prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — För sådana byggnader som kontor, sjukhus och skolorgör man oftast vid projekieringen en långsiktig avvägning mellaninvesteringskostnader och drift- och underhållskostnader, 1 bostadsbyggandethar man främst riktal in sig pä nybyggnadsskedet, såväl kostnads- somfunklionsmässigt. Ökade drift-, underhålls- och ibland ombyggnadskostnader harsä småningom blivit de boendes problem, 1 likhet med utredningen föreslärjag därför att byggnader skall utformas så atl de krav som i olika avseendenställs på dem när de uppförs också kan uppfyllas med skäliga insatser under denavsedda brukstiden. Jag finner emellertid inte skäl att hävda etl sådant kravpå åtgärder som begränsar underhållskostnaderna i fråga om hus som är avseddaatt användas endasi som fritidshus. En fråga som har samband med kravetpå beständighet är risken för fuktskador i byggnader. Fukt i byggnader leder iallmänhet till mögel och röta, vilket kan orsaka hälsorisker och otrevnad. Denkan också leda att byggnader förstörs eller skadas. Fuktproblem kan uppståbl, a, pä grund av felaktigt utförda isoleringsåtgärder i kombination meddåligt fungerande ventilation eller andra brister i det byggnadstekniskautförandet eller genom alt dagvatten avleds på ett olämpligt sätl. Föran kommatill rätta m.ed fuktskador krävs ofta stora ombyggnadsinsalser. Krav på fuktskydd finns bl. a. för bostäder förstadigvarande bruk 1985/86:1 235 (468 BS). Jag anser del motiverat frän såväl hygienisk sombyggnadstek- // Krav på nisk synpunkt att kravet utsträcks till atl gälla allabyggnader. Detta ligger i byggnader m. m. linje med förslagsom har tillstyrkts av remissinstanserna. Jag anser dock inte att det ärnödvändigt att införa en uttrycklig bestämmelse härom. Krav pä skydd molfuktskador kan slällas med slöd av den föreslagna bestämmelsen ombeständighet. Skydd mol fukt i bostäder och arbetslokaler kan krävas med stödav de beslämmelser som rör de hygieniska förhållandena i byggnader, 11.2.1 Ändring av byggnad Pä grundval av förslag ibetänkandet (Ds Bo 1983:2) Bättre bostäder beslutade omreformer i de planerings- och finansieringsregler som rörbostadsförbättringsverksamheten (prop, 1983/84:40 bil,9, BoU 11, rskr63), 1betänkandet behandlas även de regler inom byggnadslagstiftningen som gällerkraven vid ombyggnad och annan ändring av byggnader. Därvid har beaktatsförslag av såväl som sladsförnyelsekommittén (SOU 1981:99Stadsförnyelse och bostads-förbätlring), I betänkandet framhålls attuppmärksamhet nu måste ägnas åt hur det befintliga byggnadsbeståndet skallkunna vårdas och förbättras på ett varsamt sätt. Kraven måste kunna anpassastill den enskilda byggnadens förutsättningar. Förnyelsen mäste enliglbetänkandet genomföras på ett sådant sätl alt de åtgärder som genomförs inomell område svarar mol behoven hos dem som bor och arbetar där. De byggnader somrustas upp kommer ofta atl kunna brukas under lång Ud ulan ytterligareändringar. Bedömningen av vilka krav som skall slällas i samband med ändringarbör därför utgå från de långsiktiga effekter som den planerade ändringen fårför byggnaden och vilka egenskaper och kvaliteter som det frän samhälleligautgångspunkter är angeläget att värna om. Ett av de viktigaste målen är härvidenligt betänkandet att tillgängligheten förbättras, sä att alla människor fårmöjligheter till goda levnadsförhållanden, I betänkandet föresläs mot dennabakgrund att de bestämmelser som rör ändringar av byggnader utformas så att deger utrymme för mer nyanserade bedömningar av vilka tekniska och funktionellakrav som skall ställas när byggnader ändras. Kommunerna föreslås i detta syftebl, a. få befogenheter an, genom riktlinjer som dras upp efter planmässigaöverväganden, göra avsteg frän de generella bestämmelser som gäller förombyggnad och själva bestämma vilka krav som skall ställas inom etl visslområde. Flertalet remissinstanser ställersig bakom syftet med förslagen i betänkandet i dessa delar. Som jag harredovisat redan i prop. 