prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Jag föreslår därftir all kommunenfår möjlighet atl inom bestämda områden utanför detaljplan införa lätinader ibygglovsplikten för alla de slag av anläggningar och anordningar som normaltingår i den krets av åtgärder som kräver bygglov, finns det enligt 54 S 3 mom,byggnadsstadgan en möjlighet för att undanta industriområden frånbyggnadslovsplikt, 1 lagrådsremissen (s, 193) uttalade jag - i likhel medPBL-utredningen (betänkandet s,431) - att behovet av en tillståndsprövningfrån bl, a, arbetsmiljösynpunkt numera är så framträdande atl det i PBL intebör tas in några särbestämmelser om byggandet inom sådana områden. Vidare innehåller det remitteradelagförslaget en bestämmelse (8 kap, 5 8) som hindrar kommunerna från alt medgebefrielse frän bygglovsplikt belräffande åtgärder som avser arbetslokaler ellerpersonalrum. Jag motiverade detta på följande sätt i lagrådsremissen (s, 198): Efter samråd med chefen förarbetsmarknadsdepartementet har jag funnit det nödvändigl med en annanbegränsning i möjligheten för kommunerna att medge befrielse fränbygglovsplikt. Enligt gällande ordning (568 I mom, andra stycket BS) haryrkesinspektionen ett inflytande i byggnadslovsärenden som gäller bl. a,arbetslokaler. Mitt förslag innebär (8 kap. 29 5) att motsvarande regler skallgälla även i det nya bygglovsförfarandet. I likhet med utredningen anser jagatl kommunerna inte skall få undanta frän prövning byggnader med arbetslokalereller personalrum. Det är väsentligt att arbetsmiljöaspekter beaktas redan vidbygglovsprövningen av sådana utrymmen. Härefter har det från kommunalthåll och från gjorts framställningar om att PBL börinnehålla en motsvarighet till dagens ordning när det gäller möjligheten atlbefria vissa åtgärder inom industriområden från bygglovsplikt. Med anledninghärav har jag nu övervägt denna fråga pä nytt, och efter samråd med chefen förarbetsmarknadsdepartementet vill jag nu förorda en lösning som tillgodoser deframställda önskemålen. På många håll i landet har det inomramen för gällande system utvecklats former för ett samarbete mellanindustriföretaget, . Prop.1985/86:1 263 , yrkesinspektionen, de fackliga organen ochandra intressen- 12 Bygglov ter som har fungerat på ett tillfredsställandesätl. Det vore enligt min 12.1.5-12.2.1 mening olyckligt att införa regler somförsvårar denna informella samverkan, som bygger pä förtroende och påinformationsutbyte i samband med ofta snabbt uppkommande behov av förändringarav industribyggnader. Del remitterade förslaget innebär en onödig komplikationav förfarandet i sädana fall där allmän enighet råder om åtgärdens utförande.Från effektivitetssynpunkt skulle del vara fördelaktigt, om PBL gav möjlighetför kommunerna atl medge befrielse frän bygglovsplikt beträffande åtgärder medbefintliga industribyggnader både inom och utom detaljplan. Jag föreslår därför att kommunen idetaljplan eller områdesbestämmelser kan besluta att tillbyggnader samt inreoch yttre ändringar av byggnader som är avsedda för industriändamål får skeulan bygglov. Denna möjlighel bör alltså inte omfatta uppförande av nyabyggnader och inte heller inredning eller ianspråktagande för väsentligl annatändamål. Här bör det alltid ske en prövning med hänsyn till stadsbildsfrågan,påverkan på omgivningen och liknande. En förutsättning för att befrielse skallske bör dock vara att yrkesinspektionen i ärendet om delaljplan ellerområdesbestämmelser har tillstyrkt att undantag frän bygglovsplikten medges ochatt det av yrkesinspektionens yttrande framgår att även skyddsombud,skyddskommitté eller organisation som företräder arbetslagarna har tillstyrktbefrielsen. På det sättet uppnås garantier för att bygglovsprövning kommertill stånd i de fall där de som har att bevaka arbetsmiljön inte pä förhandvill avhända sig den möjlighel till inflytande som är inbyggd ibygglovsförfarandet, 12.2 Förutsättningar för bygglov till ny bebyggelseutanför område med detaljplan