prop · G90355 · 1985-12-31 00:00:00 — 15.3 Séimverkan raellan och länsskattemyn digheten ra.m. Verksamheten med beskattning, uppbörd m.ra. är inoralänsstyrelsen koncentrerad till skatteavdelningen/raotsvarande avdelning.Skatteavdelningens behov av kontakter och séimverkan med övriga delar avlänsstyrelsen är jämförelsevis mycket begränsade och i princip inte av annanart än vad sora förekommer raellan skatteavdelningen och andra myndigheter såsorakronofogdemyndigheter, polis- och åklagarmyndigheter, tullen, 238 domstolarna,försäkringskassor m.fl. Den samverkan som förekommer består företrädesvis avinformationsutbyte. Åtgärden att bilda en länsskattemyndighet genom attavskilja skatteavdelningen från medför därför inte någon förändringnär det gäller verksamheten i stort inom respektive rayndighet. Vissa frågorbör dock närmare beröras. Det gäller dels den allmänna frågan om samverkanmellan och länsskattemyndigheten, dels frågor rörande vissaärendegruppers organisatoriska tillhörighet efter utbrytningen och slutligenlämpliga former för reglering av samarbetet raellan rayndigheterna i vissa ärendegrupper. Somfraragår av det följande har frågorna behandlats raed statskontorets rapport scot utgångspunkt. 15,3.1 Allmänt ora samverkan Avrapporten framgår att det är ett mycket begränsat antal ärenden sora handläggs inoraskatteavdelningen där beslutanderätten enligt norraalarbetsordningen intedelegerats till befattningshavare inora avdelningen. Även i det fåtal ärendetyperdär beslut ankommer på landshövdingen, såsora ärenden om taxeringsorganisationen,sker regelmässigt delegation till chefen för skatteavdelningen, vidare anförsatt planeringsavdelningen samt de allmänna och administrativa enheterna bara ibegränsad omfattning deltar i beslut i ärenden som handläggs inoraskatteavdelningen såvitt framgår av normalarbetsordningen. Irapporten anges olika slag av kontakter och inforraationsut-byten raellanlänsstyrelsens avdelningar/enheter, t.ex. information som skatteavdelningenkan härata från handels- och föreningsregistret, ur allmänna enhetens ärendenangående utskänkningstillstånd och juridiska enhetens ärenden om trafiktillstånd.Det inforraationsutbyte sora kan äga rum i ackordsärenden och vissa regionalpolitiskaärenden, omnämns också. Istatskontorets rapport görs en jämförelse raellan en länsskattemyndighet och andras.k. Enligt rapporten kan man inte utan vidare direkt jämställa enutbruten skatteavdelning med länsorganen när det gäller behovet av samarbete med den nya länsstyrelsen.Frågor sora handläggs inom skatteadministrationen kan antas bara ibegränsad utsträckning ha betydelse för länetsutveckling och framtid. Det finns dock sådana frågor. I avsikt att tillförsäkra länsstyrelsentillgång till länsskattemyndighetens kompetens och resurser föreslås irapporten på grund därav att 35 § länsstyrelseinstruktionen ändras så att den ävenomfattar länsskattemyndigheten, dvs. att tjänstemanvid länsskattemyndigheten skall åläggas att som föredragande eller på annat sätt deltai handläggningen i vissa ärenden eller i övrigt biträda länsstyrelsen.Ändringenförutsätter att en bestämmelse om denna skyldighetatt biträda tas in i länsskatterayndighetensinstruktion (s. 99). Det anförs vidare att det i arbetsordning forraelltbör regleras i vilka ärendegrupper samarbete raed länsskatterayndighetenbör ske. Det kan här-anmärkas att beslutar sin egen arbetsordning. såsombelysts i rapporten förekommer samverkan och informationsutbyte mellanskatteavdelningen och övriga . Dessa saimband är dock -bortsett från sambanden i internadministrativa frågor -svaga och inte av organisationsgrundande karaktär. Det är självfalletangeläget att samarbetet mellan myndigheterna utvecklas. När det gäller den forraellaregleringen av samarbetet mellan och länsskattemyndigheten sora föreslås irapporten finns det eraellertid anledning göra någraytterligare kommentarer. I1809 års RF, 47 §, angavs att förvaltningsmyndigheterna skulle "lyda konungensbud och befallningar och räcka