prop · G90398 · 1985-12-31 00:00:00 — Detta gäller dock ej om uppsägningen angrips enbart pä den grund attden strider mot beslämmelserna om lurordning (34-35 §§), Avskedande får ske,om arbetstagaren grovt har åsidosatt sina åligganden mol arbetsgivaren (18 §),Har en arbetstagare blivit avskedad under omständigheter som inte ens räcktlill för en giltig uppsägning, skall avskedandet förklaras ogilligl på yrkandeav arbetstagaren (35 §), Åsidosätter arbetsgivaren sina förpliktelser enligtlagen, skall han utge, fömtom lön och andra anställningsförmåner, ersällningför uppkommen skada. Skadeståndet kan avse både ersällning för den förlust somuppkommer och ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär, Ersällningför skada som avser lid efler anställningens upphörande är maximerad enligtsärskilda regler (39 §), De nu återgivna reglerna innebär ett skydd molgodtycke vid uppsägning och avskedande och ger samma skydd ål allaarbetstagare. Uppsägning eller avskedande som sker på grund av arbetstagarensetniska tillhörighet är otvivelaktigt atl anse som sakligt ogrundad. Kollektivavtaloch medbestämmande för de anställda Ettgmndläggande skydd mol osaklig och diskriminerande behandling ianställningsförhållandena ligger givetvis i det förhållandet all anställningsvillkoreni slor utsträckning regleras kollektivt på arbetsmarknaden. Genom MBL har vidare de kolleklivavtalsslulandearbetstagarorganisationerna fåll en förstärkt förhandlingsrätt gentemotarbetsgivaren i frågor rörande förhållandet mellan arbetsgivaren ochorganisationens medlemmar på arbetsplatsen. Innan arbetsgivaren beslular omviktigare förändring av sin verksamhet, skall han på eget initiativ förhandlamed arbetstagarorganisationerna. Detsamma gäller innan arbetsgivare beslutarom viktigare förändring av arbets- eller anställningsförhållandena förarbetstagare som tillhör organisationen (Il §), Även i andra fall ärarbetsgivaren, om arbetstagarorganisationen påkallar del, skyldig altförhandla innan han fattar eller verkställer beslul som rör medlem iorganisationen (12 §), Mellan parter som träffar kollektivavtal om löner ochallmänna arbetsvillkor bör vidare, om arbetslagarparlen begär del, även träffaskollektivavtal om medbestämmanderätt för arbetslagarna i frågor som avseringående och upphörande av anställningsavtal, ledningen och fördelningen avarbetet och verksamhetens bedrivande i övrigt (32 §), De träffade centrala medbestämmandeavtalenvilar i stort på lagens regler om arbelslagarinflylande, I dessa centrala ramavtal föruisålls emellertid alt lokala avtal skall träffas om hur arbetstagarsidans inflytande skall utformas mer i detalj ute på enskilda förelag eller i kommuner och statliga myndigheter. Om ytteriigare avlal träffas i frågor om nyanställning, befordran och utbildning för befordran m, m, är del sannolikt att utrymmet för etnisk diskriminering av anställningssökande eller anställda minskas, (Se I, ex. medbestämmandeavtalet för kommuner och landsting, MBA-KL 205 bilaga Dl), A.2Utanför anställningsförhållanden Prop. Denfria anslällningsrätten och rådande begränsningar Påden privata delen av arbetsmarknaden gäller sedan gammall principen att enarbetsgivare fritt kan anställa den arbetssökande han finner lämplig. Vissainskränkningar i den fria anställningsrällen föreligger dock. Enligt lagen(1979:1118) om jämslälldhel mellan kvinnor och män i arbetslivet (JämL) får enarbetsgivare inte missgynna en arbetssökande på grund av hans eller hennes kön(2 §), Vidare gäller enligt lag (1974: 13) om vissa anslällningsfrämjandeålgärder att en arbetsgivare under vissa fömtsättningar kan vara förhindradatl anställa andra arbetstagare än den som den offentliga arbetsförmedlingen haranvisat eller godtagit (12 §), Till följd av beslämmelserna om primärförhandlingsskyldighet i 11 § medbestämmandelagen kan en arbetsgivare varaskyldig att förhandla med facklig organisalion på arbetsplatsen före beslul omutseende av chef i företagel (AD 1979 nr 118, 1980 nr 72, 1981 nr 