prop · G90343 · 1985-12-31 00:00:00 — I fråga om pensionensstorlek likställs gift pensionsberättigad, som stadigvarande lever åtskildfrån sin make, med ogift pensionsberättigad. Del innebär att en pensionär somvistas stadigvarande på sjukhus oftast har rätt till folkpension med 86 kr.per dag, oavsett civilstånd. Flertalet pensionärer har givetvis inkomsterutöver folkpensionsförmänerna (bl. a. ATP och andra pensioner). Folkpensionsförmänerna för förtidspensionärerna är högreän de som angivits, eftersom dessa pensionärer har rätt till dubblapensionstillskott. Det nu sagda och uppräkningen av pensionerna för medhänsyn till basbeloppet innebär att huvuddelen av pensionärerna med en fastavgift pä högst . per dag normalt av sina inkomster har kvar belopp somminst motsvarar det lägsta förbehållsbeloppet enligt dagens system. Jag utgårdärför ifrån atl för det stora flertalet pensionärer kommer avgiften att utgöra55 kr. I enlighet med överenskommelsen bör det dock liksomtidigare vara möjligt att i särskilda fall sätta ned avgiften. Jag villframhålla ett par skäl som kan ge anledning till att sätta ned avgiften. Det första är atl pensionären kan behöva få avgiften nedsatt för att kunna betala kostnaden för sin bostad. Bostadens stora betydelse för den sjukhusvårdade pensionären underströks när möjligheten att tillämpa differentierade avgifter infördes (prop. 1981/82: 22 s. 9 och SoU 1981/82:12 s. 4). I sammanhanget bör också erinras om det medmänskliga och sam hällsekonomiska intresset av att försöka begränsa sjukhusvården genom att ge också sjuka eller handikappade människor möjlighet att i görligaste män bo kvar i hemmet med stöd av insatser där som t. ex. social hemhjälp 13 och sjukvård i hemmet. Med utbyggda och samordnade socialaoch medicinska insatser är det troligt att ett ökat antal äldre och långvarigtsjuka kan bo kvar i sina egna bostäder. Regeringen har i propositionen (prop. 1984/85: 142) omförbättrade boen-deförhållanden för gamla, handikappade och långvarigt sjukaredovisat förslag till bostadspolitiska åtgärder för att ge fler människormöjlighet att, trots funktionsnedsättningar eller sjukdom, bo och leva ettaktivt liv i vanliga bostadsområden. Utgångspunkten för förslagen är att allamänniskor - även de som behöver stöd, hjälp och vård i sin dagliga livsföring bör ha rätt till en bostad där friheten och integriteten är skyddad. Ett annat skäl för nedsättning som kan behöva observerasäven vid fasta avgifter är att pensionären i särskilda fak kan behöva fåavgiften nedsatt med hänsyn till behovet av medel lill speciellarehabiliteringsinsatser. Enligt överenskommelsen med skallavgiften kunna sättas ned när patienten har behov av medel som sagts.Liksom i det fidigare systemet med fasta avgifter är uttryckliga föreskrifter ilag eller förordning om jämkning vid fast avgift inte nödvändiga. Jag utgårdock ifrån att berörda patienter ges tillräcklig information om möjligheternatill nedsättning av vårdavgiften. Att sådan information skall ges ingår också iden överenskommelse som har träffats med . 3.2 Det s. k. avgiftsfria året Minbedömning: Ingen inskränkning görs nu i ålders- och förtidspensionärernas rätttill avgiftsfri sjukhusvärd . Arbetsgruppens redovisning: Arbetsgruppen diskuterarfrågan om ett slopande av denna förmän. Remissinstanserna: Remissinstansernas synpunkter i fråganär delade. Pensionärs- och handikapporganisationerna anser att förmånen skallbibehållas. ser f.n. ingen anledning att förorda någonändring. anser att det är rimligt att behålla det avgiftsfriaåret för vissa utsatta grupper. TCO framför att om det avgiftsfria året slopasbör hänsyn tas till pensionärer som har låg eller ingen ATP. ,slaiskontorel och LO anser att förmånen bör avskaffas. Skälen förmin bedömning: Enligt arbetsgruppens synpunkter skulle ett avskaffande av delavgiftsfria året innebära att avgiftsreglerna inom sjukvärden blir merenhetliga, vilket kan anses eftersträvansvärt med hänsyn till kravet pårättvisa olika