prop · G9033 · 1985-12-31 00:00:00 — Iparagrafen har lagils in bestämmelser som skall gälla för samtliga områden somomfallas av 3 kap. Syftet med bestämmelserna är, som framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 4.1 och 4.3), att uttrycka det som är grundläggande ocksåför gällande geografiska riktlinjer i den fysiska riksplaneringen, nämligen attskydda de betydelsefulla natur- och kulturvärden som områdena inrymmer sä attdessa värden inte går förlorade genom olika typer av exploateringsföretag ochandra ingrepp i miljön. första stycket första meningen uttrycks att de områden som anges i 2 6§§, pågrund av de natur- och kulturvärden som finns i områdena, i sin helhet är avriksintresse. Det innebär som jag har påpekat bl. a. atl staten medstöd av 12 kap. 1 § PBL kan ingripa mot sådana plan- och tillståndsbeslutenligt PBL som innebär atl natur- och kulturvärdena inte tillräckligt beaktas.Det framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 4.2) vilka bedömningar somligger bakom urvalet av områdena. Urvalet baseras på den process avkunskapsinsamling, programarbete och planeringsåtgärder som vidtagits inomramen för den fysiska riksplaneringen allt sedan förarbelena startade undersenare delen av 1960-talel. Frågor om hur områdena avgränsas har behandlats iden allmänna motiveringen (avsnitt 4.8). I första stycket andrameningen har tagits in en bestämmelse till skydd för områdenas natur- och kulturvärden. Som jag har utvecklat i den all männa motiveringen (avsnitt 4.1) och när jag behandlade 2 kap. 10§, innebär bestämmelsen - i likhet med övriga beslämmelser i 3 kap. - atl en vägning mellan olika intressen redan är gjord och att således natur- och kulturvärdena skall ges företräde i konkurrenssituationer. För att bestäm melsen skall kunna tillämpas med önskvärd fasihel, fordras elt tillräckligt 170 väl underbyggt kunskapsunderlag om natur- ochkulturvärdena. frågorom kunskapsunderiagel har jag behandlat i den allmänna motive- Prop. 1985/86; 3ringen (avsnitt 2.4 och 5) och i specialmotiveringen till bestämmelserna i 2kap. Av vad jag där anfört framgår all ett tillfredsställande underiag i slorlsett redan finns tillgängligt och alt delta har genomlöpt en planeringsprocessi vilken både ansvariga statliga myndigheter och kommunerna aktivt hardeltagit. Kunskapsunderlaget är därför väl känt och förankrat hos dem som iförsta hand har att tillämpa bestämmelsen. Närförsta styckel andra meningen skall lillämpas i ell visst ärende mäsle man utgåfrån de samlade nalur- och kulturvärden som finns i hela del geografiska områdesom är berört i ärendel. Det underlag som finns för tillämpning av 2 kap. 6 §är därvid av stort värde. Jag vill emellertid betona alt man - till skillnadfrån vad som skall iakitas vid tillämpningen av 2 kap. 6§ - inte bara skallgöra en bedömning huruvida en viss exploateringsålgärd påverkar nalur- ellerkulturvärdena i den närmaste omgivningen. Vid tillämpning av förevarandebestämmelse skall således anläggas ett helhetsperspektiv på vad som är enlämplig ulveckling i hela det geografiska område som bestämmelsen omfattar. Medexploaleringsföretag avses de typer av företag som jag har behandlat ispecialmotiveringen till 2 kap. 2§. Med anledning av lagrådels påpekande ombegreppet "exploateringsföretag" som jag återgav i specialmotiveringentill 2 kap. 2 § vill jag här bara lägga till att exploateringsföretag av mindreomfattning i etl normalfall går att förena med bestämmelserna i 3 kap. medundantag för 3 kap. 5-6 §§. En bedömning mäste emellertid göras från fall tillfall med utgångspunkt i bestämmelsernas syfte. Med uttrycket "andraingrepp i miljön" avser jag sådana ingrepp som kan bli en direkt följd avett visst exploaleringsföretag. Det kan gälla upplag, schaktningsarbeten,ingrepp i vegetationen, utsläpp osv. Iandra meningen används uttrycket "påtagligt skadar". Därmed avsessädana åtgärder som kan ha en bestående negaliv inverkan på de skyddadeintressena eller som tillfälligt kan ha stor negaliv