8). Somtidigare nämnis kan en arbetsgivare i detla hänseende genommedbestämmandeavtal ha åtagit sig längre gående förpliktelser än vad som följerav lagen. Någon lagregel som förbjuder en arbetsgivare all diskrimineraarbetssökande på gmnd av etnisk tillhörighet finns emellertid inte på denprivata sektom av arbetsmarknaden. För den offentliga delen av arbetsmarknaden gällerbl, a, gmndlagens regler om all en arbetsgivare vid tillsållning av yänstendasl får fästa avseende vid sakliga gmnder. Diskriminering av arbetssökandepå gmnd av etnisk tillhörighet är därmed rätlsslridig. Regeln behandlas närmarei del följande. B.Rättsregler som endast gäller den offentUga sektorn Obligatorisksaklighet inom offentlig förvaltning 1kap, 9 § RF föreskriver all domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall iakttaga saklighet och opartiskhet i sin verksamhet, I en tidigare version av denna paragraf fanns en andra mening, enligt vilken domstolar och förvaltnings myndigheter inte fick "utan rättsligt stöd särbehandla någon på gmnd av hans personliga förhållanden, såsom tro, åskådning, ras, hudfärg, ur sprung, kön, ålder, nationalitet, språk, samhällsställning eller förmögen het". Den meningen ströks i samband med revision av regerings formen. Den strukna meningen var avsedd alt närmare klargöra innebör den i det krav pä normmässighel i myndigheternas handlande som upp ställs genom den allmänna föreskriften om saklighet och opartiskhet i förvaltningen, Atl den numera bortlagits innebär inte någon ändring i sak. Den logs bort därför att den gett upphov lill missförståndet all lagstiftaren skulle vara beredd att stifta diskriminerande lagar (prop, 1975/76:209 s, 1021), Man kan alltså utgå från all 1 kap, 9 § RF riktar sig mol bland annaljust 206 etniskdiskriminering inom den offentiiga förvaltningen. Till denna gmnd- Prop.1985/86:98 lagsregel anknyter vidare särskilda bestämmelser i lagen (1976:600)om offentlig anställning () vad gäUer anställnings upphörande, lurordningvid uppsägning på grund av arbetsbrist, disciplinansvar m, m, (Jfr vidare förden kommunala sektorns del AD 1981 nr 169 och NJA 1985 s, 360), Endaslsakliga grunder vid tillsättning av stadigt reglerade tjänster I11 kap, 9 § RF stadgas beträffande tillsättning av statlig tjänsl att avseendeskall fästas "endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst ochskicklig-hel". Med "förtjänst" avses närmasl tjänstetid ochdärmed den vana som någon förvärvat genom föregående tjänstgöring. Med"skicklighet" bmkar menas lämpligheten för befattningen, ådagalagdgenom teoretisk och praktisk utbildning saml den ditlillsvarande verksamheten. Enligt regeringsform fick avseende intefästas vid någonting annat än förtjänst och skicklighet, I grundlagberedningensförslag till ny regeringsform hade denna regel bibehållits. Emellertid hade iett remissyttrande satts i fråga om inte bl, a, arbelsmarknadspolitiska ochlokaliserings-politiska skäl kommer alt göra det erforderligt med undantag frånprincipen om förtjänst och skicklighet som enda lillsältningsgmnder. Departementschefentog fasta på detta förslag och härigenom kom regeln all avfattas så alt avseendefår fästas endast vid "sakliga grunder, såsom förtjänst ochskicklighet". Således ger regeln utrymme för all, vid tillsättning av detjänster det här gäller, bl, a, arbelsmarknadspolitiska åtgärder får vägas insåsom sakliga gmnder vid sidan av förtjänst och skicklighet. Närmare regler omtjänstetillsättning finns bl, a, i (4 kap,), föregående har behandlats skyddet mol diskriminering i förhållandel mellanarbetsgivaren och den enskilde arbetslagaren eller arbetssökanden. Även irelationen facklig organisalion - arbetstagare finns emellertid regler somavses motverka särbehandling och missgynnande. Frågor om diskriminering kan idetta senare hänseende uppkomma både vad gäller arbetstagare som är medlemmar ien facklig organisation och sådana som står utanför organisationen. När del lill en början gäller förhållandel mellanen facklig