prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Den av mig föreslagna ordningensyftar alltså lill att skapa klarare regler än dagens i fräga om vad byggherrenhar att iaktta och vad skall kontrollera. Vad som i praktikenverkligen kontrolleras mäste f, n, beaktas som oklart, något som ocksåremissutfallet ger belägg för. Formellt sett är enligtbyggnadsstadgan i princip skyldig att ta ställning till de förslag denbyggnadslovssökande lägger fram i form av ritningar, konstruktionsbeskrivningaroch andra handlingar. Nämnden skall antingen godkänna eller underkännaförslagen. Ett godkännande sker vanligen i den formen att nämnden, antingennär den beslutar om byggnadslov eller därefter under pågående arbete, förserhandlingarna med påskrift om fastställande. Nämnden meddelar också deföreskrifter som behövs om arbetets utförande. Tillsyn över att arbetena utförsenligt de fastställda handlingarna och de givna föreskrifterna sker vidbesiktningar som nämnden kan företa, 1 vissa fall är besiktning obligatorisk.Bl, a, skall inom stadsplan, om inte särskilda förhållanden föranleder annat,en byggnad besiktas såväl vid bestämda tillfällen under uppförandet som vidarbetets avslutande, s. k, slutbesiktning, 1 praktiken prövas emellertid, somjag nämnde, ansökningar om byggnadslov ofta i flera skeden,varvid prövningen i det första skedet kan vara tämligen begränsad. Utmärkandeför dagens ordning är vidare att i ett senare skede av ärendet - sedanbyggnadslov har lämnats -en mängd detaljritningar och andra handlingar ges intill nämnden och rutinmässigt fastställs av denna utan atl någon egentliggranskning sker. beroende eller begränsade resurser.Granskningen sker därvid närmast i form av stickprov. Uppenbart är attbyggherren och entreprenören tillsammans förfogar över väl så godsakkunskap som nämnden i l.ex, byggnadstekniska detaljfrågor. Ett problem isammanhanget är alltså vilken verkan som mot denna bakgrund bör tillmätasbyggnadsnämndens fastställande av handlingar, om det senare visar sig attbyggnaden inte uppfyller alla krav i lagstiftningen. En omständighet avsärskild belydelse är därvid om det är nämnden eller byggherren som fakUsktligger närmast till för att kontrollera om ett vissl krav är uppfyllt ellerinte, 1 vissa avseenden är nämndens kontrollmöjligheter vanligtvis större - t,ex, belräffande grundförhållandena - medan byggherren i praktiken har lättareall genom den dagliga kontrollen på arbetsplatsen se till att detbyggnadstekniska utförandet blir fullgott. Jag har beskrivit några av desvårigheter som är förknippade med dagens syslem och som har vållat problem irättstillämpningen. 1985/86:1 317 ytterligare belysa dessa problem vill jag återge delar avdomskälen i tre 14 domar som högsta domstolen har meddelat i mål om skadestånds- nämnd, byggnads- talan mot kommuner på grund av fel och försummelse vid byggnadsnämn- ' " I alla tre målen rörde det sig om brister pa grund 14 2 3 av dåligamark- och grundförhållanden. Utgången i målen blev något olika - kommunen åladesskadeståndsskyldighet i två fall men inte i det tredje - men gemensamt ialla domarna är följande principiella resonemang (NJA 1984 s. 340): Kontrollen av mark- ochgrundförhållandena har med tiden kommit att tillmätas allt större betydelse;den fär särskild vikt genom att dålig grundläggning kan leda till förödandeskador på en byggnad, vilka dessutom kan vara svåra att komma till rätta medsedan väl byggnadsarbetet är avslutat. Vid prövning av ansökningar ombyggnadslov och vid senare tillsyn av byggnadsarbetet - liksom för övrigt redani samband med planering - har man från sida att specielltuppmärksamma de angivna förhållandena. Man måste emellertid se realistisktpå nämndens möjligheter att ingripa mot skaderisker av olika slag. Dessresurser är begränsade, och vilka av dess mångskiftande uppgifter som bör haföreträde har framstått som i viss mån tveksamt. Här får också beaktas attavsikten med skadeståndsansvaret vid bristande byggnadskontroll inte kan varaatt man på