patientkategorier emellan. Den nuvarande regeln anges vara etttrubbigt instrument om det gäller atl urskilja de vårdtagare som bör ha frisjukhusvärd resp. betala en avgift. En förtidspensionär kan vara tvingad attutnyttja sin fria värd redan som ung och kan snabbt komma in i avgiftssystemetvid ytterligare sjukhusvärd även om värden inte är varaktig. Ä andra sidan kanen äldre ålderspensionär utan tidigare längre sjukhusvistelse komma iåtnjutande av fri värd pä långtidssjukvården, när del redan från början stårhelt klart alt den värden måste bli bestående. Arbetsgruppen hänvisar även till att pensionärernasekonomiska förhållanden har förändrats sedan regeln om fri sjukhusvärdtillkom. Det förefaller enligt arbetsgruppen rimligt att den som vistas påsjukhus genom avgifter bidrar till att täcka kostnaden när han eller honsamtidigt undgår vissa levnadsomkostnader i hemmet. Jag villerinra om att ett motiv för pensionärernas rätt till avgiftsfrisjukhusvärd, som genomfördes i etapper fram , var att förbättraderas sjukförsäkringsskydd i samband med att vårdavgifterna vid sjukhusvård höjdes.Sedan dess har emellertid pensionärernas förhållanden föran !rats. När detgäller pensionärernas ekonomi konstaterar jag att är 1970 hade avdem som beviljades ålderspension, utöver folkpension, ATP med ettgenomsnittligt ärsbelopp som uppskattas till ca . i dagensprisläge). har av nytillkomna ålderspensionärer, utöverfolkpension, ATP med ett genomsnittligt belopp pä . Härtillkommer att även folkpensionsförmänerna har förbättrats, bl. a. med dubblapensionstillskott för förtidspensionärer. Motbakgrund av det redovisade anser jag att den nuvarande förmånen bör ses över.Frågor om pensionärernas ekonomiska förhållanden övervägs också inomutredningen för översyn av vissa frågor inom den allmänna pensioneringen sompågår. Av direktiven (Dir: 1984:42) till översynen framgår att den allmännapensioneringen måste ses i sitt sammanhang med andra samhällsinsatser föräldre och handikappade och med andra pensionsanordningar. Även utanförpensioneringens område har samhällets insatser för pensionärerna ökat avsevärtunder . Insatserna för service, omsorg och värd utgörväsentliga delar i en trygghetsskapande politik för äldre och handikappade ochavser att främja pensionärernas ekonomiska och sociala trygghet samt göra detmöjligt för dem att aktivt delta i samhällslivet. 3.3 Avgiftsfrihet vid korttidsvård Mittförslag: Föreskriften att vården skall vara avgiftsfri de första sex dagarnavid varje vårdtillfälle upphävs . Arbetsgruppens redovisning: Arbetsgruppen redovisar skälför ett slopande av regeln. Remissinstanserna: Endast ett fätal instanser har berörtregeln. Bland pensionärsorganisationerna finns uppfattningen att den bör varakvar. Statskontoret och LO förordar att den avskaffas. Skälen för milt förslag: Den nuvarande regeln för utförsäkradepensionärer, att vid varje värdtillfälle alltid äravgiftsfria, infördes med möjligheten att ta ut differentieradesjukhusvärds-avgifter. Avsikten angavs vara att undanta kortare akutvård påsjukhus från avgiftsplikt. För sjukpenningförsäkrade, som vidkänns avdrag påsjukpenningen vid sjukhusvistelse, gäller ingen sådan befrielse. Enligt arbetsgruppen har regeln inneburit att 1-2 procentav det totala antalet vårddagar för de utförsäkrade inte har varitavgiftspliktiga (år 1984).Tillämpningen har inneburit en del administrativa svårigheter hossjukvårdshuvudmännen. Ett exempel pä detta är svårigheter att avgöra vad somskall anses vara ett "nytt vårdtillfälle". Ett slopande av regelnskulle innebära en administrativ förenkling för sjukvårdshuvudmännen. Jagförordar att regeln upphävs i och med avskaffandet av de differentieradeavgifterna. 