prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Kraven på byggnaders egenskaperskulle i stort sett vara meningslösa om de inte kompletterades med enunderhållsskyldighet för byggnadernas ägare. Byggnadsstadgan (50 8) ställerkrav på atl byggnader underhälls så att hållfastheten inte äventyras och så attbrandfara, sanitära olägenheter eller vanprydnad inte uppkommer. Vidare skallbyggnader som har uppförts i enlighet med bestämmelserna om godenergihushållning underhållas sä att möjligheterna till denna i skäliguisträckning bibehålls. Utredningen föreslär en något utökad underhållsskyldigheti förhållande till gällande bestämmelser. Förslaget innebär att en byggnadkontinuerligt skall underhällas så att bärförmågan och stadgan hos de bärandedelarna, anordningarna för skydd mol brand, olycksfall och fukt samtanordningarna för handikappanpassning, trevnad, hygien, energihushållning ochavfallshantering i skälig utsträckning hålls i stånd. Vidare skall byggnadensyttre hållas i ett vårdat skick, PBL bör enligt min mening innehållaunderhällsbestämmelser med den inrikining som utredningen har föreslagil. 1likhet med vissa remissinstanser anser jag dock att större vikt mäste läggasvid behovet av kontinuerlig skötsel av anordningar i byggnaden än vadutredningen har föreslagit. De anordningar som krävs för atl byggnaden skall havissa egenskaper måste skötas så alt anordningarna fungerar på avsett sätt. gälla anordningar för energihushållning, uppvärmning och ventilationsamt hissar och andra maskinella anordningar. Jag ansluter mig till lagrådetsuppfattning att underhållskravet bör anses ha en sådan vidare innebörd, utanatt elt krav på skötsel direkt anges i lagtexten. Jag återkommer till detta ispecialmotiveringen (3 kap, 13 8), Bestämmelserna om underhåll börenligl min mening utformas så att kravel på underhåll kan bedömas medutgångspunkt från varje enskild förutsättningar. Byggnadensanvändning, dess läge och dess återstående brukstid är sådana faktorer som börkunna påverka bedömningen. Bestämmelserna bör vidare utformas så attunderhållsskyldigheten påverkas av byggnadens historiska, kulturhistoriska,miljömässiga och Jag återkommer i specialmotiveringentill hur kravet på underhåll bör anpassas för olika byggnader. Jag delar utredningens uppfattningalt bestämmelserna skall vara tilllämpliga på alla byggnader, dvs, ocksä påsådana produktionsbyggnader för jordbruk, skogsbruk och andra jämförliganäringar som inte omfattas av underhållskrav. Denna uppfattning stöds ocksäav flertalet remissinstanser. Vid den prövning som gör närunderhällsskyldigheten för sådana byggnader bestäms bör, som jag nämnde,kunna beaktas bl, a. byggnadens användning och läge. De krav som i första handblir aktuella för produktionsbyggnadernas del är de som tar sikte pä byggnadernassäkerhet och utseende. Förslaget torde därför inte medföra att jordbruket ellerskogsbruket belastas med nämnvärt slörre kostnader än de som redan nu mäsleläggas ned pä skötsel och underhäll. Självfallet måste även anläggningar- t, ex, idrottsplatser, campingplatser och upplag - underkastas regler omunderhåll. Utredningen har föreslagit att kraven i fråga om de funktioner somskall vidmakthållas hos anläggningar i viss utsträckning skall begränsas iförhållande till kraven för byggnader. 1 likhet med flera remissinstanser anserjag att de principer om underhåll och skötsel av byggnader som jag berörti tillämpliga delar även bör gälla fullt ut för anläggningar. Bestämmelserna om underhåll börenligt min mening vara tillämpliga även på byggnader som har uppförts förelagens ikraftträdande. Underhållskravet bör innebära att de egenskaper ochfunktioner som en byggnad har skall hällas i stånd. Bestämmelserna skall alltsåinte ge möjlighet att kräva standardhöjande åtgärder eller förbättringar sominnebär att nya egenskaper eller funktioner måste tillföras byggnaden. // Krav på byggnader m. m. 11.2.4 Förbäliringskrav på byggnader Mitt förslag: De möjligheter som finns atl