prop · G9035 · 1985-12-31 00:00:00 — Inästa steg kan diskuteras att föra över till de uppgifter som harstarkast samband med länsslyrelsens verksamhet. Det rör sig i första hand ommyndighetsutövningen enligt jordförvärvslagen samt köp-ochförsäljningsverksamheten, i andra hand också om företagsenhetens övrigauppgifter som rör handläggningen av ekonomiskt stöd. Det innebär i praktikenalt lantbruksnämndens nuvarande företagsenhet med sina uppgifter avseendeyttre rationalisering infogas i . Produktionsenheten med sininriktning på inre rationalisering och driftrationalisering blir ett friståendeuppdragsorgan, vars verksamhet finansieras dels av anslagsmedel frånlänsstyrelsens program för Landsbygdsutveckling, dels av intäkter från externauppdrag. Nackdelen med en delning torde vara begränsad med hänsyn till attlantbruksnämndens nuvarande organisation har delats på detta sätt. Det häralternativet kan benämnas AB - "delningsal-lernalivet". Detrenodlade B-alternativet - "länsstyrelsealternativet" - innebär att 59 1985/86: 5 lantbruksnämnden i sin helhet ingår i . Därmed tillförs läns styrelsen en omfattande produktionsnära verksamhet som till sin karaktär "''" ' avviker från övriga verksamhet. Specialiseraddriftsnära rådgivning fill vissa jordbruksföretag kommer att behövas även ifortsättningen, särskill i förelag av heltidslantbrukets typ med mer avanceradteknisk utrustning och drift. I den utpräglade glesbygden i inlandet däremotkommer rådgivningen mer att behöva bygga på kännedom om de lokala föruisältningarnaför atl ta lill vara områdets speciella resurser än på specialistkunskaper.Denna typ av rådgivning kan kallas lokal rådgivning. Därmed avses här enuppsökande, individuell rådgivning till företagare inom det område därrådgivaren är placerad. Uppfattningen att behovet av lokal rådgivning kommeratt öka aktualiserar frågan om verksamhetens finansiering och organisation. Lantbruksnämndenär den statliga organisation med företagsutvecklande uppgifter som har denbästa kännedomen om landsbygdens förhållanden. verksamhet,bl a lokal rådgivning, finansieras inom ramen för jordbrukspolitiken. Regionalpoliuskainsatser finansieras av medel som stårtill förfogande, bl aglesbygdsstödet. Genom utvecklingsfonden finansierar staten vidare företagsstödjandeservice, som också i viss mån kan utnyttjas av glesbygdsföretag. Statenbidrar således på flera sätt till finansieringen av stöd och rådgivning tillförelag i glesbygd. Det är därmed inte givet, atl alla kostnader för lokalrådgivning skall finansieras av staten. Kravet på lokal förankring talar föratt även kommunerna tar pä sig ett ekonomiskt ansvar för den rådgivning somefterfrågas. Kommunerna kan välja mellan att anställa egen personal (t ex inomnäringslivssekretariatet) eller att köpa tjänster utifrån. Vi anser att statenbör medverka fill eller svara för att det finns en basorganisation för lokalrådgivning som kan upprätthålla en kontinuerlig verksamhet och kanaliserainformationsutbytet med utbildnings- och forskningsorgan, centrala myndigheter mfl. Denlokala rådgivaren måste få arbeta efter de lokala förutsättningarna och kommeri sin verksamhet oundvikligen att få en ställning som närmast liknar konsult åtkommun och enskilda. Det kan principiellt ifrågasättas om sådan verksamhet böringå i . Med hänsyn till denna principiella invändning anser viatt det renodlade B-allernativet inte bör komma i fräga. AlternafivenA och AB framstår som ungefär likvärdiga. Be träffande alternativ A kan samma principiella betänkligheter, som gjorde all vi avvisade alternativ B, bli gällande. Om lokal rådgivning och annan uppdragsverksamhet växer och utvidgas till nya områden (t ex hantverk, småindustri), ökar troligen risken för målkonflikter inom organi sationen och för att myndighetens oväld kommer att ifrågasättas. Mol den bakgrunden finns det skäl att organisatoriskt skilja myndighetsutövning frän uppdragsverksamhet, som bedrivs i konkurrens på en marknad. 