prop · G9033 · 1985-12-31 00:00:00 — Alt statsmakterna angett att mark skallreserveras i anslutning lill de angivna platserna är ett uttryck för deavvägningar som har gjorts om vad som kan anses vara lämpliga områden vidkusterna - bl. a. med hänsyn till motstående intressen - för mera omfattandeindusirietableringar med speciella lokaliseringskrav. Riktlinjernahar haft slor slyrverkan på så sätt att de obrutna kustområdena och orördadelar av de högexploaterade kustområdena kunnat hållas fria frän miljöstörandeindustrianläggningar. Berörda kommuner har genom antagna eller fastställdafysiska planer reserverat mark för ytterligare sådana industrier på de nyssangivna platserna. Jagdelar bedömningen i promemorian att en motsvarighet till riktlinjernabeträffande industrilokalisering lill kusterna bör tas in som bestämmelser iNRL. Genom den etablering som skett vid de tidigare angivna platserna ochgenom de planeringsåtgärder som där vidtagits, är det tillfyllest attbestämmelserna uttrycker alt stora miljöstörande industrier och liknandeanläggningar får komma till stånd endast i områden där denna typ av verksamhetredan förekommer. Jagdelar också uppfattningen i promemorian all ingrepp i miljön genom etableringav nya stora industriella eller liknande anläggningar på skullefä långtgående negativa effekter varhelst sädana ingrepp skulle ske. 98 Det bör därför framgå direkl av lagen att sädana anläggningar inte får kommatill stånd på . Närdel gäller är del inte befogat att ha lika långtgående bestäm- Prop.1985/86: 3 melser som för . På finns - jämfört med - områdensom inte är fullt så känsliga för miljöingrepp och som är mindre attraktiva förfriluftsliv och turism. Del finns, som också framhålls i promemorian, starkaskäl att iaktta mycket stor restriktivitet med atl tillåta miljöstörandeindustriell eller liknande verksamhei på med tanke på öns slora bevarandevärden,men det bör ges möjligheter till sådan verksamhet under samma förutsättningarsom jag har föreslagit för de högexploaterade kustområdena. Motsvarandebör också gälla för Kalmarkusien. Jagvill betona alt de typer av anläggningar som bestämmelserna tar sikte pä, äranläggningar vilkas lokalisering i ett nationellt perspektiv har belydelse förden långsiktiga hushållningen med marken, vattnet och den fysiska miljön iövrigt. Jag har funnit att den lagtekniska lösning som har föreslagits i promemorian,dvs. atl en hänvisning görs till uppräkningen i 4 kap. NRL av anläggningar somskall prövas av regeringen, är lämplig. Jag återkommer till de typer avanläggningar som bör omfattas av bestämmelserna när jag redovisar mina förslagom regeringsprövning av slora industrianläggningar m. m. (avsnitt 6). Medanledning av synpunkter som förts fram bl. a. av , ochMörbylånga kommuner samt i län finns skäl att erinra omvad jag anfört tidigare om att de geografiska bestämmelserna inte skall hindrautvecklingen av befintliga tätorter eller lokalt näringsliv. Västerviksoch kommuner samt i län anmärker att det påÖland och inom den del av kustområdet i länet som föreslås bli undantagen frånlokalisering av miljöstörande anläggningar m. m. redan finns vissa sådanaanläggningar. Konkret nämns bl. a. Cemen-tas anläggning i på Ölandoch Eds cellulosafabrik vid kusten saml vissa anläggningar i ochGamleby. Dessa anmärkningar ger mig anledning att påpeka alt de bestämmelsersom jag föreslår för de obrutna kustområdena och för tar sikte på altförhindra etablering av nya företag. En förnyelse av befintliga förelag fårprövas mol bakgrund av del grundläggande syftet med de geografiskabestämmelserna och kan säledes tillåtas, om den kan genomföras utan attpåtaglig inverkan uppstår på de bevarandevärden som bestämmelserna tar sikte påatt skydda. Länsslyrelseni anför belräffande de platser vid kusterna som har angettssom lämpliga för lokalisering av stora industrianläggningar attTunabergsomrädet i , som har ansetts utgöra en del av områdetNyköping-Oxelösund, inte bör komma i fråga för sådan