prop · G90390 · 1985-12-31 00:00:00 — Debeslut som omfattas av andra slyckel avser frågor om nalurreserval (7-11 §§),nalurminnen (13 §), läkter (18 §), naturvårdsområden (19 §) saml föreskrifterför arbetsföretag (20 §), Iandra styckel har redaktionella ändringar gjorts i förhållande till delremitterade förslaget. Förall åt allmänheten trygga tillgången till platser för bad och friluftsliv råderstrandskydd vid havet, insjöar och vattendrag. Strandskyddel omfattar land-och vattenområdet intill från strandlinjen vid normaltmedelvatlenslånd (slrandskyddsområde). Regeringeneller myndighei som regeringen bestämmer kan förordna all strandområde somuppenbarligen saknar betydelse för bad och friluftsliv ej skall omfattas avslrandskydd. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får ocksåutvidga slrandskyddsområdet, när det behövs för all tillgodose syftet medstrandskyddel, dock högsl intill från strandlinjen. Omdel finns särskilda skäl får regeringen eller myndighei som regeringenbestämmer förordna att ett strandområde som avses ingå i en detaljplan ederomfattas av områdesbestämmelser inte skall omfattas av strandskydd. Paragrafens tredje styckehar anpassats till PBL:s beslutsordning i fråga om planer. I enlighet med vadjag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.2) har möjhghet öppnatsall upphäva strandskyddet inom områden som avses ingå i en detaljplan elleromfattas av områdesbestämmelser, om del finns särskilda skäl. Innebörden avuttrycket "särskilda skäl" avses vara densamma som uttrycket harenligt tredje styckets nuvarande lydelse. Prop, 1985/86:90 Inomslrandskyddsområde får ej helt ny byggnad uppföras eller befintlig byggnadändras för atl tillgodose ett väsentligen annat ändamål än det, vartillbyggnaden tidigare varit använd, och ej heller utföras grävnings- och andraförberedelsearbeten för bebyggelse som sagts. Ej heller fär i annat fallinom strandskyddsområde ulföras anläggning eller anordning, varigenom marktages i anspråk såsom tomt eller allmänheten på annat sätt hindras eUeravhålles från att beträda område där den eljest skulle ägl atl färdas fritt. RegeringeneUer myndighet som regeringen bestämmer får meddela sådana föreskrifter om vadallmänheten har att iakttaga inom strand-skyddsområde som behövas för atltrygga ändamålet med strandskyddel. Länsstyrelsenfår medgiva undantag från bestämmelserna i första stycket, när särskUda skälföreligga, Medgives undantag, skall bestämma i vilkenutsträckning mark får tagas i anspråk såsom tomt eller eljesl användas för delavsedda ändamålet. Förstastycket gäller inte anläggningar eller åtgärder som behövs för jordbmket,fisket, skogsskölseln eller renskötseln och ej tillgodoser bostadsändamål.Första slyckel gäller inte heller förelag tiU vilka tillstånd har lämnatsenligt 4 kap. lagen (0000:000) om hushåUning med naturresurser m. m.,vattenlagen (1983:291) eller miljöskyddslagen (1969:387), I paragrafensjf/ärrfe stycke har föreskrivits att slrandskyddsbeslämmelserna inte skaU avseförelag som har tillståndsprövats av regeringen enligt bestämmelserna i 4 kap,NRL, Självfallet beaktas strandskyddsfrågan i den prövningen. Vissa språkligaändringar har också gjorts. Område,inom vilket särskUda åtgärder behövas för atl skydda eller vårda naturmiljönmen som med hänsyn till den begränsade omfattningen av åtgärderna eller andraomständigheter ej lämpligen bör avsättas till naturreservat, kan avlänsstyrelsen förklaras som nalurvårdsområde. Är åtgärd som bör vidtagas såingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras, skall området dockavsällas till naturreservat. 