prop · G90310 · 1985-12-31 00:00:00 — Vissafrågor som regleras i detta kapitel har jag i huvuddrag berört i den allmännamotiveringen. Det gäller främst de psykiskt utvecklingsstörda och derasskolgång i särskolan eller, i vissa undantagsfall, specialskolan (avsnitt 6). allmänna motiveringen har jag också behandlat frågan om tvångsmedel ochföreslagit att möjligheten till hämtning med biträde av polismyndighet skallavskaffas (avsnitt 7). 1kapitlet talas i åtskilliga paragrafer om den lokala styrelsen för särskolaneller specialskolan utan närmare precisering (jfr 6 och 7 kap,), Preciseringfår i mån av behov göras i tillämpningsföreskrifter. Innan jag går in päde enskilda paragraferna vill jag beröra vissa allmänna frågor om skolpliktensrättsliga reglering, eftersom bl. a. grundlagsenligheten av den nuvarande regleringenifrågasätts på vissa håll. Skolpliktens nuvarandereglering i huvuddrag Ifråga om barn i allmänhet gäller följande. Enligt den nuvarande skollagens 30 8andra stycket inträder skolplikt för Prop.1985/86: 10 barni allmänhet med början av höstterminen det kalenderår, då barnet fyller sju år.Skolplikten upphör med utgången av vårterminen det kalenderår, då barnetfyller , om den inte har fullgjorts . Enligt skollagenskall skolpliktiga barn delta i undervisningen i , om de intefullgör skolplikten på något annat i lagen angivet sätt. Till dessa sätt hörskolgång i sameskolan eller i godkänd fristående skola. Skolplikten är enligt36 8 skollagen fullgjord före utgången av vårterminen det kalenderår, då barnetfyller , om barnet tillfredsställande har gått igenomårskurs 9 i eller motsvarande årskurs i någon annan skola därbarnet får fullgöra sin skolplikt eller om barnet vid särskUd prövning visarsig ha motsvarande kunskaper. Avskollagen framgår indirekt att varje årskurs av grandskolan är avsedd attgenomgås under ett läsår som fördelas pä en hösttermin och en vårtermin.Närmare Udsangivelser finns inte i skollagen. Vissa sådana föreskrifter finnsemellertid i skolförordningen. I dess 1 kap. 5 § fmns en definition av läsår.Därmed avses den del () av redovisnings-året (den 1 juli- påföljande år) under vUken undervisning skall meddelas. 23 8 skolförordningen skall dag för terminernas början och slutfastställas av skolstyrelsen. EnUgt 5 kap. 23 a § skaU antalet skoldagar underläsåret vara minst 178. Därvid skall friluftsdagar men inte lovdagar ochstudiedagar räknas in i antalet skoldagar. Enligt 5 kap. 26 § får skoldagenomfatta en lid av högst 5 limmar för elever i årskurserna 1 och 2samt högst för elever i årskurserna 3-9. Skolstyrelsen bestämmervilken Udsmässig omfattning skoldagen skaU ha och när skoldagen tidigast fårbörja och senast får sluta. Därvid måste skolstyrelsen följa läroplanenstimplaner och föreskrifter för sådana. Timplanerna bygger på ett system medveckotimmar. Enligt5 kap. 3 a § skolförordningen omfattar skoldagen för eleverna dels lektionerenligt timplan eller verksamhet som enligt skolförordningen ersätter lektioner(det finns bl. a. föreskrifter om praktisk arbetslivsorientering ochfriluftsdagar), dels morgonsamUng eller gemensam samling, dels raster,måltidsuppehåll och eventuella andra uppehåU mellan lektionerna. 1 vissa fallanordnas under skoldagen, utanför lektioner och morgonsamling eller gemensamsamling, för eleverna obligatoriska aktiviteter vilka tiU-sammans med övrigverksamhet under skoldagen bildar en pedagogisk helhet (fria akUviteter). 