industrilokalisering.Länsstyrelsen hänvisar till den väl genomarbetade kommunala och interkommunalaplanering som har genomförts för områdel. Mitt förslag innebär attmiljöstörande industrianläggningar m. m. får komma till stånd endast på platserdär liknande verksamhet redan förekommer. Därmed kommer Tunabergsomrädet inte ifråga för lokalisering av sådana anläggningar. ,KRAFTSAM och Svensk kärnbränsleförsörj ning tolkar promemorieförslagel angående de obrutna kustområdena så atl bestämmelserna skulle hindra undersökningar av berggrunden i syfte att 99 Prop.1985/86; 3 finna lämpliga områden för slutförvaring av kärnbränsle. Instansernaanser alt del är olämpligt alt undanta vissa områden i landet från förberedandeundersökningar om var de bäsla förutsättningarna för sådan förvaring finns,Promemorieförslaget, som jag alltså ställer mig bakom, hindrar i och för siginte dylika undersökningar, om de utförs sä alt de inte påtagligt skadarområdenas natur- och kulturvärden. Däremot är det riktigt att förslaget, medden hänvisning som föreslås till lagförslagets 4 kap., skulle omöjliggöra enanläggning för slutförvaring av kärnbränsle inom de nämnda områdena. Jag finnerinte skäl alt förorda någon ändring i förhållande lill promemorieförslaget medanledning av synpunkterna från de nu nämnda remissinstanserna. Ipromemorian framhålls att det inte går alt utesluta att det belräffande vissatyper av industriell eller liknande verksamhet, som kan klassificeras sommiljöstörande, kommer att ställas anspråk på lokalisering till platser bl. a.vid de högexploaterade kusterna där sådan verksamhei inte förekommer. Det kangälla t. ex. stora vindkraftsaggregat och gruppstationer för vindkraft. Del kanockså gälla verksamheter som är beroende av stort vattendjup eller som innebärutvinning av en lägesbunden naturresurs. Promemorieförslaget innebär i dettaavseende att miljöstörande verksamhet, som är beroende av lägesbundnanaturresurser, bör kunna få komma till stånd också pä andra platser än därsådan verksamhet förekommer, om synneriiga skäl föreligger. Syftet med en sådanbestämmelse är att möjliggöra lokalisering av verksamheter för vilkalokaliseringsförutsältningar uppenbarligen inte finns i områden därmiljöstörande verksamhet redan förekommer. Belräffande de obrutna kustområdenaoch innebär dock promemorieförslagel ett förbud mot sådana verksamheter. Fleraremissinstanser har framfört synpunkter med anledning av promemorieförslagel idenna del. anser sålunda att del är motiverat med en storåterhållsamhet med att tillåta lokalisering av miljöstörande anläggningar påandra platser än där sådana redan finns. Vad gäller vindkraftverk menar dockplanverket att regeringen bör ges möjlighel atl pröva lokalisering av sådanaäven på och inom de obrutna kustområdena. ochstatens energiverk samt några av de berörda kommunerna framför liknandesynpunkter. och menar att förslagetinnebär avsevärda inskränkningar i förutsätlningarna att anlägga vindkraftverkoch anser alt del i realiteten borde finnas goda möjligheter att samordnakraftintresset med jordbruk, turism och friluftsliv. anser attförslagen i promemorian är väl avvägda och pekar vad gäller bl. a. påriskerna ur fågelskyddssynpunkt med stora vindkraftverk. Med hänsyn tillflyltfå-gelslräcken är nämligen riskerna med vindkraftsaggregat enligt verketsärskilt stora på och på Falsterbonäset. Enligt min mening kan detvara av stor betydelse för landet all vissa företag som är beroende avlägesbundna resurser kan tillåtas utanför de tidigare angivna platserna och deandra omräden där miljöstörande verksamhet redan förekommer. Jag har redantidigare behandlat förutsättningar härför i fräga om utvinning av ämnen ellermaterial. Närdet gäller vindkraften är det en självklarhet att lokalisering måste Prop.1985/86; 3 kunna ske vid de delar av kusterna där vindförhållandena ärtillräckligt goda, antingen på land nära kustlinjen eller i vattnet utanförkusten. Bestämmelser för de högexploaterade kusterna och