1 beslul om bildande avnaturvårdsområde skall angivas grunden för beslutet och föreskrivas deinskränkningar i nyttjandet av fastighet som behövas för att trygga ändamåletmed beslutet såsom förbud mot eller föreskrifter i fråga om byggnad, upplag,schaktning, plantering och avverkning samt skyldighet för ägaren atl tåla attpå hans mark utföres röjning, plantering eller annan liknande åtgärd.Föreskrift kan innefatta förbud att vidtaga viss åtgärd utan länsstyrelsenstillstånd, 8 § andra stycket och 10-12 §§ äga motsvarande lillämpning i frågaom naturvårdsområde. Ändringeninnebär all tredje stycket upphör atl gälla. Med hänsyn tiU denföreslagna bestämmelsen i 3 § om alt bl, a, beslut om naturvårdsområde inte fårstrida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser enligt PBL behövs ingenmotsvarighet till den nuvarande regeln i tredje stycket att beslämmelserna i19 § inte skaU avse bebyggelse som ingår i fastställd generalplan, stadsplaneller byggnadsplan. Kanarbetsföretag, som ej omfattas av tillståndstvång enligt 18 eUer 19 §, kommaatt väsentligt ändra naturmiljön, skall, innan företagel utföres, samråd skemed . Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kanföreskriva att inom landet eller del därav anmälan för samråd alllid skallgöras i fråga om särskilda slag av arbelsförelag, Belräffandearbetsföretag som sägs i första stycket äger föreläggaföretagaren atl vidtaga de åtgärder som finnas erforderliga för att begränsaeller motverka skada på naturmUjön, Bestämmelsemai denna paragraf omfattar inte förelag /(// vilka tillstånd har lämnats enligtvattenlagen (1983:291) eller miljöskyddslagen (1969:387), Medhänsyn tUl den föreslagna bestämmelsen i 3 § om atl bl, a, föreläggandenenligt 20 § andra stycket inte får strida mol en detaljplan ellerområdesbestämmelser, har föreskriften i tredje styckel all bestämmelserna i 20§ inte skall avse bebyggelse inom ett område som ingår i fastställdgeneralplan, stadsplan eller byggnadsplan tagits bort. Vissa språkliga ändringarhar också gjorts. Paragrafenföreslås bli upphävd. Omen byggnad, annan anläggning eller anordning är förfallen eller om den ärskadad till väsentlig del och inte sätts i stånd inom skälig tid, fårbyggnadsnämnden enligt PBL-förslaget (10 kap, 16 §) förelägga ägaren att inomen riva byggnaden, anläggningen eller anordningen. Denföreslagna bestämmelsen ger goda möjligheter alt ingripa motförfallna byggnader m, m. Den möjlighet nu har alt med stöd av 21§ förelägga en ägare alt riva eller iståndsätla en förfallen byggnad behövsdärför inte. Del torde f, ö, redan nu vara så att del är byggnadsnämnderna somför del mesla hanlerar frågor av detta slag, PBL-ulredningensförslag i de här aktuella frågorna överensstämmer med mitt förslag.Remissinstanserna har inte haft något att erinra mot utredningsförslaget. Tavla,skylt, inskrift eller därmed jämförlig anordning för reklam, propaganda ellerliknande ändamål får ej finnas varaktigt anbringad utomhus ulan tillstånd avregeringen eller statiig eher myndighet som regeringen besiämmer. första stycket sägs gäUer icke anordning som tjänar till upplysning Prop,1985/86:90 om på stället bedriven affärsrörelse eller annan verksamhet och ej heUer anslagstavla för meddelanden rörande kommunala angelägenheter, före- Specialmotivering ningssammanlräden, auktioner eller dyhkt. Dock far hos myndighei som » , avsesi första styckel sökas tillstånd jämväl beträffande anordning som här avses.Har sådan anordning anbringats utan tillstånd eller i strid mot givet tillståndoch finnes den vara uppenbart vanprydande i landskapsbilden, får myndighetenmeddela föreläggande om avlägsnande av anordningen eller vidtagande av annanerforderlig åtgärd därmed. Affischeller annan tillfällig anordning utomhus för reklam, propaganda eller liknandeändamål skaU av den som anbringat eUer låtit anbringa anordningen avlägsnasinom efler anbringandet, om ej regeringen eUer statlig ellerkommunal myndighei som regeringen bestämmer medgivit annat. Vad nu sagts gällerej anordning eller på anslagstavla anbringade meddelanden som avses i andraslyckel, Beslämmelsernai denna paragraf gäller inte anordningar inom vägområde eller för vilkabygglov krävs eller har lämnats. Paragrafenreglerar tillståndsplikl m, m, för tavlor, skyllar, inskrifter o, dyl. Detfiärde stycket i paragrafen, som innehåller en undantagsregel för sådanaanordningar för vilka bygglov krävs eller har lämnats, har