prop · G90327 · 1985-12-31 00:00:00 — Beträffandeavgränsningen av området för obligatorisk kontroU -att obUgatorisk kontroll skaU omfatta ett betydligt vidare område än officiellprovning enligt riksprovplatslagar. De fall som föreslås ulgöra obligatoriskkontroll enUgl lagen om obligatorisk kontroll genom provning m. m. utan attvara officiell provning enligt nuvarande lag är 1. nären enskUd genom beslut av en myndighet i särskUt fall åläggs att utföra provning som ett led i myndighetens kontrollverksamhet och 2. nären provning utförs som ett led i en kontroll, sbm är förutsätt ning för att en ekonomisk förmån, ett tiUstånd eller liknande skaU lämnas en enskUd enligt föreskrift i författning. Remissopinionen är splittrad både när det gäUer förslaget om införande avny terminologi och förslaget om avgränsning av området för obligatoriskkontroll. Bland de instanser som tillstyrker båda förslagen finns bl. a. RPS, Sbrn,SoS, SJ, luftfartsverket, statens väg- och trafikinstitutet, SSI samt bo-stadsslyrelsen. Positivatill förslagen om ändrad terminologi i övrigt men negativa tUl uttrycket "offentUgkontroUanstalt" är bl. a, SP, MPR, RRV, , , , . ifrågasätter om inte uttrycket "egenkontroU"bortdefinieras. övervägande negativa till införandet av ny terminologi överhuvudtaget ärt. ex. TSV, arbetarskyddsstyrelsen, statens planverk samt kammarrätten i Simdsvati. Positiva till förslaget beträffande avgränsningar av området förobligatorisk kontroll är bl. a. SP, MPR, RRV, i länsamt AB . Negativatill förslaget om avgränsning är t. ex, statens planverk och ur framför allt byggnadskontroUens synpunkt samt SLV, JN, SNV ochlänsstyrelserna i och vad gäller synpunkter pålivsmedels- och miljökontroll. Flera av dessa instanser anser att deraskontrollområden bör håUas utanför det föreslagna systemet. Kommerskoilegiumframhåller att de internationella aspekterna inte uppmärksammats i tilhäckligthög grad hittUls. Närdet gäller utformning och tiUämpning av ny lagstiftning om obligatoriskkontroll, provning m.m. bör enligt kommerskoUegium hänsyn tas tUl de av Sverigebiträdda internationeUa överenskommelserna i t. ex. , EFTA och ECE medavsikt att underlätta betingelserna för internationell Prop.1985/86:27 handel t. ex. genom undanröjande av tekniska handelshinder. Ennationell lagstiftning som alltför strikt reglerar kontroll- ochprovningsverksamhet i bereder aUraänt sett större svårigheter attefterleva internationella överenskommelser och rekommendationer än enlagstiftning med mer vidsträckta tiUämpningsmöjligheter. Det är därför av viktatt inte binda kontroll- och provningsmöjligheter aUtför starkt tiU ett systemsom ej direkt motsvarar förhållanden i andra länder utan att ge utrymme förolika lösningar som från svenska intressen i förhåUande tiU de internationella handelspolitiskaöverenskommelserna kan finnas vara önskvärda och ändamålsenliga. Vad gäUerfrågan om önskvärdheten för svensk del av alt underlätta betingelsema för del internationeUavaruutbytet viU kollegiet särskilt beröra frågan om fömtsättningarna för attupprätta och tillämpa meUanstatliga provnings- och certifieringsarrangemang.Även här gäller att en aUtför strikt och detaljerad nationeU reglering avkontroll- och provningsverksamhet i i vissa fall kan komma i konfliktmed den internationeUa arbetsfördelning av nämnda verksamhet som sådana arrangemangförutsätter och därmed också motverka möjligheterna att upprätta och tUlämpasådana arrangemang. Det kan noteras att dessa arrangemang kan förekomma i olikakonstellationer; bilaterala, regionala eUer internationella och på olikanivåer: regerings- eller myndighetsnivå eller på det enskilda planet(exempelvis mellan olika provningsorgan). På samma sätt som det angivils att desvenska myndighetemas funktioner avser bl. a. anmälan och notifikation avmyndigheters föreskrifter liksom upplysningsverksamhet om nationeUa tekniskaföreskrifter m. m. För svensk del åvUar det kollegiet att svara för de angivnainformationsfunktionerna. Kollegiet finner det mot