60 Vi anser därför att AB-alternativet principiellt ärden bästa organisa- tionslösningen.Sammanfattningsvis föreslår vi att lantbruksnämndens Prop. 1985/86: 5 uppgifteravseende strukturrationalisering, handläggning av ärenden om investeringsstödsamt tillsyn förs över till länsslyrelsen.Lokal rådgivning Bdaga / och annanverksamhet som kan finansieras med intäkter eller med anslagsmedel, som ställslill förfogande av , bör föras till en friståendeuppdragsorganisation. Dess uppgift blir att svara för rådgivning och konsultinsatseri syfte att främja företagsutvecklingen på landsbygden. Skogsvårdsstyrelsenshuvuduppgift är alt utöva tillsyn enligt skogsvårdslagen. I skogsvärdsorganisationenstillsynsuppgifl ingår bl a alt genom inventeringar ta reda på skogenstillstånd. Tillämpningen av skogsvårdslagen är inte avsedd att ge utrymme för nägraspeciella regionala överväganden, grundade pä länsslyrelsens ansvar för"länels utveckling och framtid". Däremot är det underlag som skogsvårdsslyrelsenlar fram om skogstillståndel av stort värde för planering. Detregionala programsamarbetel mellan skogsvårdsslyrelsen och i Norrbottenslän är väl utvecklat. Skogsvårdsstyrelsenförmedlar ca i form av statligt slöd till skogsbruket. Av dessafaller under anslagsdelen Åtgärder inom stödområdet. Detla regionalekonomisktbetingade slöd skall stimulera till insatser som är prioriterade ufifränskogliga behovsanalyser. Insatserna kan göras i linje med intentionerna i länsplanoch länsrapport. Skogsvårdsslyrelsensvolymmässigt största verksamhetsgren är uppdragsverksamheten, som styrs avbeställarna. Del rör sig om främsi länsarbetsnämnden och enskilda skogsägare belräffandeskogsvårdsuppdrag saml beträffande nalurvårdsuppdrag. Vi kan intese nägon anledning att föra in denna del eller andra delar av skogsvårdsslyrelsensverksamhet i och föreslår därför inte nägra förändringar såvittgäller skogsbruket. Delfinns slarka samband mellan å ena sidan fiskenämndens verksamhet för att främjafisket och fiskevärden och å andra sidan samhällsplanerandeuppgifter och övriga uppgifter rörande fiskefrägor. Det finns därför anledningalt överväga en integrering av fiskefrågornas handläggning i . har redanidag ett visst näringsansvar genom fördelningen av lokaliseringsstöd och glesbygdsstöd. En överflyttning av fiskets ekono miska slöd och licensieringen skulle inte innebära mer än en marginell förändring av ansvar. Huvuddelen av den rådgivning som fiskenämnden utför låter sig också väl inpassas i nuvarande arbetsformer. Den nuvarande statliga fiskeadministrationens ansvarsom råde omfaltar både det traditionella yrkesfisket och fisk- och skaldjurs odling. Den mer kommersieUt inriktade rådgivningen för malfiskodling kan väntas finna sina former utanför den statliga administrationen. 1985/86: 5 'föreslär därför att fiskenämndens uppgifter och personal förs över till länsstyrelsen.Vi vill även erinra om atl statskontoret i remissyttrande den Bilaga I ]tillstyrkt utredningens om fiskeriadministrationenförslag (Dsjo 1984:7) att föra över fiskeriintendenterna till . 2.2.4Skola och utbUdning Utvecklingstendenser Utbildningssamhällelhar utvecklats i omfattning och variation. Gränser mellan olikautbildningsnivåer, t ex gymnasium och högskola, och mellan olika huvudmän, t exför arbetsmarknadsutbildning och vuxenutbildning, har delvis brutitsupp i en strävan all bättre utnyttja de samlade utbildningsresurserna och attbättre motsvara aktuella krav från elever och avnämare. Parallelltmed denna utveckling har det blivit nödvändigt med samplanering. Genom ettregeringsbeslut fick länsstyrelserna i uppdrag atl medverka iplaneringen av den yrkesinriktade utbildningen i länen. Uppdraget innebär att länsslyrelsenskall lämna regionalpolitiska rikllinjer för utbildning som bedöms hastrategisk belydelse för länets utveckling på . skallockså biträda de utbildningsansvariga myndigheterna med underlag för deraslångsiktiga planeringsarbete samt medverka till att översikter utarbetasbeträffande näringslivets långsiktiga behov av olika typer av yrkesutbildadarbetskraft