prop · G90373 · 1985-12-31 00:00:00 — ledamotenSkantz, alt en sådan uppföljning inte innebär all nämnden lill någondel övertar eller inkräktar på de besluts- och verkslällighetsfunk- lioneri enskilda rehabiliteringsärenden som ankommer på ledamöterna i decentrala och lokala rehabihleringsgmpperna. dettaavsnitt avstyrks sålunda av FKF lill förmån för ledamoten yttrande,dock med den begränsning förbundet föreslagit. FFanser att det inte räcker med att socialförsäkringsnämnderna för policydiskussioneri rehabilileringsärenden. Socialförsäkringsnämnderna bör i stället mer akfivldelta i arbetet med långa sjukfall/rehabililerings-ärenden. Om så blir falletkan man förvänta all rehabiliteringsarbetet blir effekfivare än vad del är och atl möjligheterna atl påverka andra rehabiliteringsorgan i samhälletblir större. I del nya arbetet med rehabiliteringsverksamheten är det viktigtalt del inom varje kassa finns en samordning så atl rehabilileingsärendenabehandlas på etl likvärdigt sätt. Ansvaret för detta kan så som FF ser detläggas på kassastyrelserna. SACOISRifrågasätter utredningens förslag och anser all frånvaron av konkretaanvisningar gör del mindre trovärdigt. 6 Ärenden som tjänsteman anser bör prövas avförtroendevalda Utredningenföreslår alt det bör finnas en möjlighet för tjänstemän atl hänskjuta ettärende fill förtroendevalda för principdiskussioner eller beslul. RFV,FKF, TCO och FF är posifiva lill förslaget. FKFtillstyrker förslaget och betonar all befogenhet inom detta område dock börligga hos lägst avdelningschef på centralkontoret, eftersom denne har ansvarför försäkringstillämpningen inom avdelningens funkfionsom-råde i hela kassaomrädel.Härigenom tillgodoses säkrast kravet pä enhetlighet i verksamheten och informafionom de Ijänstemannaärenden som förts upp till en kanpå ett smidigt sätt delges övriga nämnder inom kassans område. Förbundet villunderstryka viklen av all hänskjulande verkligen kommer lill stånd i sådanaärenden, där utgången har stor betydelse för den försäkrade ur trygghets- ochförsörjningssynpunkt. FRMoch FRS har inget all erinra mol förslaget atl tjänsteman skall ha möjlighet alt hänskjuta enskilda ärenden till förtroendemannaorganet för beslut. Däremot förefaller det för FRM tvivelaktigt ur flera synpunkter all enskilda ärenden också skall kunna hänskjutas till de förtroendevalda för principdiskussion. Dels kan del uppslå tveksamhet om vem som har det egentliga ansvaret för beslutet i ett ärende som diskuterats i förtroende- mannakretsen. Dels kan det komma alt innebära all de förtroendevalda omprövar beslut i ärenden som de tidigare deltagit i principdiskussioner om. Det kan dessutom starkt ifrågasättas om del överhuvudtaget finns några behov av en möjlighet atl underställa enskilda ärenden för princip- 61 FÖD,FRN och SACOISR är negativa till förslaget. FÖDframhåller atl risken måste bedömas som stor att tjänstemannen i ärenden somhan tycker är svårbedömda överlåter beslutsfattandet till någon annan. Man kaninte heller bortse frän atl enskilda försäkrade kan förledas att argumentera isitt ärende i behörighetsfrågan och i fall där tjänstemannen ändå fattarbeslutet uppfattar sig negativt behandlad av kassan. Del bör över lag gälla somen allmän princip att man undviker alternativa behörighetsregler iförvaltningen. Därigenom underlättas ett smidigt och snabbihandläggningsförfarande och koncentreras förvaltningsorganets arbetsinsats påsakfrågan. FRNanser atl det är olämpligt med en regel om underställning av det slag somutredningen föreslagit. En sådan regel kan föranleda atl gränserna för ansvar ochkompelens mellan förtroendevalda och tjänstemän suddas ut. 7 Närmare om socialförsäkringsnämnden Utredningenföreslår att nuvarande piensionsdelegationer och försäkringsnämnder ersätts avsocialförsäkringsnämnder som skall besluta i alla ärendetyper. FÖD.FRN, FRM, FRS. RFV, RRV, FKF, Landslingsförbundet Svenska kommunförbundel, LO,TCO, FF, LRF och SHIO-Familjeföretagen tillstyrker eller har inte något