15 kap. 3 b och 3 c §§ finns föreskrifter om samlad skoldag. Skoldagen igrundskolan skall enligt 3 b § utformas som samlad skoldag, om kommunenbeslutar det. Ett sådant beslut skall fattas särskilt för varje skolenhet.Beslutet får begränsas UU ett visst stadium eller en viss årskurs iskolenheten. Samlad skoldag innebär enligt 3 c § att eleverna genom särskildaåtgärder skall tas om hand under hela den tid som skoldagen omfattar med stödav beslut enligt 26 § i samma kapitel. Fria aktiviteter skall anordnas föreleverna under de delar av skoldagen, som inte tas upp av lektioner eller annanverksamhet som skaU förekomma enligt skolförordningen eller av behövlig tidför vila och måltid. Tid för fria aktiviteter får läggas ut även före dagensförsta lektion eller efter dagens sista lektion. Vidutformningen av den samlade skoldagen bör, särskilt för elever på lågstadiet,eftersträvas alt vistelsetiden i skolan för en och samma elev inte växlar underveckans olika dagar. Ennärmare redogörelse för fria aktivketer och samlad skoldag bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 14. Skolpliktenssakliga innehåll bestäms huvudsakligen genom läroplanens mål och riktlinjer,kursplaner samt timplaner och föreskrifter för timplaner. Tillbilden av skolpliktens innehåll hör också föreskrifter om befrielse från vissalektioner m. m. Enligt27 8 skollagen får en elev på föräldrarnas begäran befrias från att delta imorgonsamling (inte bara sådan med religiöst innehåll), om skäl föreligger. Påföräldrarnas begäran skall en elev befrias från att delta i undervisning ireligionskunskap, om eleven tillhör trossamfund, som fått regeringens tillståndatt i skolans ställe ombesörja religionsundervisning. Enligt6 kap. 26 § skolförordningen får rektor, om särskilda skäl föreligger, imindre omfattning befria elev från undervisning vissa lektioner eller frånannat skolarbete. Iskolförordningen finns också bestämmelser om lovdagar för alla elever samtbestämmelser om ledighet i enskilda fall. Visstsamband med skolplikten och motsvarande rätt till undervisning har föreskrifterom åtgärder för elevs tillrättaförande. Sädana föreskrifter finns i 6 kap.2830 8§ skolförordningen. De innebär bl. a. att läraren såsom en disciplinäråtgärd får utvisa elev frän lärorummet för högst återstoden av pågående lektioneller låta eleven under uppsikt stanna i skolan högst efter skoldagensslut. Vidare får skolstyrelsen avstänga eleven från undervisning helt ellerdelvis under högst tvä veckor av terminen, om eleven under avstängningstidenerhåller nödvändig tillsyn. som har viss betydelse för skolpliktens omfattning finns såledesutanför den nuvarande skollagen. Enligt dennas 55 § bemyndigas regeringen -med stöd av 8 kap, 7 8 regeringsformen (RF) - att meddela föreskrifter somavses i 8 kap. 3 8 RF och som gäller arbetets anordnande i ,ledighet för elev i eller åtgärd för tillrättaförande av sådanelev. Samma paragraf innehåller även bemyndigande med hänsyn till 8 kap, 5 §RF, Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om kommuns befattning medgrandskola. Enligt paragrafens sista stycke får regeringen överlåta åtförvaltningsmyndighet att meddela närmare föreskrifter i de hänseenden somanges i paragrafens tidigare stycken. Bemyndigandena tillkomi samband med RF:s ikraftträdande (jfr prop. 1973:90 s. 313 och 1975:8 s. 80).Senare har framförts uppfattningen att skolplikten skuUe betraktas som en sådan"tyngre tjänsteplikt" som anses begränsa rörelsefriheten enligt 2kap. 8 8 RF (SOU 1978:34 s. 200 och 202, prop. 1978/79: 195 s. 61 f.) ochomöjliggöra bemyndigande för regeringen med stöd av 8 kap, 7 § jämfört med 8kap. 3 8 RF. Jfr dock regeringsrättens dom (RÅ81 2:14). Prop.1985/86: 10 Skolförfattningsutredningenhar i sitt lagförslag utgått frän den nuvarande rättsliga regleringen.Lagförslaget innehåller endast redaktionella och språkliga förändringar iförhållande till den nuvarande skollagens bestämmelser om skolplikt. Vissaremissinstanser har framfört invändningar rörande dels skolpliktens innehållsom sådant, dels den rättsliga regleringen av skolplikten. Idet förra hänseendet pekar man framför allt på de fria aktiviteterna, densamlade skoldagen och medverkan av företrädare från föreningslivet. Vissaremissinstanser åberopar stadgandena i 2 kap. 2 § RF om att varje medborgaregentemot det allmänna är skyddad bl. a. mot tvång att ge till känna sinåskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende samtmot tvång alt delta i sammankomst för opinionsbildning. Dessa remissinstanseranser att skollagen bör kompletteras med föreskrifter av