prop · G903161 · 1985-12-31 00:00:00 — för internationell privaträtt har pågått elt arbete med alt revidera bestämmelserna i 1905 och civilpro- cesskonvenlioner. Arbetet har tidigare resulterat delgivnings- 10 konventionoch bevisupptagningskonvention vilka ersätter be- Prop. 1985/86: 161stämmelserna i civilprocesskonvenlionerna om delgivning och bevisupptagning.För att åsladkomma ett enklare och snabbare förfarande än enligtcivilprocesskonventionerna infördes genom 1965 och konventioner enordning för kommunikation över gränserna som bl, a, innebär all varje landutser ett centralorgan dit myndigheterna i de andra länderna kan sändaframställningar om delgivning och om bevisupptagning. fjortonde session har som slutresultat av arbetet med atlrevidera civilprocesskonvenlionerna antagits ell förslag lill konvention ominlernalionell rättshjälp. Konventionen öppnades för undertecknande den 25oktober 1980, Den innehåller i sak bestämmelser om rättshjälp, säkerhel förrättegångskostnader saml exeqvaturprövning, rätt all få kopia av beslul m.m.,gäldsfängelse och immunitet för vittnen och sakkunniga. För länder som äranslutna till civilprocesskonventionerna medför en anslutning allbeslämmelserna träder i stället för motsvarande bestämmelser icivilprocesskonventionerna. Detär särskilt i tvä hänseenden som konventionen innebär en nyordning iförhällande till civilprocesskonvenlionerna. Det ena är alt förmånerna enligtkonventionen skall gälla inte bara för medborgare i de länder som ansluter sig,ulan också för dem som är bosalla i dessa länder utan atl vara medborgare inågot av dem. Avsikten är alt tillförsäkra bl.a. dem som arbetar utanför sinahemländer samma förmåner som medborgarna i del land där de är bosatta. Detandra är atl länderna efter förebild av delgivnings- ochbevisupplagningskonventionerna åläggs alt utse centralorgan för att ta emoträttshjälpsansökningar och ansökningar om exeqvaturprövning. Dessutom åläggerkonventionen länderna all pä samma sätt som enligt europeiskakonvention om översändande av ansökningar om rältshjälp utse förmedlande organför alt biträda de rätlssökande med att bl.a. granska deras ansökningar iformellt hänseende och sända över dem till rätt centralorgan. Åveni övrigt innnefattar konventionen flera nyheter i sakligt hänseende. Bl.a.regleras handläggningen av ansökningsärendena utförligare än som varitfallel. Syflel är att åstadkomma ett enklare och snabbare förfarande, I sammasyfte läggs vissa administrativa rutiner fast och standardiseras genomfastställda formulär. Av betydelse för att trygga en såvitt möjligt fullständigutredning i civilmål är alt slraffrällslig och straffprocessuell immunitetinförs för vittnen och sakkunniga. Detta sker efter mönster av vad som gällerenligt avtal på broltsmålsområdet. Av värde för de rätlssökande är också devidgade möjligheterna atl få kopia av beslut och utdrag ur offentliga register. Denyheier som konventionen erbjuder i förhållande till de äldre kon ventionerna är allmänt sett ägnade all underlätta inlernalionell samverkan på det civilprocessuella området och alt stärka de rällssökandes ställning. För innebär en anslutning få nya åtaganden. Den immunitet som konventionen föreskriver för vittnen och sakkunniga synes ulan svårighet kunna accepteras för vår del. Någon lagstiftning föranleds i så fall inte av detta, eftersom frågan regleras i lagen (1985:988) om immunitet för vissa vittnen m.fl. Svensk rätt uppfyller också i övrigt i stor utsträckning kon- 11 Blott iell par avseenden - del gäller de nuvarande Prop. 1985/86: 161föreskrifterna om allmän rättshjälp och de nuvarande beslämmelserna omexeqvaturprövning - fordrar en anslutning lagändringar, till vilka jag skallåterkomma . Närdet gäller atl bedöma de fördelar som erhåller genom en anslutningvisar erfarenheterna av de reformer som genomfördes i anledning avdelgivnings- och bevisupptagningskonventionerna atl motsvarande administrativaarrangemang som enligt konventionen skall gälla för