allerinra mol förslagel. FÖDframhåller all den nuvarande uppdelningen på pensionsdelegalion ochförsäkringsnämnd har närmast historiska motiv som torde varaöverspelade. En koncentrerad insats av förtroendevalda i ett enda organ med engeografisk förankring inom verksamhetsområde är atlföredra. FKFansluter sig i princip till utredningens förslag och anser att just dennaorganisatoriska lösning utgör grunden för en förnyelse och vidareutveckling avförtroendemannainflytandel i etl förslag, som annars innebär alt antaletförtroendevalda i försäkringskassorna minskar jämfört med dagens förhållande.Enligt förbundels mening förutsätter ett förverkligande av ett sådant vidgat förtroendemannainflytandeinom ramen för socialförsäkringsnämnden att några administrativa svårigheterkan lösas. FKF pekar här på ökade krav på information och utbildningsinsatseroch på ett behov av vissa förändringar i försäkringskassornas organisafion. RRVhar i princip inget all erinra mol förslagel men påpekar alt utredningensförslag innebär all ett färre anlal förtroendevalda skall behandla ett ökat anlalärendelyper. RRV anser alt förslaget i och för sig tillgodoser kravet på atlförtroendevalda ges ökad insyn i socialförsäkringen. finns dock enrisk för bristande enhetlighet i försäkringslillämpningen, eftersom deförtroendevalda skall pröva ett större anlal ärendelyper . Delgäller här ärenden som kräver kunskaper om många och ofta kompliceraderegelsystem samt kännedom om gällande praxis. kommun tillstyrkerförslaget om socialförsäkringsnämnder om deras organisation blir sådan all hänsyn las till geografiska förhållanden i samt de strävanden som sker i Västerdalarna atl förslärka 62 ochfördjupa samarbetet mellan kommunerna för alt förbättra medborgar- Prop.1985/86:73 nas villkor. SACOISRmenar att utredningen inte på etl lillfredsslällande sätt belyst dels vilkagrundläggande principer som styrt utredningens slutsatser, dels konsekvensernaför tjänstemännen om den föreslagna organisafionen genomförs. EnligtSAF:s uppfattning finns det ingenting som talar för atl utredningens slutsatsbeträffande nödvändigheten av total överblick för förtroendemännen inomsocialförsäkringsområdet är riklig. Tvärtom kan ett sådant krav medförasvårigheter för förtroendemännen att uppnå och bibehålla tillräckliga kunskapersom behövs för medverkan i beslutsprocessen. Risk kan föreligga attförtroendemännen inte har en reell möjlighet att skaffa sig nöjaktiga kunskaperom de tvingas fatta beslut i ärenden inom hela socialförsäkringsområdet. Meden sådan ordning skulle i stället förtroendemännens inflytande fill och medkunna äventyras sä att det snarare minskar än ökar. HallsbergsArbetarekommun anser att det nu föreliggande förslaget utan tvivel innebär encentralisering och att vikliga delar av närhet till besluten ochbeslutsfattarna bortfaller. FRN,FKF, FF och HaUsbergs Arbetarekommun har kommenterat förslaget atlsocialförsäkringsnämnderna bör behandla högst 4045 ärenden per sammanträde. Eftersomledamöterna måste ges tid för meningsfulla diskussioner i de enskilda ärendenaanser FRN del vara tveksamt om socialförsäkringsnämnderna kan handlägga såmånga ärenden som 4045 per sammanträde. Av samma skäl anser FKF och FF att delföreslagna antalet ärenden inte bör överskridas. HallsbergsArbetarekommun anser all del föreslagna antalet ärenden per sammanträdemotiverar minst en kommun. Förslagetatl varje socialförsäkringsnåmnd bör ansvara för viss del av enförsäkringskassas geografiska område har i princip bemötts positivt av deremissinstanser som tagit upp frågan. FÖDkan också ansluta sig till utredningens förslag att nämnderna enligt huvudregeln bör besluta i alla lyper av ärenden. Tanken alt man skall utnyttja de förtroendevaldas särskilda kunskaper och erfarenheter blir bäst genomförd i en sådan ordning. Man måsle emellertid vara medveten om att vissa ärendelyper är till sin omfattning förhållandevis liten. Om antalet socialförsäkringsnämnder skall bli så stort som 150, kommer dessa ären den utslagna