kommunen skall överflytta den skyldighet att se till att arbetetutförs med omdöme och sakkunskap som enligt byggnadsförfattningarna åvilar denbyggande. Det är byggherren som - tillsammans med bl, a, ansvarigearbetsledaren, när en särskild arbetsledare utses - i första hand svarar föratl arbetet utförs pä ett fackmässigt sätt, som inte kan ge upphov till skadorpå byggnaden ens pä sikt. Naturligtvis har även senare ägare av fastigheten ettansvar för tillsyn och underhäll av denna. Liksom vid vanlig vållandebedömningmäsle det fä betydelse för kommunens ansvar, om man hos byggnadsnämndensålunda med fog kan räkna med atl någon annan med större möjlighet att påverkaförhållandena vidtar åtgärder mot skaderisker. Med hänsyn till det anförda bör ettskadeståndsansvar för fel eller försummelse från sida isammanhang varom nu är fräga bli aktuellt främst i sädana avseenden där man hoskommunen, till följd av sin speciella kännedom om förhållandena på platseneller sina speciella resurser, har klart bättre möjlighet än den byggande attinse skaderiskerna och bedöma vilka åtgärder som lämpligen bör vidlas. Dettafår betydelse just när del gäller skador pä grund av markens beskaffenhet, bl.a. eftersom personal ofta kan bättre överskåda förhållandena istort på grundval av tillgängligt material eller de erfarenheter som manvunnit under tidigare verksamhet. Viss hänsyn får också tas till den byggandeskvalifikationer; utförs arbetet av ett välrenommerat byggnadsföretag, behövernämnden inte på samma sätt som annars räkna med all förbiseenden och misslagkan förekomma. Helt kan emellertid intebyggnadsnämnden lita ens på den kompetens som finns hos erfarna byggherrareller entreprenörer. Bl, a, när etl bygge är förbundet med påtagliga risker förframtida sättningsskador av betydelse, fär nämnden anses skyldig atl se tillalt skadeförebyggande älgärder blir vidtagna; man begär l, ex, attgrundundersökning utförs innan byggnadslov meddelas, eller man ger speciellaföreskrifter angående byggnadens utfö- Prop.1985/86:1 318 rande med tanke på riskerna i fråga, I sädana fall kanalltså en kommun 14 inte frita sig från ansvar genom att hänvisa till att den bygganderimligen nämnd, byggnads- borde ha kunnat förhindra eventuella skador, arbete och tillsyn Vad som närmare fordras i olikasituationer för alt kommunen skall m.m. åläggas skadeständsskyldighet fårbedömas med hänsyn till omständighe- 14.2.3 terna i del enskilda fallet. EttiFörhällande som får betydelse är hur pass viktig kontrollen framstår enligtbyggnadsförfattningarna, bl, a, om den är obligatorisk eller bara behövervidtas stickprovsvis eller när särskild anledning förekommer. Att märka ärvidare att enligl 3 kap, 2 och 3 85 skadeståndslagen även en rad smärre fel ochförsummelser från myndigheternas sida kan, om de medverkat till skadan,tillsammantagna innebära att verksamheten inte håller den standard som skäligenfår begäras i det aktuella avseendet (jfr prop, 1972: 5 s, 324 f, 4960. Det torde med fog kunna påstås attdet är först genom högsta domstolens domar som några klara riktlinjer harskapats i fråga om det skadestånds-rättsliga ansvaret enligt gällande rätt.Uppmärksammas bör dock all alla målen avsåg brister i mark- ochgrundförhållanden och att del fortfarande kan råda osäkerhet i fråga ornkontrollen av andra slags brister i ett byggnadsprojekt. harhögsta domstolen meddelat ytterligare en dom i ett liknande mål (mål nrT234/83, dom , DT 19), Genom denna dom ogillades en talan omskadestånd för en kommun på grund av en påstådd försummelse avbyggnadsinspekören i fråga om besiktning. Frågan gällde bristande dräneringkring en villabyggnad. En omständighet som högsta domstolen beaktade var attden ansvarige arbetsledaren i första hand hade att svara för att arbetetutfördes på elt fackmässigt sätt och att denne inte i ett så väsentliglavseende som beträffande dräneringen borde ha avvikit från den tekniskabeskrivning som låg till grund för byggnadslovet utan att anmäla detta. Vidbedömandet av byggnadsinspektörens