För atl mark skall fä användas Ullbebyggelse förutsätts atl den har prövats från allmän synpunkl lämpad förändamålet. Sådan prövning sker vid planläggning enligl byggnadslagen, 1 frågaom glesbebyggelse och lälbebyggelse av mindre omfattning får prövningen ävenske i samband med prövning av ansökan om byggnadslov (5 5 BL), För all man skall kunna närmarereglera tillkomsten av tätbebyggelse inom elt område, som vid översiklligplanläggning har prövats i och för sig lämpat för sädan bebyggelse, hartätbebyggelse i princip gjorts beroende av atl detaljplan, dvs. stadsplan ellerbyggnadsplan, har fastställts för området. Enligl 56 8 I mom. fjärde stycketbyggnadsstadgan gäller nämligen för sådana omräden som inte ingår i delaljplanatt byggnadslov inte får beviljas för nybyggnad som skulle innefattatätbebyggelse annat än för att tillgodose jordbrukets, fiskets, skogsskötselnseller därmed jämförligt behov. Genom en regel i 67 5 1 mom. byggnadsstadganges dock möjlighel för Prop.1985/86:1 264 länsslyrelsen att medge undanlag (dispens) från detta s.k. tätbebyggelse- 12 Bygglov förbud, om del finns särskilda skäl. Om delprövas lämpligt kan länsslyrel- 12.2.1 -12.2.2 sen med stöd av 2 mom,samma paragraf delegera denna befogenhet till . Det storaflertalet av landets byggnadsnämnder har numera sädan befogenhet. 1 fråga om mark som skall utnyttjasför glesbebyggelse och tätbebyggelse av mindre omfattning innebär bestämmelseni 5 5 byggnadslagen all lämplighetsprövningen kan ske iJirekt i samband med attansökan om byggnadslov behandlas. Prövningen sker då i allmänhet mot bakgrundav någon form av översiktligt bedömningsunderiag, vanligen en kommunöversikt. Dagens ordning innebär således altdet för tätbebyggelse gäller elt krav på detaljplan. Om det inte finns nägondetaljplan för området, måste sökanden kunna åberopa särskilda skäl för att fåbygga på platsen, I tätbebyggelsefallen räcker det alltså som motivering föravslag på lov till en enstaka byggnad atl myndigheterna säger att tätbebyggelseråder och att sökanden inte har visat några särskilda skäl. Någon detaljplanupprättas kanske aldrig för området, och därför blir det ofta ett evigt avslagför sökanden ulan att han egentligen får veta varför, 12.2.2 Utredningens förslag och remissutfallet De ändringar i rättsläget vidprövning av åtgärder utanför områden med detaljplan som ligger i utredningensförslag torde kunna sammanfattas på följande sätt. Begreppen tätbebyggelse ochglesbebyggelse utmönstras. Därmed faller även tätbebyggelseförbudet. utgör förändrad markanvändning skall uppfylla del s. k.pliinenlighetskravet. Det betyder att ålgärden inie får motverka syftet medmarköversikten och inte heller syftet med bestämmelserna i 2-4 kap, iulredningsförslagel - dvs. allmänna planläggningsriktlinjer, bestämmelser omriksintressen och föreskrifter om bebyggelsemiljöns uiformning. Om en ansöktåtgärd uppfyller planenlighetskra-vet, skall den tillåtas. Prövningsorganenskall alltså "motbevisa" varför det inte går att bygga på en vissplats i stället för att sökanden - som -skall åberopa särskilda skäl för atlfä dispens frän ett förbud. Utredningen har också föreslagitalt delaljplanekravei skall jämkas sä atl en ansökan om ett enda hus som regelinte kan avslås på den enda grunden att detaljplan behövs. Man kan säga atl delhar varit utredningens strävan att lägga kravet pä detaljplan - med alla derättsverkningar som följer med kravel - på en mer realistisk nivä än i dag.Utredningen vill göra kravet gällande i de situationer där det är naturligt atlman verkligen upprättar detaljplaner för att reglera en bebyggelsemiljö. Endastom ansökningen avser en slörre byggnadsgrupp eller berör elt område med s, k,randbebyggelse, skall ett avslag kunna grundlas enbart pä en hänvisning tilldetalj- planekravel, I andra fall måste grunderna för etteventuellt avslag hämtas från den översiktliga planeringen och lagens allmännariktlinjer. Utredningens förslag har fått ett något blandatmottagande. Allmän enighet råder om att lätbebyggelseförbudel ärtjänligl som grund för bygglovsprövningen, Etl flertal instanser anser dock attutredningsförslaget innebär en olämplig försvagning av kommunens möjligheleralt styra tillkomsten av ny bebyggelse. Bl, a, anges den kommunalekonomiskaaspekten ha fått för svag betoning i förslaget. En del av de kritiskainstanserna vänder sig särskilt mot tanken att samhället skall motiveraavslagsbesluten i stället för att sökanden som f, n, skall åberopa särskildaskäl för att få tillstånd. 