1983/84:40 (bil, 9 s,27) finner även jag förslagen iallt väsentligt ändamålsenliga och anser alt de bör genomföras i sinahuvuddrag. Den nya syn på villkoren för ändring- ar av byggnader som förslagen grundas på bör alltså kommatill uttryck i '/ Krav på pg L byggnader m. m. y/.2./ Ändringar av byggnader bör prövas efter andra grunder ände som gäller vid nybyggnad Mitt förslag: Kraven vid ändring av byggnader formuleraspå skilda sätt beroende på ändringens art. De krav som enligt byggnadsstadgan(48a och 49 85) skall uppfyllas vid ombyggnader och andra ändringar utgår frände krav som ställs när nya byggnader uppförs. Avgörande för vad som kan krävasär om åtgärderna hänförs till nybyggnad enligt byggnadsstadgans definition avdetla begrepp (75 5 BS) och av hur stor del av byggnaden som bedöms vara berördav ombyggnaden. Lämpligheten av att hanybyggnadsstandard som riktmärke även vid ombyggnader och andra ändringar kanifrågasättas, inte minst frän ekonomiska utgångspunkter. Ett sådant mål stårocksä ofta i konflikt med andra önskemål, t. ex. att de som bor i lägenheternaskall ha möjlighet alt bo kvar även efter en ombyggnad. Alltför högt ställdakrav leder lätt till att även de kortsiktigt genomförbara åtgärderna riskeraratt blir eftersatta. Jag delar uppfattningen ibetänkandet att en rad skäl talar för att man nu bör ge utrymme för en mernyanserad syn på vilken standard som behövs vid ändring av byggnader än vad dengällande lagstiftningen ger uttryck för. Ändringar av byggnader bör prövasefter andra grunder än de som gäller vid nybyggnad. Regelsystemet bör somföreslagits i betänkandet byggas upp pä elt sådant sätt att den befintligabyggnadens förutsättningar, områdets behov och brukarnas önskemål pä ett bättresätt kan beaktas vid prövningen av byggnadsåtgärdernas lämplighet. De krav som skall ställas vid ändringav byggnader bör vidare formuleras pä skilda sätl beroende pä ändringens art.För tillbyggnader som kräver bygglov bör enligt min mening gälla samma krav somför nya byggnader. Vid ombyggnader måste det finnas möjlighet att i vissaavseenden sänka kraven i förhällande till kraven vid nybyggnad. Jag anserdärför liksom de flesta remissinstanser att särskilda ombyggnadsföreskrifterskall utarbetas. Till ombyggnad hänför jag åtgärder som fordrar bygglov och somdessutom avsevärt föriänger bruksliden för en byggnad eller en del av den. Tillombyggnad hänför jag också en sådan ändring som utförs i avsikl att väsentligländra byggnadens eller byggnadsdelens användning. Vid andra ändringar bör denavsedda ändringen genomföras på ell sådant säll att den i skäUg omfattninguppfyller de krav som gäller dä nya byggnader uppförs. Jag återkommer ispecialmoUveringen (3kap. 108) till frågan om vilka krav som bör slällas vidolika ändringsåtgärder. Särskilt om kraven vid ombyggnad Milt förslag: Vid ombyggnad skall byggnaden tillförassädana egenskaper atl den kan fungera på elt tillfredsställande sätt förbrukarna. Vilka egenskaper och kvaliteter somkrävs skall anges i särskilda ombyggnadsföreskrifter. Kommunen skall genom detaljplaneller områdesbestämmelser kunna avvika från ombyggnadsföreskrifterna,förutsatt atl bebyggelsen inom områdel ändå får långsikligl godiagbaraegenskaper. // Krav på byggnader m. ni. Vilka egenskaper och kvaliteter ibebyggelsen som samhället värnar om uttrycks i de krav som har formulerats förnybyggnader. Vilka krav som bör hävdas vid förnyelsen av den befintligabebyggelsen måste bestämmas med hänsyn till ytterligare två aspekter. Den enaär alt förnyelsen måste ske på sådant sätt atl den redan byggda miljöns värdenbeaktas. Den andra är atl kraven måste avvägas mol de resurser som kan sättasin för förnyelsen av våra byggnader. Kraven vid ombyggnad måste därför kunnanyanseras i olika avseenden. Kraven mäste ocksä. från lid lill annan, kunnaprövas om mot bakgrund av de förhållanden som då råder. Jag har i del föregående förordatatl kraven vid ombyggnad skall komma till uttryck i särskildaombyggnadsföreskrifier. Lagrådet, som