prop · G90390 · 1985-12-31 00:00:00 — Exproprieras del av fastighet, skall intrångsersättning betalasmed belopp som motsvarar den minskning av fastighetens marknadsvärde, somuppkommer genom expropriationen. Uppkommer i övrigt skada för ägaren genomexpropriationen, skall även sådan skada ersättas, Expropriationsersättningskall dock inte betalas för mark som ingår i allmän väg och som enligt endetaljplan är avsedd för sådan allmän plats för vilken kommunen är huvudman. Har den exproprierandeåtagit sig att vidtaga åtgärd för alt minska skada, skall hänsyn tagas till detvid bestämmande av expropriationsersättning, om åtagandet är sådanl all delskäligen bör godtagas av den ersättningsberälligade, Exproprieras faslighellill vilken den exproprierande har nyttjanderätt eller servitutsrätt, skall vidbestämmande av fastighetens värde hänsyn icke lagas till förbättring, vilkenfastigheten vunnit genom arbete eller kostnad, som den exproprierande ellerföregående innehavare, vars rätt övergått lill denne, nedlagt på faslighetenutöver vad som ålegat honom. Sistameningen i första styckel ersätter nuvarande ersättningsbestämmelse i 42 §byggnadslagen. Enligt 42 § skall, på samma sätt som föreslås, ersättninginte betalas för mark som ingår i allmän väg, när den tas i anspråk för galaeller sådan annan allmän plats för vilken kommunen är huvudman. Rätten förkommunen att lösa marken återfinns i 6kap, 17 § i förslagel lill PBL (prop,1985/86:1), Vidbestämmande av löseskilling skall sådan ökning av fastighetens marknadsvärdeav någon betydelse som ägl rum före ansökningenom expropriation, dock högst femlon år före talans väckande vid domstol, räknasägaren tillgodo endasl i den mån det blir utrett, att den beror på annat änförväntningar om ändring i markens tillåtna användningssätt. Avserexpropriationen del av fastighet, skall vad som sagts nu om beräkning avmarknadsvärde lillämpas i fräga om värdet före expropriationen. Värderingenskall ske med hänsyn till fastighetens skick när ersättningsfrågan avgöreseller, om fastigheten har tilllrätls eller övergått på denexproprierande enligt 6 kap, 10 §, när tillträdel eller övergången skedde. Harbeslut om en detaljplan, enligi vilken marken avses för enskilt bebyggande,meddelats före ansökningen om expropriation, skall första stycket tillämpasendast på värdestegring som inträffat efler beslutet. Avserexpropriationen bebyggd fastighet som innehas i huvudsakligt syfte atl beredabostad ål ägaren och honom närslående, gäller den begränsningen förtillämpningen av första styckel all löseskillingen ej i något fall fårbestämmas till lägre belopp än som fordras för anskaffning av annan likvärdigbosladsfastighet, I den mån det blirutrett all värdestegringen ulan alt ha samband med förväntningar om ändring imarkens tillåtna användningssätt beror på inverkan av del förelag för varsgenomförande expropriation äger rum, gäller 2 §, Ändringarna är enbartföranledda av alt dagens stads- och byggnadsplaner enligt PBL-förslagetersätts med en enda planform - detaljplanen -och att den statligafastställelseprövningen slopas. Lagrådet(yttrandet bilaga 5, s, 297) anför följande. Ändringarnainnebär alt, i stället för dagen för planfastslällelsen, den dag då planenantogs blir avgörande vid tillämpningen av bestämmelsen. Det framgår inte omden avgörande tidpunkten är dagen då planbeslutet meddelades eller dagen dåbeslutet vann laga kraft. Innan lagakraftägande beslut om anlagande föreliggerkan del förflyta lång lid. mening är del bästförenligt med avsikten bakom presumtionsregeln atl den för stadgandetstillämpning av görande tidpunkten bestäms till den dag då beslutet meddelades.Lagrådet föreslår därför all andra stycket i paragrafen ges följande lydelse:"Har beslul om en detaljplan, enhgt vilken marken avses för enskiltbebyggande, meddelats före ansökningen om expropriation, skall första styckellillämpas endasl på värdestegring som inträffat efter beslutet," Prop,1985/86:90 Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. Expropriationsersättningför