prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Ägare av sådan mark ochinnehavare av sådan särskild rätt till mark som kan komma att las i anspråkenligt 6 kap, 17-1955 skall dock alltid underrättas enligt första stycket. Kungörelse som avses i andrastycket skall införas i ortstidning som beslutet att anta planentillkännages på kommunens anslagstavla. Av kungörelsen skall framgå vadbeslutet avser, tidpunkten för tillkännagivandet och vad den som villöverklaga beslulet har att iaktta. Paragrafen motsvarar närmast 198 2mom. och 21 8 byggnadsstadgan, 9 kap. 26 8 i utredningens förslag och 5 kap. 238 i det remitterade lagförslaget. Den reglerar hur och till vilkaunderrättelser om kommunens beslut atl anta detaljplaner skall sändas. Jag vill genast påpeka denavvikelsen från det remitterade lagförslaget (23 8 tredje stycket) attföreskriften att alla handlingar i ärendet möjligt efter beslutet skallsändas till har tagits bort. Föreskriften fyller nämligen intenågon funkiion med hänsyn till att jag nu -enligt vad som har framgått av denallmänna motiveringen (avsnitt 16.2.5) - inte föreslår atl skallutöva nägon officialkontroll när det gäller den formella handläggningen avplanärendet. Av 2 kap. 25 8 tredje stycketkommunallagen (1977: 179) följeratt beslut att anta en detaljplan skalltillkännages pä kommunens anslagstavla. Det remitterade lagförslaget innehålleren erinran om detta. En sådan upplysning får dock - som lagrådet har påpekat(yttrandet s. 65) - anses onödig, varför den har fått utgå. Det remitterade förslaget upptar vidare föreskrifter omexpediering inte Prop.1985/86:1 627 baratill utan även till andra myndigheter, vilkas synpunkter 5 ;(; jq s inte har blivit tillgodosedda.Motivet till detta var bl. a. att ge dessa myndigheter möjlighet att övervägaom planbeslulel bör prövas av länsslyrelsen enligt 12 kap. Lagrådet har påanförda skäl (yttrandet s. 65) framfört invändningar mol en så omfattandeexpedieringsskyldighet. Jag delar lagrådets uppfattning att det räcker med attbeslutet expedieras till . Det är som ensam avgörom en prövning enligl 12 kap, skall företas. Liksom undersamrådet har att samordna de statliga myndigheternas synpunkter bör det ankommapå att se till att de statliga myndigheter som berörs avplanbeslutet får kännedom om detta så att de kan till framförasina synpunkter pä frågan om planbeslulel bör överprövas, 1 punkt 2 anges att de enskilda intressenter somsenast skriftligen lämnat synpunkter som inte harblivit tillgodosedda skall undertätlas om beslut att anta en delaljplan. Syftetmed detta är atl intressenterna skall kunna utöva sin besvärsrätt (se 13 kap, 55), Underättelse bör - i enlighet med lagrådels förslag (yttrandet s, 66) -sändas även till den som vid s, k, enkelt planförfarande har inkommit medsynpunkter inom den i 28 5 andra stycket angivna tidsfristen och varssynpunkter inte har tillgodosetts, I punkl 2 har efler del alt lagrädsremissenbeslutades tillagts en skyldighet att underrätta även de inlressenler som harbesvärsrätt på grund av 13 kap, 5 8 andra stycket. Därmed anses det fallet attplanförslaget efter utställningen eller en underrättelse enligt 5 kap, 28 8andra styckel ändras till nackdel för någon som inte har kommit in medsynpunkler. Eftersom besvärsliden enligt 13 kap, 3 8 andrastycket räknas från den dag beslulet tillkännages genom anslag, börunderrättelsen expedieras helst . Om detta av praktiska skäl ärogörligt, får det ske senasl dagen efler tillkännagivandet. Underrättelse om planbeslutfär liksom underrättelse enligt 25 5 om utställning av planförslag sändas ivanligt brev. Jag hänvisar lill vad jag har anfört under 25 8. Bestämmelserna i paragrafens andra och tredjestycke om kungörelse har omarbetas helt i enlighet med vad lagrådet förordat.Lagrådet har i denna del gjort följande uttalande (yttrandet s.66), som jaghelt ansluter mig till: Förutsättningen för alt inte behöva underrättavarje sakägare personligen torde få antas vara, förutom atl det är fråga omett slort