bakgmnd av vad som ovanangivits angeläget all det fortsatta arbetet med att genomföra riksprovplatssystemettill nya objektområden sker i nära samverkan med andra länder i internationeUtsamarbete rörande provningssystem så att framtida svenska insatser pä detta områdeej kommer att onödigtvis fjärma sig från motsvarande utveckling hos Sverigesutrikeshandelspartners. TSVpåpekar att utredningen själv konstaterar att det finns vissa nackdelar medatt byta en väl inarbetad terminologi. Inom TSV:s verksamhetsområde tordedessa vara större än fördelarna med elt byte. Livsmedelsverketanser att förslaget lill organisation av en riksprovplats och därmedsammanhängande lokala enheter inte är möjligt för livsmedelsområdet. De tyngstvågande skälen för detta är enligt verket den ituslag-ning av livsmedelskontrollensom blir följden, dels det opraktiska i en decentraUserad livsmedelstillsyn meden centraliserad livsmedelsprovning, dels att livsmedelskontrollen till stordel inte är en objektskontroll utan en kontroll av ett hanteringsskeende. Livsmedelsverketanser vidare att den enda bestämmelse som är till- lämpligt är den angående särskUd kontroll som myndighet själv utför eller låter utföra i tiUsynsverksamheten. gäller dock att det, om livsmedelskontroUen skall handläggas via statens mät- och provräd, inne bär nödvändiga krav pä omorganisation och överföring av viss personal tiU rådet eller en dubblering av personal. 46 JN anser att den kontroU myndigheten ansvarar för,med undantag för fodermedelskontroUen,har enbart ett kvalitetssyfte och inte i syfte "att Prop. 1985/86: 27 skyddaliv, hälsa och egendom" som angivits för objeklsprovningen. Redan dettagör alt JN:s kvalitetskontroH bör hållas utanför det föreslagna systemet.Enligt JN;s mening fungerar den beskrivna kontroUverksamheten väl. Den utförsockså av väl meriterade och seriösa företag. Kontrollens opartiskhet ochoberoende torde inle heUer kunna ifrågasättas. Något behov från JN:s sida att styraverksamheten mer än f. n. föreligger inte. Eftersom kontrollen har aUa dekvaliteter som förslaget syftar tUl torde ett faststäUande av förslaget inteleda till några förbättringar utan enbart till ökade kostnader för statsverket.Om offentUg kontroUanstalt inrättas får enligt förslaget inte någon annanstansliknande verksamhet pågå. Den offentliga kontroUanstalten får heller inte ägnasig åt andra undersökningar utanför det anvisade området. Detta torde leda tiUatt man inom JN:s ansvarsområde måste bygga upp en organisation paralleU tUlden nu väl fungerande. Organisationen av offentliga kontroUanstalter medstatens mät- och provräd som tiUsynsmyndighet skulle även medföra att personalmed kompetens inom de kontroUområden som JN ansvarar för måste föras tiU rådet.Vidare skuUe de kontroUanter som lar prover för JN:s räkning överföras till denoffentliga kontrollanstalten då, enligt lagförslaget, den föreskrivandemyndigheten skaU vara skild frän den offentliga kontroUanstalten. Av fleraskäl är enligt JN;s mening förslaget om obligatorisk kontroll inte lämpligt förden typ av kvalitetskonlroU som JN ansvarar för. Ur allmän synpunkt har dockinte JN någon erinran mot förslaget. Ett ytterligare skäl för att de kontroUersom JN ansvarar för bör håUas utanför det föreslagna systemet är att regeringennyligen tillsatt en kommitté med uppdrag att se över livsmedelskontrollensframtida utformning. Även fodermedelskontrollens framtida utformning ärföremål för statsmakternas överväganden på gmndval av en av lantbmksstyrelsengjort framstäUning påpekar JN. JN föreslår därför alt antingenövergångsbestämmelsen tiU lagen (1974:896) om riksprovplatser införs öven i detremitterade lagförslaget eller att regeringen bemyndigas besluta vilkenprovning som skall omfattas av lagen. SNV bedömer att; - betydande praktiska ochresursmässiga svårigheter föreligger att nu realisera föreslaget riksprovplatssysteminom miljökontrollomrädet, - elt riksprovplatssystem förmiljökontrollen fordrar en betydande utveckling av föreskrifter, krav ochvillkor