3.4 Sjukpenningavdraget vid sjukhusvård Milt förslag: Det särskilda sjukpenningavdrag som görs försjukpenningförsäkrade vid sjukhusvård höjs från . Skälen för milt förslag: Det särskilda sjukpenningavdragsom enligt 3 kap. 4 § AFL görs för sjukpenningförsäkrade vid sjukhusvård är attbetrakta som en patientavgift vid sådan värd. Som jag har anfört börenhetliga taxor för jämförbar värd eftersträvas. a. denna bakgrundanser jag det motiverat att det högsta sjukpenningavdraget höjs sä att detmotsvarar den högsta vårdavgift som ålders- och förtidspensionärerna föreslåserlägga vid sjukhusvård. Höjningen bör träda i kraft . 3 kap.4 § AFL har ändrats genom lag 1985:87 som träder i kraft vid samma tidpunkt.Höjningen bör därför göras genom ändring i lagen 1985:87. 3.5 Ersättningen för sjukhusvård Mittförslag: De sjukvårdshuvudmän som f. n. tillämpar differentierade vårdavgiflerför sjukhusvård kompenseras för återinförandet av fasta avgifter med särskildersättning frän sjukförsäkringen. Skälen förmitt förslag: Enligt överenskommelsen med (bilaga 3) skallde 18 sjukvårdshuvudmän som tillämpar differentierade vårdavgifter försjukhusvård kompenseras för inkomstföriuster till följd av atl fastavårdavgifter återinförs. Den överenskomna ersättningen, som skall betalas frånsjukförsäkringen, skall enligt överenskommelsen utges till de ifrågavarandesjukvårdshuvudmännen med . per vårddag för utförsäkrade patienter fr.o.m.den . För liden aprildecember 1986 beräknas ersättningen tilltotalt ca 135 milj. kr. blir motsvarande belopp 180 milj. kr. 4 § AFL fastställer regeringen grunderna för ersättning från försäkringenför sjukhusvård. Emellertid omfattas inte de s.k. utförsäkrade patienterna avlagens regler om ersättning för sjukhusvärd (2 kap. 12 § AFL). Jag föreslårdärför en särskild lag om den överenskomna ersättningen till vissasjukvårdshuvudmän. I lagen bör regeringen bemyndigas alt fastställa grundernaför ersättningen. Avsikten är givetvis att per vårddag för utförsäkradepatienter skall utges Prop. 1985/86:43 utan hinder av att vårdavgiftsamtidigt tas ut av patienten. I 19 kap 2 § AFL finns regler omsjukförsäkringens finansiering. Dessa omfattar den nu föreslagna ersättningenfrån sjukförsäkringen. 3.6 Prisnedsättningen vid läkemedelsinköp Mitt förslag: Den högsta kostnad som den enskilde betalarhöjs från . Skälen för milt förslag: Den kostnad som den enskildebetalar vid läkemedelsinköp är f n. högst . per inköp (3 § lagen, 1981:49,om begränsning av läkemedelskostnader, m. m.). Denna avgift har gällt sedan den1 . Jag anser att viss höjning nu är påkallad mot bakgrund avkostnadsutvecklingen inom läkemedelsområdet. Jag föreslär därför att en höjningsker så att den högsta avgiften bestäms lill . Detta bör ske päsä vis att prisnedsättningen görs med hälften av det belopp som överstiger 30kr. och med hela del belopp som överstiger . 3.7 Vissa följdändringar i lagen (1981:49) om begränsningav läkemedelskostnader, m. m. Mittförslag: Ändringar görs i lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnaderm. m. beträffande vissa hänvisningar till föreskrifter i 2 kap. lagen (1962;381) om allmän försäkring (AFL). Ändringarna, som är av lagteknisk natur, ären följd av redan beslutade reformer avseende dels sjukförsäkringensersättningar till sjukvårdshuvudmännen, dels ett nytt bidragssystem förföretagshälsovården. Skälen förmitt förslag: Efter godkännande av prop. 1983/ 84:190 om vissaersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. (SfU 31, rskr 393) har nya bestämmelseri 2 kap. AFL trätt i kraft den . I 2 kap. 5 § har tagits inbestämmelser som gäller ersättning för värd som lämnas av läkare ellersjukgymnast som är uppförd pä förteckning hos . Motsvarandebestämmelser inrymdes i 2 kap. 2 och 6 §§ AFL. Hänvisningen till 2kap. 6 § AFL i 7 § första stycket lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader, m. m. är således inte längre aktuell och bör ersättas med énhänvisning till 2 kap. 5 § AFL. I 7 §första stycket lagen om begränsning av läkemedelskostnader, m. m. finns ocksåen hänvisning till 2 kap. 7 S andra stycket AFL. Hänvisningen som fr. o. m.den rätteligen borde ha avsett första stycket i sistnämndaparagraf - gäller kostnader för värd eller behandling som erhållits inomföretagshälsovården. Till följd