prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Inte heller en bygghiss eller kranhiss bör normalt fordrabygglov. Som framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 12,1,3) skall staten och landstingskommunerna ifortsättningen vara skyldiga att söka bygglov. Denna bygglovsplikt ersätterdagens anmälningsförfarande enligt 668 byggnadsstadgan, 1 andra stycket avförevarande paragraf har dock ändringar enligt första stycket 4 och 5, somföretas i statliga och landstingskommunala byggnader, undantagits frånbygglovsplikt. Lagrådet (yttrandet s,79) har tagitupp uttrycket "tillhör staten eller landstingskommuner". Jag anslutermig till den tolkning som lagrådet har gjort, dvs, att härmed avses detsammasom "innehar med äganderätt". Det innebär alltså att lätinader ibygglovsplikt ej föreligger för byggnad som staten eller landsting brukar meninte äger. Å andra sidan omfaltar bestämmelsen då statliga ochlandstingskommunala byggnader som är uthyrda och alltså nyttjas av annan änägaren. Som jag har anfört i den allmännamotiveringen (avsnilt 12.1.3) skall ekonomibyggnader för jordbruk, skogsbrukeller därmed jämföriig näring i princip inte vara bygglovspliktiga annat än iomräden med detaljplan (se 3 8 första siycket 3) och i områden där kommunen harbeslutat att bygglovsplikt skall gälla (68 andra stycket). Detta innebär enskillnad mot mitt förslag i lagrädsremissen. Att la i anspråk eller inreda enekonomibyggnad för ett väsentligen annat ändamål kräver dock alltid bygglov enligttredje stycket. Fjärde stycket innehåller någrahänvisningar av rent upplysande karaklär, avsedda att göra lagtexten meralättöverskådlig. Som lagrådet har föreslagit (yttrandet s. 79) har stycketkompletterats med en upplysning om att bygglovsbestämmdserna i I S inte gällerför byggnader av hemlig natur avsedda för totalförsvaret (108). 2 8 1 fråga om andra anläggningar än byggnader ochbeträffande anordningar krävs bygglov för att 1, anordnanöjesparker, djurparker, idrottsplatser, skidbackar med liftar,campingplatser, skjutbanor, småbåtshamnar, friluftsbad, motorbanor ochgolfbanor, 2, anordna upplageller materialgårdar, 3, anordna tunnlareller bergrum som inte är avsedda för tunnelbana eller gruvdrift. Prop.1985/86:1 682 4, inrätta fastacisterner eller andra fasta anordningar för hälso- och 8 kap. 2 §miljöfarliga varor och för varor som kan medföra brand eller andra olyckshändelser, 5, uppföra radio-eller telemaster eller torn, 6, uppföravindkraftverk om vindlurbinens diameter är större än eller omkraftverket placeras pä ett avstånd från gränsen som är mindre än kraftverkelshöjd över marken eller om kraftverket skall fast monteras pä en byggnad, 7, uppföra murareller plank, 8, anordnaparkeringsplatser utomhus, 9, väsentligt ändra anläggningar eller anordningar somavses i 1 8, Bygglov för alt inrätta eller uppföra en anordning enligt första styckel 4 eller 5 eller för alt ändra anordningen krävs inte, omanordningen är avsedd för endasi en viss fastighets behov. Bygglov för åtgärderenligt första stycket 8 behövs inte, om det på fastigheten finns endast etteller två enbostadshus eller ett tvåbostadshus och parkeringsplatsen är avsedduteslutande för fastighetens behov eller om parkeringsplatsen anläggs med stödav väglagen (1971:948) eller pä mark som i detaljplan har avsatts lill gataeller väg. Enligt 5 8 får kommunen föreskrivaundantag från kravet på bygglov, 1 10 8 finns särskilda bestämmelser för vissaanläggningar och anordningar avsedda för totalförsvaret. För att en terminologisköverensstämmelse med fastighetsbildningslagen skall uppnås bör byggnadbetraktas som en slags anläggning vid sidan av övriga anläggningar som anges iPBL (se l.ex. 5 kap. 27 5 FBL). Ingressen till 2 8 har utformats i enlighethärmed. 