förmedling avrättshjälpsansökningar och ansökningar om exqvaturprövning har belydandepraktiska fördelar. Erfarenheterna av europeiska konvention ärvisserligen begränsade, eftersom få ansökningar har förekommit, men de talarför atl ordningen med förmedlande och mottagande organ innebär förenklingar somkommer de rätlssökande lill godo. De fördelar som uppnår genom enanslutning ligger framför allt i att därigenom kan stödja intresset attvissa utlänningar får en förbättrad ställning i civilprocessuelll avseende. Medhänsyn till del anförda och då traditionellt har brukat inta en posilivställning till internationella överenskommelser med den inriktning som präglarden aktuella konventionen förordarjag all tillträder denna. 3.2 Förbehåll m. m. vid tillträdet Enligtart 13 andra slyckel i konventionen är den som fått rättshjälp för en rättegångi ett av länderna automatiskt berättigad lill rältshjälp i ett annat av dem, omhan begär alt avgörandet i målet eller ärendet skall erkännas eller verkställasdär. Beslämmelsen innebär en nyhet i förhållande till de äldre konventionerna.Möjlighet föreligger att reservera sig mol bestämmelsen eller att, om så intesker, underlåta atl tillämpa den i förhållande till det land som har gjort ensådan reservation (art. 28 andra styckel b och O- Allmänrättshjälp enligt rättshjälpslagen (1972; 429, omtryckt 1983; 487) i enangelägenhet som har lett lill ett verkslällbarl avgörande omfattar inteverkställighet av avgörandet (jfr 9a§ andra stycket och 10§ andra styckelrällshjälpslagen). För rättshjälp i verkställighelsärendet måste en ny ansökangöras. Allmän rältshjälp som lämnas i en angelägenhet som har lett till eltverkslällbarl avgörande innefattar dock vissa lättnader när det gäller atl fålill stånd kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd i målel (10 § försiasiycketrättshjälpslagen). Även befrielse frän avgifter enligt expeditionskungörelsen(1964:618) och förordningen (1981; 1185) om ulsökningsavgifter ingår (9a§första och andra styckena rällshjälpslagen och 11 § nämnda förordning). Konventionens regel om atträttshjälp som lämnas för rättegång i ell land medför rättshjälp i etl annal för verkställighet av domen eller beslutet står inte i överensslämmelse med rättshjälpslagen och den principiella skillnad mellan rätlslig prövning och verkställighet som lagen vilar pä. Det bör inte komma i fråga atl beträffande rältshjälp i verkslällighetsärenden införa en annan ordning för utländska domstolars avgöranden än för svenska dom stolars. Vid en anslutning lill konventionen bör därför använda sig '2 avrätlen enligt art. 28 andra slyckel b) att reservera sig mot bestämmelsen Prop. 1985/86: 161 i art. 13 andra siycket. Delbör i sammanhanget framhållas att reservationen inte hindrar alt Sverigeträffar särskilda överenskommelser om vad rättshjälp som meddelas i andraländer skall omfatta här i landet (jfr art. 21 i konventionen). Underförutsättning av ömsesidighet torde kunna införa den ordningen attäven den rältshjälp som meddelas utomlands omfattar de berörda lättnadernafor atl få till stånd kvarstad eller andra säkerhetsåtgärder i målel ochbefrielse från ulsökningsavgifter. Frågan lorde dock ha synnerligen begränsadpraktisk betydelse, och det är i varje fall f.n. inte aktuellt atl genomföra ensådan ordning. Viden anslutning lill konventionen saknar anledning all göra andraförbehåll än del nu nämnda enligt arl. 28 andra slyckel b). Lika lilel som förandra länder som är anslutna lill någon av civilprocesskonvenlionerna bör delför del komma i fråga alt utnyttja möjligheten all reservera sig molbestämmelserna i kap. II om säkerhet för rättegångskostnader ochexeqvaturprövning. Avart, 7 andra siycket följer att en konventionsstat skall under vissaförutsättningar godta även handlingar på engelska och franska såviti gälleransökningar om rättshjälp. har vid tillträdet till 1970 årsbevisupp-lagningskonvenlion accepterat båda dessa språk (prop. 1974:95 s, 115),Del finns inte någon anledning alt nu inta en annan ståndpunkt. 