tillsyn tog högsta domstolen även hänsyntill atl dräneringsledningar normalt läggs ned efter grundbottenbesiktningenoch att arbetet med nedläggningen och återfyllnaden av ledningsgraven utförssnabbt. Jag kan inte hälla med lagrådet idess tolkning (yttrandet s, 19) all byggnadsstadgan ger relativt goda garantierför att föreskrifter om byggnaders och byggnadsarbetens utförande iakttas ochatt den byggherre som följer ett lämnat lov kan utgå från atl han inte skalldrabbas av påföljder enligt byggnadslagstiftningen förfel och brister somkunnat upptäckas vid nämndens kontroll men inte blivit påtalade. Dennabeskrivning av det nuvarande rättslägel kan enligl min mening ifrågasättas. Jagåterkommer snarl till frågan om byggherrens skydd mot påföljder och ingripandenfrån . När det gäller fördelningen av ansvaret gentemot det allmänna- nägot som regleras i byggnadslagstiftningen - mäste del enligl min meningfinnas utrymme för ett realistiskt präglat synsätt. Den ståndpunkt som högsta domstolenhar intagit i fråga om det skadeståndsrättsliga ansvaret ligger i självaverket väl i linje med mina inten- 1985/86:1 319 m. m. tioner i lagrädsremissen beträffande ansvaret gentemot detallmänna och 14 Byggnadsjag anser att den grundsynen bör styra en modernlagstiftning om bygglovs- nämnd, byggnadsprövning, kontroll avbyggnadsarbeten och ansvaret för fel och brister i "' ""'' "''y" byggandet. Jag vill här bemöta en annan avlagrådets invändningar, nämligen att det inte framstår som självklart atlsamhällets krav på bättre kvalitet i byggandel skall medföra minskade insatserav de organ, främst byggnadsnämnderna, som har att bevaka samhällsintressena(yttrandet s.20). Jag vill framhålla att det inte är fräga om atl försämrakvaliteten i insatser, Detla är en missuppfattning som jag anserbör rättas till. Mitt förslag går ut på atl inrikta nämndens granskning påsådana projekt och sådana moment i ett projekt där nämndens insatser kan göraden största nyttan. Nämnden blir därmed i fortsättningen inte tvungen atttränga in i alla sådana detaljer som den ändå saknar reell möjlighet alt prövamed hänsyn till bl, a, tidspressen samt lill att byggherren och entreprenörenofta har tillgäng till väl så god sakkunskap som nämnden i vissa frågor. Ensådan bättre disposition av tillgängliga samhällsresurser i förening med enskärpning av byggherrens s,k, egenkonlroll är enligt min mening naturligainslag i en pågående utveckling mot en totalt sett bättre kvalitet i byggandet. Den av mig föreslagna ordningeninnebär en anpassning till praxis när det gäller förfarandet vidbygglovsprövning, dvs, att grasnkning av riktningar och övrigahandlingar kan ske i två led. De ritningar, beskrivningar,beräkningar etc, som behövs som underlag för bygglovsbeslut bör tillräckligtutföriigt och tydligt utvisa att vissa grundläggande villkor ellerförutsättningar för byggandet kan uppfyllas. Härvid tänker jag inte enbart päförutsättningar som rör överensstämmelse med plan och pä utformningen avprojektet, utan även på vissa övergripande säkerhets- och hälsoskyddsaspekterm,m,, saml kontrollförutsätt-ningar. Vad som bör redovisas är t, ex,grundläggningssättet, möjligheten atl fä tillfredsställande avbördning avavlopps-, dränerings- och ytvatten samt förutsätlningar för all fåtillfredsställande brandskydd, energihushållning, ventilation, tillgänglighetoch skydd mot buller och luftförorening. Vid större arbeten bör också redovisasomfattningen och kvaliteten på den kontroll av arbetena som byggherren avseratt utföra, 1 lagtexten bör emellertid intedessa grundläggande aspekter närmare preciseras, eftersom de egentligenomspänner de flesta av föreskrifterna i 3 kap. Meningen är att byggnadsnämndensjälv kunna beslämma hur ingående prövningen behöver göras ur dessa aspekter,innan bygglov lämnas. Avgörande härvidlag bör vara nämndens kännedom om densökandes kvalifikationer och ansvarskänsla samt projektets art och omfattning.Kompetenta byggherrar med läng erfarenhet och dokumenterat ansvar