prop · G90390 · 1985-12-31 00:00:00 — I 4 kap. 1 §föreskrivs atl tillstånd enligt vallenlagen krävs för vallenföretag,Beslämmelserna i 4 kap, innehåller också regler om undanlag frånpröv-ningsskyldighel, I huvudsak gäller del förelag som normall inte kan föranledanågra ölägenheter från allmän eller enskild synpunkt. Vattenföretagär enligt 1 kap, 3 § 1, uppförande, ändring, lagningoch ulrivning av dammar eller andra anläggningar i vallendrag, sjöar och andravattenområden, fyllning och pålning i vallenområden, bortledande av vatten fråneller grävning, sprängning och rensning i vattenområden saml andra ågärder ivattenområden om åtgärden syftar till att förändra vattnets djup eller läge, 2, bortledande av gmndvatten ochutförande av anläggningar härför, 3, tillförsel av vatten för atlöka gmnd vattenmängden saml utförande av anläggningar och åtgärder härför, 4, åtgärdersom utförs för all a v vattna mark, när fråga inte är om avledande av avloppsvatten, för atl sänka eller tappa ur en sjö eller för att skydda mol , när syftet med åtgärden är atl varaktigt öka en fastig hets lämplighet för någol visst ändamål. Medvattenområde enligt den första punkten avses etl område som läcks av vatten vidhögsta fömtsebara vattenstånd. Reglerom prövningen av vattenmål finns i 13 kap. Prövningen sker i allmän underrätt isärskild sammansättning. Första domstol i vattenmål kallas, såsom tidigare,vattendomstol (1 §), Regeringen bestämmer vilka tingsrätter som skall varavattendomstolar, Vatlenmål överklagas till vat-lenöverdomstolen i hovrättoch vidare till högsta domstolen, Mark-avvatlningsföretag prövas i förstainstans vid förtättning, I3 kap, vattenlagen föreskrivs vilka allmänna fömtsättningar som gäller förvatlenföretag. De tillållighelsbeslämmelser som är av störst intresse i dettasammanhang är 3 kap, 1 och 2 §§, I3 kap, 1 § föreskrivs att vattenförelag inte får komma till stånd, om det medhänsyn till valet av plats eller på någol annat sätt möter hinder från allmännaplaneringssynpunkter. Vattenföretagensförhållande till planer med rättsverkan enligt byggnadslagstiftningen reglerasi 2 §. I paragrafens första stycke föreskrivs att byggnads- och andra anläggningsarbetensom utgör vatlenföretag eller utförs för etl vattenföretag inte får strida motfastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan. Mindre avvikelse frånplan ulgör dock inte hinder mol tillstånd till förelaget, om avvikelsen ärförenlig med planens syfte. Enligt paragrafens andra stycke skall vatlenföretagdessutom ulföras så att syftet med särskilda bestämmelser i övrigt som gällerför bebyggande eller annan användning av etl mark- eller vattenområde intemotverkas. Vissa bestämmelser i naturvårdslagen har undantagits fråntillämpningen av 2 § andra stycket. och andra markanvändnings- eller bevarandeintressenföreligger inte sällan. På sätt som jag inledningsvis redovisade (avsnitt2.1.1) bör bestämmelsema i 3 kap. 2 § vattenlagen ändras så alt vattenföretagoch byggnads- och andra anläggningsarbeten som utförs för ett vattenföretaginte får strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser. En sådansamordning medför en ändring av nu gällande ordning där följsamheten tillfastställda planer endast avser de byggnads-och anläggningsarbeten som ulgörvattenförelag eller hör samman med vattenföretagel. Jag återkommer till dennaförändring i specialmotiveringen. Prop,1985/86:90 Vallenförelagpåverkar ofta på ett avgörande sätt fömtsättningarna för mark- ochvattenanvändningen i övrigt i anslutning lill vattenföretagel. Del är därförviktigt atl avvägningar om lämpligt resursutnyttjande görs innan vatlenföretagutförs. I förslagel lill ny vallenlag framhöll departementschefen all fråganom tillkomsten av ett vatlenföretag kräver en allsidig bedömning och attlämpligheten av ell tillämnat vattenföretag måste bedömas med utgångspunkt ibehovet atl långsiktigt hushålla med landels samlade mark- och vattentillgångar(prop, 1981/82: 130 s, 92), Han framhöll all med