organisalion och dess medlemmar följer av allmännaföreningsrältsliga grundsatser atl organisationen i princip är skyldig allbehandla alla medlemmar lika, I denna likhelsprincip ligger visserligen inteall alla medlemmar har rätl alt kräva föreningens bistånd i alla uppkommandefrågor. Däremot kan krävas atl lika fall skall behandlas lika. Har , enfacklig organisalion i en uppsägningslvist biträtt en medlem, fårorganisationen inte i ett hell likartat fall underlåta att lämna en annanmedlem motsvarande biträde. Inte heller får organisationen handla på ett sådantsätt att viss medlem eller vissa medlemmar otillbörligt gynnas eller missgynnasjämfört med andra medlemmar. Ävennär det gäller en arbetstagarorganisations förhållande lill arbetsta- 207 garesom står utanför organLsationen uppkommer i vissa lägen krav på Prop.1985/86:98 likabehandling. Den arbetsrättsliga lagstiftningen bygger i storutsträckning på all de s, k, etablerade fackliga organisationerna, dvs, de somhar träffat kollektivavtal med arbetsgivarsidan, vid fullgörandet av lagstiftarensintentioner företräder hela arbelslagarkollektivel, ulan avseende påarbetslagarnas organisationstillhörighet. Arbetstagarorganisationerna är dåskyldiga all vid , förhandlingar enligt 11 § MBL eller vid avgörandet avledighelsfrågor enligt 5 § studieledighetslagen, tillvarata medlemmars ochicke-medlemmars intressen på etl i sakligt hänseende lika sätt. En arbetstagare som i något av de nu behandladeavseendena har blivit utsatt för diskriminering på grund av etnisk lUlhörighelhar möjlighel atl få rättelse i domstol. Arbetslagaren kan också varaberättigad lill skadestånd för uppkommen skada. 3.5 Ombudsmän och vissa andra tillsynsorgan Härlämnas en översiktiig redogörelse för ombudsmannainslitulioner och vissa andraliUsynsorgan," Justitiekanslern () lyder enligt 11 kap, 6 § RFunder regeringen, JK: s uppgifter regleras i huvudsak i lagen (1975:1339) omjustiliekanslerns tillsyn samt i förordningen (1975:1345) med instmktion förjustitiekanslern och i vissa andra författningar, bl, a, Iryckfrihetsförordningenoch rällegångsbalken, JK har bl, a, till uppgift atl utöva tillsyn över all desom utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt iövrigi fullgör sina åligganden, JK får som särskild åklagare väcka åtal motbefattningshavare som har begått brottslig gärning genom att åsidosätta vad somåligger honom i tjänsten eller uppdraget. JK får även göra anmälan omdisciplinärt ansvar, - JK slår inte under lillsyn av ombudsmän (), JO - eller en eller flera av valdaombudsmän - utövar enligt 12 kap, 6 § RF lillsyn över tillämpningen i offentiigverksamhei av lagar och andra författningar, JO har samma befogenheter som JK idenna tiUsynsuppgifl, jfr lagen (1975:1057) med instruktion för justitieombudsmännen.De prövar båda klagomål från enskilda, gör inspektioner och tar upp ärenden påeget initiativ, - JO slår inte under JK: s tillsyn. () är ombudsman förkonkurrensbegränsningsfrågor enligt 11 § lagen (1970:417) om marknadsdomstolm, m. NO: s närmare uppgifter framgår av förordningen (1982:1048) med instruktionför . De är främst att främja en från allmän synpunklönskvärd konkurrens inom näringslivei. () är ombudsman för frågorom oskäliga avtalsviUkor enligt 11 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m,m,KO är tillika chef för , se förordningen (1976:429) med in- "Närmare uppgifter finns bl, a, i betänkande (KU 1984/85:35 s, 417 ff,) och JO-utrednings belänkande (SOU 1985:26) - En översyn, 208 slmklionför , KO har vidare vissa uppgifter enligt mark- Prop.1985/86:98 nadsföringslagen (1975:1418), konsumenlkreditlagen (1977:981) ochlagen (1971:112) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, (JämO) har i uppgift allse till atl lagen (1979: 1118) om jämslälldhel mellan kvinnor och män iarbetslivet efterlevs, JämO skall därvid i försia hand söka förmå arbetsgivarealt frivilligt följa lagens föreskrifter samt också i övrigi medverka isträvandena alt främja jämställdhet i