12.2.3 Principiella synpunkter på lämplighelsprövningen Mitt förslag: Begreppen tätbebyggelse och glesbebyggelseutmönstras. Det s, k, lätbebyggelseförbudel i dagens lagstiftning tas bort. All bebyggelse utom sådan som kanhänföras till kompletteringsåtgärder skall undergå en allmänlämplighetsprövning av samma karaktär som . Riktlinjer i översiktsplanenutgör elt viktigt beslutsunderlag i bygglovsärenden. Jag vill först slå fast all jaganser det naturligt all regelsystemet i PBL anknyts till den sedan längegällande principen att del skall ligga i samhällels hand alt avgöra var ochnär ny bebyggelse skall få ske. Eftersom jag delar remissinstansernasuppfattning att begreppet tätbebyggelse har spelat ut sin roll, kan PBL inteutgä frän den rådande grundsatsen att all tätbebyggelse är förbjudenutanför område med delaljplan. Det gäller alltså atl finna ett nyttprövningssystem som gör det möjligt att ändå ha kvar ett lika starktsamhällsinflytande som . Strävan bör alltså vara atl del i prakUken skallvara möjligt att med uppnå samma effekter som f. n. Enligl min mening bör ävenprövningssystemet i PBL vila på grundsatsen att mark som skall användas förbebyggelse skall lämplighetsprövas av samhället. Jag föreslär att en föreskriftmed den innebörden tas in redan i 1 kap. Meningen är att lämplighetsprövningenskall ske vid detaljplaneläggning eller när områdesbestämmelser anlas eller isamband med prövning av ansökningar om bygglov eller förhandsbesked. Del är desistnämnda fallen som jag skall behandla här. Inom områden utan detaljplan ellerområdesbestämmelser måste i bygglovsärendena göras en prövning av lämplighetenav varje sökt åtgärd. De allmänna intressen som skall läggas till grund för bedömningenfinns angivna i 2 kap. PBL. I varje ärende skall dä sökandens önskemål vägasmot dessa samhällsintressen i en allsidig prövning. Enligt min mening bör detta 1985/86:1 266 i lagtexten uttryckas så att ansökningar om bygglov skallbifallas om 12 Bygglov ålgärden uppfyller kraven i 2 kap. 12.2.3-12.2.4 Även om marken i och för sig skulleanses vara lämplig för bebyggelse, bör det finnas möjlighel för kommunen atländå vägra lov, nämligen om ansökningen gäller etl område där detaljplaneläggningbör föregå forisati bebyggelseutveckling. I sådana fall - där alltså del s. k.delaljplanekravei gäller - är det rimligt att ell avslag får grundas pä delenda skälei atl detaljplaneläggning behövs, innan kan prövalämpligheten av lokaliseringen och ta definitiv slällning till frågan ombebyggelse kan tillåtas eller ej. Vilka situationer jag nu syftar på berördejag närmare vid min behandling av detaljplanekravet (avsnitt 8,2,2), Jagföreslär alltså en kompletterande prövningsgrund som tar sikte på detta fall. Givetvis bör det också föreskrivasatt åtgärden inte får strida mol områdesbestämmelser och att den kan anlasuppfylla kraven i 3 kap, för att bygglov skall lämnas. Enligt min mening ger debestämmelser för bygglovsprövningen som jag nu i korthet har presenterat ettlika starkl samhällsinflytande som dagens bestämmelser vid prövningen av frågorom lov inom områden som inte omfattas av detaljplan eller områdesbestämmelser.Bestämmelserna i 2 kap. får anses innehålla prövningsgrunder som är fullttillräckliga för lokaliseringsprövning av ny bebyggelse. Meningen är attansökningar om lov skall kunna avslås på grundval av någon av dessabestämmelser, om del bedöms atl bebyggelsen inte är lämplig. Att man t, ex.skall kunna åberopa