på alla nämnder atl aktualiseras mycket sällan. Det kan därför diskuteras om inte vissa ärenden, t. ex. angående personskadeskydd, del pension och återbetalningsskyldighel, kan förbehållas vissa nämnder med frånträdande av huvudregeln om geografisk bindning. Över huvud taget kan del diskuteras vad en spridning av beslutanderätten lill ett störte anlal organ än f. n. kommer atl medföra i fråga om enhetlighet och likformighet i fillämpningen. Domstolen anser inte att utredningens förslag innebär några farhågor för en negafiv utveckling så länge del rör ärenden som ofta återkommer i nämnden. Del får bli en sak för i första 63 hand att bevaka dennafråga. RFVframhåller atl det är angelägel alt RFV - för atl underiätla prak- Prop.1985/86:73 tiskt lämpliga lösningar av nämndorganisalioner inom olika försäkringskasseområden- får möjlighet all besluta om lokala anpassningar, t. ex. sammanföra vissalågfrekventa ärendelyper till en socialförsäkringsnämnd eller avlasta enöverbelastad nämnd vissa ärenden. FKFtillstyrker förslagel atl varje socialförsäkringsnämnd bär ansvar för en vissdel av en försäkringskassas geografiska område. Områdesindelning samt eventuellspecialisering på vissa ärendelyper skall, enligt förbundets mening, grundas påen bedömning gjord av styrelsen för varje försäkringskassa. Med hänsyn tillriksförsäkringsverkets roll inom socialförsäkringsadministrationen (planering,ledning och tillsyn) bör det, enligt förbundels mening, ankomma på verket (ochinte på regeringen, som utredningen föreslagit) all med utgångspunkt från förslagfrån vaqe försäkringskassas styrelse fastställa antaletsocialförsäkringsnämnder, de olika nämndemas geografiska områden och eventuellspecialisering på vissa ärendetyper. LOanser alt möjligheten all specialisera vissa slag av ärenden lill vissa socialförsäkringsnämndermåsle slå öppen, inte minst för att klara den helt otillfredsställande balanssilualioneni arbelsskadeärenden. Också möjligheten till delegation av vissa ärendetyperfrån nämnden till tjänsteman borde prövas. Till skillnad från centralt regleradfördelning av ärenden mellan tjänstemän och förtroendemän, ger delegationsförfarandelenligt LO:s mening möjlighet lill en mer flexibel beslutsorganisation,därigenom all delegationen kan beslutas och återkallas snabbi. Beslut om ochåterkallande av delegation bör enligt LO fattas av försäkringskassansstyrelse. ÄvenTCO pekar på behovet av alt kunna inrätta specialiserade socialförsäkringsnämnder,t. ex. för arbetsskadeärenden. FFtillstyrker utredningens förslag men vill också peka på alt del i vissa fallkan bli aktuellt med atl inrätta socialförsäkringsnämnder som är mer specialiserade.Det gäller sådana ärendeslag som är kvalificerade och förekommer i storomfattning. Som exempel kan nämnas arbetsskadedelegationer som förekommer inågon försäkringskassa. FKF,SACOISR och FF har hafl synpunkter pä socialförsäkringsnämndensverksamhetsområde och anpassning lill nuvarande försäkringskasseorganisationen. Enligt FKF:s mening kommerdet av rationalitetsskäl all krävas alt försäkringskassornas organisation successivt anpassas fill den nya nämnd organisalionen. De anpassningar som behöver göras kommer att variera från kassa fill kassa och kommer atl vara föremål för varje kassastyrelses egen bedömning. Del torde enligt FKF slå klart alt den föredragandeor- ganisation som finns inom centralkontoret på inte alltför lång sikt måste knytas lill de nämndområden som skapas. Lösningen med all tjäns temän från centralkontoret reser ul till det lokalkontor där nämnden har sitt sammanträde kan bara användas i ett övergångsskede. På samma sätt kommer del atl bli nödvändigt atl finna rationella former för föredragning av beslut som handläggs av lokalkontoren, inte minst mot bakgmnd av att antalet föredragande i socialförsäkringsnämnderna bör vara så få som möjligt. De lokalkontor, som kommer att fungera som kanslier för socialförsäkringsnämnderna, kommer atl behöva genomgå förändringar. Uppsamlingav ärenden fill