1 denna paragraf anges i olikapunkter de anläggningar och anordningar i övrigt - vid sidan av byggnader - förvilka bygglov krävs. Paragrafen motsvarar 13 kap. 3 8 i utredningsförslaget. Igällande rätt motsvaras delar av paragrafen av 54 8 1 mom. 5, 6, 8 och 9byggnadssladgan. Genomgående för alla anläggningaroch anordningar är att bygglovspliklen omfattar både inrättande och väsentligändring. Detta innebär en viss utvidgning jämfört med det remitteradelagförslaget, men det stämmer i sak överens med vad tagrådet (yttrandet s.81)har föreslagit, vilket jag således ansluter mig till. Första stycket Punkt 1 1 punkt 1 föreskrivs bygglovspliktför idrotts- eller fritidsanläggningar. De anläggningar som avses här är igällande rätt inte underkastade någon egentlig tillståndsplikt, vare sig enligtbyggnadslagstiftningen eller enligt någon annan författning. Anledningen till atl de nu föreslåsbli bygglovspliktiga är främst atl de är arealkrävande, all de medförkonsekvenser för de närboende, t. ex. i form av ökad irafik, samt att de kan hainverkan på det rörliga friluftslivets intressen och påverka landskapsbilden. Prop.1985/86:1 683 Ulredningen föreslog elt undantagfrån bygglovsplikten för anläggningar § ip. 2 § som skall utnyttjas avfastighetsägaren för personligt bruk, 1 likhet med flera remissinstanser anserjag det inte sakligt motiverat med elt sådant undantag. När del gäller den lagtekniskautformningen av denna punkt har pä de skäl lagrådet har anfört (yttrandets,79f) valls en annan lösning än i lagrädsremissen. Lagrådet har anförtföljande i frågan: I punkt 1 föreskrivs bygglovspliktför atl ta i anspråk mark för vissa idrotts- eller fritidsanläggningar.Uttrycket "ta i anspråk mark" synes mindre väl valt. Vad man villåstadkomma är nämligen också ett inflyiande över utformningen av en anläggning.Lagrådet anser att ordet "anordna" bättre läcker vad som avses enligtspecialmotiveringen. För att utmärka avgränsningen mot bygglovsfriaanläggningar har i lagrådsremissen valts metoden att genom exempel ange förvilka anläggningar som bygglov krävs. Denna metod har här sina nackdelar.Exemplifieringen blir nalurligen ofullständig och kan därför pä ett ickeönskvärt sätt låsa rättstillämpningen och även leda den i ej avsedd riktning.En annan metod är att bestämma bygglovsplikten genom att i lagtexten skriva inde i lagrådsremissen angivna kriterierna, nämligen anläggningar vilka medföromfattande markarbeten, är arealkrävande eller avsevärt påverkar omgivningen.Mot elt så avfattat stadgande kan riktas anmärkningen all det är alltför vagtoch oprecist och leder lill osäkerhet om vilka anläggningar som ärbygglovsfria. Lagrådet har stannat för att föreslå etl stadgande som uttömmandeanger vilka anläggningar som kräver bygglov. Om bestämmelsen utformas så krävsen lagändring om man vill inskränka eller utvidga kretsen av bygglovspliktigaobjekt. Olägenheten härav uppvägs emellertid av den fasthet och reda irättstillämpningen som följer av vad lagrådet förordar. Enligt lagrådetsförslag skall orden "idrotts- eller fritidsanläggningar" utgä urlagtexten. När denna ändamålsbestämning faller bort medför detta en vissändring av kretsen av bygglovspliktiga anläggningar. Som exempel kan nämnas enmotorbana avsedd för en bilindustri eller en småbåtshamn för yrkesfiskare. Ensådan utvidgning låter sig emellertid väl förena med det syfte som uppbär delförevarande stadgandet. Förutom de i förevarande punkt nu angivnaanläggningarna bör uppräkningen fyllas ut med del i specialmotiveringen angivnaexemplet "badplatser" eller bättre uttryckt "friluftsbad".Också i överenstämmelse med specialmotiveringen bör anges "skidbackar medliftar". Huruvida permanenta nöjesfält samt djurparker och s. k.sommarland är bygglovspliktiga anläggningar har inte direkt berörts i lagrådsremissen.Både lagtextens utformning och de tankegångar som utvecklas ispecialmotiveringen tyder på atl sädana anläggningar bör omfattas avbygglovsplikten. Visserligen kräver sådana anläggningar som regel byggnaderoch dessa är underkastade lovplikt enligt 1 5. Det är emellertid lämpligt attanläggningarna i sin helhet underkastas prövning och tillsyn.Lagrådel har då i åtanke främst att bör se till attsäkerhetskraven enligt 3 kap. 6 5 första stycket jämfört med 14 8 samma kapitelär uppfyllda. I lagrådets förslag används "nöjesparker" somsamlingsbeteckning för permanenta nöjesfält och . 