som ett underlag för den praktiska studie- och yrkesvägledningen. Riksdagenhar, genom att anta prop (1983/84: 116) om gymnasieskola i utveckling, ocksåtagit slällning till alt länsskolnämnden skall ha skyldighet att ta initiativtill regelbundna samråd om utbudet av utbildning i gymnasieskola, komvux ocharbetsmarknadsutbildning i länet. I propositionen påtalar utbildningsministernbehovet av .samverkan, som gäller utnyttjande av resurser - såväl lokaler ochutrustning som lärare och övrig personal -, samplanering, som avser att manskaffar sig överblick över utbildningsutbudet i en region med syfte att undvikaulbildningsdubble-ringar och samordning av ulbildningsformerna med vilket menassamundervisning i gemensamma grupper. För den regionala samplaneringen av utbildningsutbudeti glesbygdsregioner markeras särskilt att arbetsmarknadsutbildningen bör ingå. och arbetsformer är flexibla. De skall kunna anpassas tillvarierande förutsättningar, regionala särdrag, särskilda intentioner osv. skall dock ha en relalivt likartad pedagogisk kompetens rörandeutveckling, utvärdering, planering, rådgivning och information. Enligtinstruktionen för den slatliga skoladminisirationen och andra styrande rikllinjerhar länsskolnämnderna uppgifter som nära ansluter till roll somregionall samverkande organ. Bl a skall länsskolnämnden samråda medbranschorganisationer inom länet. Skolansom resurs för regional ulveckling, samarbetet skola-närings- 52 liv/arbetsliv liksom mellan olika former avfrivillig utbildning är viktiga bevakningsområdeni länsskolnämndens arbete. Nämnden skall arbeta för Prop. 1985/86: 5 ett närmande mellan utbildning och arbetsmarknad och för ulveckling av skolverksamheten i samklang med övrig samhällsutveckling. Dagensuppgifter pä skolområdet brukar delas in i funktionerna skolutveckling,planering och dimensionering samt administration. Tillfunktionen skolutveckling kan hänföras forskning och utveckling, utvärdering,läroplansarbete, personalutveckling, läromedelsutveckling och elevvård samtlångsiktig och övergripande planering. Decentraliseringenpå skolans område har bl a inneburit atl kommuner och skolor fått ett störreansvar för skolans ulveckling och förändring med åtföljande konsekvenser förden statliga skoladministrationens arbetsuppgifter, roll och organisation. Måloch riktlinjer för verksamheten i skolan har lagts fast genom beslut avregeringen och . Medden ansvarsfördelning som håller pä att utvecklas mellanskolöverstyrelsen och länsskolnämnderna och med utgångspunkt i dessa riktlinjerfinns enligt vår mening förutsättningar för ökad decentralisering från centraltill regional nivå. I anslutning till sådana förändringar bör prövas om intelärarhögskolorna, liksom andra högskoleinstitutioners kapacitet, kundeutnyttjas bättre och skoladminisirationen avlastas. Svensktutbildningsväsende kännetecknas bl a av krav på likvärdig ul-bildningsstandardi hela landet. Hur en decentralisering bör genomföras för att vara förenlig meddetta grundläggande krav på funktionen skolutveckling bör prövas närmare.Frågan berör bl a slällning och uppgifter. Tillfunktionen planering och dimensionering kan hänföras fördelning av bas- ochförstärkningsresurser mm till , de ärliga organisa-tionsbeslulenavseende gymnasieskolan (motsv) samt tilldelning av undervisningstimmar mmavsedda för vuxenutbildning. Kravpå en effektiv samordning mellan länsskolnämnden och har i olikaformer aktualiserats inom funktionen planering och dimensionering. som kan finnas mellan den centrala sektor-myndigheten() och länsmyndigheterna (länsskolnämnd och länsstyrelse) ärnumera i huvudsak begränsad till frågor som gäller gymnasieskolans utbyggnadoch lokalisering saml vissa brisier i förutsättningarna för en regionalsamplanering mellan gymnasieskola, vuxenutbildning (komvux) ocharbetsmarknadsutbildning (AMU). Inom har sådanaintressekonflikter framför allt sin grund i länets glesbygdsproblem. När det gäller denobligatoriska skolan () kan målkonflikter uppstå. Utbildningsväsendet är en viktig del av den offentliga sektorns utbud av service. Tillgången till skolor påverkar människors val av bo- 63 Prop.1985/86: 5 stadsort, och har belydelse förortens förmåga att behålla eller dra till sig I det sammanhanget har utbildningsutbudeten förstär- ''"Sa I kände effekt. 