bör inte uteslutamöjligheter lill sädan lokalisering. Mittförslag innebär alt det - med nägot undantag skall vara förbjudet attlokalisera sådana miljöstörande anläggningar som enligl 4 kap. NRL skall prövasav regeringen, till de obrutna kusterna och till . Som jag redan harangelt kommerjag (avsnitt 6.2) att gä igenom vilka typer av anläggningarm. m. som avses. Jag vill dock redan här nämna att jag inte kommer att föreslåatl vindkraftverk las upp bland de anläggningar som alllid skall prövas avregeringen. Skulle en utbyggnad av stora vindkraftsanläggningar aktualiseraspå t. ex. , utgår jag dock från att regeringen genom beslut i varjeenskilt fall (se avsnitt 6.4) förbehåller sig prövningen av sådanaanläggningar. Med hänsyn till syftei med de geografiska bestämmelserna förÖland, torde en sådan prövning komma atl utfalla så atl omfattandevindkraftsutbyggnader inte kan tillåtas. Tillskillnad från promemorieförslagel kommer jag (avsniti 6.2) att föreslåall byggande m. m. av plattformar, som är avsedda att användas vid utvinning avolja eller gas inom havsområden, alltid skall prövas av regeringen. Med hänsyntill de uttalanden som har gjort, bl. a. med anledning avregeringens redovisning av planeringsskedet i den fysiska riksplaneringen(prop. 1978/79:213, CU 1979/80:6, rskr 87), om förutsättningarna för byggandeav oljeutvinningsplaltformar vid Kålvik-Lunnevikenområdet på Hogdalsnäset iStrömstads kommun, bör NRL ulformas så att det inte kommer att föreligga eltförbud mot byggande av sädana plattformar och därtill direkt anknulenverksamhet inom detla område på Hogdalsnäset. Bestämmelsen härom bör emellertidinte ta sikte enbart pä Hogdalsnäset utan gälla för de obrutna kusterna överhuvud taget och för . Det innebär alltså bl. a. att det inte kommer attråda nägot uttryckligt förbud mot att bygga den avsedda typen av plattformarvid del obrutna kustområdet i och , vid iÅngermanland eller på . Motivettill att öppna möjligheter atl bygga oljeutvinningsplattformar vid Hogdalsnäseti var bl, a. att de unika djupvatlentill-gångar som finnsutanför Hogdalsnäset skulle kunna utnyttjas för själva byggnadsarbetena.Motsvarande motiv finns int för de nämnda kustområdena vid ostkusten eller förÖland, Sannolikt kommer det inte atl framföras nägra önskemål att få utnyttjakustområdena på ostkusten eller för byggande m. m. av dylika plattformar.Skulle sädana önskemål ändå uppstå, innebär mitt förslag alt regeringen enligt4 kap. NRL alltid skall pröva tillåtligheten av förelaget. Därvid skall bl. a.bestämmelserna i 2 och 3 kap, NRL tillämpas. Jag vill i dettasammanhang också erinra om vad jag tidigare (avsnitt 4.3) anförde om anläggningar för utvinning av ämnen eller material inom områ den som kommer att omfattas av bestämmelserna i 3 kap, NRL. Mitt förslag i detta avseende innebär - med undantag för utvinning av uranhal tigt material eller andra ämnen som kan användas för framställning av 101 kärnbränsle - inte hellernägot absolut förbud mot sådana anläggningar inom de s. k. obrutna kustområdenaeller på . Jag vill dock betona atl del enligt min mening endasi i undanlagsfallkan komma i fråga att tillåta utvinning av ämnen och material inom nämndaområden, om utvinningen skulle bedömas strida mol bevarandeintressena. Jagutgår frän all del ocksä i dylika fall blir regeringen som kommer alt fattabeslul genom atl den förbehåller sig prövningen med stöd av 4 kap. NRL. Somjag har angett (avsnitt 4.3) bör särskilda regler gälla i fråga omtillåtligheten av frilidsbebyggelse inom kustområdena från BroQorden tillSimpevarp och från Arkösund till Forsmark samt utmed kusten' på . Avskäl som jag då angav bör en justering göras av beslämmelserna omfritidsbebyggelse i det remitterade förslaget. Jag återkommer till frågan ispecialmotiveringen. 