mark som enligt en detaljplan är avsedd för allmän plats skall bestämmasmed hänsyn till de planförhållanden som rådde närmast innan marken angavs somallmän plats. Denföreslagna 3 a § finns inte med i det till lagrådet remitterade förslaget.Anledningen lill att jag nu föreslår en bestämmelse om expropriationsersättningför allmän plats är följande. Somjag nämnde i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.3) skall löseskillingenför allmän plats enligt gällande ersällningspraxis bestämmas på gmndval av deplanförhållanden som gällde närmast innan marken enligt planen lades ul försådant ändamål, Enligi en övergångsbestämmelse i 162 § byggnadslagen skall deersättningsprinciper som gällde före byggnadslagens ikraftträdande gälla ävendärefter vid inlösen av mark för allmän plats. Dessa ersättningsprinciperinnebär alt ersättningen skall bestämmas till del genomsnittligamarknadsvärdet av tomtmark i angränsande kvarter, IPBL-förslaget har tagits in bestämmelser som med vissa avvikelser motsvarardagens möjligheter och skyldigheter att lösa mark som är avsedd för allmänplats. Någon motsvarighet till 162 § byggnadslagen har emellertid inte tagitsin. Avsikten är atl inte förändra den praxis som gäller vid inlösen av marksom har lagts ut för allmän plats enligt gällande byggnadslag. Beträffandeinlösen av sådan mark som lades ut före byggnadslagens ikraftträdande skallenligt den övergångsbestämmelse som jag föreslår i del följande (punkt 3)effekterna av 162 § byggnadslagen beaktas endasl under en övergångslid om fyraår. Föralt undvika missuppfattningar om vilka regler som skall gälla vid inlösen avallmän plats har i enlighet med vad jag har föreslagit i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.2.3) - nuvarande praxis lagreglerals i förevarandeparagraf Bestämmelsen uttrycker samma princip som anges i 4 kap. 2 §expropriationslagen, dvs, alt man skall bortse från verkan av expropriationsföretagetnär löseskillingen bestäms. Expropriationsersällningen skall således bestämmasmed bortseende från inverkan av den detaljplan enligt vilken marken avsattesför allmän plats. 1.Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1987, Deändringar som föreslås i expropriationslagen är en direkt följd av förslageltill PBL och bör därför träda i kraft som PBL, dvs, den Ijanuari1987, Jämfört med del lill lagrådet remitterade förslagel innebär delta ensenareläggning med . Som en följd av detta har även de tidsangivelser ipunkterna 2 och 3 som är beroende av tidpunkten för ikraftträdandet justerats. 2.Exproprieras mark som enligt en före utgången av fastställd och vidikraftträdandet gällande stads- eller byggnadsplan var avsedd för enskiltbebyggande och väcks talan före ulgången av , skall expropriationsersällningen,om markens ägare begär det, bestämmas med hänsyn lill de planförhållanden sområdde vid ikraftträdandet. Vad som sägs i förstastyckel skall även lillämpas i fråga om annan plan som enligt 17 kap, 4 §första stycket (0000:000) gäller som detaljplan. Jämförtmed förslagel i lagrådsremissen har vissa redaktionella justeringar ochförtydliganden gjorts i punkt 2. Enligtpunkt 2, som är tillämplig på mark för enskilt bebyggande, kan fastighetsägareunder efler ikraftträdandet kräva bl. a. att en äldre stads- ellerbyggnadsplan läggs till grund för beräkning av expropriationsersällningen,även om planen därvid är upphävd eller ändrad. Om fastig-helsägaren inteframställer yrkande härom, blir på samma sätt som f n, i princip förhållandenavid värdetidpunkten avgörande för ersättningens bestämmande. Motiven tihbestämmelsen i punkt 2 har jag redovisat i den allmänna motiveringen (avsnitt2,2,2). Punkt 2 gäller som nämntsendast mark som omfattas av äldre planer. Om en stads- eller byggnadsplan harfastställts efter utgången av , kommer planen enligt 17 kap, 4 § andrastyckel i PBL-förslaget att påföras genomförandetid. Ersättningen skall dåbestämmas enligt 4 kap, expropriationslagen. Punkt 2 är tillämplig oavsett omplanen efter lagens