1970-talets stora årskullar befinner sig fn iungdomsskolan. Antalet 16-äringar, som utgör grund för dimensioneringen avgymnasieskolan, var i som störst . En minskning med ca30% kommer att ske fram . För del minskarelevunderlaget självklart på samma sätt men med viss fasförskjutning i liden. I direktiven till oss nämns att våra överväganden om ettvidgat inflytande för länsslyrelsen skall gälla skolans utbyggnad ochdimensionering. Det är i praktiken fräga om dimensionering inför enneddragning. Del sviktande elevunderlaget kommer atl ställa såväl kommunernasom den statliga skoladminisirationen inför svåra beslut . För AMU föreligger ett regeringsförslag (prop 1984/85:59)om en ny organisation, frislående från de nuvarande huvudmännen SÖ och AMS.Utbildningen föreslås bli avgiftsfinansierad och bör, enligt förslaget, kunnabedrivas i olika former, t ex direkt ute i enskilda företag. Denna organisationbedöms bättre än den nuvarande kunna stärka och effektivisera verksamhetensamt ha större förutsättningar lill anpassning efter arbetsmarknadens behov.Del föredragande statsrådet föreslår att även den nya som huvudsaklig beställare av arbetsmarknadsutbildning, skallingå i det regionala samrådet om utbildningsplaneringen. Det omfattande regelverk avseende skolväsendet och denkommunala vuxenutbildningen som styr ansvarsfördelningen mellan stal ochkommun behandlas inom både stal-kommunberedningen ochskolförfattningsutredningen. Enligt vad vi erfarit kommer dessa utredningar atlredovisa resultaten av sitt arbete . Till funktionen administration kan hänföras uppgifter avtypen statsbi-dragsadminislralion, tjänstetillsättningar och besvärsärendensamt tillsyn. Bestämmelser om statsbidrag för driften av ,gymnasieskolan och vuxenutbildningen m m regleras i ett flertal förordningar. I annal utredningsarbete prövas möjligheterna atl inordnavissa typer av statsbidrag fill skolväsendet och vuxenutbildningen i annan statsbidrags-givning.I detla sammanhang räcker det med en erinran om de principer föransvarsfördelning inom stalsbidragsadminislrationen som harlagts fast genom beslut av regeringen och , och som innebär bl a attsamma myndighetsnivå skall svara för såväl beslut om underlag för statsbidragsom konlroll och granskning. Det bör vara möjligt atl decentraliserastatsbidragshanteringen i stora delar. Tillsättningav skolledare, dvs tjänst som rektor och studierektor i grundskola,gymnasieskola, statlig och vuxenutbildning samt 64 biträdande rektor vidgymnasieskola, sker genom beslut i länsskolnämnd. Viförutsätter att stat-kommunberedningen prövar Prop. 1985/86: 5 om dessatillsättningsärenden kan överföras till skolmyndighet. Syftetmed den stafiiga tillsynen av skolan är främsi all slå vakt om all de '3daga/ mål och riktlinjer som fastställs genom beslut av regeringen och förverkligasi en praktisk utbildningspolitik. Denna tillsyn påverkas inte i princip av omlänsstyrelsen lar över länsskolnämndens uppgifter. Möjligheter öppnas däremotatt pröva nya arbetsformer. Vimenar att skolfrågor är elt naturligt inslag i den länsstyrelse som får tilluppgift att svara för utvecklingsarbete och regional samordning. Atl länsskolnämndernaredan i dag har ett regelfäst ansvar att arbeta efter de speciellaförhållandena i länet befäster detta synsätt och underlättar en integrering.Vissa dubbleringar i samrädsförfaranden och planeringsarbete kan undanröjas.Ansvaret för att bevaka de nationellt uppställda målen förskolans verksamhet påverkas inte. Viföreslår att övertar länsskolnämndens uppgifter. Sambandenmellan bostadspolitik och plan- och byggnadsväsen är slarka. Frågan omsamordning av verksamheterna på central och regional nivå har behandlats i eltflertal utredningar . Syftei