av ändring i 2 kap. 7 § AFL på grundval av prop.1984/85:89 om företagshälsovård (SoU 13, rskr 172) Prop.1985/86:43 kommer fr.o.m. detta lagrum inte längre att avse ersättningför företagshälsovård. Frågor om bidrag till företagshälsovården regleras istället genom förordningen (1985: 326) om bidrag till företagshälsovård och förordningen(1985:729) om bidrag till företagshälsovård för vissa anställda inombyggnadsbranschen. Finansieringen av ersättningen till företagshälsovården skervia arbetarskyddsavgifier enligt lagen (1981: 691) om socialavgifter. Medanledning härav bör ändring göras i 7 § första stycket lagen om begränsning avläkemedelskostnader sä att det framgår att bestämmelsen omfattar patientavgiftsom eriagts för läkarvård eller annan sjukvärdande behandling som erhållitsinom företagshälsovård, för vilken bidrag lämnas efler beslut avyrkesinspektionen med tillämpning av det nya ersättningssystemet. 3.8 Kostnader och finansiering Enligtden överenskommelse (bilaga 3) som ligger till grund för avvecklingen av denuvarande differentierade vårdavgifierna för ålders- och förtidspensionärervid sjukhusvärd skall sjukvårdshuvudmännen få ekonomisk kompensation för denna. Ersättningskall utges till de 18 sjukvårdshuvudmän som f.n. tillämpar differentierade vårdavgifler.De övriga åtta sjukvårdshuvudmännen tillämpar ett system med fasta vårdavgiflersom är 1985 varierar från . Den nu föreslagnafasta pafientavgiften får uppgå till högst . Eiiligtöverenskommelsen skall ersättning utges till de berörda sjukvårdshuvudmännenmed . per vårddag för s.k. utförsäkrade pensionärer. Ersättningenberäknas uppgå till totalt ca 135 milj. kr. för perioden aprildecember 1986. Jaghar tidigare föreslagit dels att sjukpenningavdraget höjs från . per värddag, dels att den högsta avgiften vid läkemedelsinköp höjs från 50kr. Dethöjda sjukpenningavdraget beräknas minska sjukförsäkringens utgifter förutbetald sjukpenning med ca 46 milj. kr. Den höjda läkemedelsavgiftenberäknas minska sjukförsäkringens utgifter med ca 85 milj. kr. under år 1986.Sammantaget innebär detta att den ökade utgiften för sjukförsäkringen för är1986 som följer av överenskommelsen motsvaras av en lika stor utgiftsminskningför sjukförsäkringen genom de förändringar som föresläs vad gäller sjukpenningavdrageloch avgiften vid läkemedelsinköp. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lag om ändring i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763), 2. lag om ändring i lagen(1985:87) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. 1. lag om ändring i lagen (1981:49)om begränsning av läkemedelskost- Prop. 1985/86:43 nåder, m. m., 2. lag om särskild ersättning försjukhusvård. Detupprättade lagförslaget under I avser ett sådant ämne au lagrådets yttrande börinhämtas enligt 8 kap. 18 § regeringsformen. Jag anser dock att lagförslaget ärav sä enkel beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta förslagen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1985/86:43 Bilaga 1 Sammanfattning av arbetsgruppens delrapport Vårt uppdrag är att följa upp tillämpningen av differentieradevärdavgifter vid sjukhusvård. Uppdraget har sedermera utvidgats att omfatta atläven ta upp och belysa olika möjligheter till lösningar, bl. a. det alternativaförslag som förts fram i motioner lill . Vi redovisar nu en delrapport med en kartläggning avtillämpningen av differentierade vårdavgifter vid sjukhusvård. Kartläggningenbygger väsentligen på uppgifter som vi hämtat in genom en enkät tillsjukvårdshuvudmännen. Möjligheten för sjukvårdshuvudmännen att tillämpa ettsyslem med differentierade vårdavgifter infördes . F. n.tillämpar 19 av landets 26 sjukvårdshuvudmän detta system. Fem har beslutatinföra systemet men avvaktar med att tillämpa det. Två huvudmän har beslutatatt inte införa detta system. fanns ca 1670000 pensionärer med hel pension,varav ca 1420000 ålderspensionärer och ca 250000 förtidspensionärer. Av dessahade ca 1 600000 rätt till avgiftsfri