antal sakägare, att det skulle innebära större kostnad och besvär attsända underrättelse till var och en än som är försvarligt med hänsyn tilländamålet med underrättelsen. Denna förutsättning bör komma till klart uttrycki lagtexten. Lagrådet föreslår att i detta fall underrättelse till varjesakägare skall kunna ersättas med kungörelse i ortstidning. Prop.1985/86:1 628 gälla för ägare av sådan mark och innehavare av sådansärskild rätt som 5 jp jO-1 §§ kan komma atl tas i anspråk enligt 6 kap. 17, 19eller 20 5, Till dessa ägare och rättighetsinnehavare bör underrättelse enligtförsta styckel alltid sändas. Kungörelsen bör föras in i ortstidningen sammadag som beslutet atl anta planen tillkännages på kommunens anslagstavla och avkungörelsen bör framgå vad beslutet avser, tidpunkten för tillkännagivandet ochvad den som vill överklaga beslulet har att iaktta. Jag vill endast anmärka atlhänvisningen till 6kap. skall avse 17-1958 i det nu föreliggande förslaget, 31 § När beslutet att anta detaljplanen har vunnit lagakraft, skall delta kungöras i ortstidning, 1 kungörelsen skall tas in enupplysning om innehäl-Id i 15 kap. 45, möjligt efter det attbeslutet har vunnit laga kraft och senast en månad därefter skall två exemplarav planen, planbeskrivningen och genomförandebeskrivningen sändas tilllänsstyrelsen. Paragrafen motsvarar närmast 21 5byggnadsstadgan, 9 kap. 28 8 i utredningsförslaget och 5 kap. 24 8 i detremitterade lagförslaget. Första stycket föreskriver hur detlagakraftvunna beslulet att anta plan skall kungöras av kommunen. Huvudsyftetmed bestämmelsen är att motverka att fastighetsägare m.fl., som är berättigadetill ersättning, skall försitta den i 15 kap. 4 5 angivna tvåärsfristen ochdärmed föriora sin talerätt. I kungörelsen skall kommunen därför ta in enupplysning om innehållet i 15 kap. 4 5, Andra stycket föreskriverskyldighet för kommunen att när beslutet har vunnit laga kraft expediera två kopiorav planen med tillhörande handlingar till länsslyrelsen. Det bör ankomma pålänsstyrelsen att se till att berörda statliga myndigheter och organ pålämpligt sätt får del av planen. Jag tänker dels pä sådana som i sin verksamhethar verkställighetsuppgifter vid plangenomförandet, t, ex.fastighetsbildnings- och fastighetsre-gistermyndigheten och dels på sådana somför sin rådgivnings- och tillsynsverksamhet behöver den erfarenhelsåierföringsom planerna ulgör. Till den senare gruppen hör i första hand statens planverk. Bestämmelsen hindrar givetvis intekommunen att sända planen även till andra. Om planen innehåller bestämmelsersom i stor uisträckning skall tillämpas vid tillståndsprövning hos annanmyndighet, bordel ligga i kommunens intresse att sända planen även till denna. Planen bör på samma sätt som nusändas i form av kopior med anteckning om att den har vunnit laga kraft. 1985/86:1 629 328 Beslämmelserna i 18-31 8S skall lillämpas även närdetaljplaner 5 kap. 32-33 §§ ändras eller upphävs. Paragrafen motsvarar 23 8 förstameningen byggnadsstadgan, 9 kap. 295 i utredningsförslaget och 5 kap. 26 5 idel remitterade lagförslaget. I paragrafen föreskrivs att bestämmelserna i18-31 55 skall tillämpas även när en detaljplan ändras eller upphävs.Naturligtvis måste bestämmelserna tillämpas med hänsyn till planärendets art. 33 8 Bestämmelserna i 20-3188 skall tillämpas närområdesbestämmelser antas, ändras eller upphävs. Paragrafen motsvarar närmast 10kap. 88 i utredningsförslaget och 4 kap. 16 5 i det remitterade lagförslaget. Enligt paragrafen är det normalaförfarandet vid upprättande av nya eller vid ändring eller upphävande avgällande områdesbestämmelser i slort sett identiskt med det som föreslås gällaför detaljplan. För att del tydligt skall framgå att 33 8 behandlar ävenändring och upphävande av områdesbestämmelser har paragrafen fått en annanredaktionell avfattning än den som lagrådet har föreslagit. 