kommunalekonomiska skäl för avslag anser jag vara hellnaturligt, och jag skall snart utveckla min syn på den frågan. Den egentligaförändring som uppkommer i förhällande till dagens ordning ligger närmast iatl vi övergår frän ell system med ett generelll tätbebyggelseförbud, som kangenombrytas efter ett dispensförfarande, till en ordning där ny bebyggelseskall lämplighetsprövas pä materiella grunder som anges i PBL, Etl sådant förslag, som ligger ilinje med den utveckling som har skett i praxis , innebären mer nyanserad prövning av tillätlighetsfrågorna än den som sker vid deldispensförfarande som skall tillämpas . Bakgrunden till mitt förslag ärgivetvis de översiktliga planernas ökade betydelse. Översiktsplanen får genom PBLen sådan förankring både hos kommunledningen, bland allmänheten och inom statligaorgan atl det faller sig naturiigl att använda den som beslulsunderlag vid enallsidig bygglovsprövning i stället för att som utgångspunkt för prövningen haett allmänt förbud i lagen, 12.2.4 Översiktsplanernas belydelse vid bygglovsprövningen Som jag har slagit fast skallbygglovsprövningen grundas på bestämmelserna i 2 kap, 1 praktiken kommer det sannoliktatt gå till så att prövar ett bygglovsärende mot bakgrund av deuttalanden som kommun- 1985/86:1 267 fullmäktige i översiktsplanen kan ha gjort belräffande detaktuella områ- 12 Bygglov del. Vid den översiklliga planläggningen har julagens bestämmelser i fräga 12.2.4 om lämplighelen av bebyggelsevanligtvis redan beaktats, lät vara i varierande utsträckning och medskiftande grad av precisering i olika omräden. När man bestämmer vilken betydelsesom översiklsplanen bör ha för lämplighetsprövningen i enskildabygglovsärenden, är det några frågor som jag anser viktiga alt klargöra. Översiktsplanen utgör ensammanvägning av olika allmänna intressen, Slalen och kommunen har i de allraflesta fall i stora drag enats om riktlinjerna för den framtidamarkanvändningen. Även kommunmedborgarna har haft tillfälle att påverka dessagrova riktlinjer. Naturligtvis kan samhällets organ inte förutse och överblickautvecklingen i alla avseenden. Översiktsplanen kan alltså inte täcka allauppkommande situationer. När beslut fattas om planer eller närenskilda ärenden avgörs skall inte bara allmänna utan också enskilda intressenbeaktas, 1 översiktsplanen beaktas naturligtvis enskilda intressen i den män deär kända vid planarbetel. Gäller del en ändring av översiklsplanen för ettbegränsat område, där bebyggelse skall ske, är naturligtvis deenskilda intressena båttre kända och klarlagda än annars. För det mesta vetdock planerare och politiker inte mycket om vad alla fastighetsägare har föravsikter . Inte heller kan översiktsplanen normalttänkas ta en entydig ställning till detaljfrågor, t, ex, lämpligheten av allaenstaka nya byggnader. Det är alltså först när den enskilde ansöker om att t,ex. fä bygga etl hus som den förutsatta avvägningen mellan allmänna och enskildaintressen kan göras på ett meningsfullt och slulligt sätt. Jag kan också uttrycka saken påföljande sätt. De beslutande organen på och statlig nivä skall seriktlinjerna i översiktsplanen som den allmänna sektorns samlade rekommendationer,som är grundade huvudsakligen på de allmänna bestämmelserna i 2 kap.Översiktsplanen är ett beslulsunderlag som kan ge förhandsupplysningar om vilkaallmänna intressen som kan komma att vägas in vid framtida beslut om markanvändningen.Ett bygglovsärende kan emellertid, som jag påpekade, inte avgöras enbartmot bakgrund av översiktsplanens riktlinjer. Om någon t, ex, vill bygga inom ellområde där översiktsplanen anger att bebyggelse bör få tillkomma, medför intedenna angivelse i och för sig atl bygglov skall meddelas. En närmare prövningmåste göras av den byggandes önskemål, främst om den plats där bebyggelsenavses ske - i sig och med hänsyn till omgivningen - är lämplig för dettaändamål. Om översiktsplanen i stället anger, alt ytlerligare bebyggelse inte ärlämplig inom området, måste