4.6 Särskilda frågor som rör Qällvärlden Mittförslag: Om del finns särskilda skäl för att utvinna sådana fyndigheter avämnen eller material som är av riksintresse och som ligger inom ett obrutetfjällområde, fär regeringen ge tillstånd till detta. Skogsbruk bör bedrivas medsärskild försiktighet inom dessa fjällområden. Frågor om skogsbruk i allmänheti de Qällnära skogarna övervägs i annan ordning. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag (se promemorian s. 87-92). Remissinstanserna:De remissinstanser som företräder bevarandeintressena och rennäringen anseratt restriktionerna beträffande skogsbruk och mineralutvinning skall varahärdare än vad som föreslås i promemorian. Flera av de berörda länsstyrelsernaoch kommunerna saml företrädare för skogsbruket och mineralbrytningsintressenahar motsatt uppfattning. Skälen för mitt förslag:Jag har tidigare redovisat mina skäl för att de obrutna Qällområdena och denövriga fjällvärlden bör omfattas av de geografiska bestämmelserna i (avsnitt 4.2). Jag angav då ocksä hur jag anser alt bestämmelserna bör utformasmed hänsyn till bevarandeintressena, turismen och rennäringen. Jag hartidigare (avsnitt 4.3) mera allmänt behandlat förutsättningarna för utvinningav värdefulla ämnen och material inom de omräden som skall omfattas av 3 kap.NRL. Jag skall nu behandla frågor om mineralbrylning i de obrutna fjällområdenaoch frågor om skogsbruk i fjällvärlden. Mineraibrytning i deobrutna fjällområdena Somföreslagits i departementspromemorian bör avsteg från den restriktivitet motåigärder inom de obrutna fjällområdena som jag tidigare förordat kunnagöras i fråga om mineralbrylning om det finns särskilda skäl. Kun- Prop.1985/86; 3 skaperna om mineralförekomster i dessa fjällområden är mycketofullständiga. Skulle prospekteringsverksamhel visa alt det finns fyndighetersom det är av stort samhällsintresse atl bryta, bör en utvinning kunna kommatill stånd utan att del skall behövas en lagändring för detta. Tillåtlighetsprövningeni sådana fall bör göras av regeringen enligt de beslämmelser som jag kommer attföreslå senare (avsnilt 6). Bl.a. , , . och Svenska fjällklubben riktar krilik motpromemorieförslagel i denna del. anser att de skäl som anförsi promemorian inte förefaller övertygande sedda mot bakgrund av deUtomordenUigt starka skyddsinlressena. Verket anser alt endast börkunna pröva frågan om mineralbrytning i de obrutna Qällområ-dena. Länsslyrelseni anser alt den begränsade möjlighel till mineralutvinningsom förslaget innebär ger för osäkra förutsättningar för alt prospekteringskall vara av intresse för gruvföretagen. Liknande synpunkter framförs av bl.a. SGU samt och kommuner. SGU anger att gruvföretagen istort sett har upphört med prospekteringsverksamhel inom områdena som en följdav gällande rikllinjer i den fysiska rikplaneringen. i Jämtlandslän anser alt gruvverksamhet bör underlättas något i förhållande tillpromemorieförslaget. Jaganförde tidigare att vår generation har ett stort ansvar för atl värna om dekvarvarande, i huvudsak orörda Qällområdena och alt beslämmelserna för deobrutna fjällområdena skall ge ett starkt skydd för bevaran-deinlressena.Samtidigt är jag medvelen om att och mineraltillgångar som utvinns ifjälltrakterna har mycket stor betydelse för de närmast berörda bygderna. Dehar också stor betydelse för den allmänna ekonomiska utvecklingen i värt land.Mot denna bakgrund bör mineralbrytning och gruvdrift kunna fillåtas om detfinns särskilda skäl. Vidbehandlingen av prop. 1977/78: 31 med riktlinjer i den fysiska riksplaneringenför vissa s. k. obrutna fjällområden anförde civilutskoltet (CU 1977/78:8) i frågaom mineralutvinning i områdena bl. a. följande: Deav bostadsministern förordade riktlinjerna utgår beträffande gruvdrift ochannan mineralutvinning från den allmänna utgångspunkten att det är angelägelalt utvecklingsmöjligheterna för vårt lands gruvnäring blir goda liksom att detinte kan uteslutas att starka önskemål om brytning kan komma atl föras fram. Envägning mot bevarandeintressena leder emellertid fram till slutsatsen atlgruvdrift i områdena bör ullåtas endast om mycket slarka samhällsintressentalar för detla. En från