innebörden, attskolarbetet skall präglas av saklighet och objektivitet samt att ingen elevfår tvingas att ge till känna sina åsikter eller att delta i sammankomst föropinionsbildning. Närdet gäller skolpliktens sakliga innehåll anförs också att det är oacceptabeltatt knyta skolplikten till ett utbildningsbegrepp av den vida omfattning somutredningen föreslår och därmed tvinga eleverna att delta i t. ex. friaakUviteter under samlad skoldag vars omvårdnadssyfte inte har med utbildning inormal mening att göra. Vissaremissinstanser har framfört invändningar mot att bibehålla det nuvarandesystemet, enligt vilket skolpliktens innehåll preciseras i föreskrifter sombeslutas av regeringen och som ger kommunerna ett betydande handlingsutrymme.Enligt dessa remissinstanser innebär skolplikten, vars iakttagande kangenomdrivas genom vitesföreläggande och hämtning, en sådan begränsning avelevens rörelsefrihet som enligl RF kan regleras endast genom lag. Någotutrymme för delegation finns därför inte. Regeringen kan visserligen enligt RF8 kap. 13 8 meddela föreskrifter om verkställighet av lag. Men en rätt förregeringen och de kommunala skolmyndigheterna att inom vida ramar bestämmaskolpliktens omfattning synes enligt dessa remissinstanser knappast varaförenlig med RF, Utrymmet för materiellt utfyllandeverkställighetsföreskrifter är ytterst begränsat. Regeringens normgivning fårhärvidlag inte tillföra lagregleringen något väsentligt nytt, vUketuppenbarligen skulle bli fallet enligt den föreslagna ordningen. Den föreslagnalagregeln om skolplikt uppfyller inte sådana krav på utförlighet och precisionsom utgör förutsättning för att den grand-lagsfästa rörelsefriheten skall fåbeskäras. Skolpliktens omfattning och innebörd måste underkastas en noggrannarelagreglering, som endast i mindre väsentliga delar kan kompletteras med avregeringen beslutade verkställighetsföreskrifter, menar dessa remissinstanser. Den nuvarande författningsregleringen bygger på attregeringen - i enlighet med vad som förutsattes i samband med RF:s tillkomst(prop. 1973:90 s. 313 och 1975:8 s. 80) - kan bemyndigas att meddelaföreskrifter som närmare bestämmer skolpliktens innebörd. Detta har numeraifrågasatts. Mot den bakgrunden finns det anledning att pröva möjligheternatill en författningsreglering som inte förutsätter ett bemyndigande som rör 8kap. 3 8 RF. Enligt min mening bör den nya skollagen innehålla mer preciseradebestämmelser än den nuvarande när det gäller främst skolpliktens omfattning.Det ligger dock i sakens natur att en sådan skyldighet som skolplikten inte idetalj kan regleras i lagen. Vissa föreskrifter som har betydelse i dettasammanhang l.ex, timplaner - måste kunna finnas i författningar av lägrevalör. Vad som bör regleras i lag är därför den huvudsakliga tidsmässigaomfattningen av skolplikten. Mot bakgrund av de synpunkter som - med sikte särskilt päden samlade skoldagen och dess fria aktiviteter har framförts vidremissbehandlingen av skolförfattningsutredningens förslag vill jag tilläggaföljande. De invändningar som i olika sammanhang och frän olika hållhar riktats mot den samlade skoldagen och dess fria aktiviteter följer ihuvudsak två linjer. För det första görs gällande att de fria aktiviteternainte innehåller tillräcklig substans för att kunna omfattas av skolplikt. Fördet andra görs gällande att de innebär risk för obehörig påverkan av eleverna.Dessa invändningar beror enligt min mening i varje fall delvis på att man intei tillräcklig grad har beaktat skolpliktens och allmänna syftenoch uppläggning. Skolplikten, som normalt fullgörs i , har tillsyfte inte bara att förmedla kunskaper och färdigheter i snäv mening utan ocksåatt ge eleverna de erfarenheter i övrigt som de behöver som grund för sin kommandeverksamhet i privatlivet, arbetslivet och samhällslivet i övrigt. Mot denna bakgrund blir elevernas allmänna utvecklingviktig. I läroplanen betonas vikten av kontakter mellan skolan och detomgivande samhället. Kännedom om arbetslivets förutsättningar