finns såledeskvar för fastighetsägaren. Beträffande ersättning för eventuell annan skada änvärdeminskning gäller expropriationslagens regler på gmnd av hänvisningen iförsta styckel. Någon hänvisning lill 11 §andra stycket har inte tagils in, eftersom del i de fall som avses där intelorde finnas något behov av all bestämma faslighetens marknadsvärde, I tredje stycketföreskrivs alt ersättningen enligt 5 § skall reduceras med den del av skadansom på grund av 5 § första styckel skall tålas ulan ersättning, Endasl denskada som går utöver den kvalifikationsgräns som följer av 5 § första styckelskall alltså ersättas. Tredje styckel har samma sakliga innehåll som 14 kap, 10§ andra slyckel i PBL-förslagel, Ifiärde styckel har tagils in bestämmelser som i sak stämmer överens med 15 kap, 5 § andraslyckel i PBL-förslagel och som ger domstolen möjlighet att, om den aktuellabyggnaden t, ex, behöver byggas om, förordna all ersättningen tillfaslighelsägaren skall betalas ut först när ombyggnaden har blivit genomförd. Femte och sjätte styckena- som motsvarar paragrafens nuvarande andra stycke - har med en redaktionelljustering ulformals med 15 kap, 6 § i PBL-förslagel som förebild. Regeringenmå häva beslul om förklarande för byggnadsminne eller jämka däravföranledda skyddsföreskrifter: omgenomförandet av en detaljplan hindras; omändamål, för vilket beviljats expropriation av byggnaden eller kringliggandeområde hindras; eller omeljest förelag av störte allmän eller enskild nytta hindras eller avsevärtförsvåras. Ändringeni 16 § är enbart föranledd av det nya plansystemel i PBL och innebär ingenändring i sak. Dennalag träder i krafl . Har beslul omskyddsföreskrifter eller beslut om förbud enligt 7 § meddelats föreikraftträdandet, skall äldre bestämmelser om ersättning lillämpas. Lagen bör träda i kraftsamtidigt med PBL, I lagrådsremissen föreslog jag atl mål om ersättning somanhängiggjorts före ikraftträdandet bör prövas enligt äldre bestämmelser.Lagrådet (yttrandet bilaga 8, s, 375) invände mol förslagel och anförde: Enligtremitterade förslagel skall mål om ersättning som anhängiggjorts föreikraftträdandet den Ijanuari 1987 prövas enligt äldre bestämmelser. De nyaersättningsbestämmelserna innebär bl, a, alt utgående ersättning skallreduceras med den del av skadan som i fortsättningen skall tålas ulanersättning. Rätt lill ersättning enligt förslagel föreligger endast om skadanär betydande i förhållande till värdet av berörda delar av fastighelen. Baraden skada som går ulöver denna kvalifikationsgräns kommer alltså atlersättas, Faslighelsägaren kommer sålunda efler den nya lagens ikraftträdande iersällningshänseende i ett sämre läge. Förarbetena till byggnadsminneslagenunderstryker det önskvärda i atl uppgörelse om ersällning kan nås på frivilligväg. Om överenskommelse angående ersättning emellertid inte kan träffas följerav 10 § atl faslighelsägaren har en tidsfrist för att väcka lalan mol slalen avell år från del alt det beslul varpå anspråket gmndas har vunnit laga krafl.Enligt lagrådets mening bör en lagändring som infaller under denna lidsfristinte medföra alt fastighetsägaren sätts i en försämrad situation. Enligtförslagel blir hans förhandlingsläge emellertid förändrat genom alt han ipraktiken kan tvingas lill en mindre förmånlig uppgörelse före den 1 januari1987 då beslämmelsen om enny kvalifikationsgräns slår till. Lagrådet förordar därför att äldre ersättningsbestämmelserskall tillämpas om det aktuella belutei meddelats under den gamla lagensgiltighetslid. Övergångsregeln kan ges följande lydelse. Harbeslul om skyddsföreskrifter eller beslut om förbud enligt 7 § meddelats föreikraftträdandet, skall äldre bestämmelser om ersättning lillämpas. Jagansluter mig till lagrådets uppfattning. Övergångsregeln har utformats ienlighet med lagrådets förslag, 