prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Kommunen får i områdesbestämmelserföreskriva att marklov krävs för schaktning, fyllning, trädfällning ellerskogsplantering inom områden som är avsedda för bebyggelse eller inom områdensom ligger i närheten av befintliga eller planerade anläggningar förtotalförsvaret, statliga flygplatser, andra flygplalser för allmänt bruk,kärnreaktorer, andra kärnenergianläggningar eller andra anläggningar somkräver ett skydds- eller säkerhetsområde. Paragrafen, som motsvarar 13kap. 95 i utredningsförslaget och 8kap. 85 i det remitterade lagförslaget angermarklovspliktens omfattning. Parallellerna i dagens syslem är närmast de s.k.trädfällningsförbuden i 17, 40 och 11085 byggnadslagen och byggnadslovspliktenenligt 548 1 mom. byggnadsstadgan för schaktning, fyllning eller liknandeåtgärd inom tomt och inom vissa andra områden. Bakgrunden till paragrafen har jagutföriigt redogjort för i den allmänna motiveringen (avsnitt 13.2.4). Denredaktionella utformningen ansluter nära till lagrådets förslag. På de skäl somjag har redovisat (avsnitt 5.4.3) anser jag inte längre att PBL skallinnehålla regler om marklovsplikt inom områden som är avsedda för friluftsliv. och statensgeotekniska institut vill i sina remissvar komplettera förteckningen övermarklovspliktiga åtgärder med sprängning. En intressant fråga är vad somavses med schaklning. Ofta talar man om bergschaktning och jordschaktning.Bergschaktning fordrar sprängning av berget innan schaktningsarbetet kan börja.Sprängning räknas i många sammanhang ingå i bergschaktning. Därmed kanschaktning komma atl avse även sprängning. Sprängning kan orsaka olägenheterför omgivningen i form av sättningar och förändrad grundvattenströmning och kani olyckliga fall utlösa jordskred. Jag anser inte att några särskildaföreskrifter behövs om sprängning. Däremol anser jag att uttrycket schaklningbör innefatta både jord- och bergschaktning. Det innebär alltså att sprängningi vissa fall kan ingå som ett led i schaktningen. Beträffande trädfällning anför kammarrätten i ; Bestämmelsen har sådan utformningatt den torde kunna lillämpas inom ett bostadsområde även efter det atlbebyggelsen är slutförd. Kammarrätten vill ifrågasätta om det är rimligt attkommunens befogenhet i detta avseende även bör omfatta enstaka träd inomenskilda fastigheter. Som jag har framhållit i den allmänna motiveringen(avsnitt 13,2,4) kan 1985/86:1 708 deli speciella fall uppstå behov av att genomen tillståndsplikt skydda även 8kap. enstaka träd, som ulgörvärdefulla inslag i den bebyggda miljön. är alltså attmarklovsplikt för trädfällning skall kunna träffa även sådana fall.All marklov kan krävas föi skogsplantering innebär givetvis inte atl kommunenkan reglera plantering av fruktträd på villatomter och liknande 1 förtydligande syfte vill jag framhålla, attschaktning och fyllning, som utgör förberedelser till byggnadsarbeten, intekräver marklov. Markarbetena prövas i dessa fall i bygglovsärendet. Det är i vissa fall ett starkt statligt intresseatt marklovsplikt införs i närheten av de anläggningar som anges i tredjestycket. Om en kommun till äventyrs skulle underlåta att införa marklovspliktinom skyddsområdena kan staten - om det är fråga om ett riksintresse - som ensista utväg tillgripa möjligheten till planföreläggande enligt 12kap. Med anläggningar för totalförsvaret avses i tredjestycket både befästningar och andra anläggningar, som l.ex. ammunitionsförråd,radio- och radarstationer, teleanläggningar etc. Prövningsgrunderna för marklov finns i 18 8. 1övrigt gäller de generella bestämmelserna om prövningen i 19- 28 58. Vissaför totalförsvaret avsedda byggnader m. m. 108 Bestämmelserna om bygglov, rivningslov och marklov gäller inte åtgärder medbyggnader, andra anläggningar eller anordningar som är avsedda förtotalförsvaret och som är av hemlig natur. Sådana åtgärder skall föregås avsamråd med , som på lämpligt sätt skall underrätta kommunen omåtgärderna och var de skall utföras. I paragrafen, som motsvarar 13kap. 68 iutredningsförslaget och 8kap. 9 5 i det remitterade lagförslaget anges hur manskäll förfara med hemliga byggnader och andra anläggningar. Paragrafen harutformats helt i enlighet med lagrådets förslag. 