på motsvarande sätt gälla att bygglov inte kanvägras enbart genom en hänvisning till riktlinjen i översiktsplanen. Byggnadsnämndenmåste i detta fall noggrant pröva förefintligheten och tyngden av det allmännaintresse som kommer till uttryck i översiktsplanen i den 1985/86:1 268 aktuella delen och om intresset verkligen skulle motverkasgenom den 12 Bygglov sökta åtgärden. Kanske ligger byggnadsplatsen iutkanten av elt stort, 12.2.4-12.2.5 nägot oklart avgränsai skydds- ellerbevarandeomräde. Del är inte säkert att syftet med riktlinjen har samma tyngdinom hela området. Det kan ocksä vara så all byggnader av etl vissl slag ellerför ett särskilt ändamål väl kan förenas med det angivna allmänna intresset. Vilken belydelse somöversiklsplanen får som underlag för beslul i enskildaärenden blir därför också i hög grad beroende av hur konkret och nyanseratplanen är utformad. När del gäller rikllinjer sominnebär ett slällningstagande för restriktivitet mol ytterligare bebyggelsehar naturliglvis rikllinjer av typen "ingen bebyggelse fär tillkomma"stor genomslagskrafl, om det skyddsvärda intresset är starkt och väldokumenterat. Vill emellertid kommunen åstadkomma ett förbud mot bebyggelseinom det avsedda området, måste detaljplan, områdesbestämmelser ellerförordnande enligt speciallagstiftning tillgripas. En speciell situation vill jag kortbelysa. Del är det fallet att översiktsplanen alldeles klart innebärmotstridiga uppfattningar mellan och kommunen om hur de allmännaintressena skall tas till vara på plalsen i fråga. Av länsstyrelsensgranskningsyttrande skall det framgå om denna situation råder. Den enskilde ochbyggnadsnämnden fär här ingen samlad vägledning om hur 2 kap, skall tillämpas.Även här måste, menar jag, göra en helt självständig bedömningav del allmänna intressets vikl enligl 2 kap. Nämnden bör alltså inte varabunden av tolkning lika litet som av kommunfullmäktiges. Detslutliga avgörandet torde ändå oftast falla på till följd av ettförordnande om prövning enligt 12 kap. av enskilda ärenden om lov inom detaktuella området. Skulle ett flertal ansökningaraktualiseras inom området, anser jag atl nämnden bör la initiativ tillplanläggning genom detaljplan eller områdesbestämmelser. Därigenom blir det päett bindande sätt klargjort hur de allmänna inlressena skall tillgodoses, 1 specialmotiveringen (8 kap, 12 8)återkommer jag med exempel som belyser vilken betydelse som översiktsplanen iolika situationer kan ha vid bygglovsprövningen. Jag vill här bara göra denkommentaren atl översiktsplanen givetvis skall ha samma betydelse, oavsettvilken instans som prövar ett hygglovsärende. 12.2:5 Kommunalckonomiska motiv vid bygglovsprövningen 1 huvudsaklig överensstämmelse medutredningen föreslår jag en bestämmelse i 2 kap, om atl bebyggelse skalllokaliseras till mark som är lämpad för detta ändamål med hänsyn bl. a. tillmöjlighelerna att ordna trafik, vattenförsörjning och avlopp samt annansamhällsservice. En fråga som har tilldragit sig särskilt storuppmärksamhet under remiss- Prop.1985/86:1 269 behandlingen är vilka kommunalekonomiska synpunkter som idet enskil- 12 Bygglov da bygglovsärendel rimligen bör få läggas påbebyggelseutvecklingen. Här 12.2.5 finns del två tänkbara situationer. Det enafallet är alt översiktsplanen inte innehåller nägra särskilda rikllinjer som ärgrundade på kommunalekonomiska överväganden. Del andra fallet är att kommunenhar gjort uttalanden i översiktsplanen av innebörd t, ex. alt avkommunalekonomiska skäl ingen ytterligare bebyggelse är lämplig utanför redandelaljplanelagda områden. Mitt fortsatta resonemang avser båda dessasilulioner. Mänga remissintanser anser atlkommunerna enligl utredningens förslag får alltför begränsade möjligheler althävda de kommunalekonomiska konsekvenserna. Innanjag ger min syn på saken villjag återge utredningens resonemang i frågan. Utredningen anförde bl, a.följande (s,714): Marken skall enligt 4 S vara lämpadför bebyggelseändamäl med hänsyn till