inverkan på dessa. Avandra meningen framgår vidare att även 2-6§§ innehåller regler omförutsättningar för tillkomsten av exploateringsföretag m. m. i områdena. Jagvill här lägga lill att man, när man bedömer vilka exploateringsförelag ochandra ingrepp i miljön som kan ha en sådan påverkan som avses i bestämmelsen,måste beakta egenskaperna både hos verksamheten i fråga och hos den plats därden är tänkt alt förläggas. Härvid måste naturligtvis bedömas inte barauppkommande miljöföroreningar och andra störningar för omgivningen utan ocksäde ingrepp i miljön som skulle bli följden av att verksamheten lokaliseras tillden aktuella platsen. Så kan l.ex. en verksamhet som allmänt sett borde fåendast liten betydelse för den samlade hushållningen med mark- ochvattentillgångarna inom ett av de omräden som bestämmelsen avser, i elt visstfall få stor betydelse för hushållningen på grund av verksamhetens lokaliseringtill just den plats det är fräga om. Av andra meningen följeratt man skall göra noggranna överväganden när del gäller valet av plats för exploateringsföretag. Särskilda krav måste också vid behov kunna ställas pä utformningen av de anläggningar som kan komma i fråga, så att de t. ex. anpassas till landskapsbilden och de värden som finns i kulturmiljön i övrigt. 1985/86:3 Enligtmin uppfattning bör l.ex. anläggningar inom huvudparten av industrinsolika grenar kunna tillåtas i flertalet av områdena, under förulsältning atllokaliserings- och utformningsfrågorna behandlas med tillräcklig omsorg. Jagvill med anledning av remissynpunkterna också betona att bestämmelserna intehindrar ett normalt jord- och skogsbruk inom huvuddelen av områdena. 1 sådanadelar av områdena där naturvårds- och friluftslivsintressena är särskiltstarka, torde del dock i mänga fall bli aktuellt alt utnyttja de möjlighetersom naturvårdslagen ger atl reglera de areella näringarna till förmån förfriluftsliv m. m. allmänna motiveringen (avsnitt 4.3) har jag angett att fritidsbebyggelsesjälvfallet inbegrips i begreppet "exploateringsföretag". Jagframhöll då bl. a. att bestämmelserna i 3 kap. bör ge möjlighet till ettdifferentierat synsätt beträffande fritidsbebyggelse inom varje område. Jagålerkommer strax lill vad jag avser med detta. Redan nu vill jag dock betonaatl en utveckling av enkel, tätortsnära fritidsbebyggelse enhgt min mening ärönskvärd inom många av de områden som berörs av beslämmelserna i 3 kap. underförutsättning att tillräcklig hänsyn tas fill bevarandeintressena ochfriluftslivels intressen. Ienlighel med vad jag anfört i den allmänna mofiveringen (avsnilt 4.3) har iandra stycket första meningen tagils in en bestämmelse om att skyddet förnatur- och kulturvärdena inte skall hindra utvecklingen av befintliga tätortereller av det lokala näringslivet. Med uttrycket "utveckling av befintligatätorter" avser jag förändringar av bebyggelse och anläggningar sombehövs med hänsyn till en normal befolkningsutveckling, förändringar ibostadsstandarden, behovet av trafikleder, grönområden, service, sysselsättningetc. Med "utveckling av lokall näringsliv" menar jag en tillväxt ibefintliga näringsgrenar eller tillkomst av nya verksamheler i en omfattningsom innebär alt det finns tillräckliga sysselsättningstillfällen förbefolkningen. Vid de bedömningar som görs när bestämmelsen tillämpas bör manockså ta i beaktande den befinlliga näringslivsstrukturen, tälortsstorlekenetc. En utveckling av nya former av vattenbruk, liksom utveckling avsmåbålsvarv m. m. får t. ex. anses vara en utveckling av lokall näringsliv inomkustområdena. Likaså får utbyggnad av turistanläggningar, utveckling av vissfritidsbebyggelse i anslutning till jord- och skogsbruksföretag etc. anses ingåi begreppet lokalt näringsliv i flertalet av de berörda områdena. Iandra stycket första meningen har också tagits in en bestämmelse som innebärall anläggningar som behövs för totalförsvaret får komma till stånd inomområdena utan hinder av paragrafens första stycke och 2- 6§§. Bestämmelsen tarsikte på