instämmer i att kraven vid ombyggnadmåste kunna nyanseras i förhållande till nybyggnadskraven, anför för sin delföljande om den föreslagna lagstiftningstekniken (yttrandet s, 37-38): Med hänsyn till förhållandenaligger del i sakens natur att vad som skall gälla beträffande ombyggnader isina detaljer mäste bestämmas genom författning av lägre valör än PBL och genomföreskrifter från planverket. Med den föreslagna utformningen av stadgandetblir bestämmande i denna del begränsat, Å andra sidan skulle en iPBL upptagen övergripande föreskrift om vad som skall gälla vid ombyggnad mednödvändighet bli så vag att den närmast bleve innehållslös, I förslaget Bättrebostäder (Ds Bo 1983:2) uttrycks sålunda ombyggnadsnormen så att vid ombyggnadvissa angivna egenskaper skall "tillföras byggnaden i en sådan omfattningoch på ett sådant sätl atl byggnaden kan ges långsiktigt godtagbaraegenskaper", Elt så utformat stadgande ger föga ledning för tillämpandemyndigheter vid prövning av enskilda byggnadsärenden. Med hänsyn till detsagda tillstyrker lagrådet den använda lagstiftningstekniken. Kraven vid ombyggnad bör, ienlighet med vad lagrådet har förordat, uttryckas sä att ombyggnader skallutföras så att ombyggda delar Ullförs vissa angivna egenskaper i den omfattningsom följer av föreskrifter meddelade med stöd av PBL, 1 anslulning till vad lagrådet iövrigt har anfört om ombyggnadsreglernas uiformning vill jag här närmareutveckla hur jag ser pä förhållandet mellan ombyggnadsföreskrifter,planbeslämmelser och sådana beslul i samband Prop.1985/86:1 238 med bygglovsprövningen genom vilka kraven vid ombyggnadanpassas till / / Krav på den enskilda byggnadens förutsältningar. Som enföljd härav - och av vad byggnader m. in. som har anförts i anslutningtill regeringens uppdrag åt statens planverk /'-' att utarbetaförslag till föreskrifter m, m, till PBL -kommer jag att tydligare än ilagrädsremissen koncentrera framställningen till huvuddragen i de regler somjag föreslår. Det innebär att återstoden av detta avsnitt också kommer attdisponeras på ett delvis annat sätt än i det remitterade förslaget. Målet för förbättringen av denbefintliga bebyggelsen bör enligt betänkandet vara att de byggnader som skalltas till vara och få en långsiktig användning också skall ges sådana egenskaperoch kvaliteter som det från samhälleliga utgångspunkter är angeläget att värnaom och som gör att byggnaderna kan fungera på ett tillfredsställande sätt förbrukarna. Olika styrmedel kan användas föratt främja en sådan utveckling - från plan- och byggbestämmelser ochfinansieringsvillkor till allmänna råd och stöd lill utvecklingsarbete. Genomombyggnadsbestämmelser som meddelas med stöd av PBL skall krav kunna ställaspå byggnaders egenskaper i samma hänseenden som i fråga om nya byggnader, I denmån som sådana krav formuleras genom föreskrifter i en ny byggnorm måste de mednödvändighet bli generella. Föreskrifterna kommer att uttrycka vilka egenskapersom byggnader bör ha för att de var för sig skall kunna fungera på etttillfredsställande sätt för brukarna. Vilka egenskaper och kvaliteter somfrån samhällets utgångspunkter bör eftersträvas vid en ombyggnad betingasemellertid ocksä av förhållandena inom det område där byggnaden är belägen.Förnyelsen av den byggda miljön måste genomföras på ett sätt som svarar motbehoven hos dem som bor och arbetar i området. Rimliga hänsyn mäste kunna tastill bl, a. de sociala, ekonomiska, kulturhistoriska och miljömässigaförutsättningar som föreligger där. Bedömningen av vad som skall krävas i detenskilda fallet måste därför enligt min mening kunna göras med utgångspunktfrån vad man vill uppnå för bebyggelsen som helhet inom området. En sådanavvägning mot områdets behov kan göras bara av kommunen. Det är också kommunensom måste ta ansvar för och formulera de allmänna målen ochplaneringsförutsättningarna för etl område som behöver förnyas. Detta skerbl,a, genom planläggning, I bör mot dennabakgrund öppnas en möjlighet för kommunerna alt genom bestämmelser i detaljplaneller områdesbestämmelser ställa lägre krav för ombyggnader inom ett område änvad som följer av de generella ombyggnadsföreskriflerna. Förutsättningen härförbör vara att bebyggelsen inom området ändå får långsiktigt godtagbaraegenskaper. De bestämmelser för ombyggnad sombeslulas i detaljplan eller områdesbestämmelser träder i stället förombyggnadsföreskrifterna. Förhållandet kan också uttryckas så, atlföreskrifterna gäller såvida inte annat har beslutats i form avplanbestämmelser. 