samhällets synpunkl mycket angelägen gruvdrift bördock enligt bostadsminislern tillålas endasi under den förutsättningen allbrytningen kan genomföras på ett sådani sätt att områdets tillgänglighet inteökar väsentligt och att skadan från naiurvårdssynpunkt blir liten. Föreliggerdenna förutsättning bör enligt propositionen regeringen kunna ge tillståndtill gruvdrift. Utskottetansluter sig till det grundläggande innehållet i de i propositio nen förordade riktlinjerna, dvs. atl endast myckel starka samhällsintressen bör leda till att gruvdrift bör komma i fråga. Den förordade och preciserade 103 Prop.1985/86:3 förutsättningen att områdets tillgänglighet inte ökar väsentligt ochatt skadan från naturvårdssynpunkt blir liten kan emellertid knappasl strikthävdas mot de tyngst motiverade bryiningsintressena. Konflikten fär då lösasfrån fall lill fall genom beslut, i regel vid prövning av fråga omgränsändring. Den restriktiva utgångspunkten bör slås fast för atl inte grundläggandesyften skall gä förlorade, men avvägningarna mäsle i praktisk hantering bliberoende ocksä av den vikt man tillmäter etl aktuellt brylningsprojekt. Vadcivilutskoltet sålunda anförde bör enligt min mening ligga till grund förtillämpningen av den nu föreslagna undanlagsbestämmelsen för mineralbrytningoch gruvdrift. Med uttrycket "mycket starka samhällsintressen" skallenligl min mening förstås t. ex. för landel starka näringspolitiska ellersysselsällningsmässiga skäl eller försörjningsberedskapsskäl. I fall dåregeringen anser alt brytning kan tillåtas, får närmare prövas de villkor sombör knytas till ett tillstånd. Därvid följer av de hushållningsbestämmelsersom jag tidigare förordat atl de ingrepp som en brytning för med sig så långlmöjligt skall begränsas. Det ligger dock i sakens nalur att gruvdrift och annanmineralbrytning vanligtvis innebär inte obetydliga skador på naturmiljön. 1fall då brytningsintresset är mycket tungt motiverat, måste man såledesacceptera att skadan blir påtaglig. I sådana fall är del enligt min meningnaturligt, som också civilutskoltet anfört, atl ett brytningstillstånd i regelåtföljs av et', beslut om ändring av det obrutna områdets gränser. 1977/78: 31 föreslogs jnte några detaljerade riktlinjerför skogsbruket i de obrutna fjällområdena. 1 stället hänvisades tillskogsvårdslagen och lill att reglering av skogsbruket borde ske successivt, itakt med att underlag utarbetas. Däremot redovisades de begränsningar som avbiologiska skäl gäller för skogsbruket i fjällområdena och vilka begränsningarsom lill följd härav ansågs vara naturliga. Frågan om skogsbruk togs på nyttupp i prop. 1980/81:71 om avgränsning av obrutna fjällområden (CU 14, rskr155). Därvid hänvisades till den nya skogsvårdslag som hade beslutatoch som hade trätt i kraft den . 1 propositionen uttalades att devidare överväganden som hade förutskickats i prop. 1977/78:31 förutsattes skeinom ramen för tillämpningen av skogsvärdslagen och att det inte varerforderligt med ytlerligare detaljerade föreskrifter. erinrades omvad som tidigare hade sagts (prop. 1977/78:31) om förutsättningarna förskogsbruk inom områdena. Jag vill erinra om att dennya skogsvårdslagen, till skillnad från den äldre lagen, även gäller statens och kyrkans skogar. Den nya lagen är alltså tillämplig på all skog. Lagen föreskriver krav på tillstånd från skogsvårds- styrelsen för avverkning inom områden som har angetts som svårföryngra- de (I9§). Delta krav gäller även för avverkning som görs för att skogsmar ken skall användas till annat än för virkesproduktion. Större delen av 104 skogsmarken inom de obrutna fjällområdena ingår idet svårföryngrade området.I samband med att tillstånd lill avverkning m. m. ges, kan skogs- Prop.1985/86; 3 vårdsstyrelsen besluta om åtgärder som begränsar eller motverkarölägenheter och tryggar äterväxten (19§). All slutavverkning som omfattar merän 0,5 ha skall anmälas i förväg till (I7§). Om länsstyrelsenför visst område har begärt det, överlämnar