anpassats till prövningsreglernai PBL. Enligtdet remitterade lagförslaget skulle undantagsregeln i fjärde slyckel gällaendasl anordningar för vilka bygglov krävs. Som lagrådet påpekat ger PBL, 8kap,21 §, på samma sätt som , 54 § 4 mom, byggnadsstadgan, rätl alt påkallabyggnadsnämndens prövning av ålgärder som inte kräver lov. Anordningar somavses i den nu förevarande paragrafen kan alltså komma atl prövas avbyggnadsnämnden, trots all de inte är lovpliktiga. Lagrådet har därför, i näraanslutning lill paragrafens nuvarande lydelse, föreslagit ett tillägg varavframgår all beslämmelserna i paragrafen gäller inte endasl anordningar förvilka bygglov krävs ulan även anordningar för vilka bygglov har lämnats. Jagbiträder lagrådets förslag, Ienlighet med vad jag har anfört i inledningen till detta avsnitt har undanlageti fjärde styckel också utvidgats lill all avse anordningar inom vägområde. Ägareav faslighet och innehavare av särskild rätt lill fastighel är berättigadelill ersällning i den utsträckning som anges i 26, 28 och 30 §§, Att i vissafall även borgenär, som har panträtt i fastigheten, är berättigad till ersättningframgår av 34 § andra styckel. Om inlösen av faslighet finns föreskrifter i 27§, I fråga om ersättningoch inlösen skall expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar lända lilleftertällelse i den mån avvikande bestämmelser ej meddelas i denna lag, 4 kap,3 § expropriationslagen skall äga lillämpning i fråga om värdeökning som äglmm frän dagen före det lalan väcktes vid domstol. I den allmännamotiveringen (avsnitt 2,4,3) har jag föreslagit all möjlighet skall öppnas alllill myndighet delegera beslutanderätt i fråga om naturreservat.Regler om delta har tagits in i 43 §, Som jag angav i den allmänna motiveringenskall kommunen överta statens ersättningsansvar när en myndighetbeslular i naturreservatsfrågor. I första styckel första meningen har därförregeln atl sakägare är berättigade lill ersällning av staten ändrats så att därendast anges en rätt till ersättning, Atl ersättningen skall betalas av stateneller en kommun regleras i de paragraferdär de ''"'Idaersättningsfrågorna behandlas. enligt 8 eller 9 § alt pågående markanvändning avsevärt försvåraseller all mark tas i anspråk, är fastighetsägaren och innehavare av särskildrätl till fastigheten berättigade lill ersällning av staten för den skada dehärigenom lider. Har föreskrifterna efter förordnande enUgt 43 § tredje styckelbeslutats av en myndighei, skall ersättningen i stället betalas avkommunen. enligt 8 § förbud att vidta viss åtgärd ulan länsslyrel-sens elleren myndighets tillslånd, utgår ej ersällning i anledning av denföreskriften om inte tillslånd vägrats eller förenats med särskilda villkor. Harförbud meddelats enligt 11 § och vägras lillslånd som där avses, äger vad iförsta slyckel stadgas om föreskrifter enligt 8 eller 9 § motsvarandelillämpning. Iparagrafens/örjr/fl stycke, som behandlar ersättningsfrågor med anledning avbeslul som rör nalurteserval, har lagts lill en ny mening som innebär allkommunen i stället för staten blir ersältningsansvarig, om en kommunalmyndighet efter delegation enligt 43 § tredje stycket har medde-lalföreskrifter som enligt paragrafen medför rätl till ersällning för sakägarna. Pågrund av den föreslagna möjligheten att delegera rätlen att besluta omnalurteserval kan tillståndsprövning med anledning av reservatföreskrifterkomma atl - fömlom av göras även av en myndighei.Paragrafens andra stycke har anpassats härtUI, För skada och intrångsom tillfogas ägare av faslighel och innehavare av särskild rätt till fastighetgenom undersökning enligt 42 § första eller andra styckel utgår ersättning avstaten. Talan om ersättning väcks vid den fastighetsdomstol inom vars områdemarken eller störte delen därav ligger. Ersällningenligt paragrafen skall alltid betalas av staten. Eftersom ordel"staten" tagits bort ur 25 § har i 28 § tillagts att ersättning utgår"av staten". Lagrådet (yttrandet bilaga8, s, 365) har framhållit att