24kan staterna förklara sig beredda alt godta andra språk än det egna. Sverigebör genomgående kunna godta handlingar såväl pä danska och norska som påengelska. En förklaring om detta bör avges, Sverigebör slutligen enligt art, 29 avge en förklaring om atl del svenska ulrikesdepartemenietär centralt organ och förmedlande organ som avses i art, 3, 4 och 16, Somnämndes (3,1) krävs vissa lagändringar för att skall kunna anslutasig till konventionen, Allasom är bosatta i är ulan avseende på medborgarskap berätti gade till rättshjälp enligt rällshjälpslagen - allmän rältshjälp. rättshjälp i brottmål, offentligt biträde och rådgivning. För att den som är bosatt utomlands skall beviljas allmän rättshjälp här i landet fordras däremol i princip svenskt medborgarskap (8§ första slyckel 2 rättshjälpslagen), Ul; ländska medborgare bosatta utanför kan dock i slor utsträckning få allmän rättshjälp här. För det första ställer rällshjälpslagen inte upp någol absolut hinder, utan allmän rättshjälp kan beviljas dem om särskilda skäl föreligger. För det andra får regeringen under förutsättning av ömsesi dighel förordna att medborgare i viss främmande stat skall vara likställd med svensk medborgare i fråga om allmän rättshjälp (8§ tredje styckel rättshjälpslagen), Sådanl förordnande har meddelals genom kungörelsen 13 (1973;138) om lillämpning av rättshjälpslagen (1972; 429) beträffande med- Prop,1985/86: 161 borgare i vissa främmande stater. Till dessa främmande stater hörbl, a, de länder som har anslutit sig till någon av de bådacivilprocesskonventionerna, Slalslösa och politiska flyktingar följer enligtkungörelsen (1969:645) om vissa rättigheter för slalslösa personer ochpolitiska flyktingar reglerna för medborgare i det land där de är bosatta. Enligtvår nuvarande ordning har alltså medborgare, slalslösa och politiskaflyktingar i de länder som är anslutna till någon av civilprocesskonvenlionernatillgång till samhällets rältshjälp i samma utsträckning och på samma villkorsom svenska medborgare. De flesta avseenden i vilka den nya konventioneninnebär en nyordning i förhållande lill civilprocesskonventionerna innebärheller inte någol nylt för svensk rätts vidkommande. Varken förpliktelsen atttillförsäkra medborgarna i dessa länder rättshjälp som om de var bosalla här ilandet eller införandel av rättshjälp i socialrältsliga och skatterätlsligafrågor och av utomprocessuell rättshjälp ("legal advice") underkonventionsregleringen innebär några nya åtaganden för del. All kravelpå medellöshet slopas och avgiftsfinansierad rättshjälp omfattas av regleringenligger också hell i linje med vår egen ordning. Dennya förpliktelsen i fråga om rättshjälp åt bl.a. dem som arbetar utanför sinahemländer uppfyller emellertid endasl delvis f. n. Söm nämndes äralla som är bosatta här i landet berättigade till rättshjälp oavsettmedborgarskap. I den delen svarar rättshjälpslagen mot konventionens krav. Attpä samma villkor som gäller för svenska medborgare lämna allmän rättshjälp iangelägenheter med anknytning till den tidigare bosättningen i åtutlänningar som har lämnat landet innebär däremol elt nytt åtagande. Så ärockså fallet när det gäller atl lämna allmän rältshjälp åt utlänningar som inteär medborgare ulan endasl bosatta i de andra länderna. Föratt skäll kunna fullgöra åtagandena bör ändringar vidtas irättshjälpslagen. För det första bör de bestämmelser i 8§ försia slyckel 2, somreglerar allmän rältshjälp ål den som är bosatt utom riket ändras sä alt medsvensk medborgare jämställs den som har varit bosatt i , Del synesdärvid knappast behövligt atl begränsa möjligheten all få rättshjälp tillangelägenheter som har sin grund i den lidigare bosättningen här, I praktikenlorde någon rättslig prövning sällan bli aktuell om inte angelägenheten är avdet slaget. För det andra bör det i 8§ tredje styckel upptagna bemyndigandetför regeringen vidgas till atl avse, förutom medborgare, den som är bosalt