nämnden, kallelser och protokoll i kontakt med Prop. 1985/86:73föredraganden från flera lokalkontor och tre avdelningar pä centralkontoretskall administreras. Föredragandena och annan behövlig personal kommer på siktalt behöva lokaliseras vid dessa kontor. Omorganisationen kommer också alt fåkonsekvenser för de lokalkontor, som inte skall fungera som kanslier försocialförsäkringsnämnderna. Även centralkontorens tillsyns- och uppföljningsverksamhelkommer all behöva genomgå vissa förändringar så att kassorna ävenfortsättningsvis kan upprätthålla kravet på likformig tillämpning i kassaverksamhelen.Omställningen i sin helhet kommer vidare alt ställa stora krav på kassorna ifråga om utbildning, information och andra personalpolitiska insatser. FKFvill i detta sammanhang särskilt understryka atl de ständigt växande arbelsskadeba-lansernaoch den hårt ansträngda arbetssituation som dessa fört med sig vid kassornaförutsätter särskilt hänsynstagande vid anpassningen av kas-saorganisafionentill den nya nämndorganisationen. Förbundet ansluter sig till förslaget atlärende i socialförsäkringsnämnd avgörs efler föredragning av tjänsteman hos denallmänna , eftersom del av flera skäl numera inte finns någonanledning atl ange vilken kategori av tjänstemän som skall fullgöraföredragandefunktionen. Ytterst ankommer del givelvis på varje kassas styrelseatt besluta om principerna i detta avseende liksom beträffande detadministrativa arbetet i övrigt inom kassan anser FKF. SACOISRställer sig frågande till hur organisationen av avdelningaroch lokalkontor i förhållande fill socialförsäkringsnämnderna skall fungera i prakfiken.SACO/SR anser alt utredningen borde ha berört dessa vikliga frågor. FFbetonar atl verksamhetsområdet för en socialförsäkringsnämnd är av storbetydelse när det bl. a. gäller att tillvarata de förtroendevaldas kännedom omlokala förhållanden. Närheten till den försäkrade är också viktigt ur service,kontakt och kvalitésynpunkl. Delta måste man därför enligt FF ständigt ha iåtanke när man vid olika fillfällen har att ta ställning till både kassa- och förtroendemannaorganisalionen.Därför anser FF med bestämdhet all del skall finnas en socialförsäkringsnämndi varje kommun. I storstäderna flera nämnder per kommun. Om specialisering av ärendelypersker lill en nämnd bör länet vara geografiskt område. FFanser vidare atl utredningen gått alltför lätt förbi socialförsäkrings nämndernas anpassning till nuvarande organisation. FF anser atl förslagel om inrättande av socialförsäkringsnämnder omfattande ett eller flera lokal- konlorsomräden kan leda lill att det bildas kontor som omfattar större geografiskt område än för nuvarande lokalkontor. Detta i sin tur kan leda fill konlorsnedläggelse och försämrad service i glesbygden. Från sida vill man understryka betydelsen av nuvarande serviceorganisation vilket förutsätter ett vitt förgrenat lokalkonlorsnät. Vidare leder förslagel om olika föredragande enligt FF som tillstyrker detta lill att mellan 5-10 olika föredragande tjänstemän kommer att medverka vid varje sammanträde. Dessa föredragande kommer att åka från olika kontor och centralkontor, vilket förutom rese- och traktamentskostnader kommer atl innebära förio- rad arbetstid för resor och i förekommande fall inläsningslider för andra 65 föredragande.Detta är enligt FF inte beaktat vid kostnadsberäkningarna. 1985/86:73 Inte heller ett ökat förberedelsearbete inför sammanträdena. Samordning mellankontoren, utsändande av kallelser, dagordning och handlingar samt prolokollskrivningefter sammanträdena osv. Utredningenföreslär all en socialförsäkringsnämnd skall bestå av sju ledamöter.Ordföranden bör förordnas av regeringen, tre ledamöter bör utses av landstinget- i förekommande fall kommunfullmäktige - och tre ledamöter utses avriksförsäkringsverket efter förslag av arbetsmarknadens parter. FÖD,FRN och FRM föreslår alt antalet ledamöter i socialförsäkringsnämndenbegränsas till fem. Närdel gäller socialförsäkringsnämndens sammansättning