det i lagrådsremissen inte åberopats något skälvarför gottgörelse inte skall kunna utges av en kommun. Jag vill med anledninghärav framhålla atl det inte torde bli aktuellt för kommunerna all vidtaförberedande undersökning enligt naturvårdslagen. När en kommun beslutar omnalurreserval eller nalurvårdsområde lär erforderiigaundersökningar ha utförts redan i samband med kommunens fysiska planeringenligt PBL, Om rätt att fä tillträde till fastighet för planläggning enligt PBLoch om rätt lill ersättning för skada som härvid kan uppstå finns bestämmelseri 16 kap, 7 § och 14 kap, 6 § PBL, Något behov för en kommun atl - sedanplanarbetel avslulals få tillträde till en fastighet för atl närmareundersöka vilka föreskrifter som blir erforderliga när ett beslul skall fallasom bildande av ett nalurreserval eller ell naturvårdsområde lorde inie finnas. Ersättningenligt 26 § tredje slyckel skall bestämmas atl ulgå med visst årligt belopp.Ersättningen må, om särskilda skäl äro därtill, avräknas å gottgörelse somsedermera kan komma all utgå jämlikt 26 § första slyckel eller 27 §, Om del finns särskildaskäl, kan jämväl ersällning enligt 26 § första stycket eller 30 § på begäran avstaten, kommunen, fastighetsägaren eller annan sakägare fastställas att utgåmed visst årligt belopp med rätt för staten eller kommunen saml denersättningsberätligade all erhålla omprövning vid ändrade förhållanden. Paragrafensandra stycke har anpassats lill all ersättningsskyldigheten på gmnd av deföreslagna delegationsbestämmelsema om nalurteserval även kan åvila en kommun.Vidare har redaktionella ändringar gjorts i förhållande lill det remitteradeförslaget. Innanbeslut fattas som kan föranleda ersättningsskyldighet enligt denna lag,/årlänsstyrelsen eller kommunen förelägga den, som vill göra anspråk på ersättningeller fordra inlösen av fastighel, atl inom viss lid, , göraanmälan därom hos eller kommunen vid påföljd all han annarsskall ha förlorat sin lalan. Vad som i fråga omersättning eller lösen har avtalats eller uppenbarligen fömtsälts gälla mellanstaten och sakägare eller mellan kommunen och sakägare skall gälla även mol densom efter det att rätten till gottgörelse uppkom har förvärvat sakägarens rätti avseende på faslighelen. Länsslyrelsensmöjlighet enligt paragrafens första stycke all förelägga den som vill göraanspråk på ersättning att anmäla detta har genom ändringenöppnats även för kommunen. I de fall en myndighei avser att besluta omnalurreserval bör självfallel kommunen -på samma sätt som - hamöjlighet att få besked från sakägare om ersättningsanspråk kommer atlställas. Paragrafens andra styckehar anpassats till atl uppgörelser om ersättning kommer att träffas även mellankommuner och sakägare. Vidare har redaktionella ändringar gjorts i förhållandetill del remitterade förslaget. Harej överenskommelse träffats om ersällning enligt 26 eller 30 § eller om inlösenav fastighel enligt 27 § och har icke den, som vill göra anspråk på ersättningeller fordra inlösen, jämlikt 32 § första stycket förioral sin talan, åliggerdel honom all väcka lalan hos fastighetsdomstolen mol staten eller kommuneninom fit år från det att beslutet på vilket anspråket grundas har vunml lagakraft ,vid påföljd atl han annars förlorar rätten att kräva ersättning ellerinlösen. Staten eller kommunen får,då fråga uppkommit om meddelande av föreskrifter enligt 8 eller 9 §, vidfastighetsdomstolen väcka talan mot sakägare om fastställande av de villkorsom, därest föreskrifterna meddelas, skaU gälla beträffande ersättning ellerinlösen. Meddelas ej föreskrifter av del innehåll, som fömtsatts vidfastighetsdomstolen, från det att målet har avgjorts genomlagakraftägande dom, skall domen ej längre vara bindande för parterna. Paragrafensinnehåll har anpassats till att ersättningsskyldigheten i fråga omnaturteservat som beslutats av en myndighet skall åvila kommunen. Redaktionellaändringar i förhållande till det remitterade förslagel har gjorts i både förstaoch andra styckena. Ärfastighetsägaren