idet främmande landet i fråga. Dessa ändringar lar sikte på så speciella ochsällsynt förekommande fall atl de inte kan leda till några kostnadsökningar avbetydenhet. Enanslutning till konventionen aktualiserar också vissa andra frågor. Kungörelsen (1973; 138) om tillämpning av rättshjälpslagen bör komplet teras och föreskrifter bör ges inte bara om vilket språk som skall användas i framställningar om rättshjälp, utan även om förfårandet i övrigt vid tillämpning av konventionen. Om godtar förslagel om en anslut ning lill konventionen, kommer frågan om bestämmelser i dessa avseenden all senare anmälas för regeringen, liksom även frågan om ändringar som 14 behövervidtas i vissa kungörelser och förordningar med anknytning till Prop.1985/86: 161 internationell rättshjälp. 3.3.2Säkerhet för rättegångskostnader och exeqvaturprövning Omen utländsk medborgare som inte är bosatt i eller en utländsk juridiskperson väcker lalan vid en domstol här i landet mol en svensk medborgare elleren svensk juridisk person, är han i princip skyldig all ställa säkerhet för derättegångskostnader han kan bli skyldig att belala. Skyldigheten att ställasäkerhel kan dock upphävas genom internationella överenskommelser som Sverigeansluter sig lill. Bestämmelser i de nu angivna hänseendena finns i I och 5§§lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet förrättegångskostnader. Sverigehar slutit många avtal som medför atl utländska medborgare och utländskajuridiska personer inte behöver ställa säkerhel i civila mål och ärenden. Vilkasom är befriade enligt överenskommelser som har tillträtt anges iregeringens tillkännagivande (1985:493) om befrielse i vissa fall för utländskakärande all ställa säkerhet för rättegångskostnader m, m. Till dem som ärbefriade hör enligt tillkännagivandet bl,a medborgare i stater som är anslutnalill någon av de båda civilprocesskonventionerna under förutsättning att de harhemvist i en sådan stal. Även juridiska personer som hör hemma i en sådan statoch som har bildats enligt den statens lag är befriade från skyldigheten ifråga. Viden svensk anslutning till konventionen kommer tillkännagivandel (1985:493) alti sak behöva kompletteras med uppgifter om konventionen och om vilka som enligtdenna är befriade frän skyldighel alt ställa säkerhet för rättegångskostnader.Som nämndes förut är det inte bara medborgare i de fördragsslulande ländernautan alla som är bosatta där. Till krelsen hör även juridiska personer medhemvist i något av länderna oavsett enligt vilket lands lag de har bildats. Medhemvist lorde i delta avseende böra förstås detsamma som i 10 kap, 1 §rättegångsbalken, dvs. styrelsens säte eller orten där förvaltningen förs bliravgörande. Frågan om kompletteringarna kommer att senare anmälas förregeringen. Destater vilkas medborgare och juridiska personer inte behöver ställa säkerhet irättegång har som regel åtagit sig att i gengäld verkställa beslul omskyldighel att betala rättegångskostnader som har meddelats i andra länder,har åtagit sig detta enligt olika överenskommelser. Bestämmelser omatt utländska beslut om rättegångskostnader får verkställas här och omförfarandet finns i lagen (1899; 12 s, 9) om verkställighet i vissl fall avutländsk domstols beslut och i förordningen (1983; 884) om tillämpning avlagen. Deutländska beslut om rättegångskostnader som får verkställas här är enligt tillämpningsförordningen bl.a. beslut av domstolar i de länder som är anslutna till någon av civilprocesskonventionerna eller till europe iska bosättningskonvention. Beträffande verkställighet av beslut om rätte gångskostnader som har meddelals i de andra nordiska länderna finns även bestämmelser i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar pä privaträttens område (2§ första siycket 4). 