uttrycket "allmännaplaneringssynpunkter" - som togs in i 3 kap, 1 § -avses mera långsiktigabedömningar som skall göras när tillåtligheten av ett valtenförelag skallprövas. Med uttrycket avses i första hand sådana bedömningar som görs i denfysiska planeringen, främst statsmakternas ställningstaganden inom ramen förden fysiska riksplaneringen, men även verksamhetsplanering av skilda slagomfattas. Av motiven lill vattenlagen framgår atl den översiktliga planeringsom kommunerna i samråd med staten bedrivit med utgångspunkt i riktlinjema iden fysiska riksplaneringen skall ingå i del material som vattendomstolarnaoch förtättningsmännen skall gmnda sin prövning enligt 3 kap, 1 § på. Somhar uttryckts i departementspromemorian om NRL (s, 163) medför en föreskrift omatt NRL skall lillämpas vid prövning av valtenförelag att de regler sommotsvarar riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen vägs in vid prövningen av valtenföretagen.Även i övrigi ger reglema i NRL besked om vilka faktorer i stort som bör läggasi uttrycket planeringssynpunkler. Mot den här bakgmnden utgör således NRL endirekt komplettering av 3 kap, 1 § vattenlagen på del sättet, att uttrycket"allmänna planeringssynpunkter" preciseras. Det kan därfördiskuteras om inte paragrafen kunde ersättas med en hänvisning lill NRL, Meduttrycket allmänna planeringssynpunkter avses emellertid också sådanlångsiktig verksamhetsplanering som inte omfattas av den fysiska planeringen,Dämnder faller, enligt specialmotiveringen till 3 kap, 1 §, energipoliliska,näringspolitiska, arbetsmarknadspolitiska, regionalpolitiska, trafikpolitiskaoch försvarspolitiska bedömningar. Eftersom 3 kap, 1 § har denna vidare inriktningoch då dessutom vissa bestämmelser i är avsedda alt läggas till gmnd förvillkor om utförandet av exploateringsförelag m, m,, bör enbart den ändringengöras att paragrafen kompletteras med en regel som innebär atl även NRL skalltillämpas vid prövning av vatlenföretag. Detbör här tilläggas att tillåtlighetsreglema i vallenlagen och däribland 3 kap, I§, oftast är utformade så att de riktar sig till både prövningsmyndighelernaoch dem som utför vatlenföretag. Lagrådet uttalade i sitt yttrande överförslaget till ny vattenlag i den delen (prop, 1981/82:130 s. 276), att det ioch för sig kan göra ett besynneriigi intryck all den som utför etlvattenföretag, som inte kräver förprövning, skall göra bedömningar frånallmänna planeringssynpunkter eller från samhällsekonomisk synpunkt. Lagrådetkonstaterade emellertid, alt frågor av delta slag aldrig torde bli aktuella vidförelag som har så obetydliga verkningar att de inte är förpröv-ningsskyldigaoch att det därför inte spelar någon störte roll om sladgan-dena i dettahänseende är avfattade så alt de gäller även icke prövningsplikliga företag. Enligtförslagel lill NRL (prop, 1985/86:3 s, 145) skall NRL tillämpas i Prop,1985/86:90 mål och även den enligt vissa angivna författningar. Det tilläggtill 3 kap, 1 § som jag nu föreslår bör endast omfatta företag som kräverförprövning. 2.5.2Samordning mellan tillståndsprövning enligt 4 kap. NRL och tillståndsprövningenligt vattenlagen Mittförslag: Tillåtlighetsreglerna i 3 kap, 1, 2 och 4 §§ skall inte gällavattenföretag som vid prövning av en viss anläggning eller åtgärd enligt 4 kap,NRL har angetts som ett villkor för anläggningens eller åtgärdens utförande. Somjag uttryckte i NRL-propositionen (s, 143) är tanken med den gällanderegleringen i vattenlagen bl,a, all möjliggöra en helhetsbedömning av de för-och nackdelar som är förenade med ett vattenföretag och att undvikaen dubbelprövning av företagel, I sistnämnda syfte föreskrivs i 3 kap, 6 § 1att bestämmelsema i 1, 2 och 4 §§ inte gäller vatlenföretag som vid prövning aven viss verksamhet enligt 136a § byggnadslagen har angetts som villkor förverksamheten. Genom denna undantagsregel förhindras dubbelarbete hos olikatillståndsmyndigheter liksom risken för all sådana myndigheter kommer tillolika resultat vid tillåtlighetsprövningen (prop, 1981/82: 130 s, 103), Jagföreslår atl 3 kap, 6 § 1 ändras så att den blir tillämplig på vattenföretagsom vid en prövning enligt 4 kap. NRL har angetts som ett villkor för detlillståndsgivna företaget. 