prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Några remissinstanser påpekar att detta förbehåll torde innebära attgårdssaneringar i innerstaden knappast kan genomföras. Jag finner kritikenbefogad och ansluter mig därför inte till utredningsförslaget på denna punkt.Om kommunen ställer krav på att friyla för lek och utevistelse skall anordnaspå en innerstadsgård och möjligheter saknas att finna annan lämplig plats förparkering, måste uppställning på gatumark kunna godlas. Paragrafens andra stycke innebäratt vid tillbyggnad som kräver bygglov och vid ombyggnad fårställa krav på tomten i alla de avseenden som anges i 15 5. En rimligutgångspunkt är härvid enligt min mening att tomten skall anpassas efter hurbyggnaden kan användas. Ställs t. ex. kravet att byggnaden skall görastillgänglig finns också skäl att ställa följdkrav pä tomten så att denna iskälig utsträckning kan användas av personer med nedsatt rörelse- ellerorienieringsförmåga. Det är också motiverat alt ställa sådana krav på tomtensom syftar till att begränsa risken för olycksfall och ölägenheter föromgivningen och trafiken. När det gäller bostäder finns det även skäl attställa krav pä anordnande eller förbättring av friytor för lek och utevistelse.Kraven på tomlen får emellertid inte drivas längre än vad som är skäligt medhänsyn till omständigheterna i del enskilda fallet. Omfattningen av de arbetensom krävs måste i dessa fall avvägas även mot tomtens befintliga värden ochkoslnaderna för arbetena, 17 § Tomter skall, oavsett om de har tagits i anspråk förbebyggelse eller inte, hållas i vårdat skick. De skall skötas så att betydandeolägenheter för omgivningen och för trafiken inte uppkommer och så att riskenför olycksfall begränsas. kan besluta att plantering skallutföras och atl befintlig växtlighet skall bevaras. Anordningar som har tillkommit föratt uppfylla kraven i 15 8 skall hållas i stånd i skälig utsträckning. Lekplatser och fasta anordningar pålekplatser skall underhållas så alt risken för olycksfall begränsas. Paragrafen, som har utformatsredaktionellt i enlighet med lagrådets förslag, innehåller bl. a. bestämmelserom skötsel och underhåll av tomter 1985/86:1 524 och av anordningar på tomter. I paragrafen finns ocksäbestämmelser om .? krav påatt plantering skall anordnas och att befintlig växtlighet skall Motsvarande bestämmelser finns i 53 8 1 och 2 mom.byggnadsstadgan och i 6kap. 11 5 första styckel utredningsförslaget. Fleraremissinstanser har framhållit viklen av att kraven på underhåll skall gälla ävensådana tomter som inte tagits i anspråk för bebyggelse. Beslämmelserna i 17 § innebär vissaförändringar iförhållande lill gällande bestämmelser och utredningens förslag.1 paragrafens första stycke, som gäller både bebyggda och obebyggda tomter, harsåledes föreskrivits att tomter skall skötas så att betydande olägenheter förtrafiken inte uppkommer och så alt olycksfall begränsas. Betydande olägenheterfår inte heller uppkomma för omgivningen. Exempelvis får vegetationen intetillåtas växas så högt att den i oacceptabel grad skuggar grannens tomt. I enlighet med utredningsförslaget- som har tillstyrkts av flera remissinstanser - har möjligheteratt kräva planteringar vidgats till att omfatta även obebyggda tomter. 1samband med att nya byggnader uppförs eller vid ombyggnader finns ofta motivatt ställa krav på att plantering anordnas eller att befintlig växtlighetbibehålls. Med stöd av första stycket kan krav också ställas på l.ex. attplantering utförs på gårdar i en innerstad vid en gårdssanering som genomförsutan samband med andra byggnadsåtgärder. Krav kan också ställas påskyddsplantering kring en avriven tomt i ett stadskvarter. Remissinstansernas synpunkter harockså beaktats genom att krav på underhåll har föreskrivits i andra stycket föranordningar som har tillkommit för att en tomt skall uppfylla kraven i 15 8.Bestämmelserna i den paragrafen skulle få begränsad betydelse om de intekompletterades med ett sådant underhällskrav. I tredje stycket finns krav päunderhåll av lekplatser och fasta anordningar på dessa. Kravel har införts föralt ge möjlighet atl ingripa och förhindra att lekplatservansköts så att risk för olycksfall uppkommer. 