för sinproduktion skall inte behöva underkastas någon detaljkontroll. Huvudsaken äratt nämnden beaktar all det finns förutsättningar för alt byggher- Prop.1985/86:1 320 m. m. ren kan komma att uppfylla samtliga krav under arbetetsgång, Omfatl- 14 Byggnads-ningen av den kontroll som byggherren själv kommerall utföra bör fä stor nämnd, byggnads-betydelse vid denna bedömning, Ilagrädsremissen (s,573) använde jag en arbete och tillsyn mindre braformulering, nämligen "större byggherrar" för att karaktärisera dengrupp av byggherrar som kan antas följa kraven utan någon delaljerad kontroll.Lagrådet (yttrandet s,21) har haft flera invändningar mot detta. Först vill jagsäga all det naturligtvis inte är meningen atl en byggherre skall utsätlas fören onödig delaljkontroll enbart därför alt han inte tillhör de"slörre". Del finns därför anledning att slå fast att del är enbartkompetensen i förhållande till projektets art och omfattning som bör varaavgörande. Lagrådets tveksamhet pä denna punkt i den mån den grundas påprinciperna om likhet inför lagen och konkurrensneutralitet i näringslivetsynes mig dock obefogad. Med mitt uttalande avses inte annat än vad som liggeri sakens natur - och som f,ö, även högsta domstolen i de berörda domarnasynes ställa sig bakom - nämligen att byggherrar som är kända av nämnden förkompetens och ansvarskänsla vanligtvis inte skall behöva kontrolleras likaingående som andra. En annan anmärkning av lagrådetfinner jag emellertid värd atl ta fasta på. Lagrådet anför (yttrandet s,2l): Men bortsett härifrän vill det synassom om med "byggherre" i detta sammanhang avses inte endast den sombygger för egen räkning, jämför 9kap, 3 8, utan också entreprenörer. Det skulleannars ställas olika krav pä egenkonlroll hos ell och samma företag beroende päom det bygger för egen produktion eller pä uppdrag av annan. Jag medger att mina uttalanden ilagrådsremissen blev så oprecisa att de lätt kan misstolkas. Vad jag vill hasagt är naturligtvis alt inte bara byggherrens utan även entreprenörenskompetens bör bedömas, när del är känl vem som skall utföra byggnadsarbetena.Det bör med andra ord bli fråga om en helhetssyn så atl även byggherrar sominte har egen kompelens men har anlitat sakkunniga projektorer och även avseratt anlita goda byggpro-ducenter kan komma i åtnjutande av en minskaddetaljkontroll från sida. Jag anser att byggherrens val avprojektor och entreprenör ligger inom ramen för bedömningen av byggherrenskompetens. Att även sådana förhållanden kan beaktas får därför anses givet ulanatl det särskilt anges i laglexten. Sedan genombeslutet om bygglov har lagt fast förutsättningarna för de sökta åtgärderna såsom de efter eventuella justeringar har redovisats i ansökningshandlingarna förbygglovet, ankommer det pä byggherren att ansvara för atl genomförandel sker ienlighet med beslutet och gällande tekniska bestämmelser. För sädana projektsom fordrar en mer omfattande projektering behövs en stor mängd handlingar iform av konstruktionshandlingar, beskrivningar, dalablad m,m., och byggherrenmäsle därför som regel anlita sakkunniga projektorer för dessa arbeten. 1985/86:1 321 resurs- och tidsskäl kan dessa handlingar inie alllid isin helhel granskas av 14 tjänstemän, Enligl minmening bör nämnd, i beslutetkunna bestämma att vissa handlingar skall ges in till nämnden en m.m. VISS tid innan arbetenapåbörjas, sa att tjänstemännen hos nämnden när sa 14 ? behövs kan kontrollera all projekieringen har följt defastlagda förutsättningarna och gällande bestämmelser. De handlingar del däfrämst är fråga om är sädana, vilka enligt nämndens bedömning innehållervikliga tekniska uppgifter, som del - i det enskilda fallet - är särskilt meningsfulltatl kontrollera. För mindre arbeten bör emellertid granskningav byggherrens redovisning av tekniska detaljer, avsedda kontroller m. m,normalt ske innan bygglovsbeslutet meddelas. Det remitterade förslaget kantolkas pä det sättet all ar förhindrad alt även efter det atlbygglovet lämnats bestämma