varandra handen till fullgörande därav ochav allt vad rikets tjänst utav dem fordrar". Bestämmelsentogs inte in i nu 240 gällande RF eftersom denna skyldighet inte ansågs behövafastslås i grundlag. Däremot infördes i 4 § allmänna verksstadgan att enmyndighet på begäran skall tillhandagå andra myndigheter med de upplysningaroch det biträde som den kan lärana. Av andra myndigheter äger den erhålla deupplysningar och det biträde som fordras för dess verksarahet och kunna läranasav myndigheterna. Denna bestäraraelse ändrades 1980 i samband med attsekretesslagen (1980:100) infördes. Regeln om skyldigheten för myndigheternaatt lärana varandra upplysningar överfördes då till 15 kap. 5 § sekretesslagen. Någon bestämmelse sora allraänt anger att rayndigheternaskall samarbeta finns numera inte. Det självklara i att samverkan ändå skerframgår bl.a. av följande departementschefsuttalande i motiven tillsekretesslagen (prop. 1979/80:2, del A, s. 89). För egen del vill jag till en början erinra csn den i ochför sig självklara principen att alla myndigheter är skyldiga att samarbeta medoch bistå varandra i den utsträckning som kan ske. Utbyte och informationmellan myndigheterna är ett utomordentligt viktigt led i detta samarbete.Motsvarande kan sägas om kontakterna mellan olika verksamhetsgrenar inom ehoch sarama myndighet. Bestämmelsen i länsstyrelseinstruktionen att tjänstemänvid länsarbetsnämnden, länsbostadsnämnden m.fl. nämnder skall delta ihandläggningen av vissa ärenden hos infördes i Seunband medden partiella omorganisationen av den statliga länsförvaltningen. Dennagenomfördes genora prop. 1970:103 efter de riktlinjer, somlänsförvaltningsutredningen angett i betänkandet (SOU 1967:20) Den statligalänsförvaltningen. I propositionen, s. 134 f, betonade departementschefen detangelägna i att alla de åtgärder vidtas sora behövs för att den statligalänsförvaltningen skall få ett saralat grepp över de olika delarna i denregionalpolitiska verksamheten och anförde dessutom följande. Jag vill av denna anledning förorda att alla väsentligabeslutsfunktioner inora den statliga länsförvaltningen i frågor ora översiktlig planering som är av större regio- 241 16 1985/86. Bilaga I och 2 1985/86: 55 nalpolitiskbetydelse samlas hos en myndighet. Någon annan myndighet än länsstyrelsenkan knappast komma i fråga. svarar redan nu för en stordel av dessa beslut på länsplanet. Med beslut avser jag i detta sammanhangockså ställningstaganden i form av t, ex. yttrande tillannan myndighet. Departementschefenangav därefter tolv olika ärendegrupper av sådan särskildbetydelse. Bland dessa ingick inte skattefrågor av något slag.Jfr. s. 146 och 176. Redogörelser förbakgrunden till den nuvarande ordningen för handläggning av vissa länsnämndsärendenhar dessutom lämnats i länsberedningens betänkande (SOU 1974:84) Statoch kommun i Scunverkan, s. 148 f, samt i länsdemokrati-kommitténsslutbetänkande (SOU 1982:24) Vidgad länsdemokrati, s. 92 f och 220 f. Medtanke på att den övergripande regionala samhällsplaneringeninte berör skatteförvaltningen (jfr. länsberedningen s. 135) ochden ovan skildrade bakgrunden till handläggningen av vissa länsnämndsärendenoch tillkomsten av 35 § länsstyrelseinstruktionen kan invändningarav forraell art riktas mot rapportens förslag att göra bestämmelsentillämplig även på länsskattemyndigheten. Enligt utredningens meningfinns det goda möjligheter att driva ett samarbete mellan länsstyrelsenoch länsskatterayndigheten redan inom ramen för ett sedvanligtmyndighetssamarbete. Någon särskild reglering är därför inte påkallad. 