ochföreningarnas roll tillmäts stor betydelse. Det skall finnas utrymme för bådeteoretiska och praktiska inslag. Det är viktigt att eleverna lär sig att verkabåde självständigt och tillsammans med andra. också få möjligheteratt utveckla olika anlag och intressen. Detta gäller inte bara med tanke påskolan och arbetslivet utan också för att de skall fä en givande friUd. Enligtläroplanen skall all verksamhet under skoldagen präglas av skolans mål och hardärför ett pedagogiskt syfte. Skolans mål kan förverkligas på olika sätt och i olikaorganisatoriska former. Lektioner kan användas, men också fria aktiviteter.Lektioner är skolans traditionella organisationsform. För vissa verksamheter,som fått allt större utrymme till följd av samhällsutvecklingen och dess kravpå en bredare fostran, är fria aktiviteter en naturligare organisationsform. Grandskolan bygger pä att verksamheten för eleverna skallbilda en pedagogisk helhet som alltigenom följer de aUmänna målen och riktlinjerna,liU vilka hör bl. a. objektivitet, saklighet och allsidighet. 6 1985/86. Prop,1985/86: K) f'-' ligger i sakens natur att allamoment av skoldagen inte uppfattas som lika givande för alla elever. Deras förutsättningar,utvecklingstakt och Reniis.s- intressen är olika. Vissa eleverhar en god grund i fråga om l.ex. proiok(>ll musik och praktiska uppgifter ochhar därför inte samma behov som undra av att få ägna sig åt sådana övningar imder lektionereller fria aktiviieter. Det ligger också i sakens natur att alla inte har sammauppfattning om hur elevernas skolpliktstid bäst skall användas. De fria aktiviteterna utgör en del och en mindre sådan -av skolans verksamhet och skall ses tillsammans med andra delar. Del måsteockså hållas i minnet att den valda formen - fria aktiviteter i stället förtimplane-bunden verksamhet - är en organisationsteknisk fråga. Ett visst måttav sådan verksamhet för vilken organisationsformen fria aktiviteter kan användasmåste få förekomma under skoldagen. Om den inlemmas i lektioner eller hänförslill ett eget system utanför den timplanebundna verksamheten kan inte varaavgörande för tillåtligheten. Över huvud taget är det enligt min mening inlemöjligt alt se de fria aktiviteterna helt isolerade från annan verksamhet ochsåsom ett eget system. En stor del av kritiken mot fria aktiviteter, och däsärskilt sådana som är en följd av samlad skoldag, rör risken för att elevernautsätts för påverkan i fråga om åsikter m. m. i strid med föräldrarnasinställning. Man tänker här på sådan föreningsmedverkan som präglas avföreningens åskådning. Hela yiundskolans verksamhet - både den som förekommerunder lektioner och den som förekommer under fria aktiviieter - bygger päoi;,aktivitet och allsidighet. Detta innebär inle att eleverna skall undanhållasuttryck för olika synsätt. Del skall däremot göras klart att det är fråga omvärderingar och liknande från respektive åskådnings egna anhängare. Förelevernas aUmänna orientering och träning i kritiskt tänkande kan det vara avvärde att fä en illustration i form av t. ex. ett föredrag från den som självtillhör en förening som verkar för åskådningen i fråga. Såsom framgår avläroplanen (se Lgr 80 s. 26) skall sådana inslag på olika sätt balanseras. Delsskall man försöka fä med företrädare för andra åsikter. Dels kan lärarenredovisa material som visar att och hur saken kan ses på andra sätt. Över huvudtagel gäller att objektivitet och allsidighet inte alltid kan finnas i varjesärskilt moment utan tillgodoses genom skolans verksamhet som helhet. De "profilerade" inslagen utgör - även underfria aktiviteter - bara en liten del av den totala verksamheten. Strävan skallju vara att eleverna under fria aktiviteter skall ha ett variationsriktprogram, såsom framgår av läroplanen. Det är i praktiken mycket vanligt atteleverna själva får välja mellan flera alternativ. Det är alltså bara i enstakafall som eleven i princip kan bli tvungen att delta i en "profilerad"verksamhet. Och de fall där verksamheten kan tänkas stöta