atl kon-struklionshandlingar och andra handlingarskall ges in för granskning, innan etl arbetsmoment påbörjas. Här anser jag detdock motiverat att ge större utrymme för nämnden att begära in sädanakompletteringar, Nägra situationer där detta kan visa sig behövligt är närfastigheten säljs under pågående byggnadsarbete - en ny och kanske inte likakompetent byggherre kommer alltså in i bilden - eller när del sker elt byte aventreprenör . Jag föreslär alltså att lagtexten ulformas såatl del blir möjligl för nämnden atl efter bygglovet utöka sin kontroll. Den granskning av handlingar somutförs efter tillståndsbeslutel bör lämpligen resullera i ett utlåtande frånbyggnadsnämnden. Utlåtandet bör redovisa de avvikelser från gällandebestämmelser som har upptäckt vid sin granskning. Det skalldäremot inte anses innefatta ett uttryckligt godkännande av de granskadehandlingarna och deras innehåll i de delar som inte har berörts i utlåtandet. Lagrådel (yttrandet s,2l) haransett del särskill anmärkningsvärt att en byggande som företer av nämndeninfordrade handlingar inte kan påräkna besked frän nämnden om den godkännereller underkänner föreslagna detaljlösningar. Lagrådet uttalar även altbyggherrens intresse av att hans förslag blir sakkunnigt och noggrant prövadeav och alt han genom bygglovet får etl vissl skydd motefterräkningar har fäll komma i bakgrunden. Jag vill dä först erinra om att deritningar och övriga handlingar som är nödvändiga för prövningen av om fråganom lov över huvud taget kan lämnas skall både granskas och fastställas avbyggnadsnämnden. Om lov lämnas gäller all de handlingar som byggnadsnämndendärefter finner anledning atl kräva in skall granskas av nämnden (se 8kap, 29 8andra siycket). Vidare skall - som jag anförde - byggherren underrättas omresultatet av granskningen. Detta sker inte i form av ett uttryckligtfastställande utan genom ett besked som anger vad nämnden har iakttagit vidgranskningen av de infordrade handlingarna. Det ligger i sakens natur 11 1985/86. 1985/86:1 322 m. m. att nämnden därvid särskilt uppmärksammar byggherren påsådant som är 14 Byggnads- oklart eWer tveksamt, nämnd, byggnads- Alt föreslagna detaljlösningar inte skall formellt godkännas beror på orbeieoch tillsyn följande omständigheter. För en myndighet som skall kontrollera en enda funktion hos en anläggning, l.ex, alt ett uppställt gränsvärde för en emis sion iakttas, är uttrycket godkännande entydigt och klart. Godkännande innebär atl se till att gränsvärdet, vid mätning med angiven provningsme tod och vid givna bedömningsregler, inte överskrids. En byggnad eller byggnadsdel däremot kan oftast inte jämställas med ett sådant fall. Här finns det inte en eller ett fätal enkelt mätbara funktioner, framför allt inte på ritningsstadiet. Ett stort antal funktioner "döljs" i enbyggnadsdel. Huruvida en byggnadsdel är "godkänd" vet man med säkerhet först sedan den fungerat i sin rätta miljö . Granskningar av byggna der på ritningar innebär enbart mer eller mindre säkra bedömningar. Om bedömningen skall vara sä säker att risken för att byggnadsdelen inte uppfyller alla krav blir försumbar, fordras omfattande dokumentation i form av ritnings-, beskrivnings- och beräkningsunderlag samt provning av den utförda byggnadsdelen. Att skall ha rätt och möjlig hel atl ställa sä höga krav på bedömingsunderlaget är givetvis olänkbart. Det ter sig också orimligl att en så omfattande kontrollinsats skulle behö vas av myndigheten. Man måste kunna utgå från att byggherren frän början strävar efter att utforma konstruktionen så riktigt som möjligt, Etl godkännande som skulle kunna tolkas som ett fullständigt skydd för byggherren mot ytterligare ingripanden av nämnden passar givetvis inte in i en sådan syn. Detla är alltså anledningen tillatt jag har velat undvika det missvisande uttrycket "godkännande" närdel gäller de detaljerade projekteringshandlingarna. Däremot anser jag attbyggnadsnämnden, i och med att den i samband med bygglovsprövningen fastställerde