1985/86:1 684 Förutom de allmänna lämplighetsbedömningar som kanbehöva göras. 8 kap. 2 § när de nu avsedda anläggningarna medför enförändring av markanvändningen, kan det enligt min mening bli aktuellt atlbedöma i vad mån kraven i 3 kap. 1,2,4,5 och 688 blir uppfyllda. Här uppkommer även frågan om vilka omsländighelersom skall anses konstituera skyldigheten att ansöka om lov, dvs, vad som härmenas med "anordna". När det gäller t. ex. idrottsplatser ochgolfbanor ställer sig saken ganska enkel. Sådana anläggningar kräver omfattandeåtgärder i form av markarbeten m.m. När det däremot gäller t.ex. skidbackar ochbadplatser är det mera osäkert när man skall anse atl bygglovsplikten inträder.Att allmänheten utnyttjar en naturlig backe eller en badstrand för skidåkningresp. bad kan naturligtvis inte få lill följd att fastighetsägaren skall bliskyldig att söka lov. Här kan man över huvud taget inte tala om alt enanläggning har kommit till stånd. För alt bygglovsplikt skall inträda måslefordras alt fastighetsägaren vidtar åtgärder av något slag för att beredamarken för det nya ändamålet. 1 fråga om skidbackar kan sådana åtgärder bestå iträdfällning, markarbeten och inrättande av en skidlift. När man anlägger enbadplats kan det bli fråga om rensning, utfyllnad, anläggande av bryggor m. m.Bygglovsplikl bör då konstitueras av åtgärderna sammantagna, i förening medderas syfte. I vissa fall kan bygglovsplikt inträda trots attnågra åtgärder inte behöver vidtas. Exempel på detta är upplåtelse av ellområde för camping eller husvagnsuppslällning. Visserligen torde detta somregel kräva sanitära åtgärder enligt hälsoskyddslagstiftningen. Men oavsettdetta bör bygglovsplikt gälla, när nägon skall utnyttja ett område för campingeller husvagnsuppställning i en sådan omfattning att verksamheten blir mereller mindre yrkesmässig. För inrättande av upplag fordras byggnadslovenligt 54 8 I mom, 9 byggnadsstadgan, I vissa fall kan genom ett särskiltförordnande av länsslyrelsen enligt sista stycket samma mom, införasskyldighet att söka byggnadslov även för utförande av permanenta anordningar,avsedda att utnyttjas för inrättande av upplag, nämligen i form av s, k,materialgärd. Det saknas anledning alt frångå dagens generellakrav på bygglov för upplag. Kravet har kommit lill uttryck i punkt 2, Ilagrådsremissen föreslog jag att för enkelhetens skull att specialregleringenav materialgård inte längre bör upprätthällas utan alt sådana anläggningar börinnefattas i termen upplag. Emellertid har lagrådet (yttrandet s, 800 inväntmot tekniken att genom ett motivultalande sammanföra under ett begrepp vad somenligt gällande rätt är att anse som tvä olika slag av anläggningar. Somlagrådel har föreslagit har därför punkt 2 kompletterats med föreskrift altbygglovsplikten ocksä gäller materialgård. 1985/86:1 685 1 byggnadsstadgan anges inte närmare vad som avsesmed upplag, 8 kap. 2 § Departementschefen gjorde en närmare precisering av vadsom skulle avses med uttrycket (prop, 1959:168 s, 138). Han anförde därvid bl,a, att "en vedstapel eller etl måttligt förråd av byggnadsmaterial för enförestående reparation" som en villaägare lade upp på sin tomt inte kundebetraktas som upplag. Endast om upplaget var mera permanent eller omfattandeskulle del betraktas som upplag i byggnadsstadgans mening. Det kunde t, ex.vara fräga om upplag av byggnadsmaterial eller "kasserade bilar". Enligt definitionen proposition skallalltså etl omfattande varuförråd eller materialförräd betraktas som upplag,även om det är endast tillfälligt. Elt litet förråd skall också betraktas somupplag, förutsatt att det är permanent. Endast sådant som lagras utomhus kan betraktas somupplag. Vidare torde den begränsningen gälla atl uppläggning av foder, gödningoch annat i samband med jordbruk inte betraktas som upplag. Inte heller förråd,råvaror o,d. som läggs upp i anslutning till någon