prop · G903126 · 1985-12-31 00:00:00 — Om sådana åsidosällanden ligger tillgrund för förbudet skall dock nu gällande regler om verkan av näringsförbudtillämpas. Kommitténs förslag:Detta behandlar i ett sammanhang ikraftträdandet av Prop. 1985/86:126 den nyalagen om näringsförbud och ändringarna i KL. Förslaget överensstämmer med miltdäri att vid prövningen av om del har förekommit grova åsidosältanden hänsynbara får las till förfaranden efler ikraftträdandet. Det skiljer sig från milti fråga om vad som skall gälla i konkurssituationen. Om den nyssnämndaprincipen skulle innebära att elt förbud inte kan meddelas i etl fall dä lalanhar väckts efter ikraftträdandet, skall under en övergångslid nugällande bestämmelser tillämpas. En annan skillnad är atl enligt kommitténbeslämmelserna om dispens och lillsyn i den nya lagen inte skall gälla närtalan om näringsförbud har väckts före ikraftträdandet av den nya lagen(belänkandet s. 385-387 och 436 f). Remissinstanserna:RÅ har inte haft någon erinran mot de föreslagna övergångsbestämmelserna ochöveråklagaren i har tillstyrkt dem. Länsäklagaren iMalmöhus län har tillstyrkt att den nya lagen inte görs retroaktiv. RSV harfunnit den föreslagna ettåriga övergångstiden för kort för att ulredning skallhinna ske och talan väckas i alla de ärenden som ligger i balans (bilaga 6avsnitt 7). Sammanfattningav skälen för mitt förslag: Den allmänna straffrättsliga principen atl enstraffbestämmelse inte får ges tillbakaverkande kraft bör tillämpas även påbestämmelserna om näringsförbud. En näringsidkare skall alltså inte genom denya reglerna drabbas hårdare än han kunnal förutse när han gjorde sig skyldigtill de oegentligheter som lagts honom till last vid prövningen av om han grovtåsidosatt sina åligganden i näringsverksamhet. Däremol skall de bestämmelser iden nya lagen som riktar sig till den som har fått eller kan komma i fråga förförbud och som är mera fördelaktiga för honom tillämpas också när förbud harmeddelats eller talan om förbud har väckts före ikraftträdandet. Skälenför mitt förslag: Jag föreslår atl den nya lagstiftningen träder i krafl den 1juli 1986. Principenatt en straffbestämmelse inte får ges tillbakaverkande kraft kommer tilluttryck i 2 kap. 10 § första siycket RF, som föreskriver atl straff eller annanbrottspåföljd inte får åläggas för gärning som inte var belagd medbrottspåföljd, när den förövades. Inte heller fär svårare brottspåföljdåläggas för gärningen än den som var föreskriven då. Det tilläggs atl det somsägs om brottspåföljd även gäller förverkande och annan särskild rättsverkan avbrott. Vid sidan härom gäller på straffrättens område även en annan princip,dock inte utan undantag, nämligen att om det' efter brottets begående stiftasny lag som föreskriver ett lindrigare straff, denna skall tillämpas även pä engärning som begicks före lagändringen (jfr 5§ lagen /1964:163/ om införande avbrottsbalken och prop. Näringsförbud är visserligen, somkommittén uttalat, formellt sett inte all anse som vare sig straff ellersärskild rättsverkan av brott. Påföljden är ändå av sådan art att de principersom grundlagsregeln ger uttryck för enligt kommitténs mening bör följas. Jagdelar den uppfattningen. De nu angivna rättssäkerhelsprinciperna 125 bör enligt min meningtillämpas enligt följande. I vissaavseenden är bestämmelserna i den föreslagna lagen mera fördel- Prop. 1985/86:126 aktiga för den som har fått eller kan komma i fråga för näringsförbud. Detfår i viss mån sägas vara fallet med bestämmelserna om upphävande av ochdispens från förbud. Beslämmelserna härom bör i enlighet med de principer jagnyss angett tillämpas även på förbud som har meddelats före ikraftträdandeteller som meddelas senare på grundval av en lalan som väckts föreikraftlrädandel. Även de nya beslämmelserna om tillsyn -som ju inte riktar sigtill dem som har näringsförbud bör tillämpas på förbud som meddelals enligtden nu gällande regleringen. Bestämmelserna om överträdelse av förbud innebäringen skärpning i förhållande