1 några avseenden behöverförfarandet beträffande områdesbestämmelser kommenteras här. Till en börjanvill jag göra klart att i de fall som områdesbestämmelser handläggs parallelltmed översiktsplanen bör givetvis samråd, utställning, handläggning inomkommunen etc. ske helt samordnat. Det är emellertid av största vikt atlärendet om områdesbestämmelserna då tydligt framstår som ett självständigtärende. Detta är nödvändigt för att skillnaderna i fräga om förfarandet,kontroll och överklagande skall framgå. Vidare slälls genomhänvisningen lill 21 5 krav på att de enskilda intressenterna informeras om devikUgaste följderna av förslaget till områdesbestämmelser. Givetvis börskillnaderna i rättsverkningar mellan översiktsplanen ochområdesbestämmelserna klargöras. Vid samtidig handläggning av planen ochbestämmelserna bör utställningstiden lämpligen vara densamma, sä att reaktionerpå översiktsplanen kan fä genomslag vid utformningen av områdesbestämmelserna. Som framgått av min redogörelse förområdesbestämmelsernas tillämpningsområde och verkningar blir dennabeslutsform mångsidig och möjlig all använda för en rad olika typer avregleringsbehov. kan det bli aktuellt att utfärda områdesbestämmelsermed slöd av ett flertal punkter i 16 5. Regleringen kan därvid närma sigdetaljplanens i en del avseenden. 1 andra fall åter kanske områdesbestämmelsermeddelas i något speciellt syfte och behandlar därför endast någon enstakafråga. 1 det senare fallet lämnas alltså mänga av bestämmelserna i 2 och 3 kap.oprövade tills någon söker lov. En del områdesbestämmelser fåranses gynnande för fastighetsägare. Hit hör l.ex. lättnader i skyldigheten atlansöka om lov och lättnader i 1985/86:1 630 Även andra typer av bestämmelser kan ha positiva 5 o jj effekterför fastighetsägarna. Det är uppenbart att det förfarande, som gäller förstadsplan och som legat till grund för utredningens förslag till förfarandetvid delaljplan och markförordnande, i sådana och liknande fall är orimligtomständligt. En kraftig remisskritik i detta avseende har förts frambeträffande utredningens förslag till markförordnande. Jag är beredd att tillviss del ansluta mig lill den kritiken. Förfarandet när det gäller PBL:s planermed rättsverkan måste i högre grad än som är fallet kunna anpassas lillarten och innebörden av de effekter planen får för dem som berörs. För t. ex.områdesbestämmelser som i huvudsak innehåller sådana lättnader i skyldighetenatt söka lov eller annat som är gynnande för ett stort antal sakägare, kanunderrättelse till sakägarna om utställningen underlåtas med stöd av 25 8tredje stycket. Naturligtvis kan även andra situationer länkas där en vägningmellan kostnader och besvär å ena sidan och ändamålet med underrättelsen åandra sidan gör det obehövligt med personliga underrättelser. För skyddsområden kring försvarsanläggningar m.m.kan särskilda problem uppkomma med hänsyn till behovet av sekretess. 95 tredje siycket kan i sådana områden skyldighet att söka marklov införasgenom områdesbestämmelser. I sädana fall kan också skyldighet införas altenligt 8 kap. 7 5 söka bygglov för ljusanordningar. Regleringen kan ocksåinnefatta materiella bestämmelser, t, ex, avverknings- eller skogsplanteringsförbudsamt restriktioner mol schaktning. Bestämmelserna om enkelt planförfarande i 288 får anses uppfylla kraven på kontakt med dem som berörs. Någon utställningbehöver alltså inte ske, och samrådet behöver inte vara mer ingående än vadsekretessen medger. När det gäller befogenheten att fatta beslut omantagande, ändring och upphävande av områdesbestämmelser har jag i den allmännamotiveringen (avsnitt 8,5.2) tagit upp ansvarsfördelningen inom kommunen och ispecialmotiveringen till 298 utvecklat frågan om delegation ytteriigare. Härvill jag göra ett Ullägg som speciellt avser delegation av beslul att anlaområdesbestämmelser. Områdesbestämmelser kan, som jag harnämnt, användas bl. a. för atl i vissa fall säkerställa översiktsplanenssyften. Fullmäktige har i dessa fall tagit ställning till frågorna i stortgenom antagandet av översiklsplanen, som kan innehålla en anvisning om atlområdesbestämmelser