18 § 1 fråga om allmänna platser och områden för andraanläggningar än byggnader skall vad som föreskrivs om tomter i 15-17 58tillämpas i skälig utsträckning. Paragrafen, som har fåll sin redaktionellautformning i enlighet med lagrådets förslag, innehåller de krav som skallställas pä allmänna platser och områden för andra anläggningar än byggnader.Paragrafen saknar 1985/86:1 525 motsvarighet i byggnadsstadgan, 1 utredningsförslaget finnsmotsvarande 3 kap. 18 bestämmelser i 5 kap. 16 och 17 55 och i 6kap. 10och 11 55. Några bestämmelser om allmänna platser finns dock inte i förslaget. Med allmänna platser avses sädanmark som i detaljplan har redovisats som allmän plats, t. ex. gator, torg ochparker (se 5 kap. 3 5). Med områden för andra anläggningar än byggnader avsessådan mark som används eller behövs för ett normalt nyttjande av anläggningen. Vid tillämpningen av denna paragrafpå allmänna platser får - som lagrådet har framhållit (yttrandet s.43) - ansesgälla att, när sådana plalser skall fas i anspråk för sitt avsedda ändamål,bestämmelserna i 15 8 skall gälla. Är en allmän plats redan ianspråktagen kanenligt 16 8 första stycket krav ställas på utrymme för parkering m, m. Det är upppenbart att flera avföreskrifterna i 15-17 85 är anpassade till tomter och att del därför inte ärrimligt att tillämpa dessa fullt ut för allmänna platser eller för områden förandra anläggningar än byggnader. Det grundläggande kravet i 15 8, som innebäratt tomter skall anordnas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till stads-eller landskapsbilden och till natur- och kulturvärdena pä plalsen, böremellertid enligt min mening alltid vara tillämpligt, 1 vilken utsträckning somde kompletterande bestämmelserna i punkt 1-6 skall tillämpas får bedömas motbakgrund av platsens eller anläggningens ändamål och var den är belägen.Punkterna 1-3, som bl, a, innebär atl nalurförutsäftningar så långt möjligtskall tas fill vara, att olägenheter infe skall uppkomma för omgivningen ochtrafiken och att risken för olycksfall skall begränsas, är av sädan karaktäratt de bör ingå i de grundkrav som alltid skall ställas. Även bestämmelserna ipunkt 4 om att en lämpligt belägen utfart skall finnas och att kravet päframkomlighet för utryckningsfordon skall tillgodoses är av samma grundläggandekaraktär, Kravel i punkt 5 att tomten skallkunna användas av personer med nedsatt rörelse- eller orienferingsförmåga måstetillämpas med beaktande av platsens eller anläggningens ändamål. Som allmänplats avsätts sådan mark som är svår aft bebygga eller som man pågrund av nafurförutsättningarna vill bevara. Det kan l.ex. vara bergiga partiermed stora höjdskillnader. För sädan mark är det givetvis inte rimligt att krävaåtgärder för att den skall kunna nyttjas av personer med nedsatt rörligheteller orienieringsförmåga. Däremot är det befogat alt anlagda parker och torganordnas så att de kan fungera för alla människor. Som jag har anfört i denallmänna motiveringen (avsnitt 11.1.2) kan ofta mycket enkla älgärder geavsevärda förbättringar i dessa avseenden. För många anläggningar som byggerpä att man utnyttjar nafurförutsättningarna på platsen är det inte hellerskäligt att ställa krav på tillgänglighet. Exempel på sädana anläggningar ärslalombackar och golfbanor. När det gäller bestämmelserna omparkering i punkt 6 är det enligt min mening självklart att de skall kunnatillämpas också på områden för anlägg- 1985/86:1 526 ningar,t, ex, idrottsplatser, skidbackar och campingplatser. Frågan om i 3 kap. 18§ vilken utsträckning som utrymme för parkering erfordras för allmänna platserbör avgöras när detaljplan upprättas. Hänvisningen till 165 medför t, ex. att krav påparkeringsplatser kan ställas även i fråga om befintliga anläggningar. Hänvisningen till,17 8 innebär aft krav kan ställaspä skötsel och underhåll och aft kan besluta att planteringarskall ulföras. På t, ex, slörre parkeringsplatser kan det finnas skäl attställa krav på planteringar för att avskärma och dela upp dessa. Det kan ocksåvara motiverat att t, ex, kräva skyddsplantering kring ett upplag. Prop.1985/86:1 527 Översiktsplan 4 kap. I § Bestämmelserna i detta kapitel ersätter denuvarande reglerna i byggnadslagstiftningen om generalplan, vissa delar avutomplansbestämmd-serna och vissa beslämmelser fill skydd för allmännaintressen (t, ex, 81, 82, 86, 87 55 BL samt 38 och 39 85 BS). 