ikraftträdande har upphävts eller ersatts med en annandetaljplan och oavsett om marken enligt den nya detaljplanen är avsedd förenskilt eller allmänt ändamål. Punkt 2 är också tillämplig på sådanaavstyckningsplaner eller andra äldre planer som enligt PBL:sövergångsbestämmelser (17 kap, 4 § första stycket) skall gälla som detaljplanenligt PBL, Som jag har framhållit iden allmänna motiveringen torde punkt 2 främst få betydelse för sådana fall dåen fastighetsägare enligt 17 kap, 8§ i PBL-förslaget begär alt kommunen löserviss mark. Talan om sådan inlösen skall enligt andra stycket nämnda paragrafväckas före ulgången av , Närexpropriationsersällningen bestäms skall det ske med hänsyn lill deplanförhållanden som gällde vid ikraftträdandet. Det innebär bl, a, all man heltskall bortse från den inverkan som bestämmelserna om genomförandelid iPBL-förslaget kan ha på marknadsvärdet. 3.Exproprieras mark som enligt en vid ikraftträdandet gällande stads- ellerbyggnadsplan var avsedd för annat än enskilt bebyggande och väcks talan föreulgången av , skall expropriationsersällningen, om markens ägare begärdet, bestämmas med hänsyn till de planförhållanden och de ersättningsprincipersom gällde vid ikraftträdandet. Vadsom sägs i första styckel skall även lillämpas i fråga om annan plan som enligt17 kap, 4 § första styckel (0000:000) gäller somdetaljplan. Prop,1985/86:90 Jämförtmed förslagel i lagrådsremissen har vissa redaktionella justeringar ochförtydliganden gjorts i punkt 3, Enligtpunkt 3 kan fastighetsägare efter ikraftträdandet kräva atl enstads- eller byggnadsplan eller vissa andra äldre planer läggs till gmnd förberäkning av ersättningen, även om planen vid värdetidpunkten är upphävd ellerändrad, Värdelidpunkten är normall tidpunkten för utdömande av ersättningen.Punkt 3 kan enbart tillämpas på mark som vid ikraftträdandet är avsedd förannat än enskilt bebyggande. Närexpropriationsersällningen bestäms skall såväl de planförhållanden som deersättningsprinciper som gällde vid ikraftträdandet beaktas. Det innebär bl. a.att den särskilda övergångsbestämmelsen i 162 § byggnadslagen blir tillämplig.Innebörden av denna paragraf är att de ersättningsprinciper som gällde förebyggnadslagens ikraftträdande skall gälla även därefter vid inlösen av markför allmän plats. Dessa esällningsprinciper innebär i sin lur att ersättningenskall bestämmas till del genomsnittliga marknadsvärdet av tomtmark iangränsande kvarter. Principerna kommer alltså att gälla eflerikraftträdandet i fråga om mark som före den Ijanuari 1948 var avsedd förallmän plats, Iövrigt kan ersättningen komma alt bli olika beroende på om marken vidikraftträdandet var avsedd för allmän plats eller kvartersmark för allmäntändamål vilket jag har berört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2,2,3). Omersättningen skall bestämmas med ledning av atl marken enligt en detaljplan fåranvändas för enskilt bebyggande skall, liksom enligt punkt 2, bortses från deninverkan som bestämmelserna om genomförandelid i PBL kan ha på marknadsvärdet. 4.Vid bestämmande av expropriationsersättning för mark inom områden med stads-eller byggnadsplan skall 4 kap, 3 § andra slyckel i sin lydelse föreikraftträdandet tillämpas. Jämförtmed förslaget i lagrådsremissen har vissa redaktionella justeringar gjorts ipunkt 4, Punkt4 är nödvändig för alt oklarhet inte skall uppkomma i fråga om den Prop.1985/86:90 tidpunkt då planerna blir gällande. Stads- och byggnadsplaner antas av kommunenmen måste för all bli gällande fastställas av . detaljplanerenligt PBL har som tidigare nämnts kravet på fastställelse Expropriaiions- 4.2 Förslagettill lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) 2 kap, 6§ Kostnadernaför genomförande av fastighetsbildning betalas enligt de bestämmelser somgäller för den fastighetsbildningsåtgärd om vilken är fråga. Kostnader som ärgemensamma för skilda åtgärder fördelas på dessa efler vad som är skäligt. Avvisas ansökan ellerinställes förtättning, skall sökanden betala uppkomna kostnader, om