för att kunna fungera och dessutom fordrar systemet att åtgärder vidtasäven beträffande tillstånds- och tillsynsmyndigheterna och de fömlsättningardessa har att arbeta efter, - föreslagna rutiner för samrådmed statens mät- och provråd och riksprovplatsen innan beslut fattas somföranleder mät- och kontrollverksamhet kan leda till ett tungrottbeslutssystem om det tUlämpas inom mUjöskyddsområdet, - det är rimligt att SNV fär delav den finansiering via provningstaxor som enligt förslaget tillkommer statensmät- och provråd om det i sak skulle bli så att provrådet i betydandeutsträckning behöver repliera på SNV;s sakkunskapför att kunna fuUgöra sin myndighetsuppgift i enlighet med 47 Prop.1985/86:27 - bristema i dagens mUjökontroU inte enbart beror på svagheteri den nuvarande provningsorganisationen utan främst har en resursmässig bakgmnd.SNV föreslår att: - firågan om den framtidaorganisationen av miljökontrollen blir föremål för ytterligare övervägandeninom ramen för en särskUd utredning inriktad på att finna en totalsystemlösning för miljöskyddsarbetet som blir så effektiv som möjligt inom tiUgängligresursram, - miljövårdsområdet i avvaktan päerforderligt utredningsunderlag liUs vidare inle skall omfattas av denföreslagna lagen om kontroll genom provning. SSIkonstaterar att utredningen väljer att vidga området för obligatorisk kontrolljämfört med officieU provning. Dels inkluderas nu kontroU efter beslut isärskilt fall, och inte bara sådan kontroU som baseras på genereUa föreskrifter,och dels inkluderas kontroll som inte i och för sig är obligatorisk men som ären fömtsättning för all ekonomiska förmåner, tiUstånd e. d. skall beviljas. SSIhar ingen erfarenhet av det senare problemet, men finner att logiska skäl talarför att kontroll efter särskilt beslut samordnas med övrig kontroU. Det är dockangeläget att beakta all kontroUvolymen på SSI:s område är ganska liten och attantalet inrättningar och personer med erforderlig kompetens är begränsat. nämner är det alltså en förutsättning för det vidgade tiUämpningsområdetatt den nya lagen också ger utrymme för variation i fräga om hur provningenskall bedrivas. Under den fömtsättningen tiUstyrker SSI att obligatorisk kontrolläven omfattar kontroU efter beslut i särskilt fall. Arbelarskyddsstyrelsenanser att uttrycket "obligatorisk kontroU" i den betydelse det har i betänkandet är ägnat alt vålla missförstånd. Språkligt sett ligger det mycket nära till hands att anta att det omfattar föreskriven kontroll, dvs. även föreskriven egenkontroll, som dock inle avses omfattas av lagen. Det vore därför bättre att för det avsedda begreppet välja uttryc ket "officiell kontroU". Härigenom pekar man på den ur formeUsynpunkt väsentUga egenskapen hos kontrollen, nämligen att den utförs av elt organ med något slag av officiell ställning. Med denna ändrig bör egenkontrollen undantas redan i 1 § första stycket. "Obligatorisk kontroll" skulledå kunna användas som beteckning för all föreskriven kontroll. Med uttryc ket "teknisk provning, analys eller annan liknande undersökning"avser utredningen tydligen alt täcka även kontroll av förfarande, t. ex. övervak ning av egenkontroll. Styrelsen menar därför alt även ordet "kontroU" borde tas med i uppräkningen. En definition av begreppet "egenkontroU" bör enligt styrelsens åsikt i klarhetens intresse införas i lagtexten t. ex. "Lagen gäller inte sådan kontroll där det står den enskUde fritt att själv utföra kontrollen eller välja vem som skaU utföra den utan något krav pä opartiskhet hos den kontrollerande (egenkontroU). Styrelsen tvivlar på att det är en fördel att byta ul ordet riksprovplats mot offentiig kontroUanstalt. Del kan medges alt ordet riksprovplats inte är en hek lyckad benämning på institutioner av den typ som i praktiken har blivit aktueUa. Den har dock som gått sedan den infördes blivit välkänd och gått in i del 48 allmänna medvetandet. Att nu byta ut den mot ettnytt begrepp är ägnat att väckamissförstånd och osäkerhet hos aUmänheten. HärtiU kommer det . 