lill vad som gäller . Den nya lagstiftningenbör därför få genomslagskraft även i denna del. Den nya lagen innebär i andra avseenden en skärpning förden som kommer i fråga för näringsförbud i jämförelse med läget . Förutsättningarnaför näringsförbud har således utvidgats genom att det ovillkorliga kravet påkonkurs har slopats. Vidare har en utvidgning skett beträffande verkan av eltförbud genom de nya reglerna om förbud mol anställning hos vissa närståendeliksom i den tidigare rörelsen. Även förbudel alt faktiskt leda en enskildnäringsverksamhet eller en näringsverksamhet som drivs av stat eller kommun i förvaltningsforminnebär en utvidgning, Ocksä förbudet mol visst aktieinnehav är en nyhet. Det ligger i linje med det tidigare nämndagrundlagssladgandel att de nya reglerna om näringsförbud utom konkurs tillämpasendast om de oegentligheter som läggs till grund för prövningen av omnäringsidkaren har grovt åsidosatt sina åligganden i näringsverksamhet harinträffal efter den nya lagens ikraftträdande. Däremot bör det inte vara uteslutet att vid bedömningen avom näringsförbud är påkallat från allmän synpunkt beakta också äldreoegentligheter, t, ex, alt näringsidkaren före den nya lagens ikraftträdandehar dömts för brott i näringsverksamhet, I några avseenden är förutsättningarna för näringsförbudsnävare utformade i mitt förslag än enligt nu gällande regler. Delta gäller ifräga om tillfälligt förbud. Sådanl kan meddelas om särskilda skälföranleder det. Något särskilt krav i bevishänseende uppställs inte i lagen.Jag föreslår däremot atl det skall vara uppenbart att näringsförbud skallmeddelas. Den av mig föreslagna regeln är därför i fråga om beviskravet merarestriktivt utformad än den nu gällande. Jag anser därför att, även om talan omtillfälligt näringsförbud har väckts före ikraftträdandet men då ännu inteprövats, den av mig föreslagna bevisregeln skall lillämpas vid prövningen. Förutsättningarna för atl meddela näringsförbud ikonkurssitualionen har också blivit något mera restriktivt utformade i den nya lagen är enligt nu gällande ordning. Sålunda har den särskilda beslämmelsen i KL om näringsförbud vid upprepade konkurser ingen motsvarighet i mitt förslag. Vidare krävs enligt detta att näringsförbud skall vara påkallat från allmän synpunkl. De tidigare nämnda principerna uppställer därför inget hinder att här tillämpa de nya reglerna om förutsättningarna för förbud och att därvid låta också oegentligheter från tiden före ikraftträdandet ligga lill grund för prövningen av om vederbörande har grovt åsidosatt sina åliggan- 126 den i näringsverksamhet. Åandra sidan är verkan av näringsförbudet, som Prop. 1985/86: 126 jag nyssanföri, mera omfattande enligt den nya lagen. De äldre beslämmelserna omverkan av förbud bör därför gälla, om de oegentligheter som ligger lill grundför bedömningen alt näringsidkaren har förfarit grovt otillbörligt mot sinaborgenärer eller pä annat sätt grovt åsidosatt vad som ålegat honom inäringsverksamhet hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Reglerna omikraftträdande m.m. kommer alltså all medföra atl del övergångsvis kommer atlförekomma näringsförbud av delvis olika slag. Det är givelvis lämpligt atlskillnaden kommer lill uttryck i näringsförbudsregistret. När domstolenmeddelar näringsförbud enligt det särskilda konkursrekvisitet men verkan avförbudet skall följa de äldre bestämmelserna bör den i domen eller beslutetsärskilt ange innebörden av detta. Jaghar tidigare redovisat min principiella inställning till näringsförbud ochnäringstillstånd (avsnitt 3). De åtgärder som bör vidtas mot oseriösanäringsidkare bör väsentligen bygga på ett utvidgat system med näringsförbud.Jag har också funnit det lämpligt alt en utökad vandelsprövning i två redantillständspliktiga branscher blir föremål för praktisk utvärdering. Eko-kommissionenhar utpekat de branscher som anses särskill drabbade av oseriöst företagande.Dessa är restaurangbranschen, bilbranschen, delar av transportbranschen,byggbranschen, städbranschen