krävaförbättring av byggnader m, m, skall finnas även i fortsättningen. Byggnadslagstiftningen vilar pä dengrunden att beslämmelser med krav som gäller byggnader inte skall hatillbakaverkande kraft. Det är därför i princip inte möjligt att ålägga den somär ägare till en byggnad att rusta upp denna i någon större omfattning så attnya krav uppfylls. Det innebär dock inte att samhället saknar möjlighet att medstöd av lagstiftningen ställa krav på viss standard även i fråga om äldrebyggnader. Bland de möjligheter som står tillbuds kan nämnas atl ägare lill hyreshus med bostadslägenheter enligtbostadssaneringslagen kan åläggas att rusta upp lägenheterna till vissminimistandard. Med slöd av arbetsmiljölagen kan förbättringsåtgärder krävasbeträffande arbetslokaler, 1 byggnadsstadgan finns bestämmelser som innebäratt kan ställa krav på förbättring av arbetsförhållandena fördem som hämtar avfall från byggnader och krav pä handikappanpassning av vissautrymmen i terminalbyggnader (82 a 8), 1 byggnadsstadgan finns ocksäförbättringskrav beträffande skyddsanordningar pä tak och maskindrivna portar(82 och 82a85). Enligl utredningen ger emellertiddagens bestämmelser alltför begränsade möjligheler för attställa krav pä säkerhetshöjande älgärder i äldre bebyggelse, Ulredningen hardärtör föreslagit en bestämmelse som innebär skyldighel för ägare tillbyggnader all vidla åtgärder så att dessa får en viss minimistandard når delgäller dels bärförmågan, stadgan och beständigheten hos de bärande delarna,dels skyddet mot olycksfall. Krav pä förbättring lill en sådan minimistandardskall enligl förslaget kunna ställas även utan samband med annan ombyggnad. Utredningens förslag har fäll ettövervägande positivt mottagande. Några remissinstanser anser dock attförslaget är för försiktigt och ofullständigt saml att det ger ettbristfälligt underlag för att påverka den nuvarande bebyggelsen. Vissaremissinstanser ställer sig tveksamma förslaget och framhåller bl. a. attdet kommer att medföra stora kostnadsökningar i form av dels högaombyggnadskostnader, dels ökade kostnader för samhällets övervakning ochkontroll av genomförandel. Enligt min mening är en anpassningav den äldre bebyggelsen till nya samhälleliga anspråk en angelägen uppgift idet framtida stadsbyggandet. Det kan gälla t, ex, åtgärder förenergihushållning, bättre säkerhet, anpassning av boende- eller arbetsmiljönför vissa personkategorier. Jag anser det självklart att de förbäliringskravsom nu finns i byggnadsstadgan bör komma till uttryck även i PBL. Ytterligarekrav på förbättringar måste enligt min mening emellertid prövas mol bakgrund avbl. a. mycket ingående samhällsekonomiska och finansiella överväganden. Jag ärdärför inte beredd att i detta sammanhang föreslå att några nyaförbäliringskrav införs. // Krav på byggnader m. m. il.2.4-11.3 Mitt förslag: När nya byggnader uppförs skalluppställningsplatser för fordon i skälig utsträckning ordnas pä tomten eller inärheten av denna. Samma bestämmelser skall i skälig utsträckning kunnatillämpas även för befintlig bebyggelse. Till de krav som bör ställas pä enväl fungerande bebyggelsemiljö hör tillgäng till utrymme för att ställa uppfordon för förvaring saml lastning och lossning. Atl ordna Ullräckliga utrymmenför detta ändamål är en väsentlig del i arbetet atl förbättra tätorternastrafikförsörjning. Detla behov av uppslällningsutrymme är endast delvis ettproblem som sammanhänger med de frågor som ligger inom byggnadslagstiftningensområde. 