1985/86:27stora och kostsamma arbete som måste ulföras med att ändra och trycka om allablanketter för protokoll, beslut, besvärshänvisningar, besiktningskyltar, kaUelserliU besiktning m.m. som används. Det förefaller onödigt alt dra på sig dessakostnader, som kan bli avsevärda; endast tor att kunna genomföra en rentterminologisk ändring. Styrelsen anser vidare all uttrycket "auktoriserat kontrolU"öretagauktoriserat kontrollorgan". Enligtstatens planverk är den föreslagna terminologin inte ägnad att skapaerforderlig klarhet - snarare tvärtom. anser det inkonsekvent altinföra begreppet "obligatorisk kontroU" och att benämnda den nyalagen "Lag om obligatorisk kontroll genom provning m, m,". För detförsta är egenkontroU ofta föreskriven, dvs, obligatorisk, vilket innebär attett generellt undantag måste införas i lagen. För det andra är redan begreppetföreskrift (och föreskriven) lagfäst och för det tredje används begreppet"officiell provning" för att benämna sådan provning som utförsav ett oberoende (opartiskt) provningsorgan med erforderlig kompetens. Ettsådant provningsorgan benämns vanligen "officiellt provningsorgan"eller - enligt ISO Guide 2 - "erkänt provningsorgan". Det är därförinte motiverat alt nu lansera begreppet "offentlig" i dettasammanhang. Av vad planverket anfört tidigare i detta yttrande framgår allövervakande kontroll kan ulföras utan samband med provning samt innebära undersökningarav heh annan art än provning. Å andra sidan kan provning vara en självständigbedömningsåtgärd. Därför bör de båda begreppen av formella och praktiska skälhållas i sär (jfr bl. SS 02 01 01). Av det anförda framgår alllagförslagets giltighetsområde: "kontroU genom teknisk provning, analyseller annan liknande undersökning" är inkonsekvent och inte kanaccepteras. Vidare föreslår planverket att det av utredningen föreslagnabegreppet obligatorisk kontroll ersätts av begreppen officiell provning ochofficiell alternativt övervakande - kontroll. Dessa begrepp stämmer välöverens med den terminologi som används i förslaget tUl ny plan- och bygglagstiftning.Utredningens förslag att utvidga tiUämpningsområdet till att avse även sådanövervakande tillsyn som föranleds av typgodkännande av produkter och system förvilka statligt stöd kan utgå i form av lån eller bidrag ställer sig planverketavvisande till, eftersom den tillsyn som äger rum i princip överensstämmermed den övervakande tillverknings-kontrollen av typgodkända produkter även då statiigtstöd inte utgår. Det sagda innebär att ett kontrollorgan, som i vissa fall kanvara RPP, utövar tillsyn på det sätt som anges i SBN 12; 12. Provning av vissaegenskaper hos produkterna sker vid officiellt provningslaboratorium. Denövervakande kontrollen sker enligt planverket på ett tillfredsställande sättoch det föreligger inte bärande skäl för att ändra pä denna ordning. SPtillstyrker alt begreppet "obligatorisk kontroU" ersätter"officiell provning" som det nya begreppet fär föreslagetutvidgat tillämpningsområde, men förordar (till skillnad från utredaren)begreppen "officiellt kontrollorgan" och "auktoriseratkontrollorgan" som ersättning för de tidigare "RPP" och "APP". MPRanser det vara väl motiverat att byta till begreppet obligatorisk 49 4 1985/86. Prop.1985/86:27 kontroll. En ändring av ordet provning till kontroll motiverar i sigockså en motsvarande ändring av termen riksprovplats. MPR anser emellertid att fördelarnamed alt behålla del gamla uttrycket är större än nackdelarna. Beteckningen riksprovplatshar nu blivit inarbetat och accepterad i allt vidare kretsar. Nägon nämnvärdförändring av riksprovplalsernas ställning och uppgifter sker heller inle tillföljd av utredarens förslag. Ett byte av beteckning skulle dessutom dra med sigkostnader för information; byte av blanketter, formulär, brevpapper m. m. Underalla förhållanden anser MPR att utredarens förslag - offentlig kontroUanstalt -är olämpligt. Uttrycket ofientlig har i allmänt språkbruk en annan innebörd änvad som avses här och