1 specialmotiveringen till I kap. 3 och 655 har jagbehandlat kravet på en kommunomfattande översiktsplan samt principen attanvändningen av mark- och vattenområden för bebyggelse, fritidsanläggningarm.m. skall föregås av en allmän lämplighetsprövning som i princip skall ske vidplanläggning. I 2 kap. har ställts upp de övergripande allmänna mål som skallgälla för den fysiska planläggningen och de hänsyn som skall tas vidbebyggelseutvecklingen. Jag vill särskilt erinra om föreskriften i 2 kap. 2 8aft NRL skall tillämpas vid planläggning och i ärenden om bygglov och förhandsbesked, 1 4 kap, har samlats bestämmelserna om vad planenskall innehålla (1 8) och vad den skall bestå av (2 8) samt om förfarandet(3-13 88). motsvarar utredningens förslag lill marköversikl (7 kap.) ochområdesplan (8kap.). Motsvarande bestämmelser i det remitterade lagförslagetfinns i 4kap., som dock även innehåller reglema om områdesbestämmelser. På deskäl som lagrådet har anfört (yttrandet s. 48 O har jag ansett det lämpligt attföra samman dessa regler med bestämmelsema om detaljplan i 5 kap. 18 Översiktsplanen skall utgöra underlag för beslut om användningen av mark-och vattenområden. 1. grunddragen i den avsedda användningen avmark- och vattenområ den samt riktlinjer för tillkomst, förändring och bevarande av bebyggelse, 2. hur kommunen avser aft tillgodose riksintressenenligt lagen (0000:000) om hushållning med naturresurser m. m. Paragrafen motsvaras närmast av bestämmelserna omgeneralplan i 98 byggnadslagen. Utredningens förslag återfinns i 7 kap. 2 och 385 samt 8kap. Denna paragraf, som motsvarar 4 kap. 3 8 i detremitterade lagförslaget, anger det obligatoriska innehållet i översiktsplanen.Som sägs i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.1) är planens syfte ochfunktion att vägledande behandla de långsikliga, strategiska frågorna ommarkanvändning och byggande. Delta har kommit till uttryck i paragrafensinledande del på så sätt att översiktsplanen anges utgöra underiag för beslulom användningen av mark- och vattenområden. Jag har samma synsätt som lagrådetpå sambandet mellan ingressen och andra stycket punkt 1. När det i punkt 1 sägsatt planen skall ange grunddragen för den avsedda användningen av mark- ochvattenområden och riktlinjer för bebyggelse, blir alltså detla att anse som enprecisering av vad som sägs i ingressen. 1985/86:1 528 1 det remitterade lagförslaget finns ett andrastycke om alt det skall 4 kap. 1 § anmärkas i planen, om ien viss del inte har godtagit planen. Föreskriften hör nära samman med vad som angesi 2 5 om atl granskningsytirande enligl 9 5 skall fogas tillplanen. Föreskriften bör därför - som lagrådet har föreslagit - flyttas övertill 2 5. 1 del remitterade lagförslaget finns en föreskriftom att översiktsplanen skall utgöra en geografisk Ullämpning av de allmännabestämmelserna i 2 kap. Syftet med föreskriften var att markera attplanläggning och prövning av lov skall ske med samma utgångspunkter för denallmänna lämplighetsbedömningen. Lagrådel (yttrandet s, 45) har påpekat attdet är tämligen självklart att översiktsplanen skall anpassas till ochunderordnas de allmänna intressen som enligt 2 kap, skall beaktas vid allplanläggning och lokalisering av bebyggelse. Jag har ingen erinran mot altföreskriften tas bort. Orden "med tillämpning av bestämmelserna i2kap," har därför utgått. Bestämmelserna i 2 kap, är mångskiftande och harnaturligtvis olika betydelse i olika omräden inom