1985/86:1 246 Behovet av korttidsparkering har ett så nära samband medden rörliga // Krav på trafiken all det till slor del måste tillgodosespä galor och andra allmänna byggnader m. in. platser och blir därmed en frägasom regleras av irafiklagstiflningen. Pä detta område har byggtsupp en omfatlande och väl fungerande reglering som ger kommunerna godamöjligheler alt styra användningen av mark för allmän plats förparkeringsändamål. Eftersom galunälel emellertid iflertalet tätorter har tillkommil före bilismens Ud och därför inte är avpassatför dagens biltrafik, räcker det endasi delvis till för både den rörligatrafiken och korltidsparkeringen. En stor del av korltidsparkeringen bör därförhänvisas till annan mark. Detta gäller i ännu högre grad parkering för längretidsintervall, såsom i samband med arbetsresor och för längstidsuppställning.För atl åtminstone de större tätorternas trafikplanering skall kunna drivas påett tillfredsställande sätt är det ett starkt uttalat önskemål att en växandedel av fordonsparkeringen kan hänvisas tomtmark. Därmed blir det en viktiguppgift för byggnadslagstiftningen atl ange i vilken uisträckning som utrymmebör reserveras för detta ändamål på tomtmark och hur parkeringsutrymmena dåskall anordnas. 1 53 8 byggnadsstadgan föreskrivsatl på tomt skall inom- eller utomhus finnas särskilt, tillräckligt stortutrymme till parkering, lastning och lossning av fordon för dem som bor ellervistas pä tomten samt för verksamhet som bedrivs där. Kravet riktas alltså tillfastighetsägaren och skall i princip uppfyllas på tomlen. Kravet avser såvälbebyggda som obebyggda tomter. Kravet är emellertid förenat med vissa villkoroch möjligheter till dispens, vilka högst avsevärt förtar den verkan det annarsskulle ha haft. Del skall sålunda visas att utrymme kan beredas för rimligkostnad och utan synnerlig olägenhet i övrigt. Även om detta villkor kanuppfyllas har fastighetsägaren möjlighet att slippa anordna parkering pä sintomt, om han kan visa att särskild plats har beretts för parkering på annanplats. Kravet på anordnande avparkeringsutrymme kan enligt vad som uttalades vid bestämmelsernas tillkomstgöras gällande fullt ut endast i samband med nyexploatering. Om krav päparkeringsutrymme ställs för redan bebyggda tomter utan samband med nybyggnadeller andra älgärder som kräver byggnadslov, torde kommunen vidare endast kunnakräva att ledigt utrymme tas i anspråk. Undantagsmöjligheterna ochbegränsningen av kravel beträffande bebyggd mark har lett lill altparkeringsanläggningar huvudsakligen kommit till i nyexploateringsområden och isådana saneringsomräden där det finns goda möjligheter att lösa de tekniska ochekonomiska problem som parkeringskravet föranleder. Gemensamhetslösningar hardärvid blivit allt vanligare. Bristerna i gällande bestämmelserligger framför allt i atl parkeringskra-vet i första hand skall uppfyllas påden egna fastigheten och i att möjligheterna till befrielse från kravet ärmycket vidsträckta och kan tillämpas pä 1985/86:1 247 ett från likslällighelssynpunkl otillfredsställande säll.Det är ocksä svårt // Krav på atl fålill slånd gemensamhetsanläggningar i önskvärd omfattning, byggnader m. m. Utredningen föreslär atlparkeringsulrymmen så långt möjligt skall anordnas inom en tomt eller i dessnärhet. får alltså möjlighel alt kräva all parkeringsplatserskall anordnas pä annan plats än pä lomlen. För bebyggda tomter föreslårutredningen att del i en detaljplan eller elt markförordnande får meddelasbestämmelser om skyldigheten alt anordna parkeringsplatser. Remissinstansernaär positiva lill utredningens förslag men flera anser alt kravet som rörbebyggda tomter bör kunna slällas utan atl särskilda beslämmelser finns idetaljplan eller markförordnande. Mot den nu angivna bakgrundenfinner jag - i likhet med ulredningen och flertalet remissinslanser - det iförsta hand angeläget att kravel pä parkeringsutrymme skall kunna hävdas ävenom del inie kan tillgodoses pä den egna fastigheten. kan dä,lämpligen i samband med atl detaljplan upprättas, göra en frånfastighetsindelningen fristående bedömning av hur parkeringsbehoven lämpligastbör tillgodoses och. där sä befinns moUverat. bestämma alt en gemensam lösningskall väljas. Detta bör vara möjligl även i fråga om befintlig bebyggelse,oavsett om andra älgärder har aktualiserats eller inte. Jag anser dock liksomflera remissinslanser att, även om parkeringsfiågan i befintlig bebyggelselämpligen bör utredas i en delaljplan, möjlighel bör finnas att