1985/86:1 239 Kravnivån iombyggnadsbestämmelserna - vare sig de meddelas i form // Krav på avföreskrifter i en ny byggnorin eller i form av planbestämmelser - kan byggnaderm.m. aldrig ligga högre än vad som krävs för nybyggnad. Kravnivån i sådanabestämmelser som kommunen beslutar kan heller aldrig ligga högre än vad somgäller enligl ombyggnadsföreskrifterna. Kraven vid ombyggnad kan självfalletheller aldrig ställas lägre än den lägsta godtagbara standard som anges ibostadssaneringslagen (1973:531), Enligt min mening torde del vidare intefinnas förutsättningar alt i någon nämnvärd uisträckning sänka nivån för sådanakrav som gäller människors hälsa eller säkerhet jämfört med vad som skall gällanär nya byggnader uppförs. Att så inte sker genom sådana planbeslämmelser somkommunen beslutar fär bevakas av vid det samrådsförfarande somföreskrivs beträffande sådana planer. Ytterst har möjlighet atlupphäva kommunens beslut i denna del, med tillämpning av de bestämmelser somges i 12 kap, PBL, Varken ombyggnadsföreskriflernaeller sädana ombyggnadsbestämmelser som tas in i detaljplan ellerområdesbestämmelser utgår från den enskilda byggnadens förutsättningar, 1samband med bygglovsprövningen mäste därför som kunnaanpassa kraven till de särskilda förhållanden som föreligger i den enskildabyggnaden, främst då byggnadens tekniska förutsättningar och dess särdrag ellersärskilda värden i övrigt, Mina förslag innebär attmöjligheter öppnas för etl avsevärt utökat kommunalt inflytande över de reglersom gäller för förnyelsen av den befintliga bebyggelsen. Kommunen kan härigenomanpassa kraven vid ombyggnad till de rikllinjer som kommunen själv har antagitför utvecklingen av etl område. Kommunens beslut i dessa frågor uttrycker enlämplighetsbedömning i fråga om vilka kvaliteter som skall eftersträvas vidombyggnader inom området. En motsvarande lämplighetsprövning sker ipraktiken i stor utsträckning i varje enskilt fall vid prövningen avbyggnadslov för ombyggnad. Frågan om vilka kvaliteter som skall eftersträvasvid förnyelsen av ett område är emellertid enligt min mening inte uteslutande -eller ens i första hand - något som skall bestämmas i överläggningar mellanbyggnadsnämnden och enskilda fastighetsägare. Mitt förslag att sådana frågorskall kunna beslutas i detaljplan eller områdesbestämmelser syftar till attsäkra att frågorna diskuteras i en offentlig debatt, öppen för alla. Jag villhär också erinra om mitt förslag om en kraftigt utökad krets av besvärsberättigadei sådana planärenden. En konsekvens av förslagen är atlutrymmet för fria prövning i bygglovsärenden minskar imotsvarande män. bör vid bygglovsprövningen, som jag harsagt, efter en skälighetsbedömning kunna anpassa kraven till den enskildabyggnadens förutsättningar. Men nämnden bör vara förhindrad att i detsammanhanget göra en sådan lämplighetsprövning av kraven iombyggnadsföreskrifterna som det enligt del föregående ankommer på kommunen altgöra genom planbeslut. 