15.3.2 Vissa ärendegrupper' RSVärcentral förvaltningsmyndighet bl. a, i fråga om deallmänna valen. Med stöd av bemyndigandet i 1 kap, 2 § vallagen(1972:620) och i 2 § lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigevalhar regeringen förordnat att RSV skall vara central valmyndighet,kungörelsen (1972:707) om central valmyndighet. I denna egenskap har RSVbl.a. i uppdrag att meddela före-242 skrifter för verkställigheten av vallagarna, förordningen(1975:6) med bemyndigande för centrala valmyndigheten att meddela vissa föreskrifter. på regional nivå är ansvarig myndighet. Inoralänsstyrelsen är det allraänna enheten och dataenheten som fullgör arbetsuppgifter. Allmänna enheten beslutar bl,a. om indelning i valdistriktoch valkretsar scirat antalet fasta valkretsraandat i varje valkrets, Allraännaenheten ansvarar för den slutliga röstsammanräkningen och mandatfördelningen.Dataenheten tillhandahåller stommar till allraänna röstlängder samt upprättarröstkort för väljare som upptagits i röstlängderna. Den loka-.laskattemyndigheten upprättar bl,a, röstlängder med stöd av de stommardataenheten tillhandahållit. En utförligare redogörelse för de olika handläggningsraomentenlämnas i statskontorets rapport s, 103 f. I rapporten förutsätts att även i freimtidenskall ha det regionala ansvaret för de allraänna valen. För att länsstyrelsenskall kunna klara denna arbetsuppgift krävs därför enligt förslaget attlänsstyrelsens behov av stöd från dataenheten tillförsäkras. Detta bör enligtrapporten ske genom att länsskattemyndighetens instruktion innehåller bestämmelserhärora. Scimtliga rayndigheter inom skatteförvaltningen har i dagarbetsuppgifter som rör de allraänna valen. RSV, skatteavdelningens dataenhetoch lokal skattemyndighet. Utanför skatteförvaltningen är det frärastlänsstyrelsens allmänna enhet som bör frcimhållas såsom sammanhållande ansvarigför arbetet med valen i länet. Utredningen anser att det sätt på vilket arbetsuppgifternamed de allmänna valen fördelats inom länen även skall tillämpasfortsättningsvis. Någon rimlig anledning att på grund avorganisationsförändringen ändra på de rutiner sora nu tillämpas finns inte.Ansvaret för de allmänna valen i länen bör därför även efter omorganisationenav skatteförvaltningen ligga hos (allmänna enheten). De allmänna valen är av grundläggande betydelse för helasamhället. Handläggningen av ärenden eller utförandet av andra arbetsuppgifteri saraband med valen får inte äventyras av den föreslagna omorganisationen.Även om RSV och länsskatterayndigheten kommer att delta i valarbetet på sammasätt sora sker i nuvarande organisation bör därför samarbetet raellanlänsstyrelsen och länsskattemyndigheten säkerställas genora en formellreglering. Utredningen föreslår därför, såsom statskontoret betonat, att det iinstruktionen för länsskatterayndigheten särskilt anges att rayndigheten harskyldighet att biträda i samband med allmänna val. När det gällerhur detta samarbete rent praktiskt skall ske bör RSV;s roll sora centralvalmyndighet raed det övergripande ansvaret för valen beaktas. Verket får i dennya skatteförvaltningen en överordnad ställning i förhållande tilllänsskattemyndigheten. Detta ger verket ansvaret för att erforderlig ADB-ka-pacitetm.m, ställs till förfogande. RSV bör i samråd medlänsskattemyndigheterna och länsstyrelserna utforma närmare föreskrifter orahur det praktiska samarbetet skall gå till. Beslut angående taxerings- och fastighetstaxeringsdistriktra.ra. fattar vissa beslut enligt taxeringsförfatt-nigarnasom är av närmast administrativ karaktär. Det gäller indelning i taxerings- ochfastighetstaxeringsdistrikt, förordnande av taxeringsfunktionärer och ersättning till dessa. I rapporten föreslås att avgörandet av dessa ärenden böranförtros länsskatterayndigheten. Utredningen har tidigare föreslagit att länsskattemyndighetenskall leda bl.a, taxeringsverksamheten i länet. Beslutanderätten i ärendenangående taxeringsdistrikt ingår då sora en naturlig del i detta uppdrag. Vägtrafikbeskattninqen ra,ra. Lansstyrelsen är beskattningsrayndighet i fråga cmvägtrafikskatten och saluvagnsskatt. beslutar även cm vissaavgifter sora har samband med vägtrafikbeskattningen. RSV är central förvaltningsmyndighet i dessa avseenden. Ärenden angående vägtrafikbeskattningen m.ra. handläggsinom allmänna enhet bl.a. därför att enheten även ansvarar förfordonsregistreringen och då har tillgång till trafiksäkerhetsverketsbilregister. deltar