och fastighetsförmedlingsbranschen. När jag nu ärberedd alt praktiskt utvärdera näringslillslåndssyslemel har jag som nämnisfunnit del rationellt att genomföra försök inom problembranscher, som redan harnågon form av tillståndsprövning. Genom all ett administrativt system äruppbyggt för prövning av ärenden och för tillsyn kan en sådan försöksverksamhetgenomföras ulan atl särskilda resurser behöver avdelas. Som framgått av minredovisning har jag valt restaurang- och transportbranscherna för de försök somnu skall genomföras. För yrkestrafiken finns en huvudsakligen trafikpolitiskt betingadlagstiftning om tillståndsplikt för atl fä driva näring. Förrestaurangbranschen finns alkoholpolitiskt betingad lagstiftning omtillståndsplikt för servering av alkoholdrycker. Inom branscherna finns entämligen långtgående personlig lämplighetsbedömning av näringsidkare, ochlagarna används även som etl instrument i kampen mot ekonomisk brottslighet.Trots detta är de båda branscherna drabbade av oseriöst företagande,Ytteriigare åtgärder är befogade. Jag vill därför efter samråd med chefen förkommunikationsdepartementet och med statsrådet anföra följande. 5.2 Transportbranschen Prop. Inomtransportbranschen bedrivs olika typer av yrkesmässig trafik. Där finnslaslbilsåkerier, laxirörelser och busstrafik. Yrkesmässiglastbilslrafik med trafiktillstånd utövades av ca 17 700tillståndshavare. I genomsnitt fanns 2,3 bilar per åkeri. Åkeribranschen är ensmåförelagarnäring. av företagen har en till fem bilar. En slor del avsmåföretagen inom branschen uppträder inom ramen för kollektivt ägdatransportföretag och genom transporlför-medlingsförelag. När det gäller enbarttillståndsbelagda fordon uppgick fraklintäkterna lill närmare 11miljarder kr. Antalet anslällda inom näringen har uppskattats lill ca 40 000. Detdominerande antalet företag inom taxinäringen är s. k. enbilsföretag som drivssom enskild firma. Den Ijuli 1984 fanns ca 9 500 laxUillslånd. År 1983beräknades omsättningen inom taxinäringen lill ca . Samma årberäknades konsumenternas erlagda avgifter m. m. inom kollek-livtrafiken lilldrygt , varav taxis andel utgjorde ca 1,5 . miljarder kr. Dethar i skilda sammanhang kunnat konstaleras att det inom vägtransportbranschen förekommerproblem med olika slag av överträdelser. Iakttagelser har kunnal göras av eltflertal myndigheter, bl.a. Iransporträdel , (TPR), trafiksäkerhetsverket,yrkesinspektionen, RSV, länsstyrelserna och polisen. Svenska åkeriförbundel ochSvenska Transportarbelareförbundel har också påtalat missförhållandena ibranschen. De beskrivningar av problemen som har getts är tämligen samstämmiga.Regelöverträdelserna har avsett inte enbart brott mot den särskildayrkeslrafiklagstiftning-en eller mot trafik- och fordonslagsliflningen i övrigtulan även mot de regler som gäller för all näringsverksamhet. Deöverträdelser som har uppmärksammats har gällt bl.a. olaga yrkesmässig trafik,s. Del innebär alt någon utför transporter ulan tillstånd elleröverträder de ramar som tillståndet ger. Brott mol mer irafiksäkerhelsinriktaderegler såsom arbetstids-, fordons- och vägtrafik-bestämmelser förekommer. Inomtransportnäringen liksom inom många andra branscher finns del vidare företagaresom inte rätteligen redovisar sin rörelse, inte deklarerar sina inkomster ochinte betalar arbetsgivaravgifter, källskall för sina anställda eller andraskatter. Detär självklart att regelöverträdelser av den art jag nu har beskrivit medför belydande problem för samhälle, anställda och konkurrenter. Myc ket har därför redan gjorts för att motverka de missförhållanden som har konstaterats inom vägtransportsektorn. Del finns tecken på att de åtgärder som har vidtagits nu börjar ge resultat. Arbetet mot missförhållanden inom yrkeslrafiken har dock inte mist sin aktualitet. Problem finns fortfarande och kampen mot regelöverträdelser och den illojala konkurrensen måsle fullföljas på ell kraftfullt sätt. I propositionen om vissa yrkestrafikfrågor m.m, (prop. 1983/84:65, , rskr. 140) uttalas bl.a. att det torde vara möjligt att pröva ytterligare metoder för att motverka missförhållanden inom den yrkesmässiga trafiken. 