enligt 26 § första stycket tillkommande ersättning bestämdall utgå på en gång och har fastigheten genom det beslut, som föranlett rättentill ersättning, undergått sådan minskning i värde att den kan antagas ejutgöra full säkerhet för borgenär, som då rätlen till ersättning uppkom hadepanträtt i fasligheten, skall ersättningen nedsättas hos . Omborgenär som avses i första stycket lider förlust lill följd av att nedsättningej skett, har han rätl till ersättning av staten eller kommunen för förlustenmot avskrivning på fordringshandlingen. Detsamma gäller, om borgenär liderförlust därigenom att ersättning blivit för lågt beräknad och ersättningen tillföljd av överenskommelse mellan staten eller kommunen och denersättningsberättigade eller av annan anledning ej blivit prövad av domstol.Talan om ersättning enligt detta stycke skall väckas vid fastighetsdomstolen. Paragrafens andrastycke har ändrats med hänsyn lill alt ersättningsskyldigheten skall åvilakommunen när det gäller frågor som rör kommunala naturteservat. OgUlasi mål enligt 33 § talan som har väckis av fastighetsägaren, skall tUlämpas vadi är föreskrivet om skyldighet att ersätta motparten hansrättegångskostnad / tvistemål. Om fastighetsägaren har haft skälig anledningatt få sin talan prövad av domstol, kan domstolen dock efter omsiändigheternaförordna, alt staten eller kommunen skall ersätta honom hans rättegångskostnadereller all vardera parten skall bära sina kostnader. Vadsom i första .stycket sägs om fastighetsägaren skall också tUlämpas Prop,1985/86:90 på den som innehar särskUd rätt tUl fastigheten. Paragrafenhar anpassats till all kommunen, och inte staten, är part i rättegångar omersättningsfrågor som rör kommunala naturreservat. Paragrafenhar, med en redaktionell justering, utformats med 15 kap, 6 § PBL som förebild. Harnågon överträtt beslut eller föreskrift som avses i 37 § första stycket 1, 2,4, 6 eller 8 får förelägga honom atl åstadkomma rättelse. Har ifråga om en viss faslighel eller byggnad, anordning eller anläggning på annansmark ägaren till egendomen begått överträdelsen och övergår egendomen lill nyägare, får denne föreläggas att vidla rättelse, om det inte är oskäligt. Ärfråga om överträdelse av beslul eller föreskrift över vars eflerievnad kommunalnämnd med stöd av överlåtelse enligt 18 b § utövar tillsyn, tillkommer det istället nämnden atl meddela sådanl föreläggande, I beslut om föreläggande fårvite sältas ut. Vidare får tingsrätten meddela handräckning för att åstadkommarättelse. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, statensnaturvårdsverk, , den kommunala nämnd som handharnalurvårdsfrågor eller, i fall där nämnd har all meddela föreläggande,av den nämnden. Beträffande sådan handräckning fmns bestämmelser i 17 §handräckningslagen (1981:847), Vidmeddelande av föreläggande enligt 17 § första slyckel, 20 § eller 22 § andrastycket fär utsätta vite, Eflerkoms ej sådanl föreläggande, skallpå anmodan av kronofogdemyndigheten föranstalta om att åtgärdenvidtages. Byggnadsnämndenfår utsätta vite vid meddelande av föreläggande enligt 17 § tredje stycket.Miljö- och hälsoskyddsnämnden får utsätta vite vid meddelande av föreläggandeenligt 24 §, Eflerkommes ej föreläggandet, äger vederbörande nämnd låta vidtagaåtgärden på den försumhges bekostnad, Ibeslut om föreläggande som avses i första, andra eller tredje stycket farförordnas all beslutet skall gälla ulan hinder av att det inte har vunnit lagakraft, I andra slyckel harhänvisningen lill 21 § tagits bort till följd av atl paragrafen föreslåsupphävd. Enkommunal myndighels beslul enligt denna lagfar överklagas hos länsstyrelsengenom besvär, Beslul av annan statligmyndighei än regeringen i ärende enligt 13 §, 17 §, 20 § andra slyckel, 22 §,24 §, 39 § såvitt avser annal än handräckning eller 47 § får överklagas hoskammartätten genom besvär. Beslut i övrigt enligt denna lag av annan statligmyndighei än regeringen/år överklagas hos regeringen genom besvär. /oröverklaga beslut enligt denna lag