handlingar som ligger till grund för lovet, tar på sig etl ansvar för attbyggherren vid projekteringen skall kunna utgå från dessa handlingar, 1 enlighet med det synsätt som jagnu har redovisat bör alltså , när den prövar ett byggnadsobjektföre beslutet om lov, alltid pröva om vissa grundläggande förutsättningar äruppfyllda. Som lagrådet påpekar (yttrandet s.21) uttryckte jag mig oklart idenna fråga i lagrådsremissen (s. 251 och 570 fO, Jag vill beskriva förslageti denna del på så sätt att det finns nägra grundläggande faktorer som alltidbör beaktas inför beslutet om bygglov men atl det inte är rimligt att i dettaförsta skede kräva att i alla slag av ärenden gör enfullständig kontroll av om lagstiftningens krav är till fullo uppfyllda. Vilkahandlingar som det kan bli aktuellt att granska kommer jag atl beröra i specialmotiveringen(8 kap, 29 8), Hur ingående bygglovsprövningen behöver göras blir beroende päbl, a, byggherrens och entreprenörens kompetens. 1985/86:1 323 förutsättningar som jag menar att nämnden i princip alltidskall pröva i del 14 Byggnads- förstå skedel är följande: nämnd, byggnads- 1, byggnadenseller anläggningens placering, funktion och uiformning i förhällande lillgällande plan eller områdesbestämmelser, >> , , 2, byggnadensyitre utformning och placering med hänsyn lill stads- eller landskapsbilden ochtill skyddet mol brandspridning mellan byggnader. 3, byggnadenstillgänglighet och planlösning med hänsyn till kraven pä tillgänglighet, godfunkiion och brandulrymning, 4, grundkonstruktionensprincipiella utformning och grundläggningsdjupet med hänsyn lill mark- ochgrundvattenförhållandena enligt redovisad grundundersökning eller enligt vadsom i övrigt kan anses vara väl känt om det berörda markområdet, 5, byggnadens ochtomtens utformning med hänsyn till behovet att kunna avbörda avlopps- ochdagvatten och att åstadkomma en tillfredsställande dränering av grund ochtomtytor, 6, byggnadensbrandsektionering, 7, denprincipiella utformningen av byggnaden och dess olika installationssystem medhänsyn till kraven på god energihushållning och pä att olägenheter inte skallåsamkas omgivningen i form av t, ex, buller och luftföroreningar samt 8, omfattningenoch utformningen av den konlroll som byggherren skall ta ansvar för underproduklionsskedei på byggplatsen. Alt alla dessa frågor inte äraktuella i samtliga lovärenden ligger i sakens natur. Jag vill framhålla att denredogörelse som jag har lämnat för vilka tekniska och andra faktorer sombör beaktas i det första skedet innebär atl det klarare än f, n, framgår vilkaförutsältningar som gäller för att bygglov skall kunna ges efter granskningen idet första skedet. Härigenom läggs en fastare grund för ett viktigtgenomförande av detaljprojeteringen och genomförandet av byggnadsarbetena. Genom granskningen i del andraskedet kan pä vissa väsentliga punkter tillföra bygglovsärendetsin tekniska kunskap och även ibland kanske förbättra projektets kvalitet. Detär däremot inte avsikten att nämnden genom sin granskning skall ta överansvarei från byggherren för atl gällande bestämmelser iakttas. Det är naturligtvis nädvändigt attnämnden i fräga om åtgärder som redan har utförts skall kunna kräva att fel ochbrister avhjälps och, om byggherren inte självmant vidtar rättelse, föreläggahonom att göra det. Den ordning som jag nu har skisserat skiljer sigprincipiellt från dagens genom atl ansvaret för detaljhandlingarna meruttryckligt läggs på byggherren i och med att byggnadsarbetena inte längreskall förutsättas följa konstruktionshandlingar vilka efter det att lovetlämnats har fastställts av . Nämnden bör givetvis också kunnaföreta uppföljande kontrollåtgärder, t, ex, besiktningar utöver de som harangetts i bygglovet. Prop.1985/86: 1 Den börockså kunna ställa krav pä all tillräckligt utförliga handlingar finnstillgängliga pä byggplatsen och atl alla konslruktionshandlingar av betydelseskall lämnas in till i samband medslutbesiktningen eller nar arbetena eljest kan anses slutförda.