för övrigt i debiterings- ochuppbörds förfarandet. I statskontorets rapport, s, 103, anges attuppbördsenheterna vid flertale-t länsstyrelser handhar ärenden om befrielsefrån eller nedsättning av restavgifter på vägtrafikskatt. Vid åtminstone fyralänsstyrelser handläggs dock dessa ärenden enligt rapporten av den allraänna enheten. Utredningen vill till en början framhålla att vägtrafikbeskattningeni princip borde ingå bland länsskattemyndighetens arbetsuppgifter. Med hänsyntill debiterings- och uppbördsförfarandets samband med fordonsregistreringen avstårutredningen från att lämna förslag i fråga om beskattningsmyndighet. Utredningen har därför inget att erinra raot förslaget attärendenaangående nedsättning av restavgift m.ra. skall handläggas av . Statskontorethar i rapporten även tagit upp en del andra ärendegrupperoch lämnat synpunkter på den framtida organisatoriska placeringen avdessa. Irapporten, s. 109 f, behandlas frågan angående beslutande myndighet i konkurs- och ackordsärenden. Därvid föreslås attbeslutsbefogenheterna i dessa ärenden överförs till länsskattemyndigheterna , Ärenden om lönegaranti handläggs vid den adrainistrativaenheten hos . I rapporten föreslås attbevakningen av fordringar- på grund av utbetalade garantibelopp skall fullgöras av länsskattemyndigheten.I övrigt föreslås ingen ändring genteraot den nuvarande ordningen. Uppföljningenav beviljat statligt stöd enligt förordningen därom (1982:680) föresläs kompletteradpå så sätt att även länsskattemyndigheten bör ingå i séimrädsförfarandet.Vidare tas också upp frågor angående regionalt utvecklingsarbete. Ärenden angående lån och säkerhet enligt 11 § 3 stycket lagen (1967:531)om tryggande av pensionsutfästelse m.m, handläggs inom skatteavdelningen. Allraännaenheten deltar i dessa beslut på grund av att de handlägger frågor angåendetillsynen över stiftelser enligt lagen (1929:116). I ärendenenligt tillsynslagen deltar skatteavdelningen när det gällerbildande av pensions- eller personalstiftelse. För att säkerställa länsstyrelsensframtida behov av skatteexpertis föreslår norrbottenprojektet att föreskrifterom samråd tas in i arbetsordning. Prop.1985/86:55 överväganden . Beträffandedessa ärendegrupper kan till en början konstateras att någonanledning att låta beslutsbefogenheterna i konkurs- och ackordsärenden kvarstannapä inte finns. De skall liksom nu ingå i uppbördsverksamhetenoch alltså föras över till länsskattemyndigheten. Att tjänstemän vid länsskattemyndighetenockså kan ingå i obeståndsgrupper eller liknande, som omnämns irapporten, är naturligtvis självklart. Samrådsförfarande raedlänsskattemyndigheten i ärenden om uppföljning av beviljat statligt stöd såsom föreslagitsi rapporten bör naturligtvis ske. Vadgäller lönegarantiärenden finns utöver vad som föreslagitsi rapporten inget annat att tillägga än att den framtida hanteringen av dessa ärenden är föremål för övervägandeninom lönegarantiutredningen (A 1982:04), Ifråga om bl,a, remisser anför statskontoret i sin rapport att länsstyrelseni framtiden kan koraraa att behöva tillgång till länsskatterayndighetens korapetens och att dettabehov bör kunna tillgodoses genom det ovan behandlade förslagettill reglering i 35 § länsstyrelseinstruktionen. Enligt utredningens raeningbör raan beakta att länsskatterayndigheten - och inte länsstyrelsen- i det stora flertalet remisser i beskattningsfrågorkommer att bli remissinstans. Sker remiss undantagsvis till länsstyrelsentorde det vara för att inhärata synpunkter av regionalpolitisk karaktär. Därvid kanlänsstyrelsen, om någon skatteteknisk fråga behöverbelysas, genom underreraiss eller på annat lärapligt sätt, få stöd av länsskattemyndigheten. Någon särskildreglering är inte nödvändig. Vadgäller de övriga ärendegrupperna har utredningen inget annat att tillägga än att detbehov av samarbete som finns kan tillgodoses inom ramen för de möjlighetermyndigheter i allmänhet har. I denna del hänvisarutredningen därför till vad som anfördes rörande de allmänna förutsättningarna för samverkan. 