2.5.3Prövning av vattenföretag i älvar och älvsträckor som i NRL undantagits frånutbyggnad för kraftändamål Mitt förslag:Bestämmelsen i 11 kap. 1 §4 om obligatorisk regerings-prövning avvattenkraftverk och andra vattenregleringar eller vattenöverledningar förvaltenkraftändamål i vissa uppräknade älvar och älvsträckor skall upphävas. I förslaget till NRL har i3 kap. 6 § första och andra styckena tagits in bestämmelser om förbud mot atlutföra vattenkraftverk samt vattenreglering eller vatlenöverledning förkraftändamål i de älvar och älvsträckor som enligt beslut i sambandmed den fysiska riksplaneringen skall vara undantagna från vattenkraftsutbyggnad.Bestämmelsema omfattar också bi- och källflöden till de älvar som är heltoutbyggda samt biflödena till och vallenområdena uppströms undantagnaälvsträckor i de fall områdena uppströms är outbyggda. Förbudet motvattenkraftsulbyggnad omfattar inte sådana företag som orsakar endastobetydlig miljöpåverkan (3 kap, 6 § tredje stycket). Bestämmelsen i 11 kap, 1§4 om obligatorisk regeringsprövning av vattenkraftverk, valtenregleringareller valtenöverledningar för vattenkraft- ändamål i vissa älvar ochälvsträckor behövs inte längre, eftersom etl lagstadgal förbud motvattenkraftsutbyggnad i de angivna älvarna och älvsträckorna kommer all rådaenligt NRL, För den händelse något av de angivna vattendragen i framtidenskulle undantas från förbudet, finns del möjligheter för regeringen atlförbehålla sig prövningen med stöd av 11 kap, 3 §, om vattenföretagel är avbetydande omfattning eller ingripande beskaffenhet. Ansökningar om tillståndtill utbyggnad i de åsyftade vattendragen bör kunna prövas i vanlig ordning avvattendomstolarna, om ansökningen grundas på atl företaget förorsakar endaslobetydlig miljöpåverkan, och således omfattas av undantagsregeln i 3 kap, 6 §tredje stycket NRL, Vid denna prövning bör även fortsättningsvis de särskildareglerna om förberedelse i 11 kap, vattenlagen gälla. Jag återkommer tilldelta i specialmotiveringen. OBeslut enligt miljöskyddslagen får inte strida mot detaljplan eller områdesbestämmelser. O Miljöskyddslagen anknytstill NRL, OTillståndsprövning enligt 4 kap. NRL och prövning enligt miljöskyddslagenskall samordnas på motsvarande sätt som nuvarande prövning enligt I36a §byggnadslagen och prövningen enligt miljöskyddslagen. 2.6.1Allmänt om miljöskyddslagens samordning med PBL och NRL Mitt förslag:Beslul enligt miljöskyddslagen får inte strida mot detaljplan ellerområdesbestämmelser. Miljöskyddslagen anknyts till NRL, Miljöskyddslagen(1969:387, omtryckt 1981:420, ändrad senast 1984:912) är tillämplig påmiljöfariig verksamhet. Den som utövar eller skallutöva sådan verksamhet har möjlighet alt ansöka om tillstånd till verksamhetenhos (9 § första slyckel). Regeringen kanenligt 10 § föreskriva atl vissa åtgärder som innebär miljöfarlig verksamhetinte får vidtas utan all koncessionsnämnden har lämnat lillslånd eller anmälangjorts hos den myndighet som regeringen besiämmer. Enligt 17 § får regeringenockså föreskriva all frågor om tillstånd beträffande vissa slag av ärendenskall prövas av , I miljöskyddsförordningen (1981:574) har angettsvilka åtgärder som inte får vidtas utan tillstånd enligt miljöskyddslagen (2§), Omfattningenav den prövning som skall ske enligt miljöskyddslagen framgår avtillållighetsreglerna i 4-7 §§ miljöskyddslagen. För miljöfarlig verksamhetskall väljas sådan plats alt ändamålet kan vinnas med minsta intrång ocholägenhet utan oskälig kostnad (4 §), Det åligger enligt 5 § den somutövar eller avser att utöva miljöfariig verksamhet all vidla de skyddsåtgärder,tåla den begränsning av verksamheten och iaktta de försiktighetsmått somskäligen kan fordras för att förebygga eller avhjälpa olägenheter. Ommiljöfarhg