eller enligt bestämmelser som meddelats medstöd av lagen. Finner myndighet all denej kan helt bifalla framställning från fortifikationsförvaltningen ellerstatens vägverk om undantag som avses i 16 § tredje stycket, hänskjutes ärendettill regeringens prövning. Iandra styckel har hänvisningen lill 21 § tagits bort tiU följd av atl Prop,1985/86:90 paragrafen föreslås upphävd. Dessutom har redaktionella justeringar gjorts iförsta, andra och tredje styckena. En redaktionell ändring har även gjorts Specialmotivering iförhållande till det remitterade förslagel. Innanlänsstyrelsen fattar beslul om bildande av nalurreserval eller nalurvårdsområdeeller avgör annal naturvårdsärende av vikt, skall samråda medkommunen. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer får förordna atl befogenhet som enhgt16 § tredje stycket, 17 § samt första och andra styckena ankommer pålänsstyrelse, skall ankomma på myndighet. Regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer får förordna atl de befogenheter som enUgl7-9,11,12 och 19 §§ tUlkommer även skall tillkomma en kommunalmyndighet. Iandra stycket har hänvisningen till 21 § tagits bort lill följd av altparagrafen föreslås upphävd. Med hänsyn till förslaget all även beslul omnalurvårdsområden skall kunna delegeras till en myndighei har andrastycket vidare ändrats så atl den begränsade delegationsrätt som finnsbeträffande vissa ärenden om naturvårdsområden har tagits bort. Dessutom har denändringen gjorts all även rätt atl meddela förelägganden medstöd av 39 § första stycket, när det gäller överträdelser av beslut eUerföreskrifter som rör reservat eller naturvårdsområden, skall kunna delegerastill den kommunala myndigheten. Iett nytt tredje stycke har möjlighet öppnats atl ge en myndighetmotsvarande befogenheter som har atl besluta om naturteservat ochnaturvårdsområden. Ett delegationsbeslut av del slag som det här blir fråga ommedför normalt att det organ till vilket delegationen sker, blir ensamtkompetent på delegationsområdet, I frågor om naturreservat ochnaturvårdsområden skall dock - som jag har föreslagit i den allmännamotiveringen (avsnitt 2,4,3) - vara bibehållen sin kompetens.Detta har uttryckts så att befogenheter även skall liUkomma enkommunal myndighet. Härigenom öppnas också möjlighet för att ulan att ändra delegationsbeslutet - komplettera etl beslul av en kommunalmyndighet på samma sätt som kan komplettera sina egnareservatsbeslul. Som jag har redogjort för i den allmänna motiveringen harlagrådet mol bakgmnd bl, a, av att del kan vara svårt atl överblicka desvårigheter som del sålunda föreslagna "dubbelkommandot" kan medföraförordat alt ordel "även" i bestämmelsen stryks och alt"dubbelkommando" sålunda ej skall förekomma. Av skäl som jag närmarehar redovisat i den allmänna motiveringen delar jag dock inte lagrådelsuppfattning i denna fråga. Detskall ankomma på regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer attförordna om delegation. Kommunen har möjlighet atl i sin framstäUning om altbeslutsbefogenheterna skah delegeras själv ange om befogenheterna skalltillkomma kommunstyrelsen eller annan myndighet i kommunen.Även om beslutsbefogenheterna när det gäUer inrättande och Prop. 1985/86:90den närmare regleringen av etl naturreservat tillkommer en myndighei,är del självklart atl frågan om ell reservat skall inrättas eller Specialmotiveringinte kommer alt behandlas i fullmäktigeförsamlingen med hänsyn till kost- Naturvårdslagen nadskonsekvensema m, m. Dennalag träder i kraft , Belräffandeärenden enligt 21 § som har avgjort före ikraftträdandet skalläldre bestämmelser tillämpas. Ändringarnai naturvårdslagen bör träda i kraft med PBL och NRL, dvs, den 1januari 1987, Särskilda övergångsbestämmelser behövs för ärenden därföreläggande har meddelats med stöd av 21 § all riva eller iståndsätla enbyggnad, I det tUl lagrådet remitterade förslagel föreslog jag en beslämmelseav innebörd att äldre bestämmelser skall tiUämpas vid överprövning av sådanabeslut om förelägganden.