ickesärskilda omständigheter föranleder atl betalningsskyldigheten fördelas mellansamtliga sakägare eller vissa av dem. Har förtättningen enligt 5 kap. 3 §fjärde stycket påkallats av , skall sådana kostnader betalas avstaten, .e mellansakägarna om fördelning av förtättningskosl-naderna på annat sätt än som följerav lagen skall gälla, om det icke är uppenbart att överenskommelsen tillkommiti otillbörligt syfle. Till förtältningskoslnaderhänföres taxeavgift, ersättning till sakkunnig och syssloman, utgift förhantlangning som ej ingår i taxeavgiflen saml ersättning för skada enligt 4kap, 38 § tredje stycket. Ändringeni andra styckel, som innebär atl den nuvarande andra meningen utgår, ärföranledd av atl kommunen i stället för skall vara behörig allansöka om förtältningar m. m, (se avsnitt 2.3,3), Inomområde med detaljplan, fastighetsplan eller områdesbestämmelser /årfastighetsbildning inte ske i strid mot planen eller bestämmelserna. Om syftetmed planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelsergöras. eller andra särskilda bestämmelser för marks bebyggandeeller användning än som avses i första styckel, skall fastighetsbildning skeså, att syftet med beslämmelserna inte motverkas. Får på grund av särskUtmedgivande byggnad uppföras eller annan därmedjämförlig åtgärd företagas istrid mot sådan bestämmelse, utgör vad nu har sagts ej hinder motfastighetsbildning som behövs för att medgivandet skaU kunna utnyttjas. Omdet finns särskUda skäl, får eller efter dess förordnandekommunal myndighet på begäran av fastighetsbildningsmyndighe-ten medge undantagfrån bestämmelser som avses i andra stycket. Enkommunal myndighets beslul i fråga som avses i tredje styckel får överklagasgenom besvär hos . Länsstyrelsensbeslut ifråga som avses i tredje stycket får överklagas genom besvär hosregeringen. Paragrafenhar i huvudsak utformats i enlighet med lagrådets förslag (bilaga 8, s. ).Lagrådet anför: Enligtgällande lag kan i samband med fastighetsbildning undantag medges från såvälplaner som andra särskilda bestämmelser om marks bebyggande eller användning.Del har då varit naturiigt att sammanföra beslämmelserna om möjlighet lillundanlag från första och andra styckena i de två efterföljande styckena iparagrafen. Eftersom del enligt PBL inte kan meddelas dispens från plan bör ettannat redaktionellt grepp nu övervägas. Paragrafen synes nämligen bli lättareatl tillägna sig om del i omedelbar anslutning till huvudreglerna anges vilkaavvikelser eller undanlag som får ske. Lagrådet anser därför atl möjlighetenlill mindre planavvikelse bör las upp i anslutning lill huvudregeln i förstastycket om faslig-helsbildnings överensstämmelse med plan. Undantaget kan då fåsin plats som andra mening i paragrafens första stycke och bör här - liksom iövriga remitterade lagar där motsvarande undantag förekommer - utformas med 6kap, 5 § andra meningen PBL som mönster. Därefter bör i nu förevarandeparagraf - i enlighet med remitterade förslaget - i andra styckel las uppregeln om all fastighetsbildning inte får ske så att syftet med naturvårdsföreskriftereller andra särskilda bestämmelser motverkas. Därefter bör följa undantagenfrån sistnämnda huvudregel. Härvid bör först behandlas det fall atl sökandenpå grund av särskill medgivande får uppföra byggnad eller vidta annan därmedjämföriig åtgärd i strid mol bestämmelse. har sökanden utverkatdel behövliga medgivandet innan han ansöker om fastighetsbildning. Del ärdärför lämpligt alt först ta upp detta undantag. Del bör emellertid anmärkasatt etl uttryckligt stadgande om detta undantag egentligen är överflödigt.Bestämmelsen har ingen motsvarighet i 9 § tredje stycket anläggningslagen. Dethar nämligen ansetts (se NJA II1974 s, 260 stå klart även utan direktföreskrift atl undanlag som medgetts enligt byggnadslagen eller annan särskildlagstiftning också gäller vid prövning enligt anläggningslagen. Detsamma låtersig naturiigtvis sägas också såvitt avser prövning enligt FBL, Lagrådet haremellertid inte funnit något behov