skall antas för visst område. Del normala torde därför blialt områdesbestämmelser betraktas som fullföljdsbeslut som lämpligendelegeras. Vid fullmäktiges delegation kan det vara en fördel att välja sammaorgan som eventuellt har fått befogenhet att anta detaljplaner inom området.Därmed torde slörsla effektivitet uppnås i plansystemet, eftersombeslutsorganet därefter fritt kan välja lämplig regleringsform -områdesbestämmelser eller detaljplan. Områdesbestämmelserför slörre områden eller där det finns motstridiga Prop,1985/86:1 631 uppfattningar i betydelsefulla frågor bör enligt minmening alllid anlas av 5 ., 33-35 §§ fullmäktige. Detsamma gäller öhiöversiktsplanens riktlinjer är myckel allmänt hållna och områdesbestämmelsernaalltså i väsentliga delar innebär en ingående reglering, som kanske inteframgår av översiklsplanen. Om översiktsplanen ändras i sådantavseende att redan gällande områdesbestämmelser kommer att slä i strid molplanen, förulsätler jag att områdesbestämmelserna ändras eller upphävs i berörtavseende. Nägon bestämmelse om detta anser jag dock inte behövas, 34 8 Beslut att anta, ändra eller upphäva detaljplan ellerområdesbestäm melser gäller först sedan beslutet vunnit laga kraft eller får genomföras efter förordnande enligt 13 kap, 8 5 andra stycket. Paragrafen motsvarar i huvudsak 9kap, 32 5 första styckel och 10 kap, 7 8 i utredningsförslaget samt 4 kap, 17 8första stycket och 5 kap, 27 8 i det remitterade lagförslaget. Beträffande de ändringar avlagtexten som har gjorts i förhållande till det remitterade förslaget hänvisarjag till vad jag har anfört i specialmotiveringen lill 4 kap, 12 8, Innebörden av paragrafen är attdelaljplan och områdesbestämmelser gäller utan tidsgräns tills de ändras ellerupphävs genom ett beslut som vinner laga kraft. Om förslag till ändring avdelaljplan eller områdesbestämmelser antas, men besvär anförs över besluteteller länsslyrelsen förordnar om prövning enligl 12 kap. 1 8 av förslaget tilländring, gäller således den förra planen eller de förra bestämmelserna tillsfrågan om de föreslagna ändringarna har slutligt avgjorts. Jag vill här erinra om attdetaljplan eller områdesbestämmelser, som innehåller medgivande tillexploateringssamverkan enligt 6 kap. 2 8 andra stycket, upphör atl gälla idenna del om inte ett exploateringsbeslul har meddelats inom den tid som harföreskrivits för detta i planen eller områdesbestämmelserna. Upphörandetgäller givetvis endast de bestämmelser som rör exploateringssamverkan. Jag tarupp denna fråga närmare i specialmotiveringen till 6 kap, 2 5, Vidare har i lagtexten tillagts enhänvisning till 13 kap. 8 5 andra siycket, enligt vilket lagrum den myndighetsom prövar besvär kan förordna att bl. a. detaljplan och områdesbestämmelser ivissa delar får genomföras trots att beslutet om antagande inte har vunnit lagakraft. 35 8 Områdesbestämmelser upphör att gälla när det förområdet förelig ger ett lagakraftvunnet beslut att anta detaljplan eller ett förordnande enligt 13 kap. 8 5 andra stycket alt planen får genomföras. Paragrafen, som har ulformals i enlighel med lagrådetsförslag, motsvarar 4 kap. 17 8 andra stycket i det remitterade lagförslaget.Paragrafen innebär atl en detaljplan som antas för ett område med Prop.1985/86:1 632 områdesbestämmelser utsläcker dessa inomdelaljplaneomrädet. Avsikten 5 kap. 35-36 §§ är att alla bestämmelser sombehövs då skall finnas i detaljplanen som har mer fullständigaregleringsmöjligheter. Om antagandebeslulel angrips genom besvär eller statligprövning, gäller områdesbestämmelserna tills frågan om detaljplanen slutligthar avgjorts, 36 § Av 8 kap. 11, 12. 