ställer sig FÖD någotfrågande till den föreslagna dimensioneringen. Behovet av ledamöter uppgår medutredningens förslag bortsett från ordförandena - lill 900, vartill kommerlika mänga suppleanter. Vad domstolen känner tvekan inför är om del verkligengår alt rekrytera så många personer utan all göra avkall på de uppställdakunskapskraven. Kretsen av tänkbara lämpliga nämndledamöler är inte alltförstor. En eftergift på de uppställda kraven kan lätt medföra all nämndensledamöter förlorar i självständighet gentemot föredragande tjänsteman inämnden. har del från forskarhäll framförts kritik när del gällerpensionsdelegationerna i detta hänseende. Del känns angelägel all konstruera socialförsäkringsnämndemapå sådant sätt atl denna kritik inte behöver riskera att återkomma. Domstolenär därför inte främmande för alt man överväger en sammansättning av nämndernamed ordförande och fyra ledamöter. Med en på så sätt nedbantad nämndåstadkommer man ett sannolikt effektivare organ med bibehållna möjligheter alltillvarata lekmannainflytande i socialförsäk-ringsförvallningen. Skulle inomnågon försäkringskassa tillgången på lämpliga ledamöter vara större än vad sommotsvarar behovet i på så sätt minskade nämnder finner domstolen del meramotiverat atl utnyttja dessa ledamöter genom tillskapandet av ytterligarenämnder. Övrigaremissinstanser har inte hafl någol all invända mol det föreslagna antaletledamöter i socialförsäkringsnämnderna. Förslagelom hur ledamöterna skall utses tillstyrks eller lämnas ulan erinran av RFV,RRV, LO och TCO. RRVanser all de regler som gäller för atl utse styrelse för allmän försäkringskassabeträffande såväl ordförande som vice ordförande bör gälla även försocialförsäkringsnämnd, dvs. alt också vice ordförande utses av regeringen. LO anser, mol bakgrund avalt socialförsäkringen i så hög grad har arbetsmarknadsanknylning i den meningen atl kunskap om arbetsmarkna den erfordras i överväganden både när del gäller om förmåner skall utgå, t. ex. vid arbetsskada eller förtidspension och i diskussioner om alternafiv lill förmåner, l.ex. vid rehabilitering, alt arbetsmarknadens parter är un- derrepresenlerade enhgt förslagel. LO vill därför förorda att arbetsmark- 66 nadsparternafilldelas fyra av socialförsäkringsnämndens ledamolsplalser. TCOutgår ifrån alt organisafionen erhåller en ordinäre ledamot jämte suppleant fördensamme i samtliga socialförsäkringsnämnder som inrättas. Att dela mandat medSAF, som TCO gör i pensionsdelegafionerna, bör alltså enligt TCO inte ske isocialförsäkringsnämnderna. Landstingetbör utse alla ledamöter utom ordföranden anser FÖD, FKF, ,Svenska kommunförbundel, FF, SAF och LRF. FKFanser i likhet med utredningens reservanter Skantz och atl hänsynentill regionala förhållanden vid avspegling av socialförsäk-ringsnämndområdels arbelsmarknadsslmkturbäst tillgodoses om ledamöterna utses av ett regionalt verksamt organ, i deltafall /kommunfullmäktige. Förbundet anser del vara mindre lämpligt atlett centralt organ, i detta fall , skall görabedömningarna av vilka specifika förhållanden och stmkturella särdrag som råderpå arbetsmarknaden inom varje nämnds geografiska område och ufifrån etthänsynslagande till detta utse 450 ordinarie ledamöter och 450 suppleanter i150 geografiska områden. Landslingen torde, anser förbundet, genom sin direktakontakt med kommunerna, sin kunskap om de lokala arbetsmarknadsförhållandenainom regionen samt genom en i allmänhet god personkännedom bättre kunnamedverka lill atl de olika socialförsäkringsnämnderna fär en sammansättningsom gör nämnden väl förankrad inom sitt verksamhetsområde. Förbundet förslag i detta avseende och fillstyrker reservationenfrän ledamöterna . Svenskakommunförbundel anser all om sex ledamöter skulle utses avlandstinget - i förekommande fall kommunfullmäktige - på ungefär det sätt somföreslås i reservation av ledamöterna , bör möjligheternabli större för att de förtroendevalda har kunskaper om och erfarenheter från etlvisst geografiskt område. Ett sådant