arbetslivet, JämO: s uppgifter behandlasnärmare i förordningen (1980:415) med instruktion förjämställdhelsombudsmannen. med JämO inrättades en jämstälJdhetsnämnd,vars uppgifter framgår av JämL och förordningen (1980:416) med instruktion förjäm-ställdhelsnämnden, Bakgmnden till de båda nu angivna förordningarnaredovisas i regeringens förordningsmotiv 1980:1, NO, KO och JämO har samtliga bl, a, processförandeuppgifter. De slår alla under JK: s och JO: s tillsyn. Utanför det statliga området finns många olikaslags ombudsmannafunk-lioner som sköts av en person eller någol annal organ.Här skall endasl nämnas och samt depa-lientombudsmän eller förtroendenämnder som finns i vissa landsting. Vid sidan av ombudsmannainslitulioner finns i denstatliga förvaltningen många andra tillsynsorgan. Vissa myndigheter harställning som tillsynsmyndigheter i förhåUande till andra myndigheter. Så ärfallel med t, ex, riksåklagaren och . Andra harkontrollerande funktioner på skilda områden i samhället såsombankinspektionen, försäkringsinspeklionen och radionämnden. 3.6 Statens invandrarverks uppgifter enligt gällanderegler Enligt2 § förordningen (1969:137) med instruktion för slalens invandrarverk ärinvandrarverket () central förvaltningsmyndighet för utiän-nings-, flykting-,invandrar- och medborgarskapsfrågor i den mån de inte ankommer på annanmyndighet. Verkets särskilda åligganden anges i 3 §, Detåligger verkel särskill all bl, a, fortlöpande bevaka behovel av ålgärder för attfrämja invandrares och språkliga minoriteters sociala och kulturella situationi saml efter samråd med berörda myndigheter föreslå eller vidtagaåtgärder och verka för samordning av åtgärderna, verka för samordning av samhällsinformationen lilloch om invandrare saml svara för sådan samhällsinformation till invandrare somicke ankommer på annan myndighei och för information lill allmänheten iinvandrings-politiska frågor, svara för sådan dokumentation om invandrares ochspråkliga minoriteters sociala och kulturella situation som icke ankommer påannan myndighet, vara kontaktorgan mellan samhället och invandrare,språkliga minoriteter saml deras sammanslutningar, 209 14 1985/86. Verket har också uppgiften alt delta i samråd medandra statliga myndig- Prop. 1985/86:98 heter stadgad i förordningen(1976:310) om åtgärder för invandrare m, fl. Några befogenheter som tillsynsmyndighet har enligtgällande bestämmelser inte tillagts , 3.7 förslag om en ombudsman mot etniskdiskriminering motion (1981/82: 1071) föreslog () och () iHelsingborg tillsättandet av en ombudsman för invandrarfrågor meduppgift att följa invandrarpolitikens tillämpningar. Över motionen avgavs remissyttrandenav justitieombudsmannen och av , I konstitutionsutskottetsbetänkande (KU 1982/83:7) återges deras remissvar enligt följande, JOWigelius är inte övertygad om det riktiga i all vid sidan av JO tillsatta enspeciell invandrarombudsman. Om önskar en skärpt bevakningfrån JO: s sida, eller en bättre rapportering beträffande invandraressituation i vårt land, kan instruktion härom självfallel lämnas genast ellerönskemålet annars beaktas vid den aviserade översynen beträffande riksdagensombudsmän. Enligt JO är del, som motionärerna framhåller, obestridligtatl invandrarnas silualion ofta är svår och osäker, speciellt under den förstaliden i , beroende på den kuUurella och politiska verklighet som delämnat. Alt invandrarna får hjälp all finna sig till rätta här i landet är ettstarkt intresse. Vad som behövs härvidlag torde främst vara information tilloch mellan berörda grupper saml rådgivning och personligt stöd i individuellafall. För delta finns redan åtskilligt. Man kan enligt JO peka påinvandrarverkets samordnings- och informationsverksamhet, undervisningen isvenska, invandrarbyråernas arbete, och rättshjälpen. Förinvandrarnas rättssäkerhet är del särskill betydelsefullt all deras ärenden omasylrätt, arbetstillstånd och övriga vikliga ling som regleras avutiänningslagsliflningen blir behandlade ulan sakligt sett