1985/86:55 16 KRONOFOGDEMYNDIGHETEN Fråganora hur skatteförvaltningen skall organiseras på regional och lokal nivå är,som direktiven anger, beroende av hur arbetsuppgifterna fördelas mellanmyndigheterna. Synpunkter på fördelningen av den fiskala verksaraheten har bla,frara-förts av revisorer i deras förslag 1983/84:24 angående vissaåtgärder på beskattnings- och indrivningsområdet. lämplig organisation för beskattningsområdet bör ingå endast ett departeraentmed fullständigt ansvar för all verksamhet på "skatte- och avgiftsområdet,dvs. med ansvar för såväl taxering, debitering och uppbörd som indrivning avskatter och avgifter, och med departementet underställda myndigheter påcentral, regional och lokal nivå. påregeringsnivå bör ha huvudansvaret, på central nivå svararriksskatteverket för administrationen av skatter och avgifter. Länsstyresernasnuvarande skatteavdelningar och de lokala skattemyndigheterna bildartillsammans regionala skatteverk med de lokala skattemyndigheterna som lokalt arbetande organ. Förslagetinnebär alltså att KFM skulle organisatoriskt ingå som en del i en regional/lokal skatteförvaltning. Revisorernasförslag har remissbehandlats. påpekade i betänkandet 1984/85:3bl.a. olägenheterna med den splittrade organisationen som f.n. råder på skatte-och indrivningsområdet. Utskottet delade revisorernas uppfattning att skatte- och indrivningsväsendet borde förbättras ocheffektiviseras. Med hänsyn till bl.a. det utredningsarbete sora pågickhemställde emellertid utskottet att skulle lämna revisorernas förslagutan åtgärd i denna del. biföll utskottets hemställan (rskr. 1984/85:32). Någon förändring av KFM:s organisatoriska ställning ienlighet raed det förslag sora revisorer fört fram skall enligtdirektiven inte tas upp av utredningen. Bildandet av länsskatterayndigheter haremellertid vissa effekter av konsekvenskaraktär på KFM sora inte kan förbises.De frågor som berörs i det följande har sin grund i det verksarahetssamband sorafinns och innebär alltså ingen förändring av KFMrs nuvarande organisatoriska ställning som sådan. KFM tillhör liksom RSV och de lokala skattemyndigheternafinansdepartementets ansvarsområde. RSV är central myndighet förexekutionsväsendets administration. Inom verket finns en särskild avdelning för detta ändamål: Till RSV:s uppgifter hör att följa arbetet hos KFM ochverka för en ändamålsenlig utformning av organisation och arbetsformer, 3 §instruktionen. I olika författningar har uppdragits åt RSV att raeddelaföreskrifter can. olika förfaranden i KFM:s verksamhet t.ex,redovisningsförfarandet i det ADB-system sora används för indrivningsändainål.Verket har också ansvaret för driften av ADB-systeraet. Vidare kan framhållas RSV:s uppdrag att sararaanställa ochavge yttrande över anslagsframställningar för KFM, att fattabeslut eller avge förord vid tillsättning av tjänster inom kronofogde- och kronoassistentkarriärernaoch att svara för utbildningsverksamheten. Därtill koraraer också uppdragetatt sammanställa statistik över indrivningsverkseunhe-ten m.m. 250 1985/86:55 kronofogdemyndigheten Huvudbestämmelserna om indrivning av skatter m.ra.,allmänna mål, finns i uppbördslagen. I denna anges att det åligger KFM attdriva in skatt och att verkställighet enligt utsökningsbalken får äga rum, 59§ UBL. Det meddelas vidare bestämraelser om avkortning och avskrivning avskatt, konkurs, ackord, m.ra. Genora hänvisningar i respektive författningarhar dessa bestämraelser gjorts tillämpliga på bl,a, raervärdeskatten ochuppbörden av socialavgifterna. Bland bestäiranelserna i UBL som är av intresse isammanhanget kan nämnas 74 §, Med stöd av denna bestämmelse kan ,ora KFM underlåter att inom föreskriven tid fullgöra sina äligganen enligt UBL,vidta de åtgärder sora förhållandena kan föranleda. Länsstyrelsenhar alltså en allraän uppgift att tillse att verksaraheten vid KFM drivs på ettriktigt och effektivt sätt. Detta uppdrag får ses mot bakgrunden avlänsstyrelsens åligganden enligt