5.2.2Nuvarande ordning Prop. 1985/86: 126 Villkorenför yrkestrafiken regleras i yrkestrafiklagen (1979:559; YTL) ochyrkeslrafikförordningen (1979:871; YTF). Yrkesmässig trafik får drivas endastav den som har IrafikliUstånd. Tillslånd lill trafiken meddelas avlänsstyrelsen i samtliga fall utom när det gäller linjelrafik som avser mer änett län. Tillstånd meddelas dä av TPR. Tillstånd får ges endast till den sommed hänsyn lill yrkeskunnande, personliga och ekonomiska förhåUanden samt andraomständigheter av betydelse bedöms vara lämplig atl bedriva verksamheten. Etttrafiklillslånd kan i vissa fall återkallas, nämligen om del i den yrkesmässigatrafiken eller i övrigt vid driften av trafikrörelsen förekommit sådanamissförhållanden att tillslåndshavaren inte kan anses lämplig all fortsättaverksamheten. Reglernahar successivt anpassats till ändrade krav. gjordes vid samtligatillståndsprövningar en behovsprövning av de sökta rörelserna. Denna prövninglogs bort när det gäller godstransporter i besläll-ningslrafik. För denövriga yrkestrafiken kvarstår prövningen. behandlade vissayrkestrafikfrågor (prop. 1981/82:78, , rskr 302). a. atl den ekonomiska lämplighetsprövningen av den som sökertillstånd till beslällningstrafik för godstransporter ändrades. Härvidslopades en strikt formaliserad och för myndigheterna arbetskrävande ekonomisklämplighetsprövning - vilken hade visat sig ha ringa praktiskt värde. I ställetförordades uppföljningar av tillstånds-havarnas ekonomiska skölsamhel. Dettaskulle kunna ske genom exempelvis etl regelbundet samarbete mellanlillståndsmyndighelerna och kronofogdemyndigheterna och genom etl utökatsamarbete mellan den enhet inom länsstyrelserna, som beviljar trafiktillstånd,och länsstyrelsernas skatteavdelningar. Genom förenklade rutiner frigjordesvidare resurser för bättre uppföljning. Ålgärdervidtogs också för att stävja fusket med taxametrar. Vidare uttalade sigriksdagen för en skärpning av kravet på yrkeskunnande hös dem som vill etablerasig inom transportbranschen, I propositionen framhölls bl, a, att kravel påviss körkortsbehörighet för all erhålla tillstånd till beslällningstrafik förgodstransporter inte garanterar all den sökande har de allsidiga kunskaper somidag bör krävas av en företagare i transportbranschen. Förutom kännedom om hurtunga fordon och skilda slags laster skall hanleras från bl. a.trafiksäkerheissynpunkl krävs också enligt propositionen kunskaper avekonomisk och adminislraliv arl för atl rörelsen skall kunna bedrivas på eltriktigt sätt. Genom att ställa höga krav på yrkeskunnande borde risken minskaför att den som söker trafiktillstånd inte är medveten om de ekonomiska ochrättsliga villkor som gäller för den planerade rörelsen. I propositionenhänvisades också till att lämnat förslag lillförelagarutbildning. En sådan utbildning kunde enligt propositionen väl liggatill grund för länsstyrelsernas bedömning av den sökandes yrkeskunnande. Närdet gäller laxilrafiken hade frågan om yrkeskunnande tidigare behandlats i enproposition om vissa taxifrågor som antog 9 1985/86. 1979/80:142, ,rskr 403). I propositionen uttalades bl.a. att Prop. 1985/86: 126 man i frågaom sökande av tillslånd till s. k. laxitrafik bör ta fasta på denutbildningsverksamhet som bedriver. Som viUkor för allerhålla tillslånd borde därför enligt propositionen krävas att en sökande, sominte på annal sätt har förvärvat molsvarande kunskaper, har genomgått ellerkommer atl genomgå en kurs som förbundel har godkänt. Motbakgrund av statsmakternas beslut har TPR fastställt vissa regler som på försökbörjade tiUämpas . Erfarenheternahar varit goda. F. n. erfordras enligt TPR: s kungörelse (TRPFS 1985:2) omkravet på yrkeskunnande enligt yrkestrafiklagen atl den som söker tillstånd iprincip skall ha genomgått en särskild utbildning - omfattande bl. a. ekonomiskplanering och finansiering, bokförings- och skattefrågor, lagstiftning omtransporter och fordon, kostnads- och priskal-kylering samt försäkringsfrågor -eller alt vederbörande på annat sätl har förvärvat ett molsvarandeyrkeskunnande. Reglernaför återkallelse har skärpts tämligen . 