värdnadshavarna ellereleven är ännu färre. De bestämmelser som fmns om befrielse frånvissa moment i skolverksamheten ger utrymme för ett rimligt hänsynstagande tillvårdnadshavarnas och elevens inställning i särskilt känsliga fall. I mitt lagförslag finns i 3 kap. 11 och 12 8§ bestämmelserom deltagande och om befrielse från vissa inslag. Jag hänvisar till lagtexten med åtföl- 80 jande kommentarer. Skolpliktoch motsvarande rätt till utbildning (3 kap. 15 8§) Underdenna mellanrubrik finns paragrafer med grundläggande bestämmelser om denallmänna principen om skolplikt och motsvarande rätt lill utbildning inom detoffentliga skolväsendet, olika slag av skolplikt och hur de får fullgöras samtgrundskolans, särskolans och specialskolans förhållande till varandra i dettasammanhang. Bestämmelserom skolpliktstiden och deltagandet i den verksamhet som anordnas finns i senareparagrafer i kapitlet (6-12 88). 1§ Barn som är bosatta i riket har skolplikt enligt föreskrifterna i dettakapitel. Skolplikt gäller dock inte i fråga om barn, som varaktigt vistas utomriket eller vars förhållanden är sädana att det uppenbarligen inte kan begärasatt barnet skall gå i skola. Skolpliktenmotsvaras av en rätt att fä utbildning inom det offentliga skolväsendet. Iparagrafen slås fast den allmänna principen om skolplikt och motsvarande rätttill UtbUdning. I praktiken är rätten till utbildning det väsentliga.Skolplikten är endast ett medel att säkerställa alt barnet genom det offentligaskolväsendet eller pä annat sätt verkligen får nödvändig utbildning. Iparagrafen nämns endast det offentliga skolväsendet. Skolplikten fårvis-seriigen fullgöras i l.ex. en för ändamålet godkänd fristående skola, menden rätten avser inte förhållandet mellan barnet och huvudmannen för skolan.Huvudmannen är inte på grund av lagen skyldig att ta emot barnet där. Däremothar barnet rätt att få plats inom det offenUiga skolväsendet. Vilken avskolformerna , särskolan och specialskolan som skall ta emot barnetregleras genom 2-5 8§. Självfalletär utgångspunkten att utbildningen i särskolan och specialskolan skall sålångt det är möjligt motsvara utbildningen i . Det ligger emellertidi sakens natur att utbildningen måste anpassas efter elevernas förutsättningaroch att det i vissa fall huvudsakligen blir fråga om sådan träning i dagligagöromål som för barn i allmänhet betraktas som uteslutande föräldrarnasuppgift. Skolpliktengäller endast barn som är bosatta i rikel. Skolplikt föreligger även om detinte kan fastställas var i landet (i vilken kommun) barnet är bosatt. Delräcker att det kan fastställas att barnet är bosatt i landet. Det har ingenbetydelse om barnet är svensk eller utländsk medborgare eller är statslöst. Liksomvid tillämpningen av den nuvarande skollagen bör som bosatt i riket räknas densom rätteligen skall vara kyrkobokförd här. Jag vill anknyta till förarbetenatill den nuvarande skollagen. Avdessa förarbeten framgår att frågan huruvida bosättning i riket föreliggerskall bedömas enligt de principer som gäller för folkbokföringen (prop. 16 f., SOU 1961:30 s. 809 och prop. 1962:136 s. 78 f.). Iförarbetena uttalas bl. a. följande (prop. 1962:136 s. 78 f.). Genomatt skolplikten anknytes till bosättningen blir det möjligt att viafolkbokföringen fä upplysningar om barnen. Vid tolkningen av begreppetbosättning bör samma praxis följas som vid tillämpningen av folkbokföringsförordningen.Ofta torde skolplikt av rent praktiska skäl kunna utkrä- 1985/86: 10 1985/86: 10 vasendast av barn. som är kyrkobokförda i riket, men det bör om möjligt ocksåtillses, att även b;un som rätteligen skolat kyrkobokföras men som av någonanledning inte blivit det, exempelvis barn lill vissa zigenare, fullgörskolplikt. Utlänningar tillhörande främmande makts härvarande beskickning ellerlönade konsulat eller beskickningens eller konsulatets betjäning sä ock derasutländska familjemedlemmar och utländska tjänare skall inte kyrkobokloras här iriket. Alt skolplikt inte kan utkrävas av barn, hänförliga lill