17 och 1888 följer att bygglov,rivningslov och marklov får vägras till åtgärder som strider mot delaljplaneller områdesbestämmelser. Även åtgärder som inte kräver lov och som avserbyggnader, andra anläggningar, tomter och allmänna platser skall utföras såatt de inte strider mot detaljplan eller områdesbestämmelser. Enligt vad som föreskrivs särskiltfår beslut enligt vissa andra författningar än denna lag inte meddelas i stridmot detaljplan eller områdesbestämmelser. Paragrafen saknar direktmotsvarighet i gällande rätt och i utredningsförslaget men motsvarar närmast 4kap, 18 8 och 5 kap, 28 5 i det remitterade lagförslaget. Planernas belydelse som styrmedelför beslut enligl PBL och enligt andra lagar som har betydelse för användningenav mark och vatten har berörts i den allmänna motiveringen. 1 365har tagits in bestämmelser om detta. I första stycket erinras omförbudet i 8kap, 11, 12, 17 och 1885 att meddela lov i strid mot delaljplaneller områdesbestämmelser. 1 andra meningen föreskrivs att även andra åtgärderän sådana som kräver lov och som avser byggnader, andra anläggningar, tomteroch allmänna platser skall utföras så att de inte strider mol detaljplan ellerområdesbestämmelser. Bakgrunden till dessa föreskrifter är följande. Av 3 kap, 95 andra stycket och 105andra stycket framgår att åtgärder i fråga om byggnader som inte kräver bygglovändå skall uppfylla egenskapskraven i 3 kap, 1-8 58 i skälig utsträckning. Delförhållandet att samhället inte genom krav på lov vill säkerställa attbestämmelserna iakttas befriar alltså inte den byggande från atl i skäligutsträckning uppfylla kraven. Liknande bestämmelser finns beträffande andraanläggningar än byggnader, tomter och allmänna platser i 3 kap, 14, 16 och 188§. En grundtanke i PBL är att alla krav i bl.a, 3kap, skall kunna preciserasgenom beslämmelser i detaljplan eller genom områdesbestämmelser. Av deftaföljer i sin tur att, om kommunen i detaljplan eller områdesbestämmelser harreglerat åtgärder som inte kräver lov, den byggande är skyldig att följa dennareglering. Första stycket andra meningen börfå stor betydelse när en reglering skall ske av tillgänglighet, säkerhet ochestetisk utformning av den yttre miljön på tomter, gator, vägar och andraallmänna plalser. Del kan t, ex, vara påkallat i miljömässigt ellerkulturhistoriskt intressanta bebyggelse- 1985/86:1 633 miljöeratt anta detaljplan eller områdesbestämmelser även för sådana j . j sviktigare inslag i den offentliga miljön - markbeläggningar m, m, - som är avstörre allmänt intresse. Effekten av sådana bestämm.elser blir i hög gradberoende av att de enskilda intressenterna och huvudmännen för de berördaområdena får kännedom om beslulen och deras innebörd. Detta bör kommunen beakiai sin rådgivning. 1 den allmänna motiveringen (avsnitt 21,3) har jagföreslagit vissa principer som enligt min mening bör gälla i fråga omsamordningen mellan PBL och andra lagar. Regeringen har beslutat om remiss lilllagrådel av vissa förslag till ändringar i olika speciallagar som innebär attbeslut enligt sådana lagar inte fär meddelas i strid mot detaljplan ellerområdesbestämmelser. Jag återkommer till regeringen med ytteriigare förslag idenna del, 1 andra stycket har lagils in en erinran om den nu angivnaprincipen. 1985/86:1 634 6 kap. Plangenomförande (5 p / § 1 detta kapitel - som motsvarar 11kap, i utredningsförslaget - har samlats de bestämmelser som angår genomförandeav delaljplaner. Kapitlet inleds med bestämmelser om vadgenomförandebeskrivningen till delaljplaner skall innehålla (1 5),Förutsättningarna för att exploateringssamverkan skall få ske anges i 2 5, I 3-1688 har tagits in beslämmelserom fastighetsplanen. Några remissinstanser anser att bestämmelserna omfastighetsplan bör ingå i plansystemet och brytas ut till ett särskiltkapitel. Enligt min mening behöver del inte råda någon tvekan om attfastighetsplanen ingår i PBL:s plansystem. Däremot är den inte någonsjälvständig planform utan mera ett renodlat genomförandeinstrument som kananvändas för att underlätta genomförandet av detaljplaner. Jag anser därföratt del är naturligt att bestämmelserna om faslighelsplan återfinns i kapitletom plangenomförande och ansluter mig säledes till utredningsförslaget i dennadd. 