förfarande skulle också, anser kommunförbundel,förbättra möjligheterna atl kunna välja även ledamöter med erfarenhet avprimärkommunal verksamhet, l.ex. Närdel gäller förtroendemännens agerande i försäkringskassornas verksamhet delarSAF utredningens uppfattning att förtroendemännen inte skall agera som representantermed uppgift alt bevaka ett visst intresse, ulan i stället utifrån sinaerfarenheter och kunskaper objektivt försöka bedöma de föreliggande ärendenaoch i sina beslul följa gällande författningar och praxis. Med dennauppläggning finns det enligt SAF:s mening ingen mofivering för altarbetsmarknadens parter skall föreslå ledamöter lillsocialförsäkringsnämnderna. För alt en nämnds sammansättning skall vara så representafivsom möjligt beträffande regionala förhållanden och slmkluren på arbetsmarknadenbör flertalet ledamöter lämpligen utses av . LRF anser attförtroendevalda i de nya socialförsäkringsnämnderna aktivt bör kunna skaffa sig ökade kunskaper om t. ex. ekonomi och skatte tekniska konsekvenser för lanlbmkare och andra småföretagare. LRF vill särskilt poängtera viklen av att delpension lill egenföretagare alltid prövas av förtroendevalda med erfarenhet av eller kännedom om den sökandes 67 yrkesområde.Kontakt med förtroendevald i annan socialförsäkrings- Prop. 1985/86:73 nämndbör kunna tas. Försäkringsrätterna,AMS, , SACOISR och SHIO-Familjeföretagen har inte kommenteratförslaget om hur ledamöterna skall utses. AMShar intet all erinra mol förslaget om socialförsäkringsnämndens sammansättningunder förutsättning alt del föreslagna systemet för representation i nämndernavad gäller delpensionsärenden kommer alt tillgodose behovet av den sakkunskapsom hittillsvarande representation medfört. SHIO-Familjeföretagenvill särskilt betona vikten av all det bland de förtroendevalda finns personermed erfarenheter från småföretag när socialförsäkringsnämnden skall fatta beslulom frågor som berör småförelagarnas förhållanden såsom delpension ochsjukpenning för företagare. 9 Läkarmedverkan i socialförsäkringsnämnden inte skall ha läkare som ledamöter enbarti deras egenskap av läkare. Förslageltillstyrks eller lämnas ulan erinran av FRN, FRM, FRS, RFV, , ,, , TCO och FF. FRNanser att läkare inte bör fä närvara vid socialförsäkringsnämndens sammanträdeför all muntligen besvara frågor från nämndens ledamöter. Del går inte atl uteslutaalt läkaren muntligen kan lämna upplysningar som påverkar beslutet utan alt denförsäkrade får del av dem. Om nämnden behöver få någon medicinsk frågaytterligare belyst bör ärendet bordläggas för kompletterande utredning. FRSframhåller all förtroendeläkare inte bör vara närvarande vid socialförsäkringsnämndenssammanträde utan det bör ankomma på föredraganden i nämnden all la kontakt medförtroende- eller konsultläkare om oklarheter angående diagnoser, prognosereller annat skulle uppkomma vid sammanträdet. All ha en förtroendeläkarenärvarande vid nämndens sammanträde ulan alt denne är beslutsfattare skullevara olämpligt ur rättssäkerhetssynpunkt eftersom tvekan kan uppstå om dennetillfört beslutsunderlaget något nytt eller om del endasl förekommit enredogörelse för rent faktiska omständigheter. Förtroendeläkarens närvaro skulleäven med tanke pä den roll som dagens läkarledamöler i delegationerna anses spela- kunna medföra en viss styrning av utgången i ärendet. Del är enligt rättensmening i stället önskvärt all en kvalitetshöjning sker av förtroendeläkarnasyttranden på så sätt all dessa bör förses med utförligare motiveringar. ÄvenLO, TCO och FF anser att läkare inte skall vara närvarande i socialförsäkringsnämndensom rådgivare vid pågående sammanträde. FRM,, och anser all förtroendeläkare alllidskall vara närvarande vid socialförsäkringsnämndens sammanträde. FKF:s erfarenheter avläkarnas medverkan i pensionsdelegationerna gör alt FKF anser del väl motiverat atl ledamöterna vid sammanträdena har omedelbar tillgång fill medicinsk sakkunskap för all kunna ställa frågor om 68 diagnoser,prognoser m. m.