ställa krav päparkering utan all särskilda bestämmelser härom finns i detaljplan. Som jag närmare redogjort för iavsnittet om plangenomförande (avsnitt 10,4,2) erbjuder fastighetsplanen godamöjligheter att i samverkan mellan kommunen och fastighetsägarna utredaförutsättningarna att ordna en gemensamhetsanläggning. Detta underlättarmöjligheten alt anordna gemensamma parkeringsanläggningar. Med sådanaanläggningar kan mänga gånger stora fördelar vinnas både från kostnadssynpunktoch med hänsyn till miljö- och irafiksäkerhetskrav, 1 kommunernas övergripandeplanering bör utredas efter vilka principer parkeringsfrägorna skall lösas ifråga om t, ex, fördelningen på gatumark och tomtmark, bestämmande avparkeringsnormer för beräkning av ulrymmesbehovet. val avparkeringsanläggningar, huvudmannaskap och kommunens engagemang m,m.Ställningstagandet i dessa och liknande frågor bör leda fram till utformande aven parkeringspolilik och en parkeringsplanering för kommunen. Den närmare ulformningen avparkeringsplaneringen när del gäller lokaliseringen av parkeringsomräden,dimensionering av parkeringsanläggningar, val mellan kollektiva lösningar ochtomtparkering, förbud mol parkering pä vissa omräden och upprustning av äldrebostadsområden med parkeringsanordningar utgör exempel på frågor som del iförsta hand ankommer pä kommunen att avgöra genom detaljplan. Som utredningen har framhållit måste det dock finnas vissmöjlighet att Prop.1985/86:1 248 befria från parkeringskravet i befintlig bebyggelse försådana fall då lämp- // Krav på lig plats saknas på tomlen eller inärhelen och kostnaderna för atl skapa byggnader m.m. erforderligt utrymme,t, ex, inom en befintlig byggnad, skulle bli alltför stora. Jag återkommer tilldelta i specialmotiveringen (3 kap, 15 och 1688), 11.4 Samordning av byggbestämmelser Min förslag: Behovel av samordning med byggbestämmelser iannan lagstiftning tillgodoses pä förordningsnivä eller i myndighetsföreskrifter. De bestämmelser som rörutformningen och anordnandet av byggnader spänner över många centralaförvaltningsmyndigheters ansvarsområden och har sin grund i olika friståendelagar och förordningar. i anslutning till dessaförfattningar har som en följd därav meddelats av flera myndigheter. byggnadsstadga harett omfattande reformarbete igångsatts för all samordna gällandebyggbestämmelser, har framhållit altenighet råder om att bestämmelserna bör samordnas och har föreslagit att ävenbeslämmelser om skyddsrum och s,k. kriskopplingar för vatteninstallationerskall inordnas i PBL, Utredningen lägger sålunda fram konkreta förslag lilländringar i civilförsvarslagen (1960:84) som innebär att de tekniska kraven päskyddsrum förs över till byggnadsförfattningarna. Vidare föresläs atlkriskopplingsla-gen (1976: 296) upphävs och ersätts med en föreskrift i PBL, 1 remissyttrandena har utredningensförslag i allt väsentligt tillstyrkts eller lämnats utan erinran.Civilförsvarsstyrelsen anser dock att bestämmelserna för skyddsrum alltjämtbör ingå i civilförsvarslagstiftningen. Många remissinstanser har kritiseratutredningen för att den inte har gått tillräckligt långt när det gäller direktaförslag till samordning. Förslag har därvid framförts om en ytteriigaresamordning som omfattar bl, a, lagstiftningen om brandfariiga varor, hissaroch maskindrivna portar. Även om del är etl begränsatantal författningsområden som återstår atl studera frän samordningssynpunkt, ärdet angeläget att ta vara på alla möjligheter att förenkla och rationaliserahanteringen av byggnadsärenden. Bällre samordning av bestämmelserna ochenhetliga principer och former för att ange kraven bör kunna underiätta den tekniskautvecklingen och ge kostnadsdämpande effekter. En positiv konsekvens avsamordningen av lagstiftningen, särskilt i fräga om tillämpningsregler, gällerulnyltjandei av myndigheternas resurser. Genom ett nära samarbete bör de olikamyndigheternas kompelens och personalresurser kunna lillgodogöras på etlrationellt sätt. Efter det alt