verksamhet kan befaras medföra väsentlig olägenhet trots all allaskäliga försiktighetsmått iakttas, får verksamheten utföras bara om delföreligger särskilda skäl (6 §), Innebär den befarade olägenheten all vissaallmänna intressen skadas avsevärt, får verksamheten inte utövas. Regeringenkan dock lämna lillslånd om verksamheten är av synnerlig betydelse från allmänsynpunkt, I 6 § tredje styckel föreskrivs vissa inskränkningar - som jag straxåterkommer till - i tillämpningen av de redovisade reglerna, I7 § finns bestämmelser om vissa särskill farliga slag av avloppsvatten, Bestämmelsemai 8 § ger regeringen möjlighet atl under vissa förutsättningar och medavseende på viss del av landet förbjuda alll utsläppande av avloppsvatten, fastämne eller gas. Om det från allmän synpunkt är särskill angeläget att skyddaetl vattendrag, en sjö eller etl annat vattenområde mot förorening, fårregeringen enligt 8a § förklara vattenområdet och angränsande marker som etlsärskilt föroreningskänsligt område. Enligt paragrafen får för etl sådanlområde ges närmare föreskrifter om skyddsåtgärder m, m. Enligt2 § miljöskyddslagen gäller om miljöfarlig verksamhet utöver bestämmelserna imiljöskyddslagen vad som föreskrivs i annan lagstiftning, bl, a,byggnadslagstiftningen. Avgöranden enligt miljöskyddslagen är inte bindande förplanmyndigheterna (prop, 1969:28 s, 202), Någon bestämmelse om den betydelsesom fastställda planer enligt byggnadslagen har för tillåtiighelsbedömningenfinns inte i miljöskyddslagen. I förarbetena lill lagen uttalade emellertiddepartementschefen alt det får anses följa av byggnadslagens regler om plansrättsverkan atl tillstånd inte kan lämnas om etl förelag som är föremål förprövning enligt miljöskyddslagen strider mot en plan. Enligt departementschefenbör dock tillstånd kunna lämnas under fömtsättning atl planen ändras så allhindret undanröjs (prop, 1969:28, s, 213 f). Närdel gäller förhållandet mellan miljöskyddsprövningen och detaljplaner ellerområdesbestämmelser enligt PBL innebär den principlösning som jag tidigareförordade (avsnitt 2,1,1) alt den praxis som tillämpas i förhållande tillfastställda planer enligt byggnadslagen bhr lagfäst. På sätt som jag redovisadeallmänt om speciaUagarnas samordning med PBL bör i miljöskyddslagen las in enbestämmelse med innebörden att beslut enligt miljöskyddslagen inte får stridamol en detaljplan eller områdesbestämmelser. Sådanaverksamheter som omfattas av miljöskyddslagen påverkar ofta mark- och vattenanvändningsfrågorför intilliggande områden på ett avgörande sätt. På motsvarande sätt som jagangav i fråga om valtenförelag är del i fråga om sådan verksamhet som prövasenligt miljöskyddslagen viktigt alt avvägningar om lämpligt resursutnyttjandegörs innan ett miljöskyddsärende avgörs. Genomatl miljöskyddslagens regler ger utrymme för att ta också de hänsyni frågor om användning av mark och vatten som gäller för bebyggelsefrågor iallmänhet och atl goda samverkansformer utvecklats mellanmiljöskyddsmyndigheterna och kommunemas planeringsorgan har normaltsamordningen mellan miljöskyddslagen och byggnadslagen fungerattiltfredsstäUande, Mankan konstatera atl fysiska planer och sådant material som normalt ligger tillgmnd för upprättande av sådana planer är av central betydelse också förbedömningen av miljöskyddsärenden. Den obligatoriska översiktsplanen enligtPBL-förslaget och sådant underlagsmaterial som och kommunernakommer all sammanställa för tillämpningen av NRL bör därför bli av storbetydelse för bedömningen av miljöskyddsärenden. Planerna enligt PBL kommeratt upprättas med utgångspunkt i . För alt få en samstämmighet iutgångspunkterna för lokaliseringsprövning av miljöfarlig verksamhet böremellertid de materiella reglema i NRL göras direkt tillämpliga för prövningenav miljöskyddsärenden. Kommunens ställning enligt PBL i frågor som gällerbebyggelse och den lokala miljön medför atl översiktsplanen och kommunensyttranden i miljöskyddsärenden får stor