1 665 byggnadsstadgan finns bestämmelser som ikorthet innebär alt staten skall göra anmälan till , innan enbyggnad påbörjas och att kan förordna att situationsplan,ritningar och beskrivningar inte skall ges in till nämnden, när det är fråga omen befästning eller annan hemlig anläggning. Utredningsförslaget innebär atl hemligaanläggningar undantas från prövning. Däremol föreslås inte någotanmälningsförtärande eller liknande som kan ersätia tillståndsprövning. Dettahar kritiserats av flera remissinstanser. Kritiken är enligt min meningbefogad. I 105 har därtor föreskrivits en skyldighet för den byggande attsamråda med beträffande hemliga objekt. har i sintur att på lämpligt sätt informera kommunen. Att den formella regleringen har detta innehållutesluter givetvis inte att direkta kontakter under hand tas mellanförsvarsmyndigheterna och kom- 1985/86:1 709 munen.Tvärtom vill jag stryka under fördelarna för alla parter med sådana 8 kap.10-11 §§ samråd, som f.ö. förekommer när en hemlig anläggning skallbyggas. Detta följer av de regler för planläggning av säkerhetsskydd vidbyggande av hemlig anläggning för försvarsmaktens räkning (den s. k. Säkbygg) somöverbefälhavaren fastställde . Ordet "totalförsvaret" har samma innebördsom i 19kap. 5 5 (prop. 1979/80: 176 s. 8 och JuU 1981/82:8 s. 6och 26). Förutsättningarför lov m. m. 1 11-18 58 har tagits in bestämmelser som föreskriverunder vilka förutsättningar som bygglov (11-15 58), rivningslov (16 och 17 88)och marklov (18 5) skall lämnas. De bestämmelser som rör förutsättningarna förbygglov har samlats i fyra paragrafer, varav en (118) avser områden meddetaljplan och en annan (12 8) områden som inte omfattas av detaljplan. Efleren paragraf med en definition av begreppet kompletteringsåtgärder (13 8) kommerbestämmelser om bygglov tillfälliga åtgärder (148). Den nu redovisadedispositionen följer helt lagrådets förslag. 118 Ansökningar om bygglov för åtgärder inom områden med detaljplan skallbifallas om 1. åtgärden inte strider motdetaljplanen, varvid det förhållandet att genomförandetiden löpt ut inte ulgörhinder mot att bygglov lämnas, 2. den fastighet och den byggnadpå vilken åtgärden skall utföras stämmer överens med detaljplanen och med denfastighetsplan som gäller för området, och 3. åtgärden kan antas uppfyllakraven i 3 kap. Om fastigheten inte stämmer överens medfastighetsplanen och om ansökningen kommer in före utgången avgenomförandetiden för detaljplanen, skall sökanden föreläggas atl inom viss Udvisa att ansökan om förrättning gjorts för att genomföra denfastighetsindelning, som förutsätts i fastighetsplanen. Beträffande sådana inre åtgärder i byggnader somanges i 1 5 första siycket 4-6 och sådana yttre åtgärder på byggnader som angesi 3 5 första stycket 1 skall bygglov lämnas även om förutsätlningarna i förstastycket 2 inte är uppfyllda. Även om förutsättningarna i första stycket är uppfyllda,får bygglov åtgärder på mark som enligt delaljplanen utgör kvartersmark förallmänt ändamål lämnas endast om ändamålet är närmare angivet i planen. Bygglov får lämnas lill åtgärder som innebär mindreavvikelser från detaljplanen eller fastighetsplanen, om avvikelserna ärförenliga med syftet med planen. Paragrafensvarar mot 8 kap. 10 5 i det remitterade lagförslaget. 