1 kapitlet finns ocksä regler omfastighetsägares skyldighel atl avstå mark i vissa situationer (17-25 55).Kammarrätten i anser att bestämmelserna om inlösen av mark bör flyttasfrån kapitlet om plangenomförande till kapitlet om bestämmelser om ersättningtill fastighetsägare. Jag kan i och för sig hålla med om att dessabeslämmelser är närbesläktade och därför skulle kunna behandlas i ettsammanhang. Principiellt menar jag emellertid att plangenomförandet i förstahand handlar om kommunens möjligheter att få planer genomförda, t. ex. genominlösen av mark. Bestämmelserna om ersällning till fastighetsägare däremolhandlar i första hand om vilka skyddsregler som skall finnas för den enskilde iförhållande till kommunen. Av denna anledning anser jag att övervägande skältalar för att bestämmelserna om kommunens räll att lösa mark skall tas in ikapitlet om plangenomförande. Byggnadslagens regler om upplåtandeav allmänna platser m,m, har i nägol förenklat utförande tagits in i dettakapitel (26-3058), De gatukostnadsregler som infördes (prop, 1980/81:165) återfinns med vissa förändringar ocksä här (31 -38 58). Sist i kapitlet har tagits in en ersättningsbestämmelse(398), På förslag av lagrådet (yttrandets, 1230 har de processuella reglerna flyttals till elt nylt kapitel omdomstolsprövning m,m, (15 kap,). Pä lagrådets förslag har dessutom flertaletparagrafer justerats redaktionellt. Även dispositionen av 6kap, har justerats. 1 § Vid upprättandet av förslag till detaljplan skall i ensärskild handling (genomförandebeskrivning) redovisas de organisatoriska,tekniska, ekonomiska och lästighetsrättsliga åtgärder som behövs för ettsamordnat och även i övrigi ändamålsenligt genomförande av planen. 1985/86:1 635 Paragrafen motsvarar närmast 165 första styckete)byggnadssladgan 6 kap. 1-2 §§ och 11 kap. 1 5 i utredningsförslaget. Jag harutförligt behandlat genomförandebeskrivningen i den allmänna motiveringen(avsnitt 10.2). Kravet på genomförandebeskrivning gäller enbart ifråga om detaljplaner. Det kan därför ifrågasättas om inte paragrafen bör tasin i 5 kap. om detaljplan. Jag anser emellertid att det blir mera överskådligtom frågor om plangenomförande så långt möjligl samlas till ett särskillkapitel. Därför har kravet pågenomförandebeskrivning tagits in i6kap, I 8. Enhänvisning till denna paragraf har gjorts i 5 kap, 108, Av 12 5 samma kapitelframgår att genomförandebeskrivning också skall finnas vid ändring eller upphävandeav en detaljplan. Vissa remissinstanser har föreslagit att innehålleti genomförandebeskrivningen bör regleras närmare. Som jag har framhållit i denallmänna motiveringen kommer emellertid förutsättningarna för att genomföraolika planer atl vara väsentligt olika. Det är därför nödvändigt att innehålleti genomförandebeskrivningen inte regleras för mycket i detalj. Jag ansluter migdärför inte till remissinstansernas förslag i denna del. Del finns givetvis behov alt studeragenomförandefrågor även utan samband med planläggning. Det kan bli aktuellt t,ex, efter det att en detaljplan har antagits. Även inom områden utan detaljplanfinns behov av att närmare belysa genomförandemöjligheterna i vissasituationer, bl, a. i samband med prövning av bygglov, förhandslov ellerfastighetsbildning. Det kan i enkla fall gälla t. ex, tomtulformning,markägoförhållanden, väg-, vallen- och avloppsfrågor, geotekniska förhållandenoch kommunikationsfrågor. Ett system med s, k, enkla utredningar ochplanutredningar fyller f.n. dessa behov och fungerar i stort sett väl. I likhetmed utredningen anser jag att denna utredningsverksamhet inte behöverlagregleras. 28 Kommunen får besluta atl exploateringssamverkan enligt lagen (0000:000) omexploateringssamverkan får ske, om det med hänsyn till bebyggelseutvecklingenär angeläget att i ett sammanhang ställa i ordning mark för bebyggelse ochutföra sådana anordningar som behövs för bebyggelsen. Sådant beslut meddelasgenom detaljplan eller områdesbestämmelser. I beslutet skall anges samverkansområdets huvudsakligaavgränsning samt den tid inom vilken ett exploateringsbeslut enligt lagen omexploateringssamverkan skall meddelas.