prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — En befogenhet infördes nämligen för Kungl.Maj:t att förordna att en viss kommun skall upprätta och låta fastställageneralplan med visst innehåll beträffande särskilda områden av betydelse frånrikssynpunkt. Förbud mot bebyggelse i avvaktan på tillkomsten av en sådan plankan knytas till förordnandet. 1985/86:1 65 En annan viktig ändring som vidlogs vid deila Ullfälle varutvidgningen 2 Tillkomsten av ;ivlämplighetsprövningen till alla slag av byggnadsföretag.-säledes även '"'' huvuddrag i ulesbebyggelse.Denna prövning behöver inte ske genom detaljplan utan .sallandi \gg- ", u j j u j , f u nadslagsujnung kan görasäven i samband med byggnadslovsprovnmg. Detta innebar i -, }_-> j praktiken en upplösning av tätbebyggelsebegreppet, som ipraxis fått en lör allmänheten alltmer svårförståelig innebörd. Som stöd förbyggnadsnämnderna ulvidgades lämplighelskravel i ulomplansbesiämmelserna ytterligare,och dessa bestämmelser ulslräckles alt gälla ulan kommunalt beslut i helalandet. Motsvarande ändringar vidlogs i fastighetsbildningsla-gen för atlsamordna fastighetsbildning och byggnadslovsprövning, Etl visst skydd föi'fastighetsägarens rätt att Ibrtsätta pågående markanvändning infördes genom enändring i ersättningsreglerna, och övergången till den härdare byggkontrollenmildrades nägot genom en tidsbegränsad ersättningsmöjlighet iövergångsbestämmelserna. En viktig nyhet var den möjlighetatt pröva nyanläggning och utvidgning av vissa industrier med storomgivningspåverkan som infördes i en ny paragraf, 136a 8, ibyggnadslagen, Etl av syftena var att samordna bedömningen enligt byggnadslagenmed prövningen av omgivningspåverkan enligt den är 1969 antagna nyamiljöskyddslagen. 2.3.4 Ändringar efter 1972 efter 1972 har vidtagitsytlerligare ändringar i byggnadslagstiftningen vid etl tiotal tillfällen, deflesta av ganska begränsad omfattning men några av stor principiell betydelse.Mest ingripande var utbrytandet av påföljdsbestämmelserna till en särskild lagom påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m,m, är 1976. Lagen innebären belydande förstärkning av möjligheter alt beivraöverträdelser. Bestämmelserna om straff ersattes med elt syslem av avgifter ochmöjligheterna alt fä olovligt utförda åtgärder undanröjda eller pä annal sättlättade förstärktes avsevärt. Ett försök atl förena den vidgadekontrollen av tätbebyggelse pä landsbygden med minskade krav pädeialjplaneläggning gjordes genom att begreppet tätbebyggelse av mindreomfattning infördes. Om sädan bebyggelse föreligger, kan lämplighetsbedömningske ulan planläggning i samband med prövningen av ansökan om byggnadslov. En reform av vikt lör koinmunernanär det gäller atl få bättre täckning lor sina kostnader för alt genomföraplaner vidtogs , när nya jjatukosinadsregler infördes i byggnadslagen.Av övriga efter är 1972 vidtagna ändringar kan nämnas beslämmelserna omhandikappanpassning, rivningsförbud, anordningar för all förbättrasophämtningspersonalens ar-betsförhållunden och lättnader i byggnadslovstvängellor vissa mindre hyganadsälgärder. Många av de principer på vilkadagens lagsliftning vilar är enligt min mening alltjämt aktuella och såväsentliga att de bör behållas i en ny \ 1985/86. Prop.1985/86:1 66 Dagens system har emellertid också påtagligabrister. En av 2 Tillkomsten av orsakernaUll del är all utvecklingen pä många områden har lett till att <>chhuvuddrag i lagstiftningen- åtminstone i sina äldre delar - inte fyller nutida krav, Jau ffclamdebygg- ...o. , ... ,. .