PBL-förslagetremitterades lagrådet har på grundval av förslag i prop, 1983/84:119 angett vissa rikllinjer för hur Prop.1985/86:1 249 myndigheternas regdgivning kan förenklas och görastydligare (KU 25, // Krav på rskr 245), Dessa riktlinjer medför bl. a, attmyndigheterna fortsättningsvis i byggnader m. m. normalfallen endast fårmeddela eller vidareförmedia föreskrifter som ''"' faller under myndighetens eget ansvarsområde. Deltaförutsätter på mänga häll ett bättre samarbete myndigheterna emellan än vad somgaller , PBL kommer med den uppläggning jaghar förordat att innehålla allmänt formulerade överordnade krav pä utformningenav byggnader och andra anläggningar. Om på det sätt som jag harförordat delegerar till regeringen befogenheten atl meddela föreskrifter tillPBL, kommer samordningsbehovet som regel att kunna tillgodoses genomförordningar av regeringen eller i myndighetsföreskrifterna. Under dessaförutsättningar kan forisati samordning genomföras efter hand som olikaämnesområden och specialförfatlningar ses över. De författningsområden som kan bliaktuella att studera i detta sammanhang är främst de som ulredningen harföreslagit och de som remissinstanserna har tagit upp, 1 fråga ombestämmelserna för skyddsrum har dessa i huvudsak redan anpassats till deprinciper som tillämpas i Svensk byggnorm, och etl fortsatt arbete pågår iavsikt att ytterligare samordna de tekniska bestämmelserna. Den nödvändigasamordningen när det gäller skyddsrum kan enligt min mening ske pä det sätt somjag har nämnt. Vad gäller kriskopplingslagen harutredningen föreslagil att föreskrifterna överförs till PBL och att lagenupphävs. Föreskrifterna i kriskopplingslagen har tillkommit för all underlättavarmvaitenbesparing i en krissituation och kan alltså inordnas bland kraven påatt byggnader skall anordnas sä att de möjliggör god energihushållning.Föreskrifterna är av samma art som de föreskrifter rörande valleninstallationerm, m, som ingår i Svensk byggnorm. Det finns därför ingen anledning att ta inen särskild beslämmelse med denna innebörd i PBL, Beslämmelserna omkriskoppling kan alltså enligt min mening inordnas bland kraven på godenergihushållning för byggnader och kriskopplingslagen kan därmed upphävas. Några remissinstanser föreslär attde beslämmelser för cisterner m, m, som utfärdats med stöd av lagen omexplosiva och brandfarliga varor skall samordnas med och införas i Svenskbyggnorm, 1 anslutning till förordningen om brandfarliga varor har successivtutarbetats tillämpningsföreskrifter (SIND-FS 1981:2), Dessa föreskrifter ärtämligen detaljerade och omfattar delvis byggbestämmelser. Regeringen uppdrogden ät statens mät- och provräd att utreda om en samordningkan genomföras inom delta område och att föreslå erforderliga förändringar. För hissar och andra lyft- ellertransportanordningar är kraven i 3 kap, tillämpliga. Enligt förslaget lillbemyndigande i 16 kap, kan föreskrifter till skydd för liv och personligsäkerhet meddelas. Därigenom kan föreskrivas bl. a, återkommande besiktningarav hissar och liknande anordningar. Jag vill här nämna all jag har för avsiklatt i annat sammanhang lägga fram 1985/86:1 250 förslag till en förordning orn hissar, som skall ersätta kungörelsen // Krav på (1939:783)angående anordnande och begagnande samt lillsvn av vissa byggnader m.m. hissar, /'- 1985/86:1 251 12 Bygglov ' >'*''"'' o I lagen anges vilka åtgärder somgenerellt skall vara bygglovspliktiga. Inom områden med delaljplan skallbygglovsplikten vara mer omfattande (s, 252) o Kommunerna skall kunna minskabygglovsplikten inom områden som kommunen bestämmer, I vissa områden skallbygglovsplikten å andra sidan kunna utvidgas s. 254) o Den generella bygglovsplikten för byggnader skallomfatta - uppförande avnya byggnader - inredning och ianspråktagande för väsentligenändrat ändamål (s, 255) o Dagens regler om frihet från bygglovsplikt för smärre åtgärder belräffan de en- eller tväbostadshus får fortsatt giltighet och dessutom införs ytterligare lättnader (s, 255) o Ekonomibyggnader för jordbruketsm,fl, näringars behov skall normalt inte kräva bygglov, men kommunerna skallkunna besluta om bygglovsplikt inom vissa omräden, om särskilda skälföreligger (s, 255) o Staten och landstingskommunernablir skyldiga att söka bygglov, dock inte till inre åtgärder (s, 255) o Vissa anläggningar som intekräver lov blir bygglovspliktiga, t, ex. anläggningar för idrotts- ellerfritidsändamål, tunnlar, bergrum, , torn och parkeringsplatser (s. 255) o Detaljplan medför automatisktbygglovsplikt för ekonomibyggnader och för vissa yttre åtgärder med andrabyggnader. Kommunerna får möjlighel att genom områdesbestämmelser besluta ombygglovsplikt för yttre åtgärder även utanför områden med detaljplan.Bygglovsplikt för underhåll kan införas genom detaljplan ellerområdesbestämmelser (s. 258) o Enklare fritidshus, kolonistugoreller liknande byggnader inom områden med detaljplan kan befrias från krav påbygglov genom ett särskilt beslut i planen. Utanför omräden med detaljplan kankommunen under vissa förutsättningar medge bygglovsfrihel för bl. a.komplementbyggnader och mindre tillbyggnader. Ändringar av befintligaindustribyggnader kan befrias frän bygglovsplikl under förutsättning bl, a, attyrkesinspektionen har medgett del (s. 261) o Begreppen tätbebyggelse ochglesbebyggelse utmönstras. Del s. k. täl-bebyggelseförbudet i dagenslagstiftning las bort (s, 265) o All bebyggelse utom sådan som kanhänföras till kompletteringsätgärder skall undergå en allmänlämplighetsprövning av samma karaklär som , Rikllinjer i översiktsplanenutgör ett viktigt beslutsunderlag i bygglovsärenden (s, 265) oNybyggnadsförbuden avskaffas (s, 271) o För vissa åtgärder -kompleileringsålgärder - skall fasiigheisägare i princip kunna räkna med attbygglov lämnas. Någon lämplighetsprövning från allmän synpunkt skall integöras i dessa fall (s, 271) o Kompletteringsåtgärder kan avseen- eller tvåbostadshus som ligger utanför områden med detaljplan (s, 274) o -uppförande av komplementbyggnader. o - mindretillbyggnader, o - yttre åtgärder (omfärgning,utbyte av fasadbeklädnad, taktäckningsmaterial och liknande), o -invändiga ändringar av byggnader o -bygglovspliktiga underhållsåtgärder (s, 274) o Belräffande yttre åtgärder ochinvändiga ändringar - bortsett från ändringar av användningssättet - gällerbefrielsen från planmässiga bedömningar inte bara för en- eller tvåbostadshusutan för alla byggnadstyper (s, 274) o Begärs expropriationstillständeller påbörjas planarbele som berör den aktuella byggnaden eller marken, fårbyggnadsnämnden besluta om anstånd med avgörandet om lov till dess atl ärendetom exproprialionslillslånd avgjorts eller planarbetel avslutats. Om ettplanarbete påbörjas, får nämnden besluta om anstånd i högst medavgörandet om lov (s, 278) o Inom område med delaljplan fårbygglov vägras till åtgärder som strider mot planen (s, 282) O Förbättringar inomhus och påbyggnadens yttre får dock göras även om byggnaden strider mot planen (s. 282) o Beträffande åtgärder som kräverbygglov skall besked i lokaliseringsfrä-gan kunna lämnas i form av ettförhandsbesked (s, 284) o 1 ärenden om förhandsbesked skallprövas om den sökta åtgärden kan tillåtas på avsedd plats. Förhandsbesked skallvara bindande och gälla i högst (s. 285) o Förhandsbesked skall kunna lämnasbåde inom och utanför detaljplan (s. 286). 12.1.1 Mer omfattande bygglovsplikl inom områden meddelaljplan Min förslag: I lagen anges vilka åtgärder som generelltskall vara bygglovspliktiga. Inom omräden med detaljplan skall bygglovspliklenvara mer omfattande. Prop.1985/86:1 253 Närmast länker jag la upp endiskussion i principfrågan om del är 12 Bygglov lämpligl att i PBL införaett system där bygglovspliktens omfattning kan 12.1.1 varieras dels genombestämmelser i lagen, dels genom atl det öppnas möjlighet för kommunen alt isärskilda beslul öka eller minska bygglovsplikten inom olika omräden, 1 bygglovsprövningen enligt PBL börliksom f, n. ingå flera olika moment.