4.23 Förslaget till lag om ändring i lagen (1942:350) omfornminnen Fornminneslagenskyddar fasta fornlämningar med omgivande område, I lagen ges ocksåskyddsföreskrifter för vissa skeppsvrak och för fornfynd. Skyddet följer direktav lagens bestämmelser, Enhgt3 § fornminneslagen kan - om området kring en fornlämning intehar bestämls vid lanlmäteriförrällning eller genom expropriation - fastställagränserna för del område som skall höra lill fornläm-ningen. fårenligt 4 § meddela föreskrifter i syfle atl bevara respekten för enfornlämning, I 5 § ges liksom även ochstatens historiska museer rätl atl undersöka fornlämningar och vidla vissaålgärder bl, a, på den mark som hör till fornlämningar, I 6 § öppnas möjlighetför att lämna tillslånd atl mbba, förändra eller ta bort enfornlämning, om den medför hinder eller olägenhel som inte står i rimliglförhållande till dess betydelse, 15 § handlar om undersökning av plals förfornfynd och ger enligt tredje styckel möjlighel att fridlysaplatsen lill dess att undersökningen har utförts, Beslul enligt 6 § överklagashos regeringen, medan beslul enligi de övriga paragrafernaöverklagas hos kammarrällen, PBL-utredningenhar föreslagit atl kommunen ges möjlighel all överklaga sådanalänsslyrelsebeslul enligi fornminneslagen som kan ha betydelse förden kommunalaplaneringen, I likhet med nästan samtliga remissinstanser som har ytlral sig idenna fråga ansluler jag mig lill utredningens förslag. Ändring behöver därförgöras i 20 § fornminneslagen. Prop, 1985/86:90 Beslulav länsslyrelsen i ärenden enligi 3 § andra slyckel, 4 §, 15 § iredje slyckeloch 15 d § andra stycket får överklagas hos kammarrätten genom besvär. Detsammagäller i fråga om beslut om sådana föreskrifter som avses i 15 c § iredjeslyckel och som meddelas av annan myndighet än regeringen. Beslut i övrigtenligt denna lag av eller riksanli-kvarieämbelel och statenshistoriska museer får överklagas hos regeringen genom besvär. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer får överklaga beslut av länsslyrelsen enligtdenna lag. Delsamma gäller i fråga om beslul om sådana föreskrifter som avses i15 c § Iredje stycket och som meddelas av annan myndighei än regeringen.Kommunen får överklaga beslut i ärende enligt 3 § andraslyckel, , 6 första stycket eller 15 § tredje stycket. I enlighel med vad jagnyss anförde har i andra stycket tredje meningen tagits in en beslämmelse omalt kommunen får överklaga beslut av länsslyrelsen om gränserna för områdensom behöver skyddas för att bevara fasta fornlämningar (3 §), om föreskriftersom utfärdar för atl bevara respekten för fasta fornlämningar (4§), om tillslånd av länsslyrelsen atl mbba, förändra eller ta bort fastafornlämningar (6 §) saml om beslut av i fråga om undersökning avplatser för fornfynd och fridlysning av undersökningsområden för sådana fynd(15 §), I remissen till lagrådetföreslog jag också att kommunen borde kunna överklaga beslut av länsstyrelseeller och statens historiska museer enligt 5 §, Den mestomfattande kategorin av åtgärder som kan företas med stöd av 5 § avseremellertid vård av fornlämningar, t, ex, genom beredskapsarbeten. Sådanaärenden handläggs enligt praxis efler rutiner som vanligtvis inte fömtsätterformella beslul av länsslyrelsen, Efler samråd med chefen förulbUdnignsdepartemenlet återtar jag därför mitt förslag i denna del. Enligt19 § kan i ärenden enligt 3 § andra slyckel, 4 § eller 15 §tredje slyckel meddela föreskrifter alt gälla tills vidare i avvaktan på atlärendet slutiigl avgörs. Ändringen i andra stycket av förevarande paragraf harulformals så all kommunen kan överklaga även beslul om sådana föreskrifter. Dennalag träder i kraft , Lagenbör träda i kraft med PBL, Särskilda övergångsbestämmelser behövsinte, 4.24 Förslaget till lag om ändring ifastighetstaxeringslagen (1979:1152)