1 fråga om 15 sådanabeslut av schweiziska och av österrikiska domstolar gäller även Prop.1985/86: 161 lagen(1936; 79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i (2§) och lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar påprivaträttens område (3§). finns dessutombestämmelser i olika lagar som medger verkställighet här i landetav utländska beslul om bl.a. rättegångskostnader, l.ex. (1974:744)om verkställighet av utländsk dom som meddelats enligt vissa Ensvensk anslutning till konventionen aktualiserar ändring lag. Denuvarande bestämmelserna om vilka handlingar som skall företes i samband med enansökan om verkställighet bör nämligen kompletteras så atl verkställighet kanerhållas även på grundval av den förenklade dokumentation av det utländskabeslutet och av all beslutet är verkslällbarl som konventionen medger. 1899 årslag är ålderdomlig och svårläst. Efiersom laglexten i sin helhet behöveromarbetas språkligt och ges en mera generell ulforming, är det lämpligl all1899 års lag ersätts av en ny lag i ämnet. Jag återkommer till denna ispecialmotiveringen. Närdet gäller förfarandet vid tillämpning av konventionens bestämmelserbeträffande exeqvaturprövning behövs föreskrifter molsvarande dem som nyssangavs belräffande framställningar om rättshjälp. Frågan om sådana föreskrifteroch om bestämmelser som behövs för lillämpning av den nya lagen kommer atlsenare anmälas för regeringen. 1enlighet med del anförda har inom upprättats förslaglill 1. lagom ändring irättshjälpslagen (1972:429), 2. lag om verkställighet av vissautländska beslul om rättegångskostnader. Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. 5.1 Förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen(1972:429) Beträffandemotiveringen till de föreslagna ändringarna hänvisas till vad som har anförtsunder 3.3.1. Avsiktenär all regeringen skall förordna om ikraftträdande somkonventionens ikraftträdande, 5.2 Förslaget till lag om verkställighet av vissautländska beslut om rättegångskostnader 1den mån det har avtalats i en överenskommelse mellan och främmande stat skall ettbeslut av en utiändsk domstol om skyldighet för 16 enkärande eller inlervenient alt belala rättegångskostnader på ansökan Prop.1985/86: 161 verkställas här. Med kärande jämställs en målsägande som fört lalani brottmål om enskilt anspråk i anledning av broll. Sedanlänge utgår man i svensk rätl från alt domar och beslut av en utländsk domslolinte kan erkännas eller verkställas här i landet utan att dét finns stöd i lagför det (jfr 3 kap, 2§ utsökningsbalken). Lagstiftning som ger stöd förerkännande och verkställighet av utländska domar och beslut finns på eltflertal olika rättsområden. Lagstiftningen utgår oftast från enkonvenlionsreglering på områdel i fräga, 1899års lag om verkställighet i visst fall av utländsk domstols beslut bygger på1896 års angående vissa lill civilprocessen hörande ämnen avinlernalionell nalur. Lagen ändrades pä sin tid i anledning av all Sverigeanslöt sig lill civilprocesskonvention (SFS 1909:21), vilken ersatteden lidigare . Anslutningen till konvention föranleddeinte några ändringar. Dennya lagen inleds i likhet med lag med en bestämmelse om verkställigheti av utländska domstolsbeslut som ålägger kärande eller inlervenientatt belala rättegångskostnader. Till skillnad mot lag, enligt vilkensådana beslul "må" verkställas, anges i denna paragraf att beslutetskall på ansökan verkställas här. Den obligatoriska formen stämmer bättreöverens än den fakultativa med föreskrifterna i såväl 1905 och 1954 årscivilprocesskonventioner (art. 18) som konvention om internationellrättshjälp (art. 15). Formen används ocksä i annan lagstiftning omverkställighet av utländska avgöranden (se l.ex, 5§ lagen 1965:723 omerkännande och verkställighet av vissa utländska domar och beslut angåendeunderhåll till barn). Ilikhet med vad som gäller avser den nya lagen verkställighet av beslut icivila mål och ärenden men inte beslut i brottmål. Delta framgår indirekt avalt det skall röra sig om en "kärande eller inlervenient". Enligt 1 §andra styckel lagen (1980: 307) om skyldighel för utländska kärande atl ställasäkerhel för rättegångskostnader kan utländska medborgare