onödig tidsutdräkl.Härför fordras uppenbarligen kraftigt ökade resurser. () instämmer i vad somsägs i motionen om invandrarnas utsatta situation och all särskild hänsyn måsle las lill detla, I motionen nämnda arbetsuppgifter för en invandrarombudsman åvilar emellertid olika myndigheter. Tillsynen över rättstillämpningen i offentlig verksamhei är en uppgift för justitieombudsmännen. Ombuds männen skall vidare verka för att brister i lagstiftningen avhjälps och för enhetlighet i rättstillämpningen, Justitiekanslern har i viss mån liknande arbetsuppgifter. Justitieombudsmännens verksamhei har blivit mer utåtriktad och troligen alltmer känd bland invandrarna. För alt sprida information om sin verksamhei har justitieombudsmännen ordnat s, k, öppna hus dit representanter för invandrarorganisationerna inbjudils. Del är viktigt all liknande aktiviteter fortsätter för alt fördjupa informatio nen men också för alt nå nytillkomna grupper av invandrare och flyktingar, - anser all den nuvarande ansvarsfördelningen mellan olika myndig heter i fråga om lillsyn över rättstillämpningen och ansvar för invandrar- och minoritetsfrågorna är ändamålsenlig. Del skulle inte vara meningsfullt att ha en invandrarombudsman med ansvar för alla dessa olikartade verk samhetsområden, Mol den bakgrunden avstyrker förslaget om en invandrarombudsman, 210 behandlade motionen i nämndabetänkande i an- Prop. 1985/86:98 slutning till frågan om en översyn avJO-ämbetel, Utskottet hemställde om tillsättandet av en utredning med uppgiftall verkställa en översyn av JO-ämbelet och anförde all utredningen bordeöverväga frågan om invandrarnas särskilda behov av insatser från JO: s sidamed hänsyn till deras speciella situation. Den JO-ulredning, som sedan tillsattes, har numeraavgivit sill belänkande (SOU 1985:26) JO-ämbetel - En översyn. Utredningenanför följande i frågan. mening finns inte anledning all tillägga JO någon särskild iförfattning utpekad tiUsynsuppgifl rörande invandrare. Inte heller anserutredningen all JO - lika lilel på delta område som på andra områden under hanstillsyn - bör ges några särskilda direktiv om vad han skall rikta in sinlillsyn på. Utredningen konstaterar för övrigt all de uppgifter som enligtmotionen skulle åvila den föreslagna invandrarom-budsmannen enligt gällandeordning redan ankommer på JO, Behovel av en särskild invandrarombudsman kandärför ifrågasättas. Självfallet är del angelägel atl JO beträffande invandrare liksom belräffande andra utsatta grupper i samhället - är beredd att, såsnart det är påkallat, ingripa till deras hjälp med de medel som står lill budssamt alt JO påtalar ev, brister i den lagstiftning som rör dem. Del finnsnaturligtvis behov av olika ålgärder för alt hjälpa invandrarna till rätta ideras mellanhavanden med myndigheter m, m. Dessa insatser bör emellertid iförsta hand göras av olika ordinarie organ i samhället. Även JO kan dock -inom ramen för sin upplysnings-och rådgivningsverksamhet (se 8,5) - varabehjälplig härmed. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarandechefen för , statsrådet , en särskild utredare(1978:06) med uppgift att göra en utredning om fördomar och diskriminering ifråga om invandrare m,fl. Till särskild utredare förordnades generaldirektörenKjell , Utredningen antog namnet diskrimineringsutredningen (DU), DU har avlämnat flera betänkanden och rapporter. Treav betänkandena har särskill intresse som bakgrund till de förslag som läggsfram i denna promemoria, I delbelänkandet (SOU 1983:18) Lag mot etniskdiskriminering i arbetslivet har utredningen föreslagit ell arbelsräitsligl,skadeslåndssanklionerat förbud för arbetsgivare all diskriminera arbetssökandeoch anställda på etnisk grund, Delbelänkandet (Ds A 1984:7) Om olagadiskriminering innehåller förslag som berör straffbestämmelsen om olagadiskriminering i 16 kap, 9 § BrB, Vidare har skilda förslag lagls fram islutbelänkandet (SOU 1984:55) 1 rätt riktning. 