föreligga av att föreslå ändring på dennapunkt i FBL, I lagtexten bör sedan tas upp möjligheten för länsstyrelse ellerkommunal myndighet all medge undantag från beslämmelserna. Del sistnämndaförfarandet kan nämligen initieras först under faslighelsbild-ningsärendetsgång. Del har ansetts kunna komma under -eller kommunalmyndighels prövning endast på begäran av faslighelsbildningsmyndighelen.Görs ansökan däremot av sökanden i fastighetsbildningsärendet torde den intetas upp till prövning. (Se Landahl-Nord-ström Faslighelsbildningslagen s, 53och regeringens beslul , Pl 2039/76,)Bestämmelsen förslås bättre om detta förhållande framgår av lagtexten,lämpligen i etl särskill stycke. Lagrådet vill anmärka att besvärsräit överlänsstyrelsens eller myndighets beslul f n, anses tillkommafastighetsägaren men inte faslighelsbildningsmyndighelen. Någon ändringhämlinnan åsyftas inte med den av lagrådet föreslagna lagtexten. Möjlighetenalt överlåta beslutanderätt på myndighet har ilagrådsremissen utformats med 28 § andra stycket naturvårdsförordningen somförebild. Del framgår inte klart om det enligt förslagel är länsstyrelseneller kommunfullmäktige som skall bestämma alt en viss nämnd gesbefogenhet att medge undanlag. Endast det första alternativet torde kunnagodtas. Enligt lagrådels mening bör delega- Prop,1985/86:90 tionsmöjlighelen utformaspå sätt som sketl i 43 § andra stycket naturvårdslagen, nämligen attlänsstyrelse kan förordna att befogenheten skall ankomma på myndighet.Av vad som gäller för beredning av ärenden följer all beslutskall föregås av atl kommunfullmäktige bereds tillfälle yttra sig i ärendet, I paragrafens femte styckeges som nämnts regler om fullföljd av talan mot beslul som avses i tredjestycket. Enligt den föreslagna lydelsen överklagas besluten genom besvär.Enligt nuvarande lydelse förs lalan genom besvär. Hitintills har ifaslighelsbildningslagens fullföljdsparagrafer genomgående använts uttrycketföra talan eller motsvarande såväl i fråga om besvär till myndighet sombeträffande besvär till fastighetsdomstol. Den nu föreslagna redaktionellaändringen är ell uttryck för en strävan att modernisera språkbruket. Den haremellertid inte genomförts i alla de paragrafer som reglerar fullföljdsfrågorutan har begränsats till paragrafer som av andra skäl nu föreslås ändrade dvs,,fömlom den nu förevarande paragrafen, 15 kap, 8 och 9 §§ saml till en nyparagraf, 4 kap, 25a §, Lagrådet anser del inte lämpligt atl centrala rättsligabegrepp i en och samma lag anges med användande av olika lokutioner. Antingenbör den nu föreslagna ändringen genomföras konsekvent eller bör gällande uttryckssättbibehållas. Ett konsekvent genomförande skulle medföra ändring av etl stortantal paragrafer. Strävan atl bringa lagen i närmare överensstämmelse meddagens språkbruk kan knappast motivera så omfattande ändringar. Lagrådetföreslår alt nuvarande uttryck bibehålls. Bestämmelsen att lalan mollänsstyrelsens beslut skall föras genom besvär hos regeringen gäller såväl dålänsstyrelsen handlagt ärendet i första instans som då frågan kommit upp ilänsstyrelsen genom besvär över myndighels beslul. Detta kommertydligare till uttryck om bestämmelsen får bilda ett särskilt stycke. Prop,1985/86:90 Jag har i den allmännamotiveringen (avsnitt 2,3,1) redogjort för motiven lill ändringarna i förstastycket. Del kan naturligtvis diskuteras om inte områdesbestämmelser normalt ärav den karaktären att de i stället borde tas in i andra stycket och sålunda fåen någol svagare ställning än detaljplaner och fastighetsplaner. EnligtPBL-förslaget skall det emellertid vara möjligt att i vissa situationer meddelarelativt detaljerade bestämmelser om storleken på tomter. Då är det enligt minmening naturligt alt kräva atl fastighetsbildning inte heller får ske i stridmot områdesbestämmelser, I den andra meningen iförsta stycket som motsvarar andra meningen i nuvarande tredje styckel -föreskrivs atl mindre avvikelse från plan eller områdesbestämmelser får