betydelse för prövningen av sådanaärenden. De flesta av de regler ommarkanvändning som finns i NRL kan i och för sig beaktas med stöd av de vidatillåtlighetsregler som redan nu finns i miljöskyddslagen, I dessa delarinnebär en koppling till NRL en närmare utveckling av de markanvändnings- ochvattenanvändningsaspekter från allmän synpunkt som skall läggas till gmnd förlokaliseringsprövningen och för de villkor som bör ställas med hänsyn tillomgivningspåverkan från en viss verksamhet, Ifräga om den lagtekniska samordningen mellan miljöskyddslagen och NRL kan förstkonstateras att tillåtiighelsreglema i miljöskyddslagen gäller miljöfarligverksamhet vare sig den är prövningspliktig eller ej enligt de särskilda reglerom prövningsplikt som finns i miljöskyddsförordningen. Det torde emellertidförhålla sig så all all sådan miljöfarlig verksamhet på vilken det kan varaaktuellt att tillämpa reglerna i NRL kommer att prövas antingen enligtmiljöskyddslagen eller PBL, Ofta kommer prövning all ske enligt båda lagarna.Någon anledning all frångå tanken atl NRL endasl skall tillämpas i mål ochärenden hos myndigheter fmns därför inte. Därför bör det - lämpligen blandmiljöskyddslagens tillåtiighetsregler - införas en bestämmelse, där delföreskrivs atl NRL skall tillämpas vid prövning av miljöfarlig verksamhet. Prop,1985/86:90 2.6.2 Samordning mellan tillståndsprövning enligt 4 kap. NRL ochtillståndsprövning enligt miljöskyddslagen Mittförslag: Tillståndsprövning enligt 4 kap, NRL och prövning enligtmiljöskyddslagen skall samordnas på motsvarande sätt som nuvarande prövningenligt 136 a § byggnadslagen och prövningen enhgt miljöskyddslagen. Imiljöskyddslagen finns bestämmelser om en samordning mellan miljöskyddsprövningenoch prövningen enligt 136a § byggnadslagen. Om regeringen enligt 136 a§ byggnadslagen har prövat frågan om tillkomsten och lokaliseringen av en vissverksamhet med hänsyn till hushållningen med landets samlade mark- ochvattentillgångar, är beslutet bindande vid prövning enligt miljöskyddslagen (2§ andra styckel miljöskyddslagen), Bestämmelsema i 6 § första och andrastyckena - som jag redogjorde för - gäller inte beträffande verksamhetersom har prövats enligt 136 a § byggnadslagen med hänsyn till hushållningen medlandets samlade mark- och vattentillgångar (6 § tredje slyckel). Skall regeringenpröva en verksamhet med hänsyn lill delta hushållningsintresse, får frågan omlillslånd enligt miljöskyddslagen inte avgöras innan regeringsprövningen harskett (9 § miljöskyddslagen). När regeringen inhämtar koncessionsnämndensyttrande i ett 136a §-ärende, behandlas detta i princip som ett vanligtkoncessionsärende (14 § sista styckel). Om regeringen har lämnat tillstånd verksamhet efter prövning med hänsyn till hushållningen med landels samlademark- och vattentillgångar, gäller vidare alt igångsättningsmedgivande enligt21 a § miljöskyddslagen får lämnas ulan hinder av all vissa föreskrifter omsamråd m, m, inte har iakttagits. Jag föreslår attmiljöskyddslagen ändras så att motsvarande samordning kommer att gällabeträffande regeringsprövningen enligt 4 kap, NRL och prövningen enligtmiljöskyddslagen. Mittförslag: Koncession enligt el-lagen får inte strida mot en detaljplan ellerområdesbestämmelser, El-lagen anknyts till NRL. Den lagstiftning inomelområdel som reglerar tillkomsten och driften av starkslrömsledningar är lagen(1902:71 s, 1, ändrad senast 1982:487) innefattande vissa bestämmelser omelektriska anläggningar (el-lagen) och elförordningen (1982:548, ändrad senast1983:538), Enligt el-lagen fårelektriska starkslrömsledningar inte dras fram eller begagnas ulan lillslånd(koncession) av regeringen eller den myndighei som regeringen bestämmer (2 § 1mom,). Till en lednings framdragande räknas inte bara själva byggandet avledningen utan också schaktning, skogsavverkning eller därmed jämförligaåtgärder för alt bereda plats för ledningen. Tillstånd meddelas antingen som enlinjekoncession eller som en områdeskoncession. Linjekoncession