nödvändiga anläggningar för vårt lands gränsförsvar, liksom pä annanförsvarsverksamhel där alternafiv lokalisering inte kan väljas, t. ex. denverksamhet som bedrivs vid . I andra meningen i andrastyckel har tagits in en bestämmelse om förutsättningarna att utvinna fyndigheter av ämnen eller material i områ dena. Som jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.3) har laglexten i enlighet med lagrådets påpekande preciserats så atl det direkl framgår atl det endasi är utvinning av fyndigheter av ämnen eller material 172 som är av riksintresse som kan komma i fråga. Närdel gäller tillämpningen av andra stycket vill jag ocksä betona all, Prop.1985/86; 3 när ett visst företag har förklarats tillåtligt, självfallet skälighänsyn skall tas till bevarandevärdena i området vid företagels utförande. Bestämmelsernai 1 § skall givetvis tillämpas med beaktande av de skilda förutsätlningar somgäller för de olika områdena. I den allmänna motiveringen (avsnill 4.2-4.7)har jag behandlat sädana förutsältningar för vaije områdestyp. Till ledning förtillämpningen vill jag dessulom anföra följande. Kustområdenasnatursköna och kulturellt intressanta områden har ett särskilt stort värde förrekreation och turism för en bred allmänhet. Det är framför allt slörreindustriella anläggningar, täktverksamhel m. m. som utgör etl hot motbevarandevärdena liksom en exploatering med frifidsbe-byggelse som bl. a.uteslänger allmänheten från alt utnyttja områdena för strövande och bad etc.Det är också viktigt alt friluftslivet och turismen utvecklas på ett sådantsäll att omräden som är särskilt känsliga t. ex. för slitage eller med hänsyntill och faunan skyddas så att erforderlig hänsyn tas tillnaturvårdsintressena. Detta gäller framför allt för vissa skärgårdsområden.Också olika former av utnyttjande av vaitenomräden, l.ex. för odling av fisk,måsle anpassas till bevarandevärdena. Vissa områden - främst de ytterskärgårdarsom bara är obetydligt påverkade av exploatering - bör med hänsyn till floraoch fauna undantas från ytterligare bebyggelse och anläggningar för friluftsliv,l.ex. anläggningar för båtlivet. Jagvill betona att exploatering med fritidsbebyggelse bör kunna tillåtas inomdelar av kustområdena. Det är emellertid viktigt all exploateringen föregås aven omsorgsfull planering där tillräcklig hänsyn tas till bevarandeintressena.Vidare måste fritidsbebyggelsen självfallet föriäggas så alt själva strandzonenhålls fri och sä att del är lätt atl nä stränderna från vägarna. Med begreppetstrand avser jag då inte bara del område som omfattas av strandskyddel enliglreglerna i naturvårdslagen. De föreskrifter som jag föreslår har etl vidaresyfte. Lämplig omfattning av det område som bör bevaras fritt från bebyggelseoch andra anläggningar får avgöras i den kommunala planeringen med hänsyn tillförhållandena på plalsen och från den viktiga utgångspunkten alt det ligger etlstort värde i att bevara områden med förutsältningar för friluftslivoexploaterade i anslutning till stranden. Också bebyggelsens utformning ochsyfte har enligt min mening betydelse för hur man bör se på omfattningen av deområden som bör hällas fria frän bebyggelse. Delär även angeläget all utvecklingen av bebyggelse m.m. sker så att slörre,sammanhängande områden som är förhållandevis opåverkade av bebyggelse kanbevaras i detta skick. Detta följer redan av 2 kap. 2§. Motsvarandeutgångspunkter som jag nu angelt för kustområdena bör också gälla närbestämmelserna skall tillämpas på områdena vid , och . Ölandoch karaktäriseras dels av landskapstyper med en sär präglad natur, dels av etl odlingslandskap där den brukade marken och bebyggelsen bildar en enhetlig och under lång lid framvuxen struktur som är av mycket stort kulturhistoriskt värde. Det är dessa särpräglade natur- 173 Prop.1985/86: 3 och kuliurvärden som bestämmelsen tar sikte pä att skydda. Det öppnalandskap som dominerar och vissa delar av - särskilt ,Storsudret och Östergarn - är speciellt känsligt för ingrepp av olika