denna kategori,har inte ansetts behöva särskilt anges. Liksomskolplikten är även motsvarande rätt till utbildning enligt 3 kap. 1 8beroende av alt barnet är bosall i riket. Såsom framgår av 12 kap. 5 8 och kommentarerna lill den paragrafen tas även barn som inte räknas som bosatta i riket emol i och motsvarande under vissa förutsätt ningar. Omett barn räknas som bosatt i riket men faktiskt varaktigt vistas utomlands kanvarken skolplikt eller rätt till utbildning under den tiden utkrävas enligtlagens bestämmelser. Typexempel är svenska diplomatbarn som följer med sinaföräldrar till staiioneringslandet. Sädana barn brukar emellertid gå i skola idel landet eller vistas i under terminerna. Undantagsbestämmelseni förslå stycket andra meningen avser inte endast barn som varaktigt vistasutom riket utan också barn vars förhållanden är sädana all det uppenbarligeninte kan begäras all barnet skall gå i skola. Jag vill i sammanhanget erinra omatt särskolplikt enligt 24 8 omsorgslag gäller under förutsättningatt barnet "kan tillgodogöra sig undervisning". Jag vill framhållaatt skolplikten och motsvarande rätt till utbildning innebär all varjeförutsättning hos barnet skall tas till vara. Det kan emellertid i ett heltexceptionellt fall tänkas att ett barn är sä allvarligt handikappat i ett ellerflera avseenden alt det är helt omöjligt för barnet all lära sig något. I paragrafentalas om rätt till utbildning "inom det offentliga skolväsendet".Såsom framgår av 10 kap. 2 8, som handlar om vad som förr kalladesungdomsvårdsskolor, hänvisas de som vistas där i vissa fall till utbildning somanordnas vid hemmet genom huvudmannens försorg. Jag anser inte att ett sådantspeciellt undantag behöver markeras i 3 kap. I 8. 2 § Barn i allmänhet har vanligskolplikt. Den skall fullgöras i , om inte annat följer av 8-10kap. 3 § Särskild skolplikt har barnsom inte kan gå i därför att de är psykiskt utvecklingsstörda,synskadade, döva, hörselskadade eller tal-skadade. Sådan skolplikt skallfullgöras i särskolan eller specialskolan, om inte annat följer av 9 eller 10kap. Depsykiskt utveckHngsstörda skall tas emot i särskolan och övriga ispecialskolan. Psykiskt utvecklingsstörda, som pä grund av synskada, dövhet,hörselskada eller talskada inte kan gå i särskolan, skall dock tas emol ispecialskolan. AvframstäUningstekniska skäl talas om vanlig skolplikt resp, särskild skolplikt.SkiUnaderna avser både skolform inom det offentliga skolväsendet och - somframgår av 10 § skolpliktstidens längd. Enligl 3 8 gäller särskildskolplikt lör barn som på grund av ett eller flera Prop. 1985/86: 10 avangivna handikapp inte kan gå i . har i ökandeomfattning särskilda stödåtgärder salts in i grimdskolan för barn Remiss-som annars skulle vara hänvisade lill särskolan eller specialskolan.Genom protokoll sådana åtgärder har många av de synskadade och en del av dehörselskadade och psykiskt utvecklingsstörda kunnat gå i . Fråganom rätt skolform (, särskolan eller specialskolan) bör normalt kunnalösas i samråd mellan värdnadshavarna och företrädarna för skolmyndigheterna.Avgörandet ankommer på vederbörande lokala styrelse med besvärsrätl förvärdnadshavarna (se 4 och 5 88), Frågan om rätt skolform uppkommer förstagången inför skolstarten i samband med skolpliktens inträde och kanaktualiseras åven under barnets skolgång. 1 synnerhet när frågan kommer uppförsta gången kan det - inte minst mot bakgrimd av möjligheterna tillstödåtgärder i - ibland vara svårt att avgöra vilken skolform somär den rätta. Barnet har alllid rätt lill utbildning inom någon av skolformernainom det oflentliga skolväsendel och får givelvis inte ställas utanför på grundav olika bedömning hos skolhuvudmännen. Som framgår av 4 8 ankommer det på delokala styrelserna för särskolan och specialskolan all avgöra om barnet skalltas emot där, vilket i realiteten innebär all del är de som prövar om vanligeller .särskild skolplikt föreligger. Om barnet inte las emot i särskolan ellerspecialskolan, har barnet rätt att gå i ,