4.1 Förslaget till lag mot etnisk diskriminering iarbetslivet Prop. 1985/86:98 och den fortsatta beredningen av det inomregeringskansliet Idirektiven (Dir, 1978:78) för DU konstaterades att bestämmelsen om straff förolaga diskriminering inte gäller arbetsmarknaden. Utredningsuppdraget angavsgälla även arbetsmarknaden men i direktiven uttalades atl det liksom tidigare iförsia hand borde anförtros arbetsmarknadens parter att frivilligt och isamverkan se lill att diskriminering förhindras på arbetsmarknaden. Omutredaren skulle finna alt starka skäl talade för en lagstiftning även på deltaområde skulle han dock efter samråd med arbetsmarknadens parter kunna föreslåen sådan, DU fann efler all ha genomfört flera olikaundersökningar atl det förekommer etnisk diskriminering i arbetslivet och attdenna diskriminering är betydande. För atl komma lill rätta meddiskrimineringen ansåg DU att man måsle använda sig av någol av alternativenlagstiftning, information och avtal mellan arbetsmarknadens parter, DU fannhärvid all information inte skulle vara nog samt att etl avtal inte vartillräckligt bl, a, eftersom del inte skulle bli bindande för dem som inte varkolleklivavialsbundna, DU påpekade också all arbetsmarknadsparierna trots allde hafl myckel lång lid på sig ännu inte ingått någol avtal, Mol denna bakgrundoch under åberopande av alt om avskaffande av alla former avrasdiskriminering krävde lagstiftning på ifrågavarande område, fann DU delnödvändigl med en ny lagstiftning för alt komma lill rätta med diskrimineringenpå arbetsmarknaden, DU konstaterade all del i och för sig är möjligt atl vidgade straffrättsliga beslämmelserna om olaga diskriminering i 16 kap, 9 § BrBlill all omfatta även arbetsmarknaden men fann all bevisproblemen inomstraffrätten är så svåra att en civilrätlslig lagstiftning där bevisbördan kanuppdelas var att föredra, I sitt delbetänkande Lag mot etnisk diskrimineringi arbetslivet föreslår därför DU införandet av en civilrätlslig lagstiftningmol diskriminering vid anställning och inom anställningsförhållanden. Denföreslagna lagstiftningen bygger i allt väsentligt på jämställdhelslagen, DU har i den föreslagna lagen inte lämnat någonnärmare definition av vilka grupper som omfattas av lagen utan har nöjt sig medatl ange lagens ändamål, nämligen ett skydd för envar mol etnisk diskrimineringi arbetslivet. Detta medför atl även majoritetsbefolkningen i princip skyddasav lagstiftningen, vilket enligt DU åven krävs i , Begreppet etnisk tillhörighet definieras inte ilagen men förklaras i belänkandet omfatta diskrimineringsgrunderna ras,hudfärg, etniskt och nationellt ursprung samt nationalitet men däremot intetrosbekännelse, I lagförslaget följer därefter etl förbud förarbetsgivaren all göra sig skyldig till etnisk diskriminering, vilket till skillnad frånjämställdhelslagen omfattar även de fall där någon anställning över huvudtaget inte kommer lill stånd, I de följande paragraferna anges situationer då sådan diskrimine ring skall anses föreligga. En bevisbörderegel med ell presumtionsansvar, som är uppbyggt enligt jämställdhelslagens modell, finns också med. I likhet med vad som gäller enligt jämställdhelslagen stadgas vidare om vissa 212 aktivaålgärder och möjlighel till positiv särbehandling. Dessa regler är Prop.1985/86:98 dock inte av så omfattande natur som jämställdhetslagens motsvaranderegelsystem. Slutligen har även reglerna om påföljder och tillämpning ihuvudsak byggts på jåmställdhetsjageris modell och JämO föreslås också bliövervakande myndighei. Sammanfattningen av belänkandet bifogas dennapromemoria som bilaga 1. Flertaletremissinstanser var positiva lill en lagstiftning mot etnisk diskriminering iarbetslivet men de flesta framförde kritik i olika avseenden mot den uiformninglagstiftningen fåll. Även de positiva remissinstanserna framhöll i allmänhetall andra ålgärder i syfle att motverka diskriminering, , information,utbildning och arbelsmarknadspolitiska insatser var väl så viktiga somlagstiftning. De tveksamma och negativa remissinstanserna framhöll bl.