länssty'relse-instruktionen, näraligen attsärskilt ta befattning med exekutionsväsendet. har också iuppdrag att inventera KFM i den ordning RSV föreskriver, 10 §kungörelsen (1964:886) om-medelsförvaltningen i länen. Till uppdrag att ta befattning raedexekutionsväsendet hör också skyldigheten att biträda KFM raed revi-sionskunnigpersonal, 54 § länsstyrelseinstruktionen. Det kan aiunärkas att KFM på senareår tillförts ett antal ekonomtjänster för kvalificerad utredningsverksamhet. De administrativa uppgifterna är delade mellan länsstyrelsenoch KFM. avger anslagsframställning för KFM i länet. Anslagnamedel tilldelas som i sin tur fördelar dem mellan KFM i länet.Länsstyrelsen sköter också löneredovisningen för KFM:s personal samt tillsättervissa tjänster och hörs vid tillsättning av tjänster inom kronofogdekarriären. Förhållandet mellan en framtida länsskattemyndighet och KFMhar också avhandlats av statskontoret i rapporten utgångspunkt är att KFM:s organisatoriska ställning formelltskall vara så oförändrad som möjligt efter det att skatteförvaltningen harbrutits ut ur . KFM:s anknytning till skall enligtstatskontoret i princip bibehållas. uppgifter visavi KFM enligtbestämmelserna i uppbördslagen m.fl. författningar om skatter överförs till dennya länsskattemyndigheten. Indrivning av skatter och avgifter utgör den sista länkeni kedjan av åtgärder som vidtagits av myndigheter inom skatteförvaltningen.För exekutionsväsendets del ställer detta krav på en liära samverkan meddebiterings- och uppbördsmyndigheterna, dvs. skatteförvaltningen i länet. Utredningen har föreslagit att uppgifterna som åvilarlänsstyrelsen enligt UBL skall överföras till den nybildadelänsskattemyndigheten. Detta gäller såväl själva uppbördsverksamheten sora dearbetsuppgifter sora avser tillsyn ra.m. av KFMrs verksamhet, samt att lämnabiträde med revisionskunnig personal. Statskontoret har i sin rapport gettuttryck för en liknande uppfattning. Vad gäller det adrainistrativa sarabandetlänsstyrelsen - kronofogdemyndigheten efter det att skatteförvaltningenbrutits ut finns dock anledning att göra vissa kommentarer. RSV är central förvaltningsmyndighet förexekutionsväsendet i administrativt hänseende raed betydande uppgifter inombl.a. ADB-verksamheten och inom det ekonomiska och personaladministrativaområdet. Verket är dessutom centralrayndighet för den myndighetsorganisationsom är KFM:s i särklass störste uppdragsgivare. Mot bakgrund av de effekter sorabildandet av den nya länsskattemyndigheten raedför raåste därför utredningen252 ifrågasätta det administrativa sambandet mellanlänsstyrelsen (administrativa enheten) och KFM. Särskilt med tanke på RSV:suppdrag som centralmyndighet ter det sig något främmande att låta en deladministrativa uppgifter utföras av en helt utomstående myndighet.Även om lösningen av denna fräga inte pä något sätt utgör en förutsättning förden föreslagna organisationsförändringen finns det ändå anledning attuppmärksamma den. Det finns flera lösningar på detta problem. RSV kan taöver samtliga arbetsuppgifter, länsskatterayndigheten kan göradet eller så kan varje KFM själv svara för sina adrainistrativa göroraål. Detfinns också raellanalternativ, vissa arbetsuppgifter sora haftförs till RSV och andra till KFM etc. Med tanke på att det f.n. finns 81 KFM med ungefär 2 800anställda är frågan om fördelningen av de administrativa uppgifterna i sig fråga. Med hänsyn till revisorers synpunkter och tillutredningens direktiv i denna del saknas anledning att nu komma med förslag.Utredningen vill dock framhålla vikten av att en definitiv lösning koraraer till stånd. Prop.1985/86:55 VII GENOMFÖRANDE OCH KOSTNADER Med hänsyn till den tid sora torde åtgå föreremissförfarande och riksdagsbehandling m.ra. kan ett genomförande ske tidigastden . Utredningen vill framhålla det angelägna i att en reformefter de riktlinjer sora föreslagits koraraer till stånd så snart sora raöjligt.Eraellertid raåste vissa oraständigheter beaktas. Betänkandet är avprincipkaraktär.