slag.Bebyggelse och andra anläggningar m. m. bör därför lokaliseras på etl sätl somär anpassat till landskapet och det befintliga bebyggelsemönstret. Nyabyggnader bör l.ex. ges en skala och utformning som knyter an till den lokalabebyggelsetraditionen. Särskild försiktighet bör i vissa fall iakttas med all tillåtaspridd bebyggelse, speciellt i områden av den öppna karaklär som jag nyssnämnde och i områden som i huvudsak är opåverkade av bebyggelse eller i övrigthar en orörd prägel. Utnyttjandet av de kusinära havsområdena för nyanäringsfång liksom förutsätlningarna för alt tillåta fritidsbebyggelse börbedömas på motsvarande sätt som för de kustområden som jag just har behandlat. Ifiällområdena är det, som framgår av den allmänna motiveringen, framför alllönskemål om mineralbrytning, vattenkraftsutbyggnad, ytterligarefritidsbebyggelse, utveckling av turismen och önskemål om alt få bedriva eltintensivt skogsbruk som kan utgöra hot mot natur- och kulturvärdena. Ikulturvärdena inbegrips dä också rennäringen som en förutsättning församekulturen. De obrutna fjällområdena innehåller för landet unikabevarandevärden. Bestämmelser till skydd för dessa områden har därför tagits ini en särskild paragraf (5 §). Bevarandevärdena är emellertid mycket betydandeockså i övriga Ijällområden. De områden som är mest värdefulla förfriluftslivet och som är lätt tillgängliga frän turistorterna och från olikaturistanläggningar bör så långt möjligt bevaras obebyggda. Med hänsyn lillbehoven alt utveckla bebyggelse och anläggningar i turistorterna är del enligtmin mening nödvändigt med en sträng hushållning med marken i turistorternasnärhet. Jag vill ocksä erinra om att fritidsfisket är en viktig del avfriluftslivsintressena i fjällvärlden. Bestämmelsernaför fjällområdena innebär att skogsbruket bör bedrivas så att de delområden somhar stora bevarandevärden inte föröds. 1 de för naturvärden och friluftslivetsärskill attraktiva och värdefulla områdena kan därför förordnanden enligtnaturvårdslagen behöva utfärdas. Jag hänvisar i övrigt till vad jag anfört omskogsbruket i fjällområdena i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.6). Beslämmelsernai I och 5 §§ medför vidare att de obrutna Qällomrädenas särskildabevarandevärden inte får äventyras genom att anläggningar uppförs eller andraexploateringsätgärder vidtas alldeles utanför de obrutna områdenas gränser, omdet inte finns särskilda skäl till detla. Försiktighet bör därvid iakttas inomden zon som har varit utgångspunkten för den närmare avgränsningen av deobrutna fjällområdena (se avsnitt 4,2). Etl huvudsyfte med en sådanförsiktighet är alt anläggningar inte skall byggas ut så all delar av deobrutna Qällområdena börjar tas i anspråk för elt intensivt friluftsliv. Jaganser därför att man bör vara myckel restriktiv med all tillåla atl vägar byggsut från turistanläggningar och bebyggelseområden mol de obrutna fjällområdena.Det kan däremot naturligtvis vara lämpligl alt en turistort som är belägen ianslutning till ett obrutet Qällom-råde kompletteras och utvecklas i andrariktningar. 174 För älvdalarna till de älvar och älvsträckor somanges i 6§, bör erinras omalt det, vid sidan av det material som har ställts samman av naturvårds- Prop. 1985/86; 3 verket och om bl. a. områden avriksintresse, finns en särskild dokumentation av bevarandevärdena genom deutredningar om vattenkraft och miljö som har genomförts. Älvdalarnasinsemellan är myckel olika lill sin karaklär, beroende bl. a. på detgeografiska läget och de skilda naturförutsätlningar och bebyggelseförhållandensom råder. Även längs en och samma älvdal är variationerna stora.Markanvändningen i älvdalarna och de anspråk som finns pä atl utnyttja markenför bebyggelse och andra ändamål varierar starkt. Tilllämpningen avbeslämmelserna i I § måste därför anpassas lill de förutsättningar som råder idet särskilda fallet. 