industri torde betraktas somupplag. Upplag i byggnadsstadgans mening lorde endast föreligga, näruppläggningen i någon mån är självständig i förhållande till annan verksamhet. Typiska exempel på upplag är uppställning av etlslorl antal bilar (s. k. bilkyrkogård) (RÅ 1962 K 581) samt bensin- ochbränsleförråd. Vinteruppläggning av viss omfattning av småbåtar kan ocksäfalla under bestämmelserna om upplag (RÅ 1969 K 1007). Även uppställning avett anlal under en månad har regeringsrätten bedömt som ett upplag(RÅ 1980 2: 73). Anläggningar för deponering av avfall och liknande brukarbetraktas som upplag. Kravet pä bygglov bör, som jag anförde, i alllväsentligt ha samma omfattning som . Utöver de exempel jag nu har anförtvill jag tillägga att del inte bör krävas lov för tillfälliga upplag förbyggande eller underhåll av allmänna vägar. Beträffandede krav som skall ställas på upplag vill jag anföra följande. Enligt 52 8 tredje stycket byggnadsstadgan fär ettupplag inte anordnas så att del orsakar brandfara eller risk för olycksfall,och inte heller sä alt det skymmer sikten för trafiken eller för närboende,vanpryder omgivningen eller annars vållar olägenhet av betydelse. Grannarnaskall t. ex. inte behöva tåla atl områdets karaktär förändras, även om upplageti och för sig hälls i vårdat skick (prop. 1959: 168 s. 138). Som exempel på sådan olägenhet som kan förhindrainrättandet av upplag kan - förutom de allmänna miljömässiga nackdelarna föromgivningen - nämnas risken för anhopning av råttor och andra skadedjur(Bexdius m.fl. Byggnadslagstiftningen, 5:e upplagan, s.481). 1985/86:1 686 Enligt PBL kommer prövningen närmast att innefattade krav som 8 kap. 2 § föreskrivs i 3kap. 2, 5och 688. Utöver de egenskapskrav som f.n, moUverar prövningsplikt kan dettilläggas att, när etl upplag medför ökad belastning på marken, prövningen böravse bl, a, risken för skred och för sättningar som är skadliga föromgivningen. Detta ingår i prövningen enligt 3 kap, 2 8. Enligl punkt 3 krävs bygglov för anordnande avtunnlar och bergrum, Undermarksbyggandet kan ske i flera olika former. Ett sättär att byggnader föriäggs delvis - eller ibland rentav helt - under markytan.Vid bygglovsprövningen av sådana byggnader skall utom annat iakttas bestämmelsernai 3 kap, 2 5 att användningen av markytan inte försvåras, 1 den paragrafenfinns också krav på att en för omgivningen skadlig inverkan på grundvattnetbegränsas, Naturliglvis är också kravet på bärförmåga m, m. i 3 kap, 45 av storbetydelse, 1 vissa fall kan del bli aktuellt att med stöd av 5 5 ta hänsyn lillradonhalten i berggrunden. Etl annat sätt att utnyttja utrymmet under markenär att man utför andra slags anläggningar än byggnader. Jag tänker dä närmastpå tunnlar och bergrum. Punkl 3 behandlar just denna form avundermarksbyggande. Under och efter utfördes ettavsevärt antal försvarsanläggningar i berg. Mesl framträdande i dagensundermarksbyggande är kanske kommunikations- och försörjningstunnelnälet (tele,avlopp, T-bana, vatten, fjärrvärme etc). I är de för dagen till volymenstörsta undermarksanläggningarna bergrum för lagring av olja samt flytandenaturgas. kommer sannolikt alt anordnas bergrum även för andraändamål, l.ex. för pumpkraftverk, hetvattenlagring m.m. Till följd avundermarksbyggandet kan det uppkomma slörningar av grundvat-lenbalansen,sättningsproblem för befintlig bebyggelse m. m. Mot denna bakgrund anser jag ilikhel med utredningen atl det är ett starkt samhällsintresse alt kunna prövatillkomsten och utformningen av bergrum och tunnlar. För att prövningen ochtillsynen skall samlas hos en enda instans är det lämpligt alt föreskrivabygglovsplikt för dessa anläggningar. Det har under remissbehandlingen från några hållinvänts att dessa frågor kräver en särskild kompetens som byggnadsnämndernahittills inte har haft. Den anmärkningen avser främst byggandet av tunnelbanor.Landstinget i anför om detta: Anläggandet av lunndbanetunnlar och de åtgärder somi samband därmed vidtas för all undvika fastighetsskador, bland annat tillföljd av grundvattensänkning, är en verksamhet som kräver specialkunskaper.Dessa specialkunskaper finner man inom en liten krets av fackmän med långerfarenhet av underjordsarbeten. Av naturliga skäl saknas denna speciellakompetens som regel hos byggnadsnämnderna, och man kan därför inte räkna medatl den kommunala tekniska kontrollen kan tillföra tunnelbanebyggandet någottekniskt vetande, som skulle göra anläggningarna bättre. 