1985/86:1 240 Detta gäller oberoende av om kommunen har använt sig avmöjligheten all // Krav på utfärda sådana planbestämmelser eller inte, byggnader m.m. Jag vill tillfoga atl det även fränfastighetsägarnas synpunkt torde vara en fördel att tillämpningen avbyggbestämmelserna i ökad omfattning grundas på bestämmelser som har antagilsav kommunen i stället för att den som uteslulande blir beroende av enskönsmässig prövning från fall till fall, I del remitterade förslagetföreslogs en viss särreglering i fråga om kravet på tillgänglighet i sambandmed ombyggnad. Även där förutsattes dock alt kommunen skulle ha möjlighel atlgenom bestämmelser i detaljplan eller områdesbestämmelser nyansera kravet påtillgänglighet med hänsyn till de förhållanden som råder inom det område därbyggnaden är belägen. Lagrådet föreslår altsärregleringen av kravel på tillgänglighet tas bort. Jag återkommer till dennafråga i specialmotiveringen men vill redan nu anmäla att jag kan ansluta migtill lagrådets förslag. vill jag emellertid stryka under att dettainte skall ses som ett uttryck för att kravet pä tillgänglighet kan tillmätasmindre betydelse. Jag erinrar om vad jag tidigare anförde (avsnitt 11,1,2) omvikten av att skapa en miljö som är tillgänglig för alla, I detla ligger atlbyggnader måste ges sådana egenskaper atl de kan användas även av personer mednedsatt rörelse- eller orienieringsförmåga. Jag anser därför att del inteheller på delta område finns skäl alt i något väsentligt avseende ha en annanutgångsnivå i ombyggnadsföreskrifterna än den som gäller vid uppförande av nyabyggnader. Krav på åtgärder i andra delar av byggnaden än den sombyggs om Jag har i det föregående föreslagit att en sädan ändringsom fordrar bygglov och som innebär att en byggnad eller en byggnadsdel bedömsfå avsevärt förlängd brukslid skall hänföras till ombyggnad. Med del av byggnadavser jag en avgränsad funktionell enhet, t. ex. en bostadslägenhet eller enlokal för viss verksamhet. Det kan vara bl, a, en butik, ett kontor eller enavgränsad del av en större industriverksamhet. Jag återkommer till detta ispecialmoliveringen (3 kap, 115), Om sålunda den byggande avser att vidta t,ex, vissa begränsade åtgärder inom en byggnadsdel och denna del därigenom fären avsevärt förlängd brukstid anser jag det befogat atl krav skall kunnaställas på atl den byggande vidtar sådana åtgärder att byggnadsdeleni sin helhet uppfyller de krav som anges i ombyggnadsföreskrifterna. Detsammabör givetvis gälla om en byggnad eller del av denna ges en väsentligt ändradanvändning. Detta stämmer överens med de principer på vilka dagens bestämmelsergrundas. Om det är nödvändigt för att den del som byggs om skall uppfylla dekrav som ställs på den, bör krav enligt min mening ocksä kunna ställas på attåtgärder skall vidlas i andra delar av byggnaden. Är t, ex, en hiss en förutsättningför atl den ombyggda delen skall bli tillgänglig skall krav kunna slällas attsådan anordnas i trapphuset, även om detta ligger hell utanför den ombyggdadelen. Även här gäller givetvis atl kommunen genom planbestämmelser kan läggafast en annan kravnivå än den som följder av ombyggnadsföreskrifterna saml attbyggnadsnämnden vid bygglovsprövningen i viss omfattning kan anpassa kraventill den enskilde byggnadens förutsättningar. Krav på varsamhet vid ändring av byggnader // Krav på byggnader m. in. Mitt förslag: Varsamhet mot den befintliga byggnadensvärden skall iakitas vid alla ändringar av byggnader. Ett krav vid varje ändring av enbyggnad bör vara atl ändringen projekteras och genomförs så att byggnadenssärdrag och dess byggnadstekniska, historiska, kulturhistoriska, konstnärligaoch miljömässiga värden beaktas, Alla ändringar skall alltså göras på ettvarsamt sätt. Jag vill betona att delta bör gälla för alla ändringar och intebara i fräga om byggnader som anses ha särskilda kulturhistoriska ellermiljömässiga värden. Detta överensstämmer med förslaget i belänkandet, Allaremissinstanser som har yttrat sig i detta avseende har tillstyrkt attvarsamhet mol byggnaden skall utgöra ett grundkrav för hur ändringar skallgenomföras. Kravet pä varsamhet, som i hög gradmotiveras av sociala hänsyn, bör emellertid inte tillämpas så att del hindraratt sådana ändringar genomförs som syftar till att tillgodose andra väsentligamål som samhället ställer upp. Jag tänker då i första hand på en förbättradtillgänglighet för rörelsehindrade, en förbättrad arbetsmiljö och en bättrehushållning med energi. 