avser enledning med en i huvudsak bestämd sträckning (främst s, k, överföringsledningar).Områdeskoncession avser ledningar för närdislribulion inom etl visst begränsatområde (dislributionsledningar), Fömtsättningarna förkoncession behandlas i 2 § 2 mom. Här anges atl koncession får meddelas endaslom anläggningen är behövlig och förenlig meden planmässig elektrifiering, I 2 § 2 mom, tredje slyckel föreskrivs allmöjligheten all tillgodose lokala iniressen särskilt skall beaktas vid prövningav fråga om meddelande av områdeskoncession, I 2§ 3 mom, anges all koncession meddelas för viss lid och all de villkor föranläggningarnas utförande och nyttjande som av säkerhetsskäl eller eljest urallmän synpunkt är påkallade skall föreskrivas vid meddelande av koncession. Fråganom sambandet mellan koncessionsprövningen och den fysiska planeringen har vidnågra tillfällen behandlats av . Sålunda uttalade i sambandmed behandlingen av förslaget till ledningsrätts-lag (CU 1973:34) atlkoncessionsprövningen bör ske med beaktande bl, a, av riktlinjerna för denfysiska riksplaneringen. I regeringens beslut med anledning av programskedet iden fysiska riksplaneringen anges alt frågan om kraflledningsslråk böruppmärksammas i planeringsarbetet (prop. 1975/76: 1). Isamband med behandlingen av regeringens redovisning av programskedet i denfysiska riksplaneringen erinrade civilutskollet (CU 1975/76:1) om uttalandetsom gjordes vid behandlingen av förslaget lill ledningsrälts-lag. Med anledningav en motion om åtgärder för alt minska anspråken på produktiv skogsmark logsfrågan upp i betänkandet CU 1975/76:16, Däri hänvisades lill uppgifter bl, a,om ell av industriverket, , planverket och valtenfallsverketpåbörjat arbete om behandlingen av krafl-ledningsfrågor i den fysiskariksplaneringen. Sedan dessa frågor på nytt hade tagits upp i motioner,förklarade sig utskottet i betänkandet CU 1976/77:24 ulgå från atl nämndaarbete skulle leda till en önskad ytterligare samordning. Vidbehandlingen av prop, 1977/78:31 om riktiinjer i den fysiska riksplaneringenför vissa s, k, obmlna fjällområden anförde civilutskollet (CU 1977/78:8) altregeringen bör ägna fortsatt uppmärksamhet ål frågoma om samordningen mellanden sektoriella planeringen av kraftledningar och riktlinjer för den fysiskariksplaneringen. Utskottet hemställde i denna del bl,a, all som sinmening skulle ge regeringen till känna vad utskottet hade anfört. Riksdagenanslöt sig till utskottets mening (rskr 1977/78:99), Detav civilulskottet i betänkandet CU 1976/77:24 berörda arbetet resulterade i enav planverket publicerad rapport (46:1978) Kraftledningar i fysisk planering(reviderad 1985), I rapporten fästs särskild vikt vid de ökande behoven avsamordning mellan kraflinduslrins planering och mera övergripande former avfysisk planering. Rapporten innehåller bl, a, förslag lill dels nya rutinerför etl utökat samråd mellan kraflförelag, länsstyrelser, regionalaseklormyndigheler och kommuner, dels former för krafl-ledningsfrågornasbehandling i den kommunala planeringen, I promemoria1978-09-07 Fysisk riksplanering, fullföljande av fastlagda riktlinjer,framhålls att den föreslagna handläggningsordningen bör tjäna som vägledningvid planering för kraftledningar, Imotionen 1977/78:1674 föreslogs alt skulle begära förslag tillåtgärder för att integrera planeringen av kraftledningar med den fysiskaplaneringen och därmed även med den fysiska riksplaneringen, Civilulskottetuttalade i anledning av motionen (CU 1978/79:1) följande: Prop,1985/86:90 Som ovan (s, 8-9) angettshar numera lagls fram förslag lill dels nya rutiner för utökat samråd mellankraftförelag, länsstyrelser, regionala seklormyndigheler och kommuner, delsformer för kraflledningsfrågornas behandling i den kommunala planeringen.Förslagen har lagls fram för all tjäna just det i motionen angivna syftet allintegrera kraflledningsplane-ringen med den fysiska planeringen. Motionärernashuvudsyfte får därmed anses ha lillgodoselts.