beteckningen anstalt ger elt trist och i flera fallvilseledande intryck. Av dessa skäl vill MPR förorda all riksprovplatsbibehålls som benämning för de organ som skall ulföra obligatorisk kontroll.Utredaren föreslår vidare att uttrycket auktoriserad provplats ändras tillauktoriserat kontrollföretag. Även i detta fall anser MPR att nackdelarna medett byte är större än fördelarna. Auktoriserad provplats och förkortningen APPbörjar nu på samma sätt som beteckningen riksprovplats att bli inarbetat hos t.ex, företag och byggnadsnämnder. Ett byte till auktoriserat kontrollföretagskulle bl, a, medföra påtagliga kostnader för de ca 150 företag som ärauktoriserade. MPR vill med hänvisning lill bl. a. dessa förhållanden föreslåatt även benämningen auktoriserad provplats behålls. Däremot delar MPRutredarens mening ati begreppet kontroUområde är bättre än objektområde. MPRtillstyrker även den utvidgning av lagstiftningens tillämpningsområde somutredaren föreslär. Den provning och kontroll som sker lill följd av t. ex.förelägganden eUer tillstånd i enskilda fall - och som inte omfattatsav lagstiftningen är av samma slag och har samma syfte som den som krävs igenerella föreskrifter. Utredarens förslag att dessa båda områden skallbehandlas lika är därför väl motiverat enligt MPR;s uppfattning. MPR anser attförslaget medför en mera konsekvent avgränsning av den föreskrivna kontrollenän tidigare och hittillsvarande problem med olika behandling i likartade fallbör därmed kunna undanröjas. Motsvarande gäller också för kontrollen avlivsmedel, läkemedel, fröer och den yttre miljön. I flera fall bör det härdessutom finnas möjligheter till teknisk samordning med den provnings- ochkontrollverksamhet av likartat slag som sker på andra områden, t. ex.arbetsmiljöområdet. Även för de föreskrivande myndigheterna bör dennautvidgning enligt MPR:s mening ge fördelar i form av ökat erfarenhetsutbyte ochökade möjligheter till jämförelser mellan olika provningsområden. Detta börkunna leda till effektivare och ändamälsenligare provning och kontroll på allaområden. RRVinstämmer i utredningens motiv för att utnyttja begreppenobligatorisk kontroll och konlrollområde, RRV är dock tveksam till beteckning "offentiigkontrollanstalt". Uttrycket "kontrollanstalt" är ålderdomligtoch en aning negativt färgat. Såväl riksprovplats som auktori-derad provplalshar blivit så etablerade beteckningar att det torde vara förenat med ickeoväsentliga kostnader för berörda myndigheter och förelag att ändra dem. RRVanser därför att beteckningarna riksprovplats och auktoriserad provplals börbibehållas. 50 De hittillsvarande gränserna mellan officiellprovning/kontroll, efter be- sluti särskilt fall, liksom provning/kontroll som utförs som förutsättning Prop.1985/86:27 för ekonomisk förmån eller kontroll som utförs som förutsättning förekonomisk förmän eller tillstånd grundad på författning har huvudsakligen varitav formell art. RRV tillstyrker därtÖr utredningens förslag om en utvidgning avområdel för obligatorisk provning. RRV anser dock all bestämmelsen i denföreslagna förordningen, att föreskrivande myndigheter innan de meddelarprovningsföreskrifter noga skall överväga hur kontrollen bör utformas, ävenbör gälla i fråga om kontroll som åläggs nägon benom beslut i särskilt fall.Inte heller sådan provning bör enligl RRV:s uppfattning bedrivas i merkvalificerade former än nödvändigt. Regionala och lokala myndigheter börsåledes inte ulan särskilda skäl kunna kräva att en viss typ av provning,utöver den obligatoriska provningen enligt en lag eller centralmyndighetsföreskrift, skall utföras av offentiig konirollanstalt. För privataprovningsföretag framstår det också som ett rättssäkerhets-krav att detoffentliga provningsmonopolel inte utvidgas genom beslut av lokala myndigheter,t, ex. yrkesinspektionen. Sådana särskilda skäl skuUe t.ex. kunna vara all egenkontrollenefter en reparation inte gjorts på ett kompetent sätt eller att det finnsanledning att misstänka fusk med redovisade