- , r, nadslagstiftning kan barapeka pa alt praxis vid både planläggning och provning av lov till , . bebyggelsehar gäll i en riktning som inte förutsattes när föifaitningarna kom till.Del finnsdärtör belydande reformbehov. Innanjag går närmare in pä minaförslag vill jag redogöra förde reformbehov som enligl min mening är de meslangelägna och hur de lämpligen bör tillgodoses. Prop.1985/86:1 67 3 Reformbehoven och lagförslagets huvudsakligainriktning 3 Reformbehoven O Alla kommuner skall ha en aktuellöversiktsplan som omfattar kommunens hela yla. Översiktsplanen kan ändras ochfördjupas för olika delområden. Omrädesbesiämmelser skall kunna anlas, omkommunen vill säkerställa syftet med översiktsplanen inom begränsade områdeneller en lämplig användning av områden som är av riksintresse enligt NRL,Dagens stadsplan och byggnadsplan ersälls av en enda plan, som kallasdetaljplan, Regionplan skall kunna användas för samordning av flera kommunersplanläggning (s, 69) c Nybyggnadsförbuden avvecklas. Enprincipiell rätt införs atl äterupp-föra byggnader som har rivits eller brunnitned. Detaljplaner skall ha en genomförandelid som begränsar byggrätten i tiden.Efter genomförandetidens utgång skall kommunen ha rätt att lösa in fastighetersom inte har bebyggts i huvudsaklig överensstämmelse med planen. Om en byggnadstrider mot detaljplanen, får fastighetsägaren ändå göra både yttre ochinvändiga ändringar av byggnaden. En rätt till kompletteringsåtgärder införsbeträffande en- eller tväbostadshus utanför områden med detaljplan (s, 73) o Länsstyrelsensfastställdseprövning av planer slopas. Tyngdpunkten i arbeteläggs vid samrådet. skall ha möjlighet atl i efterhand granskaoch upphäva detaljplaner och områdesbestämmelser. Upphävande får beslutasendasi på vissa, i lagen angivna grunder, nämligen om kommunens beslut - kan medföra allelt riksintresse enligt NRL inte tillgodoses, - innebär attregleringen av sådana frågor om användningen av mark och som angår tväeller flera kommuner inte har samordnats på etl lämpligt sätt, - innebär att enbebyggelse blir olämplig med hänsyn till de boendes och övrigas hälsa ellertill behovet av skydd mol olyckshändelser Översiktsplaner skall inte prövas av , somdock skall avge elt yttrande under utställningen, varvid skallredovisa vilka anmärkningar som finns mot planen i nu nämnda hänseenden (s. 76) o Medborgarinflytandet förbättras.Vid planläggning skall genom information och debatt eftersträvas ell säfullständigt beslutsunderlag som möjligt för de poliliska organen (s. 79) j Alla boende som berörs av en planeller ell beslut om tillstånd skall, liksom hyresgästernas organisationer, hasamma ställning som sakägarna (s, 79) c Tillstånd byggande m, m, lämnas i form av bygglov,rivningslov och Prop.1985/86: 1 68 Förhandsbesked kan lämnas beträffande åtgärdersom kräver 3 Reformhehoven bygglov (s. '«'' lagförslagels o Skyldigheten att söka lov skall kunna varieras genomkommunala beslut. Kommunen skall under vissa förutsättningar kunna beslutaatl vissa åtgärder inom omrädenutan detaljplan tär utföras ulan bygglov,nämligen bl,a, komplemenlbyggnader, mindre tillbyggnader och inre ändringar avbyggnader. För områden med detaljplan kan kommunerna i planen besluta attenklare fritidshus, kolonistugor och liknande byggnader på det säll som angesi planen fär uppföias eller byggas till eller ändras pä annat säll ulan lov (s.80) o Ansvarei för atl byggnader m.m, uppfyller PBL:s krav läggs i slörreutsträckning än på byggherren. behöver inie detaljgranskakonstruktionsrilningar m,m, (s, 81), c PBL föreslås ersätta bl, a, byggnadslagen,byggnadsstadgan och lagen om påföljder och ingripanden vid olovligt byggandem,m, (s, 85). Innanjag går över till atl beskriva de mest angelägnareformbehoven, vill jag i några korta punkter lägga fast de övergripandepoliliska syftena bakom hela mitt förslag, nämligen o all decentralisera ansvar för planläggning och lokalmiljö till kommunerna genom atl begränsa statens kontroll, o all ge bällrelorulsällningar för de boende att deila i planeringen och påverka utformningen av närmiljön, c all ge större frihetoch ansvar för den enskilda människan, o all ge den fysiska riksplaneringensriktlinjer ett lagfäst stöd i de kommunala planerna, C" ((// forenkla ochmodernisera plansystemet, o all ge en starkare ställning för sociala och ekonomiskahänsyn i planering och byggande, o all avskaffa de långvariganybyggnadsförbuden och ge möjligheter för kommunerna att upphäva eller ändra