och utländskajuridiska personer bli skyldiga att ställa säkerhet, om de för lalan sommålsägande i brottmål, vare sig det är fråga om talan om ansvar eller omenskilt anspråk på grund av broll. De internationella överenskommelser somSverige har lillträtl om befrielse frän skyldighet atl ställa säkerhet förrättegångskostnader gäller enbart mål eller ärenden som inte rör ansvar förbrott. Skäl saknas alltså att här i landet verkställa utländska beslut omskyldighet för en målsägande som fört ansvarstalan i brottmål att betalarättegångskostnader, Däremol bör etl beslut om skyldighel för den som förttalan om enskilt anspråk i brottmål all belala rättegångskostnader kunnaverkställas här, Säväl den nya konventionen som civilprocesskonventionanses nämligen tillämpliga på sådan målsägandetalan. Genom en uttryckligbestämmelse har en sädan målsägande jämställts med en kärande. Debåda civilprocesskonvenlionerna omfattar i likhet med konventionen ominternationell rättshjälp inte bara kärande, ulan också den som deltar i enrättegång såsom inlervenient (14 kap, 9§ ). 1985/86. ländsk medborgare eller juridisk person som vill inträdasom inlervenient Prop. 1985/86: 161 omfattas inte av lag och kanalltså inte åläggas atl ställa säkerhel. Molsvarande gäller för svenskamedborgare som intervenerar i rättegång i länder som har tillträltkonventionerna. Utländska beslut som ålägger dem atl betala rättegångskostnaderbör därför kunna verkställas här i landet. Till skiUnad från vad som gäller enligt lag avsesbestämmelserna i den nya lagen bli tillämpliga sä snart en överenskommelse harträtt i kraft (jfr prop. 1978/79:72 s. 11). Atl såsom lag ställa kravpå ömsesidighet är därför överflödigt. Det får ankomma på regeringen atl påell lämpligt sätt ge till känna när lagen blir tillämplig i förhållande till enviss stal och om det enligt överenskommelsen gäller särskilda villkor, t.ex. ifråga om hemvist eller dokumentationen av del utländska beslulel (jfrförordningen 1983; 884 om lillämpning av lag). Ansökan om verkställighet görs hos kronofogdemyndigheten. Samma ordning gäller enligt lag. Det kan anmärkasall den i konventionen använda termen "exekvalur" lorde ulgå från enordning där domstol svarar för verkställighet. Konventionen torde emellertid påden punkten få förslås så att den inte hindrar all de svenska kronofogdemyndigheternaär behöriga att ulan föregående beslut av domslol svara för verkställigheten. Till ansökningen skall fogas följande handlingar: Beslutet i original eller av behörig myndighet bestyrktkopia. Bevis attbeslutet har vunnil laga kraft. Intyg alllagakraftbeviset har utfärdals av en behörig myndighet. Intyget skall varautfärdat av en svensk beskickning eller konsul eller av chefen förjustitieförvaUningen i den stat där beslulel har meddelals. Bevis och intyg som avses i första styckel 2 och 3 behöverinte ges in, om del på annal säll styrks atl beslutet har meddelals i behörigordning och alt del har vunnil laga kraft. I den mån del har avtalats i en överenskommelse medfrämmande stat behöver andra handlingar inte fogas till ansökningen än enbestyrkt kopia av de delar av beslutet, som innehåller parternas namn, derasställning i rättegången och själva åläggandet, bevis att beslutet har vunnillaga krafl samt, om del har särskilt avtalats, bevis alt beslutet ärverkslällbarl i den stat där det har meddelats, I paragrafen anges vilka handlingar som sökanden skallfoga vid sin ansökan till kronofogdemyndigheten. Enligt 2§första och andra styckena lag skall först och främsl "den handling vara framställningen grundas" bifogas. Därmed avses den handling som innehåller själva beslutet, vare sig handlingen betecknas som "dom" eller "beslut" eller på någol annat säll. Vidareskall elt bevis om att beslutet har vunnil laga krafl ges in och dessutom etl intyg om atl den jg domstolsom har utfärdat lagakraftbeviset är behörig. Om beslulel har Prop. 1985/86:161 meddelals av en norsk domslol, behövs det dock inte något sådanl intyg.