mätvärden. Utredningen föreslåratt det skall finnas möjligheter till all utse två eller flera offentliga kontroUanstalterför ett och samma objekt-område när det finns särskilda skäl för detta. RRVkänner för sin del tveksamhet inför detta förslag med hänsyn lill den klartuttalade förutsättningen att inte tillåta någon konkurrens mellan offentliga kontrollanslaiter.I de fall där särskilda skäl talar för flera kontroUanstalter bör detta behov kunnatillgodoses genom regionala kontor vid en kontroUanstalt. samar-belsavtal medden offentliga kontrollanslalten eller alternativet med auktoriseradeprovplatser anser RRV. Kammarrätteni SundsvaU påpekar alt lagen om riksprovplatser har varit i kraft i närmare tioår och av utredningen framgår all riksprovplatssystemet i stort fungerattillfredsställande. Med hänsyn härtill och då önskemål om en ny lag ellerändrad terminologi inte framförts vare sig i direktiven eUer på annan plats iutredningen kan möjligen ifrågasättas om inle praktiska skäl talar för attbibehålla den nu gällande lagstiftningen med dess inarbetade terminologi ochinom ramen för denna lagstiftning behandla utredningens olika förslag. ApoteksbolagetAB anser alt naturiigtvis är en viss nackdel alt en inarbetad beteckningändras, men de av utredaren anförda skälen för ändring är enligtApoteksbolagets mening starkare än skälen för elt bibehållande. I detsammanhanget vill bolaget uttrycka en viss tveksamhet mot ordet anstalt, menhar tyvärr inget bättre förslag. Slatens maskinprovningaranser att den nya terminologi som föreslås i utredningen innebär en förbättring. Det nya begreppet "obligatorisk kon troll" är klart bättre än "officiell provning". Däremot börbegreppet "objektområde" bibehållas i stället för del föreslagna"kontrollområde". En av de stora fördelarna med RPP-systemet är att ägare och brukare av objekt kan vända sig till endast en RPP för att få objektet provat ur olika kontrollaspekter oavsett antalet föreskrivande myndigheter inom området. Denna princip är så viktig att den bör återspeglas även i terminologin. Prop.1985/86: 27 Riksprovplats är ingen helt lyckad benämning anser statensmaskinprovningar. Stora ansträngningar har gjorts för alt arbeta in begreppeti vida kretsar, men ulan framgång. Det är dock tveksamt om detföreslagna nya begreppet offentiig kontroUanstalt innebär någon egentiigförbättring. Statens maskinprovningar tillstyrker förslaget att provning efterföreläggande i särskilt fall skall hänföras till officiell provning. SISnoterar med tillfredsställelse att de terminologiska oklarheter i lagstiftningensom funnits när det gäller begreppen kontroll och provning nu har undanröjtsoch att förslaget till ny lag anpassats till terminologin i svensk standard (SS02 01 01 Provning och kontroll - Terminologi). Beträffande termenkontrollanstalt och kontrollföretag föreslår SIS alt den genetiska termenkontrollorgan används tillsammans med förleden offentligt (eller officieUt)respektive auktoriserat för att särskilja de olika typerna av kontrollorgan.Ett val av denna term överensstämmer med de diskussioner om svenska termertill internationell terminologi som sker inom ramen för SIS samarbetsdelegationför certifiering och harmonisering. Länsstyrelseni konstaterar all utredningens förslag innebär bl.a. att tiUämpningsområdetför den officiella provningen avsevärt utvidgas. Bl.a. föreslås alt kontrollsom sker efter beslul av myndighet i särskilda fail skall vara organiseradefter samma riktlinjer som gäller för ofl:lciell provning. Detta innebärexempelvis att kontroll enligt miljöskyddslagen kommer att omfattas av riksprovplatssystemet.Införs riksprovplatssystemet för kontroU enligt miljöskyddslagen kommer det attresultera i en rad förändringar med icke önskade effekter. Nämnas kan enligtlänsstyrelsen: ochlänsstyrelserna kommer att vara föreskrivande myndigheter och skall vara boskildafrån provande organ. Provande organ utför kontrollenligt utarbetad kravspecifikation (kontroUprogram) och avgör om uppställdakrav är uppfyllda.