skogsvårdsslyrelsen sådanaanmälningar lill länsslyrelsen. har därvid möjlighet att, innannågon avverkning sker, ingripa med stöd av naturvårdslagen. Slutligen börnämnas atl enligt den nya skogsvårdslagen ges möjlighetatt i särskilda fall föreskriva vilka åtgärder som skall vidlas med hänsyn tillnaturvårdens intressen (24§). Ävenom således nu gällande skogsvårdslag ger möjligheler för myndigheterna alt ingripai samband med skogsbruksåtgärder i de obrutna Qällom-rådena, anser jag att detökade intresset för skogsavverkning alll närmare kalQället gör del angelägetalt särskill betona de obrutna fjällområdenas speciella skyddsvärden. Skogsstyrelsenanför i sitt remissyttrande att det är rikligt att avstå frän skogsbruk i deobrutna Qällomrädenas inre partier. I områdenas yttre delar bör dock skogsbrukfå bedrivas där biologiska förhållanden så medger. Avverkningstradition ochföryngringsförhällanden bör enligt styrelsen få vara vägledande för om manskall avverka genom slutavverkning eller s. k, fjällskogsblädning. Domänverketoch framhåller atl det är viktigt atl restriktioner förskogsbruket begränsas lill de obrutna fjällområdena. Skyddszoner utanför dessakan inte accepteras. Stockholmsuniversitet anser atl s.k. rationellt skogsbruk över huvud tagel inte bör fåförekomma inom de obrutna fjällområdena. bedömer att endastca 15000 ha skogsmark-inom områdena är belägna så att skogen med nuvarandeföryngringsmetoder kan komma i fråga för skogsbruk. Med hänsyn till atl dessaskogar enligt verket ligger vid den allra översta gränsen för barrskogensutbredning i fjällen och atl de ofta ingår som delar i värdefulla urskogar samtatt det nästan uteslulande är fråga om statens mark, ifrågasätter verket ominte ett totalförbud mol avverkningar utom för husbehov bör gälla inom deobrutna fjällområdena. Detta torde enligl verket inte innebära några väsentligaskillnader i förhållande till promemorieförslaget, men man skulle undvikatolkningsproblem samt eventuella misstag och felaktiga åtgärder med hänsyn tillsvårigheterna all fä till stånd äterväxl. Avvad jag anfört tidigare framgår alt jag anser att skyddet för de obrutnafjällområdena skall vara mycket starkl. Jag förordar därför all skogsbruk, närdet kan tillåtas enligt skogsvårdslagen, skall bedrivas så att områdenaskaraktär inte påverkas. Sådant hänsynslagande, som skogs-värdsstyrelsen kanföreskriva i samband med all tillstånd ges för avverkning, får dock inteinnebära elt avsevärl intrång i pågående markanvändning. Om skyddet skall varastarkare, mäste naturvårdslagens regler användas. Jag vill här också meraallmänt redovisa min syn på skogsbruk i de s. k. fjällnära skogarna, dvs. skogsbruk i de skogar som ligger ovanför den s. k. skogsodlingsgränsen. Frågan berör belydande delar av Qällvärlden uianför de obrutna fjällområdena. Promemorieförslagel innehåller i dessa delar 105 Prop.1985/86; 3 inget förslag, ulan hänvisning sker lill att övervägandenpågår i särskild ordning. Skogsstyrelsenhänvisar i sill yttrande lill dessa särskilda överväganden och påpekar att det,mot bakgrund av pågående inventeringar och utredningar, om kommerall finnas ett betydligt bättre kunskapsunderiag för atl falla riktiga beslutbäde vad gäller skogbrukets bedrivande och samordningen mellan skilda intresseni dessa områden. avslutades betydandeinvenleringsarbeten beträffande urskogar och hänglavsbäiande skogar. Ocksåinventeringsarbetet inom ramen för s. k. fjällplanering ärnumera genomfört. Arbete har också påbörjats med en mera samordnadmarkanvändningsplanering i Qällnära omräden i och län.Vissa inledande försök i redovisades av länsslyrelsen tillbostadsdepartementet . Redovisningen har remissbehandlats ochberedning har påbörjats inom . Jag kommer senare att ta uppfrågan om lämpliga former för en samordnad markanvändningsplanering för berördaområden inom hela Qällvärlden. Jag vill i detta sammanhang tillägga attsamrädsförfarandet mellan samebyar och skogsägare utökades ochgavs enhetliga former.