11.2.2 Bebyggelse med särskill bevarande värde Min förslag: Byggnader som är särskilt värdefulla fränhistorisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkl eller somingår i en samlad bebyggelse av denna karaktär fär inte förvanskas. Enligt 5 kap, 14 8 iutredningsförslaget skall kommunen kunna ge ett mer omfattande och detaljeratskydd för byggnader och bebyggelsemiljöer av större historiskt,kullurhisloriskl, miljömässigt eller konstnärligt värde genom att besluta omskyddsbestämmelser. En förutsättning för tillämpningen av 5 kap, 14 8 äremellertid att bestämmelserna meddelas i en detaljplan eller ettmarkförordnande. Av utredningens förslag följervidare alt sädana skyddsbestämmelser är nödvändiga, om kommunen avkulturhistoriska skäl vill förhindra rivning av en byggnad. Till den delförslaget motsvarar 38 8 andra stycket bygg- Prop.1985/86:1 242 nadssladgan skiljer det sig från dagens ordning genom attdet är förenat // Krav på med en bestämmelse om ersättningsskyldighet förkommunen gentemot byggnader m.m. lästighelsägaren. Mot förslaget har krilik framförtsbl, a, frän och . Kritiken gällerframför allt alt bestämmelserna i 5 kap, 14 5 förutsätter detaljplan ellermarkförordnande för att få giltighet. De problem detta för med sig är specielltmarkanta för men är givetvis i större eller mindreutsträckning aktuella även pä andra häll, 1 likhel med utredningen anser jagatl del bör finnas beslämmelser som ger kommunen möjlighet att hävda längregående krav på särskilt värdefulla byggnader och som i huvudsak bör motsvaradagens bestämmelser i 38 8 andra stycket byggnadsstadgan, 1 ulredningen har föreslagits denutvidgningen i förhållande till dagens ordning atl bestämmelserna skall omfattaäven byggnader som ingår i ell särskilt värdefullt bebyggelseotnråde, 1 likhelmed remissinstanserna ansluter jag mig till förslaget i denna del och föresläralt en sådan bestämmelse införs i PBL. Bestämmelser om bebyggelse medsärskilt bevarandevärde bör därtör omfatta sädana byggnader som i sig har etlstörre historiskt, kulturhistoriskt, miljömässigt eller konstnärligt värdeeller som ingår i en samlad bebyggelse av denna karaktär. Som jag kommer att föreslå(avsnitt 12,1,4) bör skyddet för byggnader med särskilt bevarandevärde stärkasbl, a. genom att kommunen får möjlighet all i detaljplan ellerområdesbestämmelser föreskriva bygglovsplikt för underhållsåtgärder, 1 enlighetmed vad jag har föreslagit tidigare bör kommunen också ha möjlighet att iområdesbestämmelser (avsnitt 8,8,2) eller i detaljplan (avsnitt 8,3,2) meddelasärskilda skyddsbestämmelser vilka bl,a, medför rivningsförbud. Även om jag nu således inteföreslår något plankrav föran bevarande av byggnader eller hänsyn molbebyggelse skall kunna krävas vill jag framhålla det lämpliga i att kommunenändå i förväg tar ställning till bevarandefrä-gorna och att detta kommer tilluttryck i bestämmelser i detaljplaner eller på annat sätt. Jag utgår ocksä frånatl så kommer att bli fallet i stor utsträckning. Ett av utredningens skäl till attinföra ett plankrav var ersättningsreglernas konstruktion. Rätten tillersättning knöls nämligen på visst sätt till beslut i detaljplaner och markförordnanden. Jag delar utredningens uppfattningatt bestämmelserna om skydd för särskilt värdefulla byggnader bör vara förenademed en ratt till ersättning i vissa fall för byggnadernas ägare. Jag kommersenare (avsnitt 18,2,2) att behandla ersättningsbestämmelserna men vill redannu slå fast att jag inte anser det nödvändigl att knytaersättningsbestämmelserna till olika planbeslut. Det bör alltså vara möjligtatt låta ett beslut i etl enskilt lillståndsär- 1985/86:1 243 l.ex, när rivningslov vägras ulan all kommunen iförväg i planbe- // Krav på slämmelser tagit slällning till bevarande,ligga lill grund för en ersättning- byggnader ni. Min förslag: Större krav skall kunna ställas på underhällav byggnader, Alla byggnader - även sådana som inte kräver bygglov - skallunderhållas sä att deras egenskaper i huvudsak bevaras, Beslämmelserna om underhäll skallgälla även i fråga om andra anläggningar än byggnader.