sundhet, grundförhållanden ochmöjligheterna an ta hand om avfall, förebygga vatten- och luftförorening samtbullerstörningar. Möjligheterna atl ordna trafik-, energi-, service- ochvattenförsörjning skall man också särskilt ta hänsyn till. Till ledning för denna paragrafstillämpning direkt i enskilda tillståndsärenden bör följande framhållas. Den enskildes önskan att bo elleratt etablera en verksamhet på en viss plats är i sig ett bevis på att platsenhar viktiga kvaliteter för honom som samhället bör la hänsyn , Dettahänsynslagande fär emellertid inte leda till att man underlåter atl beaktamotstående allmänna iniressen, Nägra sädana iniressen finns upptagna i förevarandeparagraf. Etl beaktande av något eller flera av dessa iniressen kan leda lillatl den enskilde vägras tillstånd. Vid denna bedömning är det viktigt att tahänsyn till bebyggelsens karaktär. Del finns anledning att nägotskilja pä de samhällels krav som anges i paragrafen. Vissa anspråk hänför siglill i huvudsak fysiska faktorer, l.ex, sundhels- ochgrundförhällandeaspekterna, medan andra anspråk också inrymmersamhällsekonomiska bedömanden, t, ex, kraven pä irafik-, energi-, service- ochvattenförsörjning. Om de rent fysiska hindren förbebyggelse kan övervinnas genom åtgärder som den sökande själv vidtar kan inte4 8, i därav berörda hänseenden, läggas lill grund för avslag pä en ansökan omtillstånd. Samma synsätt bör tillämpas beträffande sådana åtgärder somvisserligen kommunen har att utföra, men där avgifter kan las ut som är avseddaalt täcka de kostnader som är förknippade med åtgärden, Belräffande sädana prövningsgrundersom också innefattar samhällsekonomiska aspekter förtjänar nämnas, atl deltabegrepp är väsentligt vidare än ett kommunalekonomiskt synsätt när del senareinskränks lill att omfatta sådana faktorer som kommer lill uttryck som utgifteroch inkomster i en budget, 1 del förra begreppet innefattas nämligenden sammantagna effekten av en viss åtgärd inom alla samhällssektorer och förden enskilde själv. Några utvärderingar av denna vidare art kan myckel sällangöras i ett enskill lillslåndsärende. Inte heller i en översiktlig planeringkan sådana avvägningar göras med sådan precisering att resultatet därav kan.annat än i yttersta undantagsfall, ensamt ge vägledning om ett visst företagskall fä komma lill stånd eller inte. 1985/86:1 270 finnsnär del galler möjligheten att i praktiken göra en samhällsekonomisk 12 Bygglovbedömning av tillåtlighetsfrägan belräffande etl ansökt företag mäsle själv-12.2.5 fallet i än högre grad galla när kommunalekonomiska bedömningar åberopassom indikation på de samhällsekonomiska effekterna av en åtgärd. Däremot kanman inte bortse från att kommunalekonomiska förhållanden i vissa fall kanutgöra en beaktansvärd restriktion. Det bör emellertid dä krävas atl dennaeffekt är klart påtaglig och identifierbar i det enskilda tillständsärendet, 1sammanhanget börda också nämnas, att del generella servicekrav som anses följamed varje nybyggnad också finns i anslulning till en befintlig byggnad. Ettbegränsat, kanske successivt, tillskott till befintlig bebyggelse kan dä intesägas medföra sådana konsekvenser i här berört avseende som är klart påtagligaoch identifierbara i det enskilda tillständsärendet, 1 resonemanget finns det alltså ett försök tilldefinition av vad som är kommunalekonomiska konsekvenser. Genom uttalandetskapas också ett utrymme för att man i princip skall kunna beakta sådanaomständigheter i bygglovsprövningen. Så långt är jag helt ense med utredningen. Vad det här är fråga om är de effekter somkommunens ställningstaganden i markanvändningsfrågor i större eller mindreutsträckning får både på behovet av investeringar i kommunala anläggningar ochför kommunens serviceskyldighet. Ny bebyggelse utanför tätorterna kan innebäraökade krav på teknisk service (vatten, avlopp, energi, brandskydd, renhållningm, m,), kommunikationer (vägar, kollektivtrafik) och social service (barntillsyn,äldrevård, skolor m.