1 omräden med ell slorl bebyggelsetryck eller i områdenav särskilt orörd karaklär kan även ett litet tillskolt av bebyggelse eller ettannat ingrepp, som allmänt sett inte kan anses vara särskilt omfattande, fåstora återverkningar på bevarandevärdena. kan i andra områden, somdelvis är bebyggda och där anspråken på mark från olika intressen inte ärsärskill framträdande, även en förhällan-devis omfatlande exploatering i vissafall gå alt förena med bevarandeintressena. Förde områden som omfattas av 2 § och som inte sammanfaller geografiskt med deområdeskalegorier som jag nu har kommenterat bör i tillämpliga delar gälla vadjag har angett för kustområdena och älvdalarna. allmänna motiveringen (avsnitt 4.1) har jag tagit upp behovet av samordnadöversiktlig fysisk planering för de områden som berörs av bestämmelserna i 3kap. Det är först i en sädan planering som de närmare avvägningar som jag nuhar behandlat kan redovisas mera konkret. Den obligatoriskaöversiktsplaneringen enligt PBL blir därför central för tilllämpningen avbestämmelserna i bl. Jag vill i detta sammanhang också erinra om vadjag anförde i den allmänna motiveringen (avsniti 4.8) om sambandet mellanplanläggning och den närmare avgränsningen av de omräden som omfattas av 3 kap. Föratt syftet med beslämmelserna i förevarande paragraf skall nås behöver, som jagredan varil inne på, skyddsåtgärder av olika slag vidtas inom vissa delområden,l.ex. sådana med ett särskilt känsligt växl- eller djurliv. Delta gäller bl, a,inom vissa skärgårdsområden och för delar av , och Qällvärlden,Möjligheterna alt utnyttja naturvårdslagens instrument torde ha särskildbetydelse i sådana fall. Ett viktigt underlag när åtgärder av detla slagövervägs är enligt min mening sådana samlade bedömningar av behov av ochförutsättningar för säkerställande som kan göras i regionala program förnaturvården. Sådana program finns numera för flertalet län i landel. Förkulturhistoriska värden i landskap och bebyggelse utarbetas regionala programför kulturminnesvården i många län. Också för skydd av sådana värden kan intesällan naturvårdslagens instrumeni utnyttjas. Inomföljande områden skall turismens och friluftslivets, främst det rörliga friluftslivets, intressen särskill beaktas vid bedömningen av tillåtligheten av exploaleringsföretag eller andra ingrepp i miljön: ''-* 1985/86; 3 Kustområdetoch skärgården i frän mot till Kullabergoch med angränsande kustområden Kustområdeti från Örnahusen söder om till Kustområdenaoch skärgårdarna i och från till Arkösund Kustområdenaoch skärgårdarna i och frän till ochSingö Kustområdetoch skärgården i från Storfjärden vid tillSkagsudde Kustområdetoch skärgården i från Bondöfjärden till mot Sjö-och åslandskapet vid Romeleåsen i Åsnenmed öar och strandområden och områdena söder därom utmed och vid sjönMien till och Lisleriandet Vänernmed öar och strandområden Vätternmed öar och strandområden Tivedenmed områdena vid sjön och sjön saml området utmed mellanKarlsborg och OmrådetDalsland-Nordmarken från och sjön vid lill sjösystemetfrån i söder lill och Östervallskog i norr Fryksdalenfrån till samt området utmed övre delen av inom Torsbykommun Mälarenmed öar och strandområden OmrådetMalingsbo-Kloten mellan Stora, , och Siljanoch med öar och strandområden samt området utmed , sjönSkattungen och med området söder därom över Gulleråsen och tillRättvik Områdetutmed Ljusnan från till Fjällvärldenfrån i söder till med undantag för defjällområden som anges i 5 §. I2§ har tagits in en bestämmelse som skall skydda slora värden för turism ochfriluftsliv mot olämpliga exploateringsföretag eller andra ingrepp i miljöninom de områden som anges i paragrafen. Bestämmelsen utgör i likhel med 36§§en komplettering av bestämmelserna i I §. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådels förslag. Skälen till detta redovisadejag i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.4). Benämningarnapå områdena har valts så alt områdenas geografiska belägenhet och utbredningskall framgå med rimlig tydlighet. Hela eller delar av samlliga s.k. primärarekreationsområden omfattas av förevarande paragraf De primärarekreationsområdena i fjällregionen ingår i det område som benämns Qällvärlden,Som framgår av paragrafen gäller särskilda bestämmelser för vissa fjällområdensom tas upp i 5§ (de s.k. obrutna Qällområdena). Enligtparagrafen skall turismens och friluftslivets, särskill del röriiga Prop. 1985/86;3 friluftslivets, intressen särskilt beaktas vid bedömningen av tillätlighetenav exploateringsföretag och andra ingrepp i miljön. Jag har i specialmoliveringentill 2 kap. 2§ och 3 kap. l§ behandlat vad som avses med exploateringsföretag.Även innebörden av uttrycket "andra ingrepp i miljön" behandlad.ejag i specialmoliveringen till 3 kap. I §. Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnilt 4.2) har de områden som omfattasav förevarande paragraf olika förutsätlningar för turism och friluftsliv. Dettahänger samman med skillnader i naturgivna förutsättningar, klimatförhållanden,läget i förhällande lill större befolkningskoncenlra-lioner etc. När paragrafentillämpas, skall det naturligtvis ske med utgångspunkt från de skildaföruisättningar som gäller för resp. område. Deprimära rekreationsområdena i är l.ex, av slor belydelse särskilt förlätortsbefolkningen i . De anläggningar som kan komma i fråga inom dessaområden bör i hög grad utformas med hänsyn till de regionala behoven.Motsvarande gäller för de delar av de primära rekreationsområdena påvästkusten och i som är särskill attraktiva förlätortsbefolkningen i resp. region. För dessa områden innebär 2§ bl.a. atldelar av områdena bör vara lillgängliga för strövande i skogen, bär- ochsvampplockning, bad och andra former av friluftsliv som inte kräver utbyggnadav slora rekreationsanläggningar. Jagvill betona att 2 § skall tillämpas så att den bofasta befolkningens intressenbeaktas. Detta kan innebära behov av anpassning av anläggningar m.m. tilllokala intressen och förutsättningar. Turistanläggningar bör l.ex. inteförläggas så atl utvecklingen av annat näringsliv eller bostadsbyggandet påorten försväras. Tillledning för tillämpningen skall jag nu något utveckla hur jag ser på de olikaområdenas särskilda värden för turism och friluftsliv och vad detta börinnebära för bedömningen av tillåtligheten av exploateringsföretag och andraingrepp i miljön. Kustområdenasstora värden för turism och friluftsliv ligger i många fall i att de omfattarbåde fastland och skärgård. Det är därför viktigt att attraktiva områden bådepå fastlandet och i skärgården hålls tillgängliga för allmänheten. Del är ocksåviktigt att områdenas värden inte går förlorade genom alltför omfattande ochslorskaliga anläggningar för turism och friluftsliv. Förberörda kust- och skärgårdsområden innebär förevarande paragraf att attraktivaområden för turism och friluftsliv bör användas sä att ett allsidigtutnyttjande möjliggörs. För detta erfordras alt obebyggda områden i slorutsträckning förblir obebyggda i likhet med vad jag angav för områdenanärmast storstadsregionerna. Anläggningar som kan hindra eller avhällaallmänheten från att utnyttja stränderna bör undvikas. Reservation av mark kanbehöva göras för stugbyar, vandrarhem, campingplatser och fritidsbåtshamnar.Större turistanläggningar bör i första hand lokaliseras i anslutning till debefintliga tätorter som har särskill goda förutsättningar för turism ochrekreation. Båtlivethar utvecklats snabbt . Belydande anspråk ställs från bl. a. frilidsbålsorganisationer på utbyggnad av hamnar 177 12 1985/86. Prop.1985/86; 3 och andra anläggningar. Det har visat sig svårt alt finna lämpligaoch tillräckliga områden för anläggningar av delta slag. Del är därförangelägel att utbyggnaden av småbåtshamnar m. m. grundas på bedömningar i regionalskala av kustområdenas kapacitet för fritidsbålar. Nya småbåtshamnar bör i förstahand föriäggas i anslutning till befintliga tätorter eller hamnar. Denfrilidsbebyggelse som förekommer i kustområdena är främsi den traditionella,enskilt ägda fritidsbebyggelsen, ofta tillkommen i de mest attraktiva lägenavid stränderna och på skärgårdsöarna.