kommunen. Detta leder framtill en allsidig diskussion om markanvändning och bebyggelsestruktur som jagmenar är viktig i varje kommun. Ställningstagandena kan variera när det gällerprioritering mellan olika intressen, precisionen i riktlinjerna och tidsperspektivet.Kommunens ställningstagande i dessa frågor skall alltså komma till uttryck i översiktsplanen. Översiktsplanens innehåll skall givetvis avgränsasmed hänsyn till de olika funktioner som jag i den allmänna motiveringen angettatt ett sådant planinstitut bör ha (avsnitten 7,1 och 7,2), Dess innehåll skallsäledes avse dels användningen i stort av fysiska resurser, dvs. mark- ochvattenområden, och dels lokaliseringen och dimensioneringen av nya bostads-,arbets-och friluftsområden m.m. samt olika typer av strukturbildande anläggningar,såsom kommunikations-, energi- och serviceanläggningar. Planens karaktär avdokument för politiska mål, som rör mark- och vattenhushållning, fysisk miljöoch bebyggelseutveckling gör det angeläget att planen kan ge uttryck för bådeett långsiktigt mål och en strategi för successiva förändringar som syftar tillatt nå de långsiktiga målen. Tidsperspektivet mäste alltså komma till uttryck iöversiktsplanen. Bestämmelserna i I 5 har utformats som en generellram för det obligatoriska innehållet. Översiktsplanens frivilliga innehållåterkommer jag snart till, men det behöver enligt min mening inte lagfästas.Obligatoriet omfattar tvä aspekter, nämligen dels skyldigheten att angegrunddragen i en frän allmän synpunkt lämplig användning av mark och vattensamt riktlinjer för bebyggelseutvecklingen, dels skyldigheten att redovisa hurkommunen avser att tillgodose riksintressen enligt NRL, Paragrafens andrastycke innehåller dessa två punkter. Att översiktplanen skall vara aktuell framgår av Ikap, 3 S. 1 spedalmotiveringen till den paragrafen har jag något utvecklatinnebörden av aktualitetskravet. 1985/86:1 " ' 529 Första stycket 4 kap. I § 1 första stycket anges atlöversiktsplanen skall utgöra underlag för beslut om användningen av mark- ochvattenområden. Andra stycket Punkt 1 Planens deialjeringsgrad har tagitsupp av flera remissinstanser. Med grunddragen i användningen av mark- ochvattenområden avses i paragrafen den huvudsakliga användningen. Planensöversiktliga karaklär bör innebära en schematisk redovisning som tar sikte päatt ge överblick över de viktigaste dragen i markens användning. Det kan varalämpligt att i översiktsplanen redovisa förändrings- och bevarandeområdenliksom vilka områden som är av strategisk betydelse men ännu inte kan anges förnågon bestämd användning. Dessa frågor berörde jag i den allmänna moUveringen(avsnitt 7,3), anser attbyggnadslagens uppräkning av vilka ändamål som skall anges i generalplan börföras över lill denna paragraf i PBL, Jag har dock stannat för en mer flexibelutformning av bestämmelsen. Del är enligt min mening viktigt att de sloradragen i den avsedda markanvändningen verkligen framgår. Därför kan det mångagånger räcka att t,ex, ange område för tätortsutbyggnad ulan attmarkanvändningens närmare innehåll behöver preciseras i översiktsplanen. Detvikliga är kanske att belysa i vilken riktning eller i vilken omfattningkommunen önskar att den aktuella tätorten skall expandera. Likaså kan ettbevarandeområde anges utan att översiklsplanen precis skall behöva ange om detär för alt tillgodose naturvårdens, friluftslivets eller kulturminnesvärdensintressen. Det är heller inte nödvändigt att riktlinjerna närmare anger vilkaåtgärder som kan vidtas eller inte bör utföras, orii allmänintresset ändåframgår klart av översiklsplanen som underlag för prövningen av lov. Det är ofta möjligt att tillgodoseflera funktioner och ändamål inom ramen för en övergripandemarkanvändningsangivelse, Mångformighet kan faktiskt i vissa fall vara enavsedd och lämplig egenskap för markens användning. En ökad integration mellanbostäder, arbetsplatser och service kräver en mångsidig markanvändning.Samspelet mellan naturvård, friluftsliv, rekreation och skogsbruk