inaktuelladetaljplaner, c alt ge bättre förutsättningar för planering av stadsförnyelseoch andra förbättringar i befintliga områden. Jag har vall atl sammanföra deolika reformbehoven till några frågor, som jag avser att här la upp i följandeordning, nämligen förenkling och modernisering av plansystemei. obligatorisköversiktsplan som kan förenas med områdesbestäinmelser. nybyggnadsförbudenavvecklas och detaljplanernas byggrätter tidsbegränsas, decentralisering avbeslutsfattandet, förbättring av medborgarinflytandet samt förenklingar i PBLsom har betydelse för den enskilda människan. Ordningsföljden skall inte ses somen rangordning av frågornas beiydel-se. Jag har vall denna dispositionuteslutande därför atl resonemanget blir lällasl atl föra. om delfrågorna kanbehandlas i denna följd. Det faller sig naturligt all först ta uppplansystemels utformning. 3.1 Förenkling och modernisering av plansy.stemet Milt förslag: Alla kommuner skall en en aktuellöversiktsplan som omfattar kommunens hela yla. Översiktsplanen kan ändras ochfördjupas för olika delområden. Områdesbestämmelser skall kunna anlas, omkommunen vill säkerställa syftet med översiktsplanen inom begränsade områdeneller en lämplig användning av områden som är av riksintresse enligl NRL,Dagens stadsplan och byggnadsplan ersätts av en enda plan, som kallasdetaljplan, Regionplan skall kunna användas för samordning av flera kommunersplanläggning. I grova drag ser dagens plansystemut på följande säll. Generalplan skall ange grunddragen för markens användningUll olika ändamål, t, ex, till tätbebyggelse, friluftsliv, viktigaretrafikleder och andra allmänna platser (9 5 BL), På framställning av kommunenkan generalplanen fastställas av . Den får dä vissarättsverkningar som inte finns hos en generalplan som bara är antagen avkommunen. Stadsplan skall upprättas i den män del genom kommunens utvecklingbehövs för den närmare regleringen av bebyggelsen (24 5 BL). Kommunerna haransvaret för att gator byggs och underhålls inom områden med stadsplan. Omtätbebyggelse har uppkommit eller om sådan bebyggelse kan väntas uppkomma i ettområde och stadsplan inte anses böra upprättas, skall byggnadsplan upprättas iden män sädan plan anses behövlig för reglering av bebyggelsen (107 8 BL), Inomområden med byggnadsplan är det de enskilda fastighetsägarna som ansvarar förplangenomförandel. Både stadsplan och byggnadsplan skall för alt bli gällandefastställas av . Båda planformerna ger en viss s,k. byggrätt -dvs, åtgärder som är förutsatta i planen kan i princip inte vägras. De problem som finns med dagensplansyslem skulle mycket kort kunna beskrivas på följande sätt. Den översiktliga planform förinomkommunal planering som anvisas i byggnadslagen, generalplan, används mycketsällan, 1 vart fal! brukar kommunerna inte låta generalplaner fastställas. Denöversiktliga planeringen har i stället - som jag snarl skall belysa - kommitalt ta sig andra former än de som anges i lagen. Kommunerna arbetar medkommunöver-sikier, områdesplancr m.m,. som inte regleras i byggnadslagstiftningen.Här finns det ett behov att modernisera lagen så all den kommer alt erbjudasådana former för den översiktliga planeringen som fyller kraven pämedborgarinflylande och på statlig medverkan. Det finns några bärandeskäl atl ha kvar två olika planformer för den mer detaljerade planläggningen,stadsplan och byggnadsplan, allmänt önskemål är alt dessa slås ihop till enplanform, inte minst därför all de har kommit att användas för likartade syftenoch för områden av 1985/86:1 70 ungefär samma karaktär. Vidare ligger del en stort problemi att byggrät- .? Reformbehoven terna enligt stadsplaner ochbyggnadsplaner formellt inte har någon be- <'('' lagjörslageisgränsning i tiden. Kommunerna iakttar stor försiktighet med all upphäva huvudsakliga eller ändra dessa planer, även sådana som har blivit föråldrade, 1stället har nybyggnadsförbud utfärdals för planområdel. Dessa förbud har i sinlur blivit långvariga. På del sället har det uppställ en ""ondcirkel" som måsie brytas. Gällande byggnadslagstiftning är ihög grad inriktad pä reglering av ny bebyggelse och exploatering av mark.Urbanisering och tätoristillväxl har av olika skäl minskal i betydelse somplanläggningsproblem, 1 stället träder frågor om resurshushållning,friluftslivets markbehov, byggnadsunderhåll samt social och teknisk förnyelseav våra tätorter i förgrunden för planeringsintressel, Plansystemei bör ha sin funktionsom en länk mellan, å ena sidan, de bestämmelser i lagen om lämpligmarkanvändning, bebyggelsemiljö- och byggnadsutformning som jag kommeratt föreslå (kravbestämmelserna) och, å andra sidan, reglerna om lov, som kansägas utgöra en kontroll av att kraven efterievs. Man kan med andra ord se detså att planerna innehåller den tolkning och precisering av kravbestämmelsernasom kan utgöra ett beslutsunderlag vid den byggandes projektering ochsamhällets prövning av lov. Planeringsuppgifterna kommersannolikt att växla . Det är därför nödvändigt att många olika typerav planläggningsproblem kan lösas med hjälp av plansystemei. Detta bör därförutformas med en hög grad av flexibilitet och allmängiltighet. Detta förutsätterbl, a, att de bestämmelser som reglerar planernas innehåll ges en ganska allmänutformning. Däremot bör bestämmelserna om förfarandet när planer upprättas ochantas på ett tydligt sätt anpassas till de verkningar för offentliga organ ochenskilda som planerna får, 1 lagen bör därför föreskrivas dedemokratiska beslutsformerna samt det obligatoriska och det möjliga innehålletför varje planform. Med detta synsätt finns det inget skäl att i PBL skapaflera olika planformer med likartad verkan. En viktig utgångspunkt är också attplansystemet så nära som möjligt anknyter till den praxis som råder , Moldenna bakgrund anser jag alt plansystemei i grova drag bör beslå av följandedelar: 1) Obligatorisk översiktsplan med mål och riktlinjer för en lämpligbebyggelseutveckling för kommunens hela yta. Planen skall inte ha någon bindandeverkan mol enskilda. Den utgör etl beslutsunderlag för detaljplan och vidprövningen av ansökningar om lov. Översiktsplanen kan ändras och fördjupas förolika delområden. För begränsade områden och i vissa bestämda avseenden kanöversiktsplanens riktlinjer befästas i form av områdesbestämmelser med bindandeverkan för enskilda och myndigheter. Sådana bestämmelser grundar dock ingenbyggrätt, 1 vissa fall kan de leda till sådana inskränkningar förfastighetsägare att ersättning aktualiseras när bestämmelserna hävdas. 1985/86:1 71 2) Detaljplan för den närmare regleringen avmarkens användning, bebyg- .? gelse och andra anläggningar. Planen som är ensammanslagning av da- "''' lagförslagels gensstadsplan och byggnadsplan, medför rätt att bygga i enlighet med huvudsakliga Planenskall i princip ha bindande verkan mot enskil- j / _:; 7 da vid prövningen av ansökningar om lov och grundaersättningsrätl i vissa 3) Regionplan för frivillig samordning av flerakommuners planläggning. Jag återkommer med en något fylligare presentation av över siktsplanen och detaljplanen. Först vill jag emellertid la upp frågan om planformernas inbördes samband. PBL-ulredningen föreslår alt deolika planformerna skall vara knutna till varandra på så säll all deöversiktliga planerna skall tjäna till ledning för de mera detaljerade. Fleraremissinstanser har pålalat denna bundenhet som olämplig och hävdat att denleder till ett stelt och omständligt system. Utredningens konstruktion utgårfrån tanken att ändringar i markanvändningen är kända långt i förväg ochdärför kan förutses och behandlas i de översiktliga planerna. Jag anser alt del finns fog förkritiken, Plansystemei måste både ha framåtsyftande. offensiva inslag och gemöjlighel alt snabbt behandla uppkommande nya situationer. Vidställningstaganden till nya projekt används normalt tillgängliga planer pä allanivåer tillsammans med andra kunskaper om fysiska, ekonomiska och socialaförhållanden som underlag för att bedöma lämpligheten och nå bästa möjligahelhetslösning. Plansystemet