sjukhusvård. Denna förmän tillkommerpensionär under sammanlagt . Övriga, ca 70000 var utförsäkrade, dvs.hade förbrukat sina avgiftsfria och skak själva betala vårdavgift försjukhusvård. Av dessa 70000 var ca 50000 inskrivna vid sjukhus den 15 april1983. Antalet värddagar i sluten vård uppgår fill ca 37 miljonerper år. Av dessa beräknas utförsäkrade patienter utnyttja , depensionärer som hade rätt till avgiftsfri sjukhusvård , vuxnaförsäkrade och barn . För en utförsäkrad patient är sjukhusvården avgiftsfri vid varje värdtillfälle. Därefter tillämpar samtliga 19sjukvårdshuvudmän som infört differentierade vårdavgifter ett system med fastvårdavgift vid s.k. korttidsvård. Begreppet korttidsvård har fått en varierandeinnebörd hos de olika huvudmännen (mellan ). Korta vårdperioder för utförsäkrade patienter förekommerföreträdesvis inom den psykiatriska vården. Som exempel kan nämnas att ca 30procent av patienterna under inom den psykiatriska vården har enmedelvårdtid som understiger per vårdtillfälle. En stor del av de utförsäkradepatienterna under , eller , och av de som äryngre än återfinns inom den psykiatriska värden. Den nya avgiftsregeln omde sex fria dagarna vid varje vårdtillfälle betyder att kortare vårdtillfällen- dvs. vårdtikfäken som varar meUan - medför en lägre total avgiftför patienten än vad som var faket för motsvarande vårdlängd ochmed dåvarande avgiftsnivå (/ dag). Av de 37000 utförsäkrade patienterna som den 15 april 1983var innelig gande hos de huvudmän som tikämpade dkferentierad vårdavgift betalade ca 2000 en fast vårdavgift för s. k. korttidsvård, i de flesta fall /dag. 20 Övriga, dvs. ca 35000, betalade endifferentierad vårdavgift. genomsnittligavårdavgiften för samtliga patienter hos de aktuella sjuk- Prop. 1985/86:43 värdshuvudmännenuppgick till /dag. För patienterna under 40 är var den vägdagenomsnittliga värdavgiften ca /dag. Den genomsnittliga vårdavgiftenvarierade mellan sjukvårdshuvudmännen. Den högsta genomsnittliga avgiften inomett sjukvårdsområde för patienter i åldersgruppen uppgick till62 kr./dag, den lägsta till /dag. av patienterna hade en vårdavgift i intervallet /dag. Deyngre patienterna hade lägre avgifter än de äldre. av patienterna hadeen avgift som är lägre än /dag och en avgift som är 90 kr.eller mer per dag. Den högsta debiterade vårdavgiften uppgick till drygt 300kr./dag och avsåg ett enstaka fall. Avgift överstigande /dag förekom ifyra sjukvårdsområden. Avde ca 35000, som betalade en differentierad vårdavgift, var 13 procentförtidspensionärer, dvs. under 65 är, var . I åldersgruppenunder hade en avgift som understeg . och i åldersgruppenunder hade en avgift som understeg . Sjukvårdshuvudmännenstotala kostnader för sjukhusvården uppgick till ca . Deintäkter sjukvårdshuvudmännen kan beräknas erhålla i avgifter frän gruppen utförsäkradepatienter har för är 1983 uppskattats till ca I miljard kr., varav 225-250miljoner kr. i merintäkter genom systemet med differentierade vårdavgifter. Merintäkternahar beräknats efter avdrag för administrationskostnader m. m. och jämfört med enfast avgift pä /dag. Vi understryker atl dessa uppgifter är uppskattningaroch att merintäkterna frän differentierade vårdavgifter kanförväntas öka tik följd av bl. a. förändrad åldersstruktur och inkomstsituationför pensionärerna. Isamband med att systemet med differentierade vårdavgifter infördes uttaladeriksdagen att tillämpningen av de nya reglerna måste ske med stor varsamhet.Riksdagen pekade särskilt på möjligheterna för patienterna att behålla sinbostad, hänsyn till anhöriga samt hänsyn till rehabiliteringsbehov varvidsärskilt de unga förtidspensionärernas situation skulle beaktas. Motdenna bakgrund redovisar vi sjukvårdshuvudmännens tillämpningsregler i dessahänseenden. Avde ca 35000 utförsäkrade patienterna som hade differentieradevårdavgifter erhöll drygt 9000 () jämkning. Av ålderspensionärernaerhöll jämkning, medan av förtidspensionärernaerhöll jämkning. De vanligaste jämkningsanledningarna