är ett annatexempel. Detta betyder att det i översiktsplanen bör kunna anges riktlinjer fören mångsidig markanvändning. Det sagda innebär inte att jag avvisarmöjligheten atl i översiklsplanen precisera ändamålet, t, ex, för bostäder,arbetsplatser, rekreation, miljöstörande verksamheter, service,trafikanläggningar, takter, naturvård, försvarsändamål, ledningsbundnatransportsystem eller olika energianläggningar såsom vattenkraftverk ellerstörre energiomvandlingsanläggningar. Det är naturligt och lämpligt med eninformativ översiktsplan, men kravet pä innehållet i översiktsplanen är iparagrafen utformat på ett mer generellt sätt. Prop.1985/86:1 530 När del gäller innehållet i översiklsplanen ställerjag mig hell bakom 4 kap. I § utredningens resonemang alt del är vikUgt förkommunerna all la slällning i inomkommunala strukturfrågor. Det kan l.ex, gällaatt fördela bostadsbyggandet, lokalisera serviceanläggningar till olika delarav kommunen och bestämma deras servicenivå och upptagningsområde, ta ställningbeträffande den kollektiva trafiken och energiförsörjningen samt söka påverkalokalisering och fördelning av arbetsplatser. Mänga kommuner har fleratätorter. Deras funklioner, inbördes relationer och utvecklingsmöjligheter kanbehöva bedömas med hänsyn lill kapaciteten hos befintliga anläggningar,invesleringströsklar, möjligheterna till arbete lokalt, befolkningssocialaförhållanden, trafikförsörjningen m, m. Inom ramen för arbetet medstadsförnyelsen behöver kommunen ta ställning till bl, a, servicebehov,omhyggnadssiandard och miljöförbättringar. Ställningstaganden i de nu angivnaoch liknande frågor har naturligtvis en avgörande betydelse för vilkamarkreservationer och riktlinjer för markanvändningen som behöver komma tilluttryck i översiktsplanen. Översiktsplanen bör i dessa avseenden kunnautformas i huvudsak på samma sätt som förekommande områdesplaner,dispositionsplaner, förnyelse- och miljöprogram och liknande översiktligaplandokument I utredningens definition av begreppetmarkanvändning ryms även användning av undermarken och . Även om jaginte föreslår någon definition av begreppet markanvändning, avser jag med dettabegrepp även undermarkens användning. Som framgår av punkt 1 skall översiktsplanen ocksåbehandla vattenområden. Planens innehåll i dessa avseenden kan inte på sammasätt som när det gäller markens användning bygga på ert"arenheter, även omen viss försöksverksamhet som bedrivits kan utgöra ett värdefullt underlag. Detviktiga är att Uilgången på vatten, efterfrågan och anspråk från olikaintressenter samt problem när del gäller användningen av vattenområdenbehandlas i planen. Även då det gäller vattenområdena är det endast grunddrageni den avsedda användningen som behöver anges. torde det varatillräckligt atl redovisa vattenområdet med den mångsidiga användning detoftast i praktiken har. I obligatoriet ligger emellertid att vattenresursernabehandlas som en del i det ekologiska sammanhanget och att deras samband medmarkanvändningens utveckling beaktas. Därvid kan vissa vattenområden behövaanvisas för speciella ändamål. I uttrycket avsedd användning ligger en tidsaspekt.Utredningen har föreslagit ett långt tidsperspektiv, 10-20 är. Markanvändningenär svårföränderlig och beslut om den fär myckel långsiktiga effekter. Även omdet ibland kan vara svårt alt överblicka en så som ,ansluter jag mig till utredningens grundsyn på denna punkt. Översiktsplanenbör alltså ha ett långt perspektiv och därför ta upp endast de större ochstrukturellt betydelsefulla dragen i användningen av mark och vatten. 1985/86:1 :»y:- 531 Det är dock inte meningen att kommunen skall behöva taställning till 4 kap. 1 § markanvändning pä läng sikt där nhan är osäkeroch vill ha fortsatt handlingsfrihet. 1 det kortare lidsperspektivet på3-5 år och i det medellånga perspektivet på 5- är däremotplaneringsunderlaget bättre och markanspråken ofta lättare atl precisera ochmotivera. I dessa delar kan översiktsplanen ha en mer preciserad ochåtgärdsinriktad utformning. Det är en fördel om kommunen i sin redovisning avden avsedda markanvändningen kan ange vad som ligger nära i tiden och vad somär av långsiktig betydelse. Av detta framgår atl jag med "avsedd"menar kommunens avsikt. 