måste i denna situation fungera som hjälpmedeloch inte som ett svårforcerat hinder, byggt på felaktiga eller tidigare okändaförutsättningar. Jag anser därför att övervägande skäl talar för att någratvingande bindningar mellan planerna inte bör finnas, 3.2 Obligatorisk översiktsplan som kan förenas medområdesbestämmelser Redan i direktiven är 1968 tillbygglagutredningen efteriystes en starkare ställning för kommunernasöversiktliga planer. De planer som enligl byggnadslagen ar avsedda föröversiktlig planläggning är inte obligatoriska för kommunerna. De är inteheller anpassade till dagens behov. De har bundit upp markanvändningen i längalidsperspektiv ulan all ge tillräcklig flexibi-litel inför ändradeförutsättningar. Reglerna för att ge generalplaner rättsverkan är alltföromständliga och medför onödig tidsutdräkt. a, därförendasi något tjugotal sådana planer fastställts. Andra former avöversiktsplaner har i anslutning till den fysiska riksplaneringen vuxil fram islällel för de planer som byggnadslagen anvisar. För att skapa en grund för deplanmässiga överväganden som skall göras också för spridd bebyggelse introduceradesålunda planverket kommunöversik-lerna i en cirkulärskrivelse är 197i.Kommunöversikterna avsägs innehålla riktlinjer för byggnadslovsprövningen ochfastighetsbildningen utanför de-laljplanelagda områden i kommunen. 1985/86:1 72 Nägol krav på kommunerna anupprätta kommunöversikler har aldrig 3 Rejörmhehovcn införts. Trots dettafanns sådana översikter i nästan och lagjörslageisalla kommuner. Till deras starka genomslagskraft har bidragit att huvudsakliga de, ulan att definitivt binda den framtida markanvändningen, hargeli kommunerna en handlingsberedskap inför olika initiativ som innebär anspråkpä förändrad markanvändning i olika områden. De har också kunnat gekommuninvånarna information om kommunens inställning till olika byggprojekt. Enannan viktig funktion hos kommunöversikterna är an de utgör en dokumenlalion avden löpande dialogen mellan staten och kommunerna i den fysiskariksplaneringen. Pä senare år har även områdes-planer för lokala områden blivitallt vanligare. Områdena omfaltar mark som av någon anledning har bedömtslämplig all studera i ett sammanhang, och planerna kan ha många olika syften ipraktiken, 1 regel handläggs områdesplaner enligt bestämmelserna om anlagengeneralplan, men de har ingen rättsverkan för enskilda fastighetsägare. har föreslagit allde översiktliga planformer som har vuxit fram vid sidan av byggnadslagen blirlagreglerade och alt de ges en viss betydelse som beslulsunderlag vid prövningav tillstånd till bebyggelse och andra markanvändningsåtgärder. 1 likhet med ennärmast enig remissopinion delar jag i stort sett utredningens uppfattning pådenna punkt. En lagfäst skyldighet förkommunerna att bedriva översiktlig fysisk planering som omfaliar hela kommunensområde framslär nu som nödvändig. En sädan reform kan sägas ha tvä syften,nämligen dels atl kommunen gentemot staten skall klargöra hur områden avriksintresse enligl NRL bör användas och hur problem som kräver mellankommunalsamordning skall lösas, dels atl kommunen i demokratiska former skall kunna geriktlinjer för en lämplig bebyggelseutveckling i olika delar av kommunen. Jag föreslår säledes att det nuställs krav på att alla kommuner skall ha en översiktsplan som omfattarkommunens hela område. Översiktsplanen bör kunna fördjupas och ändras förbegränsade områden. Därmed bortfaller enligt min mening behovet avbestämmelser om en särskild planform som fyller de syften som de informellaområdesplanerna f. n. har. Översiktsplanen skall angegrunddragen i den avsedda markanvändningen och riktlinjer förbebyggelseutvecklingen. Jag kommer att föreslå atl i princip all ny bebyggelse,liksom f.n,, skall prövas lämplig ur allmän synpunkt. Denna prövning bör som nuske vid planläggning eller i samband med prövning av lov. Genom översiktsplanenuttalar kommunfullmäktige sin mening om vilka allmänna intressen som finns inomolika delområden. På