1985/86:1 710 Förstasiycket 8 kap. 11 § Bestämmelserna i punkt 1 motsvarar i huvudsak 34och11055 första stycket byggnadslagen samt 13 kap. 30 och 31 55 iutredningsförslaget. Innebörden av punkt 1 är att detaljplanen i principär bestämmande för vilka åtgärder som skall tillåtas och vilka som kan vägrasinom planområdet. Med anledning av vad lagrådet uttalat i sitt resonemang omgenomförandetid (yttrandet s.56), som jag redovisade i specialmoliveringentill 5 kap. 5 8, har etl tillägg gjorts i lagtexten med innebörd att detförhållandet att genomförandeliden löpt ut inte utgör hinder mot att bygglovlämnas. Eftersom genomförandetiden tas upp i en planbestämmelse skulle detannars kunna göras gällande alt alla åtgärder som söks efter genomförandetidensutgång strider mot planen. Att del kan finnas ett visst tolkningsutrymme medbeaktande av plankartans noggrannhet och planlinjernas utformning ligger isakens natur. Direkta avvikelser från delaljplanen ryms däremot inte inom denrätt till bygglov som sökanden har. Som framgår av sista stycket i paragrafenhar dock möjlighet att göra vissa avvikelser, om nämnden anserdet lämpligl, 1 punkt 2 ställs etl krav på att fastigheten somsådan och den aktuella byggnaden stämmer överens med delaljplanen och denfastighetsplan som eventuellt gäller, I viss mån motsivaras detla krav av 34och 11085 första stycket byggnadslagen. Även förbudet i 38 5 byggnadslagen motnybyggnad på fastigheter som inte stämmer överens med tomtindelningen kanbetraktas som en motsvarighet, I utredningsförslaget finns liknande bestämmelseri 13 kap. 30 och 31 88. Byggnaden, om det finns en sådan på fastigheten,skall vara anpassad till delaljplanen med hänsyn inte bara till läge ochanvändningssätt utan även i andra hänseenden. Som lagrådet (yttrandet s. 85 Ohar påpekat skall bygglov givetvis kunna vägras t. ex. om byggnadens höjdöverskrider vad som i detaljplanen är föreskrivet om högsta tillåtna höjd. Kravet alt fastigheten skall vara anpassad tillfastighetsplanen innefattar ett förbud att bygga innan fastighetsplanen ärgenomförd. Man får alltså inte bygga över de i fastighetsplanen föreslagnafastighetsgränserna. För att ingen tvekan skall råda om vad som menas med atten fastighet stämmer överens med fastighetsplan vill jag klargöra attöverensstämmelse föreligger först när fastigheten säväl till sina gränser som ifråga om serviuitsrättigheter och andelar i gemensamhetsanläggningar uppfyllerbestämmelserna i fastighetsplanen. 1 tredje styckel finns några speciella situationerreglerade, som har samband med principerna i punkt 2. Jag återkommer till dessafall i motiveringen till Iredje styckel. 1985/86:1 711 För att bygglov skall ges krävs del slutligenenligt punkl 3 all ålgärden kan antas uppfylla kraven i 3 kap. En motsvarighettill detta finns i 56 8 I mom, första styckel byggnadsstadgan, Iutredningsförslaget finns en motsvarighet i 13 kap, 305, Punkt 3 har utformatsi enlighet med lagrådets förslag (yttrandet s,86), 1 lagrådsremissen föreslogjag en bestämmelse i punkt 3 med innebörden att bygglov skalle lämnas, om delav ansökningshandlingarna och övriga omständigheter framgår att det finnsförutsättningar för alt den ansökta åtgärden kommer att uppfylla kraven i 3kap. En bestämmelse med i sak denna innebörd tas nu in i 29 5, Jag återkommerdärför i specialmotiveringen till den paragrafen med etl ulföriigl resonemangom vad som bör tjäna som underlag vid prövningen enligt förevarande punkt 3, 1 andra stycket regleras det fallet atl enfastighetsägare ansöker om bygglov före genomförandetidens utgång men innanfastighetsindelningen har bringats i överensstämmelse med fastighetsplanen, Ioch för sig skulle det dä vara formellt möjligt för att avslåansökningen, eftersom kraven i första stycket punkt 2 inte är uppfyllda. Medhänsyn till fastighetsägarens rättigheter är det dockangeläget att ansökningen inte avslås i denna situaUon. Visserligenskulle fastighetsägaren i så fall kunna ansöka om bygglov på nytt, sedanfastighetsbildningen har genomförts. I det skedel kan dock genomförandelidenha löpt ul. vilket innebär att fastighetsägaren då inte längre har någon rättatt få bygglov. Kommunen kan upphäva planen utan att det medför någon rätt tillersättning för fastighetsägaren. En sådan effekt är naturligtvis inte acceptabel,Därior bör ansökningen om lov i det första skedel inte föranleda avslag utan istället leda till att förelägger sökanden alt inom en viss tidvisa att ansökan om förrättning gjorts för genomförande av fastighetsplanen.Under tiden bör bygglovsärendet vila. En bestämmelse med denna innebörd hardärför tagits in i andra stycket. I det remitterade lagförslaget finns i motsvarandestycke även en regel som säger att bygglov får vägras, om inte föreläggandetuppfylls. Som lagrådel har anmärkt (yttrandet s. 86) hör en sådan regel närasamman med vad som föreskris i 208. Regeln har därför flyttats till denparagrafen. 