1 utredningens betänkande (s.305-307) finns ett resonemang om hur olika typer av markanvändning bör kommatill uttryck i översiktsplanen. Jag kan i stora drag ansluta mig tillutredningsförslaget på den punkten. Som jag framhöll i den allmännamotiveringen (avsnitt 7.3) bör ge ell betydande utrymme altutveckla metoderna för översiktsplanens redovisning. Den försöksverksamhet somhar bedrivits av ett antal kommuner i samråd med statens planverk och statensråd för byggnadsforskning, bör kunna ge underlag för information och råd omredovisningsformerna. Dessa måste emellertid rymma en stor spännvidd medhänsyn till skilda förutsättningar och ambitionsnivåer i olika kommuner. Syftetmed redovisningen skall vara att just få fram grunddragen och den övergripandestrukturen, alt klargöra planens förhållande till den etablerade användningenav mark och vatten inom olika omräden samt att grovt ange Udsperspektivel iplanens olika delar. Uttrycket riktlinjer omfattar delsprogram för fortsatt planläggning enligt PBL eller avsedda förordnanden enligtannan lagstiftning, t. ex. skydd av vattentäkt, naturreservat ellernaturvårdsområde, dels riktlinjer för tillståndsprövning enligt PBL ochfastighetsbildning utanför delaljplanelagda områden. Med program för fortsattplanläggning menar jag bl. a. atl översiktsplanen bör ange var kommunen avseratt hävda delaljplanekravei enligl 5 kap. 1 8. Vidare bör del vara möjligt altgöra uttalanden om inriktningen av den fortsatta planeringen och vad den avsesleda fram lill. Avsikten är, som jag har betonat, att översiktsplanenskall innehålla i stort sett den typ av riktlinjer som kommunerna harutvecklat i sina kommunöversikter. Förutom den typen av riktlinjer skallöversiktsplanen innehålla riktlinjer för vattenområdenas användning, om detbehövs för atl säkerställa en från synpunkt lämpligsamhällsutveckling. I översiktsplanen skall bl, a,kunna behandlas frågan om bebyggelselokalisering på landsbygden.Glesbygdsproblem ges en framskjuten plats i vissa kommuners planeringsarbete, Iglesbygden kan även några få tillkommande byggnader ha stor betydelse förvissa samhällsfunktioner -både i positiv och negativ mening. De kan också hakommunalekonomiska konsekvenser. Många kommuner har pä senare år tagit uppglesbygdsfrä-gor i särskilda utvecklingsprogram, som beaktar både sociala ochekono- 1985/86:1 532 Jag anser att det är angeläget attöversiktsplanens 4 kap. I § rikllinjer i sädana fall kan utgöra ett viktigtunderlag för prövningen av lov. Denna ståndpunkt har starkt stöd iremisskritiken av utredningens förslag, som inte tillade marköversikten ensådan funktion annat än i mycket begränsad utsträckning. Enligt min mening ärdet en lämplig lösning att översiktsplanen i dessa fall angerpositiva, vägledande och stimulerande riktlinjer för en önskad utveckling. Som jag har framhållil i denallmänna motiveringen (avsnitt 5,4,3) bör bestämmelserna i 47 och 49 85väglagen om uppförande av byggnader i anslulning till allmänna vägar upphävasoch lämpligheten av bebyggelse prövas på ett allsidigt sätt enligt PBL, Detinnebär att riktlinjerna för bebyggelselokalisering i översiktsplanen böromfatta bäde befinlliga och planerade allmänna vägar. Riktlinjerna kanformuleras med samma innehåll som de generella bestämmelserna i väglagen har eller också med de andra mått på den byggnadsfria zonen som förhållandenamotiverar. Riktlinjer för att tillgodose behoven för framtida vägprojekt börlämpligen anknyta till de objekt som finns upptagna i de s. k. flerårsplanernaenligt vägkungördsen (1971:954) och fördelningsplanerna enligt förordningen (1982:853)om statsbidrag till väg- och gatuhållning m. m. Genom uttrycket tillkomst,förändring och bevarande markeras att alla tre typerna av riktlinjer ärnaturliga som uttryck för aktiva kommunala avsikter.