1985/86:1 687 Vad som gör tillsländsplikten för tunnelbanebyggeninte minst betänklig 8 kap. 2 § är den komplicerade bygglovsprövningen.Man kan här erinra om atl förutom den egna tekniskagranskningen har atl underrätta en svåravgränsad krets av sakägare samt att taställning till de synpunkter som kan inkomma från dessa. Jag anser denna anmärkning helt befogad. Flerafaktorer skiljer tunnelbanan från andra kommunikationstunnlar. Byggandet avnya tunnelbanor kan rimligen inte komma att ske särskilt ofta . Omdet någon gäng sker, blir det sannolikt en mycket omfattande anläggning i etttätt befolkat område, något som gör alt många fastighetsägare och boende direktberörs. Jag kan inte finna någon anledning att befara att banan kommer att bliutförd på ett tekniskt bristfälligt sätt utan prövning av . Jagräknar med att kommunen får fullständig kännedom om tunnelns sträckning utanalt en formell bygglovsplikt föreligger. En prövning av skulleendast medföra en onödig byråkrati. På dessa skäl föreslår jag atttunnelbanetunnlar undantas från bygglovsplikt. En annan sak är att självaslalionshallen - som en frislående byggnad eller inrymd i en annan byggnad -givetvis kräver bygglov, oavsett om hallen ligger över eller under marken, 1 enlighet med utredningens förslag bör inte hellertunnelarbeten som ingår som ett led i gruvdrift omfattas av bygglovsplikten.Alt fortlöpande följa och kontrollera arbeten av detla slag måste - somutredningen ocksä har framhållit - anses vara en helt orealistisk uppgift förbyggnadsnämnden. Det är tillräckligt att får underrättelser omgruv-ärenden enligt speciallagstiftningen. Därigenom kan kommunerna skaffa sigkännedom om eventuella konsekvenser för befintlig bebyggelse i form av t, ex.rubbad grundvattenbalans och sättningar. Den fortsatta planläggningen kan dåocksä anpassas efter de beslut om gruvverksamhet som redan har fattals. En särskild fråga är hur man skall behandla dehemliga bergrumsanläggningar som utförs av överstyrelsen för ekonomisktförsvar och av oljeföretagen. Enligl 105 detta kapitel föreligger ingenbygglovsplikt för dessa. Det är naturliglvis ändå angeläget att byggnadsnämndenpå ett lämpligl sätt får vetskap om det ungefärliga läget av anläggningarna.Jag återkommer till detta i specialmotiveringen till 108. 1 övrigt omfattas alltså alla tunnlar och bergrumav bygglovsplikten. Jag vill här erinra om vad jag har anfört (avsnitt 14.2.3)om möjlighet att minska kravel på att projekteringshandlingarges in i ärendet. Delta bör gälla t. ex. när en statlig myndighet är byggherre(spedalmotiveringen till 8 kap. 295). Det är alltid byggherren som ansvararför att konstruktionen sker i enlighet med lagens egenskapskrav. Enligt min mening aktualiseras vidbygglovsprövningen främst bestämmelserna i 3 kap. 2, 4, 5, 6och 8 55. Prop.1985/86:1 688 Punkt 4 8 kap. 2 § 1 punkt 4 föreskrivs bygglovspliktför cisterner och liknande. Enligt 54 8 1 mom. byggnadsstadgan föreliggerbyggnadslovsplikt för inrättande av en fast cistern eller annan fast anordningför hantering eller förvaring av brännbara vätskor, om åtgärden inte avserendasi all tillgodose en viss faslighels husbehov. Denna beslämmelse har överförts Ullpunkt 4, På förslag av nägra remissinstanser har dagens uttryck brännbaravätskor ersatts med uttrycket varor som kan medföra brand. Vad som menas medbrandfarliga varor definieras i 1 8 förordningen (1961:568. omtryckt 1977:423)om brandfarliga varor. Dit hänförs bl. a. brandfarlig gas och brandfarligavätskor, indelade i fyra klasser. 