1 tredje stycket föreskrivs ett undantag frånkravel på planenlighet. Undantaget gäller yttre och inre åtgärder medbyggnader. Med inre åtgärder avses åtgärder enligt 1 8 första stycket 4 och 5,men däremot inte atl en byggnad inreds helt eller delvis för ett väsentligenannat ändamål, dvs. åtgärder enligl 1 8 första stycket 3. Bestämmelsenmedger all det sker vissa yttre och inre ändringar av en Prop.1985/86:1 712 byggnad, även om detaljplanen anger ett förändratanvändningssätt för 8 kap. 11 § byggnaden eller om byggnaden på något annatsätt strider mot planen. Det ulgör inte heller nägol hinder mot bygglov attfastigheten inte stämmer överens med detaljplanen eller med den fastighetsplansom kan finnas för området. Bakgrunden till detta förslag, som innebär en vissuppmjukning av det nuvarande förbudet mot nybyggnadsåtgärder i strid mot planeller tomtindelning, har jag utvecklat i den allmänna motiveringen (avsnitt12.4.2). Lagtexten har justerats något i förhållande lill lydelsen av detremitterade lagförslaget. Den nu föreslagna lydelsen klargör alt bygglov skalllämnas även om fömtsättningama i första stycket 2 inte är uppfyllda. Det är altmärka att bestämmelserna i första stycket 1 gäller i de nu berörda fallen, dvs.åtgärden i sig får inte strida mot någon planbestämmelse. Detta betyder att t,ex, skyddsbestämmelser som syftar till atl bevara en byggnad, oavsett vilketanvändningssätt den har, blir bindande, även om byggnaden används i strid motdel i planen angivna ändamålet. Däremot får sådana planbestämmelser ingengenomslagskraft, som är inriktade på en närmare reglering av juständamålsbestämningen i planen. Jag vill här anknyta till det exempel som jaghar berört i den allmänna motiveringen, nämligen alt inre älgärder skallutföras i en byggnad som på lagligt säll har fått kontorsanvändning men somligger på en fastighet som enligt planen skall användas för bostadsändamål. Omdenna plan innehåller bestämmelser om l.ex. lägenhelsfördelning eller en vissombyggnadsstandard för bostäderna, kan en åtgärd som syftar till förbättringav kontorsanvändningen inte sägas strida mot planbestämmelserna. Bestämmelsen, som motsvarar 13 kap.35 8 andra stycket i utredningsförslaget, innebär en nyhet i förhållande lillgällande ordning. Inom begreppet kvartersmark förallmänt ändamål ryms f. n. en rad vilt skiftande verksamheter, t. ex. skola, reningsverk,simhall, värmecentral m.m. Etl genomgående syfte med PBL är ju atlkommunmedlemmarna skall kunna av planhandlingarna utläsa vad olika områdenskall användas till. Mot den bakgrunden föreslog utredningen en regel sominnebär att en plan med "allmänt ändamål" visseriigen kan antas - t.ex. om kommunen behöver reservera mark och i ell inledande skede bara vill nåden expropriaiiva effekten - men alt den inte kan läggas direkl grund förelt bygglov. Del krävs att det allmänna ändamålet först närmare preciseras förmedborgarna genom en komplettering av planbeslämmdsen. Flera remissinstanser, förutomkommunförbundet ett tiotal kommuner, ser den föreslagna bestämmelsen som etthinder, om man snabbt vill lösa ett planproblem som har uppkommit. Del försdärför fram olika förslag till uppmjukningar av bestämmelsen. Jag anser det mycket värdefullt medhänsyn till medborgarinflytandet att en spärregel av detta slag införs i PBL.