1 YTL (3 kap. 1 §) föreskrevstidigare att tillståndet skall återkallas, om det i den yrkesmässiga trafikenhar förekommit sådana missförhållanden atl tillslåndshavaren inte kan anseslämplig att fortsätta verksamheten. Efter förslag i propositionen 1983/84:65om vissa yrkestrafikfrågor m. m. (s. 13 ff) ändrades den aktuella bestämmelsenså att återkallelse numera kan ske, om del i den yrkesmässiga trafiken eller iövrigt vid driften av trafikrörelsen har förekommit sådana missförhållandenatt tillständshavaren inte kan anses lämplig att fortsätta verksamheten. Avpropositionen framgår atl de missförhållanden som där åsyftas exempelvis kanbestå i sådana reslföringar av skaller och avgifter, vilka inte kan antas beropå tUlfälliga affärsmässiga betingelser, utan snarare på bristande vilja ellerförmåga att rätl sköta rörelsens förpliktelser gentemot det allmänna. Det kanockså röra sig om att tillständshavaren mera systematiskt åsidosätter andraregler för elt förelags drifl, t. ex, bestämmelserna om bokföring ochredovisning. Frågorom samarbete mellan myndigheter har ägnats slor uppmärksamhet inom ramen förregleringen på yrkestrafikområdet. Enligt10 kap, 3 § YTF skall domslol som funnit någon skyldig till de brott som angesi paragrafen sända en avskrift av domen till den länsstyrelse sommeddelat.tillståndet. Denna skyldighet åligger också åklagare ochpolismyndigheter när del gäUer strafföreläggande och ordningsbot. Rör domeneller beslutet nägon som inte har tillstånd sänds domen eller beslulel tilllänsstyrelsen i det län där vederbörande är kyrkobokförd eller, i fråga omjuridisk person, till i det län där företagets ledning finns,Länsslyrelsen har skyldighet att också bevara uppgifter om sådanaförseelser. Somframgår av 10 kap, 2§ första stycket YTF föreligger numera skyldighet atlanmäla missförhållanden lill inte endasl för polismyndighet utanockså för varje annan myndighet som på ett eller annat sätl i sin verksamhetkommer i beröring med tillståndshavare eller yrkesmässig trafik. Detta innebäratl bl, a, kronofogdemyndigheten och yrkesinspektionen skall anmäla sådanaförhåUanden till . Detär viktigt atl notera alt ocksä länsstyrelserna har skyldighet att för 130 polis-och åklagarmyndigheter påtala förhållanden som bör föranleda ingripanden (10kap, 2 § andra siycket YTF), Del är väsentligt attlänsslyrelserna regelbundet samarbetar med andra myndigheter och organisationersom berörs av yrkeslrafikfrågor. Det är också viktigt att former skapas församarbete inom länsstyrelserna. De enheter som närmasl lorde vara berörda ärden enhet där yrkeslrafikfrågor handläggs, uppbörds-, mervärdeskatte- ochrevisionsenheterna samt bil-och yrkestrafikregistren, TPR utfärdar deföreskrifter som behövs för tillämpningen av lagstiftningen om yrkesmässigtrafik. Delta innebär bl, a, att rådet skall verka för atl den yrkesmässigatrafiken bedrivs i från samhällets synpunkt godtagbara former, TPR har ocksåall sörja för atl lagstiftningen tillämpas på ett enhetligt sätl, TPR verkarhärvid för att samarbete etableras mellan lillståndsmyndighelerna och deövriga myndigheter och organisationer som berörs av yrkeslrafikfrågor. Bland decentrala myndigheter som är engagerade i delta samarbete kan nämnasarhetarskyddsstyrelsen, generaltullstyreisen, RSV, RPS och RÅ. Regelbundet erfarenhetsutbytei olika former mellan länsstyrelser, polismyndigheter, kronofogdemyndigheteroch lokala bransch- och arbetstagarorganisationer förekommer också. Arbetet äri hög grad inriktat på att stävja s.k, svartåkning samt atl hindra alt personersom underlåter all betala skatter och avgifter till det allmänna innehartrafiktillstånd. Här kan noteras atl antalet återkallade trafiktillstånd harökat under senare lid. 1985/86: 126 5.2.3Utökad