var hänsyn fill bostadoch rehabilitering. Vikontaterar att Ullämpningsreglerna och därmed de ekonomiska konsekvensernaför de enskilda patienterna - varierar mellan sjukvårdshuvudmännen. Viåterkommer med en rapport om övriga delar av vårt utredningsuppdrag. Prop.1985/86:43 Sammanfattning av arbetsgruppens slutrapport I en delrapport (Ds S 1983:13) avgiven i oktober 1983redovisade vi en kartläggning av tillämpningen av differentierade vårdavgifter. I förevarande slutrapport har vi belyst tvågrundalternativ för avgifter vid sjukhusvård för pensionärer, dels ett systemmed fasta avgifter, dels ett system med differentierade vårdavgifter enligtmodifierade regler. För båda dessa grundalternaliv har vi även behandlat fråganom att avskaffa den nuvarande regeln om ett års avgiftsfri sjukhusvärd förpensionärer. Vi har därutöver belyst en avgiftsmodell som motsvarar den somgäller vid sjukhusvärd för dem som uppbär sjukpenning. Vi understryker att vår uppgift har varit att belysa olikaalternativ, inte att lämna förslag till ställningstagande i avgiftsfrägan. Mot bakgrund av motiven för införandel av detdifferentierade avgiftssystemet och kritiken mot detta redovisar vi i avsnitt4 allmänna synpunkter pä valet mellan fasta och differentierade avgifter. Vi redogör i avsnitt 5 för bakgrunden till regeln om 365dagars fri sjukhusvård för pensionärer och diskuterar även frågan om ettslopande av denna regel. I alternativet med fasta avgifter för utförsäkradepensionärer har vi gjort jämförelser med vad en sjukpenningförsäkrad betalar iavgift och storleken av nuvarande vårdavgifter för pensionärer. Vi har medutgångspunkt frän nuvarande pensionsinkomsler och regler om förbehäksbeloppförsökt finna den nivå för en fast avgift som kan gälla utan att jämkning avavgifterna skall behöva prövas regelmässigt. Denna nivå torde ligga istorleksordningen . per vårddag penningvärde. Modifiering av nuvarande differentierade avgifter I alternativet med differentierade avgifter har viredovisat tänkbara modifieringar av det nuvarande systemet i syfte attåstadkomma en mer enhetlig tillämpning bland sjukvårdshuvudmännen. Dessamodifieringar gäller t. ex. en enhetlig avgiftsnivå vid korttidsvård ochgemensamma rikfiinjer i fråga om avgiftsjämkning föi bostadskostnader,hemmavarande make/ maka och rehabilitering. Den nuvarande regeln om sex dagars avgiftsfri karenstidger avgiftsfrihet endast för av det totala antalet vårddagar för utförsäkradepensionärer som regeln vållat en del administrativa problem hossjukvårdshuvudmännen. Vi diskuterar frågan om ett slopande av denna regel. Avgifterenligt regler som motsvarar dem för Prop. Alternativetmed avgift genom avdrag på utgående pension motsvarar i princip det system somgäller för försäkrade med sjukpenning. Vi har funnit att ett sådant system förutsätterinhämtande av uppgifter och en differentiering efter inkomster som delvissvarar mot det i dagens differentierade system. Eftersom detta alternativinnebär en differentiering efter bruttoinkomsten blir det inte lika rättvistknutet till betalningsförmågan som det nuvarande där nettoinkomsten äravgiftsgrundande. Det fär effekter på pensionärernas nettoinkomster, som medhänsyn till främst den progressiva skatten och det inkomstprövadebostadstillägget är svåra alt överblicka. Vi har konstaterat att det åtminstoneunder vissa förutsättningar blir orättvist olika pensionärer emellan samtmedför otillfredsställande marginaleffekter. Sjukvårdshuvudmännenstotala intäkter från utförsäkrade patienter i sluten vård kan år 1983uppskattas till ca . Merintäkterna om samtliga huvudmän hadetillämpat differentierade vårdavgifter och jämfört med en fast avgift om 45 kr.per dag har vi i vår delrapport beräknat lill 225-250 milj. kr. Motbakgrund av de förutsättningar som redovisats i avsnitt 9 konstaterar vi attett fast avgiftssystem för de utförsäkrade penionärerna med en avgift om 50 kr.per dag skulle minska sjukvårdshuvudmännens intäkterfränpensionärerna med ca 165 milj. kr.