Önskemålet om största möjliga 1985/86:1 713 effektiviteti beslutsprocessen måste här vika, om det skulle räka i konflikt 8 kap. 11§ med kravet att konsekvenserna äv delaljplaner skall vara förutsebara. För tror jag dock inte att det regelmässigt är sä ont om tid att man får svårtatt hinna med det förfarande som en precisering av en planbestämmelse drar medsig. Fjärde stycket har därför utformats så att det isak stämmer överens med utredningsförslaget. Jag är emellertid beredd att på det sättet gåkritiken lill mötes atl jag föreslår alt kravet på precisering i planen avändamålet skall gälla enbari planer som anlas efter ikraftträdandet av PBL. Vidupprättandet av planer har man ju inte haft alt räkna med all enytterligare planeringsomgång skulle behövas. Jag är också medveten om att detfinns många kommuner som redan har en stor mängd planer med ospecifiseradeallmänna ändamål. Mitt förslag, som jag tar upp i en övergångsbestämmelse (17kap. 7 8), gör att det inte behöver uppstå några problem med de befintligaplanerna. Bestämmelsen motsvarar 13 kap. 35 8 första stycketi utredningsförslaget och den kan närmast jämföras med 13, 34 och 37 88 samt1108 första stycket byggnadslagen. Detaljplaner, områdesbestämmelser ochfastighetsplaner är bindande för den enskilde i den bemärkelsen att han intehar någon räll lill bygglovspliktiga åtgärder utöver vad som medges i denämnda besluten. I femte stycket behandlas den befogenhet sombyggnadsnämnden har att medge avvikelser från delaljplan och fastighetsplan. Enmolsvarande bestämmelse om avvikelser från områdesbestämmelser finns i 12 5fjärde stycket. Befogenheten att medge avvikelser har sina klaragränser, något som får anses mycket viktigt bl. a. med tanke påmedborgarinflytandet. Avsteg som inte ligger i linje med planens syfte får intemedges, utan i sådana fall krävs planändring. Detsamma gäller alla avsteg sominte är att anse som "mindre". gäller inga andra formella begränsningar idetta avseende än atl det skall föreligga särskilda skäl för undanlag (dispens)från planen. De nu gällande dispensreglerna Ullkom efter förslag i prop,1972:111, bil, 2 (s,370fO. I del sammanhanget gjorde departementschefen bl. a.följande uttalande, som belyser omfattningen av handlingsfriheti dag: Alt dispensen - såsom f. n. föreskrivs beträffandestadsplan (34 5 BL) -inte får försvåra en ändamålsenlig användning av markenbör självfallet iakttas ulan särskild föreskrift härom. En bedömning härvidlagmåste givetvis ske som ett led i prövningen huruvida särskilda skäl för dispensföreligger. Vid bedömningen om särskilda skäl föreligger torde vidare utan 1985/86:1 714 särskildföreskrift beaktas intres.iet av att planen såvitt möjligt fullföljs i 8kap. 11-12 §§ enlighet med sitt syfte. Inom ramen för prövningen huruvidasärskilda skäl för dispens föreligger torde sålunda enligt sakens natur görasde i remisskritiken berörda överväganden som f.n. kommer till uttryck i BLbeträffande Kungl. Utredningens förslag innebär att en mindre avvikelsefrån planen skall kunna göras, om avvikelsen är förenlig med planens syfte.Uppenbarligen har meningen varil aft begränsa möjligheten till avsteg frånplanen i förhållande till vad som förekommer . Uttrycket "mindreavvikelse" tyder pä detta. Önskemålet om ett förbättratmedborgarinflytande har givetvis spelat in här. En fördel med en sådanbegränsning är att man undviker att få så många situationer där planerna eftergenomförandet inte avspeglar de fakUska förhållandena på marken. Den alternativabeslutsform som utredningen anvisar är atl en ansökan om en större avvikelsefrån plan skall behandlas som s. k, enkel detaljplaneändring. Flera remissinstanser har vänt sig mot förslagetatt inskränka möjligheterna att direkl i bygglovsärenden göra avvikelser frånplanen. Min uppfattning är att möjligheterna till avsteg bör vara ungefärdesamma som motsvarar lagstiftarens mening rned de nu gällande reglerna. Attalltid tvingas att ändra planen anser jag vara onödigt komplicerat. Samtidigtinstämmer jag i utredningens bedömning att avvikelser som får konsekvenser förell större område bör belysas genom planändring. Mot den bakgrunden har ifemte stycket föreskrivits att det skall vara fräga om mindre avvikelse. Smärteavsteg - t, ex. att placera en byggnad in pä s. k. punktprickadmark - bör enligt min mening kunna medges med stöd av femte stycket. Andraexempel kan vara att överskridande av högsta tillåtna byggnadshöjd är påkallatav byggnadslekniska eller andra skäl eller alt överskridande av tillåtenbyggnadsarea är motiverat för att en bättre planlösning skall kunna uppnås.Däremot är femte stycket naturligtvis inte tillämpligt, om någon vill användamarken för etl i planen icke avsett ändamål. Jag vill i detta sammanhang erinra om altavvikelser, som på grund av femte stycket inte kan medges i det enskildabygglovsärendet, i många fall torde kunna handläggas enligt bestämmelserna oms. k. enkelt planförfarande i 5 kap, 28 5. 12§ Ansökningar om bygglov för åtgärder inom områden som inte omfattas avdetaljplan skall bifallas om åtgärden 1. uppfyller kraven i 2kap., 2. inte skall föregås avdetaljplaneläggning på grund av bestämmelserna i 5 kap. 18, 3. inte strider motområdesbestämmelser och 4. kan antas uppfylla kraven i 3kap. Belräffande en- eller tvåbostadshus skallansökningar om bygglov till kompletteringsåtgärder som anges i 13 5 bifallas,om åtgärden uppfyller 1985/86:1 715 kraveni första stycket 4 och inte strider mot sådana områdesbestämmelser 8 kap.12 § som anges i 5 kap, 16 5 3 eller 4, Bestämmelserna i andra stycket gäller även andrabyggnader än en- eller tväbostadshus, om ansökningen avser sådana inre åtgärderi byggnader som anges i 1 5 första stycket 4-6, sådana yttre åtgärder påbyggnader som anges i 3 5 första stycket 1 eller underhållsåtgärder på sådanabyggnader som avses i 3 kap, 12 8, Bygglov fär lämnas till åtgärder som innebär mindreavvikelser frän områdesbestämmelser, om avvikelserna är förenliga med syftetmed bestämmelserna. Paragrafen, som behandlar bygglovsprövningen iområden som inte omfattas av detaljplan, bygger på 13 kap, 32 8 iutredningsförslaget och 8 kap, 11 5 i det remitterade lagförslaget.Motsvarigheten i gällande rätt är närmast reglerna om tätbebyggelsedispens i 568 1 mom, fjärde stycket och 67 5 1 mom, byggnad.sstadgan. Bestämmelserna iförsta stycket kan betraktas som huvudregler. Där anges i fyra punkter degrunder som skall gälla för prövningen. Beträffande punkternas inbördes ordningansluter det nu föreliggande förslaget till lagrådsremissen, något sominnebären viss avvikelse från lagrådets lagtext, 1 andra stycket föreskrivsetl undantag från bl, a, kravet på allmän lämplighetsprövning beträffande s,k,kompletteringsåtgärder. Definitionen av kompletteringsätgärder, som i det remitteradelagförslaget finns intagen i andra stycket, har på lagrådets förslag (yllrandets, 87) brutits ut till en egen paragraf, 13 8, Tredje stycket tar uppbedömningen av yttre och inre åtgärder på alla slags byggnader, medan fjärdestycket ger möjlighet mindre avvikelser från områdesbestämmelser. I punkt 1 slås fast den grundläggande principen attny bebyggelse skall prövas lämplig och att beslämmelserna i 2 kap. skall utgöragrunden för den prövningen. Genom hänvisningen till 2 kap. blir även NRLtillämplig vid lämplighetsprövningen. Innebörden av punkt 2 är att bygglov kan vägras ietl speciellt fall, nämligen med stöd av det s. k, delaljplanekravei i 5 kap, 18, De situationer där det bör vara möjligt för alt med enbarten hänvisning till detaljplanekravet avslå en ansökan har jag beskrivit ispecialmotiveringen lill 5 kap, 1 5. Bestämmelsen i punkt 3 om alt åtgärden inte fårstrida mot områdesbestämmelser har sin parallell i 11 8 första styckel 1beträffande detaljplan. Punkl 4 stämmer helt överens med 11 8 förstastycket 3 och kommenteras närmare i specialmotiveringen lill 29 8. Vid behandlingen av bygglovsärenden i områden sominte omfattas av detaljplan blir situationen regelmässigt den attbyggnadsnämnden använder översiktsplanen som beslutsunderlag vidbygglovsprövningen. En viktig avsikt med översiktsplanen är ju alt geinformation om kommunens Prop.1985/86:1 716 principiella uppfattning om markanvändningen i olika delarav kommunen.