1 likhet med vad statensnaturvårdsverk har föreslagit i sitt remissvar anser jag del moUverat medbygglovsskyldighet även för cisterner och anordningar där hälso- ochmiljöfarliga varor skall förvaras. Enligt lagen (1973: 329) om hälso- ochmiljöfarliga varor och I 8 kungörelsen (1973: 334, omtryckt 1979: 348) omhälso- och miljöfarliga varor indelas dessa varor i gifter och vådliga ämnen. Punkt 4 omfattar både störreoljelager och mindre behållare för bensin, olja m.m. liksom bensinpumpar o.d.,under förutsättning atl de är fast anbringade i marken eller i en byggnad.Genom bestämmelserna i andra stycket undantas l.ex. anordningar som behövs föroljeeldning i bostadshus eller andra byggnader samt bensin- och oljeförråd förjordbruk eller liknande näringar. 1 enlighet med vad jag nu haranfört har punkt 4 utformats så att bygglovsskyldighel föreligger för fastacisterner eller andra fasta anordningar för hälso- och miljöfarliga varor ochför varor som kan medföra brand eller andra olyckshändelser. Jag vill framhålla atl den prövningav bl. a. tillstånd att saluföra brandfarliga varor som skall ske enligtförordningen om brandfarliga varor och den reglering av förvaring som finns ikungörelsen om hälso- och miljöfarliga varor inte rubbas genom den nuföreslagna bygglovsplikten. Av kraven i 3 kap. blir främst de som finns i 1,2,4, 6 och 8 88 aktuella för cisterner o. d. 1 punkt 5 regleras bygglovsskyldighetenför radio- och telemaster saml torn. är inte särskilt reglerade ibyggnadslagstiftningen. Egenskapskraven i 52 8 byggnadsstadgan för fastaanordningar anges gälla bl. a, för radioantenner. Någon tillståndsplikt ärdäremot inte föreskriven för vare sig eller antenner. Radio- och telemaster utgör oftaframträdande inslag i stads- eller landskapsbilden. Även säkerhetsfrågoraktualiseras i samband med att sådana anläggningar skall uppföras. I likhel medvad utredningen har förordat anser jag därför att de bör vara bygglovspliktiga.De krav i 3 kap. som Prop.1985/86:1 689 närmast blir aktuella för är de som finns i 1,2,4,6och 888. 8 kap. 2 § Mindre antenner och pähustak bör - som en del remissinstanser framhållit - inte omfattas avbygglovsplikten. Det har visserligen på sina häll förekommit attcentralantenner för television i höghusbebyggelse har satts upp pä ell säll sommedför alt mottagningsförhällandena försämrats för hus i omgivningen. Detta bördock kunna undvikas genom alt problemen uppmärksammas ochklaras ut genom samråd med . 1 andra stycket av förevarande paragrafhar därför tagits in ett undanlag för som enbart avser att tillgodose enviss fastighets behov. Det kan diskuteras hur man skall ställa sig till de,ibland ganska stora, antenner som sätts upp av sändareamatörer. Min uppfattningär dock att det inte är nödvändigt med en bygglovsprövning för dessa. Jag villerinra om att enligt 3 kap, 14 8 egenskapskraven i 3 kap, i skälig utsträckningskall uppfyllas även för m, m,, som är undantagna från bygglovsplikt.Om kraven åsidosätts, kan ingripa i efterhand och krävarättelse med slöd av 10 kap, 12 och 14 88, Beträffande tornen är rättsläget f,n, oklart. hänförs de till byggnader, men lika ofta sker ingentillståndsprövning alls. Även här delar jag utredningens uppfattning attbygglovsprövning är nödvändig. Tornen kan vara av mänga slag.Telekommunikations-, vatten-, utsikts-och trafikledningstorn, radartorn,flygplatstorn och fyrar är nägra exempel. Till torn kan också räknas gruvlavaroch kyllorn, t, ex, vid vissa kraftverk. Den teknologiska utvecklingen hargjort del möjligt med myckel stora tomhöjder. T, ex, kan telekommunikationslornvara ända . De skiftande ändamålen med tornen harmedfört högst varierande konstruktioner. Gemensamt för de flesta är attvindpäverkan är en faktor av största betydelse för utförandet. Stor vikt läggsockså numera vid den arkitektoniska utformningen av torn. För tornen tordesamma egenskapskrav bli aktuella som för masterna, dvs, i första hand 3 kap, 1,2, 4, 6 och 885, 1 andra stycket har tagits in ettundanlag för ett torn som är avsett för endast en viss fastighets behov.