det sättet utgör översiktsplanen elt beslutsunderlag förbyggnadsnämnden när den har atl vid del fortsatta beslutsfattandet göraavvägningar mellan allmänna och enskilda intressen. Översiktsplanen som intekan överklagas annat än genom kommunalbesvär - kan däremot inte ges någonbindande verkan vid prövningen av enskilda ärenden om lov. Införandel av enobligilorisk översiktsplan, som kan utgöra underlag för den allmännalämplighelsprövningen av bebyggelse ulanförde delaljplanelagda områdena,innebär också all tätbébyggdsebegreppel käri utmönstras ur lagstiftningen.Detta betraktar jag som en central fräga i hela reformen. Jag återkommer snarttill den (avsnill 3,7), 1 de områden i kommunen där rättsverkan är nödvändig förall säkcrsläl-la syftet med översiktsplanen skall områdesbestämmelser kunnabeslulas. Områdesbestämmelser bör kunna användas även för alt fastställa enlämplig användning av områden av rinsintresse. Med områdesbestämmelser, somkan överklagas, skall kommunen kunna uppnå en bindande verkan gentemot bl, a,fastighetsägarna i frågor som rör t, ex. markens användning för olika ändamålsaml bebyggelsens lokalisering och utformning. Någon byggrätt förfastighetsägarna eller inlösenrätl för kommunen uppkommer dock inte pä grund avområdesbestämmelser. Jag vill här anmäla en belyddsefull skillnad mellanlagrådsremissen och del nu föreliggande förslaget, 1 lagrådsremissen föreslogjag att områdesbestämmelser skall kunna användas bl, a, för atl avsätta marksom friluftsområden. Jag har numera efter samråd med jordbruksministern kommittill den uppfattningen att denna fräga inte bör regleras i PBL ulan genom enändring i naturvårdslagen. Jag återkommer med ett utförligare resonemang i dendelen (avsnitt 5.4,3), 3 Reformbehoven och lagförslagets huvudsakliga inrikining3.2-3.3.1 3.3 Nybyggnadsförbuden avvecklas och detaljplanernasbyggrätter tidsbegränsas Min förslag: Nybyggnadsförbuden avvecklas. En principiellrätt införs alt åleruppföra byggnader som har rivits eller brunnit ned.Detaljplaner skall ha en genomförandetid som begränsar byggrätten i tiden.Efter genomförandetidens utgång skall kommunen ha ratt att lösa in fastighetersom inte har bebyggts i huvudsaklig överensstämmelse med planen. Om en byggnadstrider mol detaljplan får fastighetsägaren ändå göra både yttre och invändigaändringar av byggnaden. En rätt till komplel-teringsåtgärder införs beträffandeen- eller tväbostadshus utanför områden med detaljplan. 3.3.1 Avveckling av nybyggnadsförbuden Kommunerna har enligl dagensordning rätt att ensamma bestämma när och var detaljplan skall upprättas. Denprincipen bör givelvis ligga bakom även en ny lag. När en detaljplan väl harupprättats, kan dock kommunen f, n, inte vägra nybyggnadsåtgärder som stämmeröverens med planen och med byggnadslagstiftningens övriga materiella krav. De formellt sett obegränsadegiltighetstiderna för detaljplaner har skapat avsevärda problem. För mångafastigheter finns det nämligen byggrätter som i vissa fall kan vara mycketolämpliga med hänsyn till den önskvärda 1985/86:1 74 Det kan röra sig om sädanaoutnyttjade byggrätter i 3 Reformhehoven centrala stadsomräden som tersig alltför omfattande enligl nutida synsätt ocli lagförslagets elleromfattande byggrätter, utlagda för villor och fritidshus i gamla planer frän1940-och 50-talen, Samhällels medel alt fä kontrollöver utvecklingen i sädana fall har varit all belägga planomrädena mednybyggnadsförbud i avvaktan på planändring. Resurser att upprätta ochgenomföra nya planer har dock ofta saknats, varför förbuden har förlängts ochibland blivit gällande , trots atl del ursprungligen varavsett atl förbuden skulle fä gälla högst . Kommunerna är ofta inteheller beredda atl la ställning en planläggning, därför alt del råderosäkerhet om det fi-amtida rnarkulnyli-jandel. Tidpunkten för en omdaning avdel aktuella området kan vara olämplig med hänsyn till kommunens utveckling.Dessa förhållanden gäller också områden som saknar detaljplan men som kan ha enbetydande bebyggelse.