vandelsprövning inom yrkestraflkområdet Mittförslag: Yrkestrafiklagens bestämmelser om prövning av den sökandes personligalämplighet ändras så att del uttryckligen framgår att den som skall kunna fåtrafiktillstånd skall vara lämplig med avseende på laglydnad och på benägenhetatt fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Eko-kommissionensförslag: Åkerierna inordnas i det system för näringstillstånd som kommissionenföreslär. Lämplighetsprövningen enligt YTL foreslås ersatt av denvandelsprövning som skall äga rum inom ramen för den allmänna lag omnäringstillstånd som kommissionen föreslår. Grunderna för vandelsprövningensammanfaller med mina. Remissinstanserna:Remissinstansernas allmänna inställning till etl system med näringstillståndför vissa branscher har redan redovisats (avsnitt 3.3), När det gälleryrkestrafiken förs vissa specifika synpunkter fram som bör återges här. tillstyrker krav på näringstillstånd för åkerieroch taxi. Flera remissinstanser anser det olämpligt alt införanäringstillstånd för åkerierna. Bl, a, TPR, några länsstyrelser, och för enhetscheferna vid länsstyrelsernasjuridiska enheter är av denna uppfattning. deras ställningstagandekan sammanfattas på följande sätl. Eftersom det Prop. 1985/86: 126 redan idagfinns etl väl utvecklat och effektivt syslem för lämplighels-prövning avpersoner som vill etablera sig inom åkeribranschen, saknas del skäl alt låtabranschen omfattas av ett eventuellt system med näringstillstånd. Prövningenav den yrkesmässiga trafiken enligt YTL innehåller redan en vandelsprövning somi stort överensstämmer med den som skall ske enligt eko-kommissionens förslag.Om man inför näringstillstånd i branschen får man vidare två parallellaregleringar som kan ge problem. Näringstillstånd för vissa grenar avyrkestrafiken kan vidare lätt leda till atl den helhet som lagregleringen omden yrkesmässiga trafiken utgör bryts sönder utan att man kan överblickakonsekvenserna härav. Enligt ekokommissionen skall näringstillstånd gälla fören viss begränsad tid i en bransch. Enligt remissinstanserna är det oklart ivad mån tanken varit att vandelsprövningen inom åkerinäringen helt skall utgåden dag kravel på näringstillstånd avvecklas eller om den då skall återföraslill YTL. som de nämnda remissinstanserna i stället anvisar för att förbättraförhållandena inom bl.a. åkerinäringen är en komplettering av YTL, bl.a. närdet gäller vandelsprövningen. Enligt TPR bör man vidare överväga ytterligareåtgärder för atl komma lill rätta med de missförhållanden som finns ibranschen. Som exempel på frågor som kan övervägas nämner rådet elt förbättratoch utvidgat utnyttjande av olika register, förbättringar av adminislraliv arloch ett utökat samarbete mellan myndigheter. Skälenför mitt förslag: Det har i skilda sammanhang, som jag har redovisat, kunnatkonstaleras atl det inom yrkestrafiksektorn förekommer problem med olika slagav regelöverträdelser. Detta gäller inte enbart brott mot de särskildatrafikförfattningarna utan även överträdelser av de regler som gäller för allnäringsverksamhet. Överträdelserna medför en allvarlig illojal konkurrens förde seriösa företagen och de innebär även belydande nackdelar för samhälle ochanställda. Föratl råda bot på missförhållandena inom den yrkesmässiga trafiken har olikaåtgärder vidtagits under senare är. Detta gäller bl. a. prövningen avlillståndshavarnas lämplighet och reglerna om återkallelse av trafiktillstånd. Jagvill här erinra om den reformering av reglerna som genomfördes (prop.1981/82:78), som bl.a. innebar skärpta krav på yrkeskunnande för dem som villetablera sig inom transportbranschen, effektivare system för utmärkning avfordon och effektivare uppföljning, bl, a, genom användning av tillgängligaregister och genom utökat samarbete mellan tillståndsmyndigheterna och andraberörda myndigheter. Vidare infördes som jag har redovisat utökademöjligheter att återkalla trafiktillstånd, TPRhar vidare initierat åtgärder mot missförhållanden i branschen, utformatrutiner för bl.