göras,om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas. Enligtutredningsförslaget skall sådan avvikelse automatiskt innebära all planenanses ändrad i enlighet med fastighetsbildningen. För egen del anser jag alten sådan bestämmelse inte skulle ha någon egentlig funktion. Däremot skulle delsannolikt vålla praktiska problem för kommunerna att hålla planerna aktuella omde kan ändras till följd av beslut som meddelas av en annan myndighei. Jagansluter mig alltså inte lill utredningens förslag i denna del, I andra slyckel har utöver en redaktionell justering - gjorts den förändringen atl regionplan ochutomplansbestämmelser har strukits från exemplifieringen. Någon motsvarighettill utomplansbestämmelser finns inte i PBL, Anledningen till all regionplanhar lagils bort är atl den i PBL-förslagethar fåll en försvagad ställning jämfört med dagens ordning när det gällerkopplingen till efterföljande beslut. Det finns därmed inte längreförutsättningar - och inte heller någol behov - alt kräva beaktande av regionplanvid fastighetsbildning. Den andra meningen i andra styckel motsvarar nuvarandefjärde stycke. Enligttredje slyckel kan delegera rällen all medge undantag, s,k, dispenser, från sådana planer eller bestämmelser som anges i första ochandra styckena till . Någon möjlighet att medge undanlag frånplaner eller områdesbestämmelser finns inte enligt PBL-förslaget. Därför börundantag i dessa fall inte heller vara möjliga vid fastighetsbildning. Däremotkan det även i fortsättningen finnas behov att medge undantag från t, ex,naturvårdsföreskrifter. Av de skäl som jag tidigare (avsnitt 2,3,3) har anförtbör emellertid inte anges som behörig atl medge undanlag frånt, ex, nalurvårdsföreskrifler. Eftersom delegation enligt detta stycke tillstörsta delen torde komma all beröra just naturvårdsföreskrifter, börbestämmelsen utformas i enlighet med vad som gäller för beslul enligtnaturvårdslagen (jfr 43 § andra slyckel naturvårdslagen). Därför anges atl länsstyrelsenkan förordna atl en myndighei skah vara behörig atl medge undanlagenligt tredje stycket i denna paragraf (jfr, lagrådels yttrande, bilaga 8, s,359), Fjärdeoch femte styckena - som motsvarar nuvarande femte stycket -har ändrats till följdav atl PBL, som jag nämnde, inte medger att dispenser lämnas från planerm,m. Förutom redaktionella ändringar har vidare en justering gjorts i femtestycket med anledning av att en myndighei i stället förbyggnadsnämnden har angetts som behörig atl medge undanlag från de bestämmelsersom avses i andra slyckel. Lagrådet(yttrandet bilaga 8, s, 359) har framfört kritik mot förslagel till språkligaändringar av beslämmelserna om överklagande. Med anledning av detta vill jagframhålla följande. Jagdelar lagrådets uppfattning att del skulle föra för långt atl föra in denmoderna formuleringen "överklagas genom besvär" i alla de paragrafersom reglerar frågor om överklagande. Iprincip delar jag också lagrådels uppfattning alt centrala rättsliga begreppgenomgående bör uttryckas på samma sätt i en och samma författning. Det finnsannars risk för att läsaren förleds atl tro all olikheter i formuleringenmotsvaras av skillnader i betydelsen och därigenom missförstår texten. Någonrisk för missförstånd finns emellertid knappast när det gäller just detta slagav bestämmelse. Den nya formuleringen "överklagas genom besvär"återfinns i hundratals författningar. Del fins ingen risk för alt någonförvaltningstjänstemän skulle tro atl den gamla formuleringen "lalanmot,,. förs genom besvär" skulle betyda någol annat än den moderna.Tjänstemannen möter ju regelbundet de båda uttrycken växlande i författningarinom samma område och har lärt sig all de har samma innebörd. Inteheller finns det risk för missförstånd hos lekmannen. Den moderna formuleringenförstår han eller hon lack vare ordet "överklaga". Den gamla ärobekant för huvuddelen av befolkningen, och en lekman tvingas därför nästanalltid att fråga någon vad uttrycket betyder. Deföreslagna ändringarna är ett led i arbetet med en språklig modemise-ring avförfattningarna.