har varit att få länsbostadsnämndernaengagerade i kommunernas planarbete för atl få med även de kostnadsmässiga ochbostadspolitiska aspekterna i bebyggelseplaneringen. Samråden har dock inte formaliseratsförrän i samband med länsstyrelsereformen , dä övertoglänsbostadsnämndens uppgift att fördela ramar för bostadsbyggandet mellankommuner inom länet, och senare den gemensamma regionala bedömningen av kommunernasbostadsbyggnadsprogram. Byggadministrationsutredningenföreslog integrering mellan länsbostadsnämnd och länsstyrelse. Mångaremissinstanser ansåg dock att man borde avvakta pågående utredningsarbete belräffandeansvarigt organ för den regionala samhällsplaneringen. Denna precisering avlänsstyrelsens ansvar för den regionala samhällsplaneringen finns nu till storadelar i förslagen till plan- och bygglag och lag om naiurresurser. Bla i Norrbottenpropositionen ges uttryck för alt bostadsplaneringen har närasamband med andra utvecklingsinsatser inom länet. pågår endiskussion mellan bostadsverket och planverket om en bättre samordning avinformations-, samråds- och stödarbetel pä regional nivå gentemot kommuner ochlandsting. Redani dag finns en väl etablerad samverkan i mellan länsstyrelse,länsbostadsnämnd och länsarbetsnämnd. Landshövdingenär ordförande i nämnden, och tre av dess fyra ledamöter är även ledamöter ilänsstyrelsens styrelse. 5 1985/86. 1985/86:5 ärföredragande i i frågor som rör bostadsförsörjningen i Bilaga I Länsarkitekten är kontaktman mednämnden. ochutredningsarbete har bedrivits gemensamt. Bostadsbyggnadsprogram och utvecklingav bostadsbeståndet i övrigt diskuteras vid besök i kommunerna gemensamtmellan länsbostadsdirektör, länsarkitekt och en representant förlänsarbetsnämnden. och länsstyrelse är sannolikt mer utvecklad iNorrbottens län än i övriga län. Motbakgrund av de, ibland starka, samband som redovisats mellan bostadsförsörjningoch övrig samhällsplanering och mot bakgrund av att bostadsförsöijningen utgören väsentlig del i samhällsutvecklingen, vill vi förorda att det statligaansvaret tas över av . En samlad organisation blir ettkraftfullare och mindre sårbart instrument för nya bostadspolitiska insatseroch ger större möjlighet att koppla samman dessa med annat regionalt arbete. Eftersomman i i många avseenden arbetar på ett utvecklingsinriktat sättredan i dag, behöver förändringen inte framställas som dramafisk. Den innebärdock tyngdpunktsförskjulningar och öppnar både resursmässiga ochorganisatoriska möjligheter till nya arbetsformer. Dessa möjligheter kanförslärkas om visst utrymme lämnas för regionala avvägningar i regelverken förbostadsfinansiering. Någraförfattningsmässiga konsekvenser torde en integrering i intemedföra. Under en försöksverksamhet kan i stort samma regler som redan gällerför länsslyrelsen i för handläggning av bostadsstöd tilllämpas iNorrbottens län. Bostadsslyrelsen skall således handlägga besvär överlänsstyrelsens beslut i ärenden om bostadsstöd m m och höras innanlänsstyrelsen avger förslag lill regeringen vid tillsättning av tjänst medansvar för bostadsfrågorna. Länsstyrelsensstyrelse blir beslutande i frågor av slörre vikl för bostadsförsöijningen inomlänet. Nuvarande regelsystem, som i huvudsak avser lån och bidrag fill enskildaobjekt, ger med hänsyn till kraven på enhetlighet inte någol större uirymme förbeslul anpassade till regionala förhållanden. Vi anser det därför vara möjligtatt minska arbetsbelastningen för de politiska organen genom att lägga flerbeslut än på tjänstemannanivå. Försök med decentralisering lillkommunerna av beslutsfattande i ärenden om bostadsstöd - vilket kan vara ettkomplement fill en integrerad organisation på länsnivå bör kunna ge än slörreutrymme för att utnyttja sina resurser för uppgifter avövergripande karaktär samt för rådgivning, tillsyn etc. Fråganom kommunernas befattning med ärenden om bostadslån mm harbl a belysts av byggadministrationsutredningen i betänkandet SOU 1976: 26. Under senare tidhar på regeringens uppdrag 66 också belyst möjligheterna till och kostnaderna för endecentralisering av Delta har lett lill en decentralisering av beslut omanpassningsbidrag frän och med . Såvitt gäller lån och bidrag tillenergisparande åigärder pägär försök med beslutanderätt till mittenav . Försöksverksamheten omfattar fem kommuner, dock inte i . Ävennär det gäller beslutanderätt i fråga om statligt stöd för vissaförbättringsåtgärder i bostadshus () skall försöksverksamhet pågå i sjukommuner till mitten av . Inte heller här är nägon kommun i Nortbottenengagerad. Bostadsutskottethar i betänkandet BoU 1983/84:24 sagt sig vara positivt till en ökad kommunaliseringmen anfört följande om en mer allmän decentralisering: "För att kommunaliseringav långivningen skall ge positivt resultat krävs förmodligen en omfatlandeförenkling av regelsystemet. Utskottet utgår från att regeringen fortlöpandeprövar om och i så fall i vilken omfattning det är lämpligl och önskvärt att kommunaliserabostads-låneverksamhelen ...". 1mänga kommuner finns önskemål om och förslag till ändrad arbetsfördelningmellan länsbostadsnämnderna och kommunerna. Det visar svaret på en enkät medbegäran om förslag till besparingar, som kommunförbundet sände ut . Såvittgäller varierar kommunernas bedömning när det gällerlämpligheten av kommunalt skött bostadslåneverksamhet i större skala. Någrakommuner är posifiva till detta medan andra pekat på att en kommunalisering kanleda fill skiftande tillämpning av de komplicerade reglerna. Från några hållhar även ifrågasatts lämpligheten av att kommunerna sköter indrivningen av lånsom inte betalas, som kommunerna tecknat förlustgaranfi som tas ianspråk vid en exekutiv auktion. Föregen del gör vi följande bedömning. En kommunalisering harredan inletts när det gäller vissa lån och bidrag. Vad gäller andraärendegrupper pågår försöksverksamhet, dock inte i Norrbollens län. Vårtsamlade utredningsarbete om ny länsförvaltning syftar till försöksverksamhet ilänet, som innebär att våra förslag prövas närmare. Med den utgångspunkten ochmed tanke på den redan pågående utvecklingen mot ett kommunalt övertagande avallt större delar av länsbostadsnämndernas låneverksamhet är det naturligt,att den försöksverksamhet vi utgår från också får omfatta denna verksamhet. Vi föreslär därför iNorrbottens län en ordning som innebär alt kommunerna på försök tar över beslulom beviljande av bostadslån. Detta kombineras med att lämnarkommunerna råd om verksamheten. Vi föreslår därför också att fårpersonal, som kan verksamheten och som kan svara för rådgivningen. 1985/86: 5 Bilaga1 Länsbostadsnämndenslöpande läneförvaltning, är den mest personalkrävande verksamheten. INorrbotten arbetar ca 3/4 av nämndens personal med sådan förvaltning.Uppgifterna påminner i slor uisträckning om 1985/86:5 Bilaga1 bankverksamhetoch gäller aviseringar om amorteringar och räntor, omsättning av län,omplacering av säkerhet etc. Statsmakternahar för nytillkommande stödformer valt kreditgarantier och bidrag i stället förlån. För bostadsförbättringsprogrammet () utgår t ex stöd endast i form avbidrag medan lånen placeras på allmänna kreditmarknaden. Det pågår också arbetemed att försöka rensa i den allra äldsta läneslocken, där kostnaderna för denadministrativa hanteringen inte står i rimlig proportion till de smålänebeloppen. I vårt arbete har vi gjortnoteringen atl många länsorgan vid sidan av länsbostadsnämnden ägnar sig ätlånehantering och därmed likartad verksamhet med bankmässiga inslag. Delgäller t ex lokaliseringslån, som handläggs av , liksom lån inomramen för företagsstödet och jordbruksstödet, som handläggs avutvecklingsfonden resp lantbruksnämnden. I många fall svarar dock bankerna förden löpande låneförvaltningen. Statskontorethar tidigare, i samarbete med RRV, gått igenom den statliga långivningen i denförstudie som syftade lill administrativ renodling och förenkling. Studienfullföljs nu av RRV på regeringens uppdrag. har på eget initiativ påbörjaten studie om länsstyrelsernas hantering av lokaliseringslån.