prop · G9031 · 1985-12-31 00:00:00 — Förfarandet vid antagandet av omrädesbesiämmelser ärockså i slort sett detsamma som vid detaljplaneläggning, Etl viktigt tillägg iförhällande lill del remitterade lagförslaget är att ordet"begränsade" skjutits in före "områden". Anledningenhärtill är atl det ytterligare bör markeras att områdesbestämmelser inte fårantas för hela eller stora delar av kommunen, Någol exakt mått på områdenassiorlek kan dock naturligtvis inte anges, 1 laglexten anges till en börjanatt områdesbestämmelser kan användas för att syftet med översiktsplanen skalluppnås. Detta blir det vanligaste fallet. Jag förutsätter dä att områden som ärav riksintresse enligt NRL normall kommer atl säkerställas genom att de anges iöversiklsplanen, 1 vissa situationer kommer dock områdesbestämmelser att kunnavara motiverade av andra skäl än del nu nämnda. Jag tänker dä på den möjlighelsom regeringen har enligl 12 kap, 6 5 att meddela planförelägganden för kommunerna.Sådana förelägganden kan motiveras av att översiktsplanen inte säkerställerområden som är av riksiniresse. Områdesbestämmelser som på detta sätttillkommer pä statligt initiativ - något som säkert kommer att ske endast iundantagsfall - syftar alltså inte till att fullfölja intentionerna medöversiklsplanen. Snarare torde det bli så att översiktsplanen måste ändras lillföljd av sådana områdesbestämmelser, Laglexten har utformats så all den täckeräven detta specialfall. 1 fjärde siycket nämnsfastighetsplan som i huvudsak motsvarar dagens tomtindelning. Bestämmelser omfastighetsplan finns i 6 kap. 1 femte stycket berörsregionplanen, som är en frivillig planform för inlerkommunal samordning avmarkanvändningsfrågor och som i stort motsvarar dagens regionplan, Beslämmelserom regionplan finns i 7 kap, 4 5 Till byggande och rivning av byggnader samt tillschaklning, fyllning, trädfällning och skogsplantering fordras tillstånd i formav bygglov, rivningslov respektive marklov i den omfattning som följer avdenna lag. Beträffande åtgärder som kräverbygglov fär ges förhandsbesked huruvida byggande kan tillålas pä den avseddaplatsen. 1985/86:1 464 I denna paragraf, som i lagrädsremissenmoisvaras av 1 kap, 3 5, presen- / kap. 4-6 §>i tenis de olika formerav tillsländ som kan ges enligl 8 kap,, nämligen bygglov, rivningslov ochmarklov. Belräffande älgärder som kräver bygglov kan förhandsbesked lämnas. 5 8 Vid prövning av frågor enligl denna lag skall bådeallmänna och enskildii iniressen beakias, om inie annat är särskillföreskrivet. Paragrafen, som har fått sinredaktionella utformning i enlighet med lagrådets förslag, molsvar Det är givet att beslut enligl PBLskall ges sådant innehåll alt enskilda som berörs fär sina intressen beaktadepå elt rimligt sätt, 1 5 5 föreskrivs därför, liksom i 4 5 byggnadslagen, attbäde allmänna och enskilda intressen skall beakias. Paragrafen preciserarsäledes inte hur avvägningen mellan dessa iniressen skall göras utanföreskriver enbari ell krav pä hänsyn lill de olika inlressena. Vilka allmännainiressen som skall beaktas anges bl, a, i 2och 3 kap. För ett par fall slälls dock uppregler för denna avvägning, exempel är reglerna i 8 kap. 12 5 omkompletteringsätgärder i omräden som inte omfattas av detaljplan, vilka innebäratt de enskilda inlressena får en stark ställning, eftersom nägon planmässigprövning av komplelteringsåtgarders lämplighet normalt inte skall ske. Ettannat exempel är reglerna om ändring eller upphävande av detaljplaner eflergenomförandelidens slut. Nägon avvägning mol enskilda intressen skall integöras i dessa fall. Detla har föranlett förbehållet i 5 5 "om inte annatär föreskrivet". Under detaljplanens genomförandetid kan förhållandenasägas vara de motsatta. Den enskilde har dä en stark slällning, eftersom detkrävs mycket slarka skäl för all samhällei skall få ändra eller upphäva planen.Reglerna om genomförandelid finns i 5 kap, 5. 11 och 14 55, Man kan i delta sammanhang ävenpeka på kompensationsreglerna i 14kap, som innebär ytterligare klarläggandendirekt i lagen av gränserna mellan allmänna och enskilda intressen, 6 8 För alt mark skall få användas för bebyggelse skallden vara frän allmän synpunkl lämplig för ändamålet. Lämplighetsbedömningensker vid planläggning eller i ärenden om bygglov eller förhandsbesked. Paragrafen, som har fått sinslutliga utformning i enlighet med lagrådets förslag, motsvarar i huvudsak 5 5andra stycket byggnadslagen. Av de skäl som jag har redovisat iden allmänna motiveringen (avsnitten 3,7 och 12.2,3) har i 6 5 tagits in eltkrav pä lämplighetsbedömning av mark som skall användas för bebyggelse, 1 lagrådsremissen (I kap, 5 8)användes uttrycket "bebyggelse och därmed sammanhängandeanordningar" för att ange att lämplighetsbedöm- Prop.1985/86:1 465 ningen skall omfatta inte enbari plalsen för enskildabyggnader utan även / kap. 6-7 .f'? hela omräden som skall tas i ähspiäk förbebyggelse. Orden "därmed stimmanhängande anordningar" avsägs såledesinrymma bl, a, vägar, parker, lekplatser men däremol inte friluftsområdeneller utrymmeskrävande anläggningar - t, ex, golfbanor och skidliftar - sominte ligger i direkt anslutning lill bebyggelsen, Lagrådel (yttrandet s.26) har pekatpå alt denna innebörd av orden avviker frän den som motsvarande uttryck har ilagstiftningen pä närliggande områden - I 5 lörköpslagen (1967:868) och 2 kap,1 5 expropriationslagen (1972:719) -och därför föreslagil att uttrycket"därmed sammanhängande anordningar" får utgå ur lagtexten, 1 likhet med lagrådet anser jag attordet "bebyggelse" väl täcker in de anordningar och anläggningar inomett bebyggelseområde som uttrycket avses inrymma enligt vad jag anförde ilagrädsremissen. Även mark för andra anläggningar änbyggnader skall enligt lagtexten i lagrädsremissen lämplighetsbedömas. Meddetta avses t, ex, idrotts- eller fritidsanläggningar, upplag m,m, som inte harnågol direkt samband med bebyggelse men som kräver bygglov enligl 8 kap, 2 8,Lagrådel (yttrandet s, 27) anser att orden "andra anläggningar änbyggnader" kan avvaras utan all paragrafen försvagas, bl. a, eftersombestämmelserna i 1 kap, inte är avsedda atl ge en uttömmande reglering. Jagdelar denna uppfattning. Det framgår av beslämmelserna bl, a, i 5 kap, 1 S saml8 kap, 11 och 12 88 alt en sädan lämplighelsbedömning skall göras. De angivnaorden har därför inte tagits in i 6 5. 1 lagtexten i lagrådsremissen angesinte närmare i vilket sammanhang som lämplighelsprövningen skall ske. Påförslag av lagrådel (yllrandet s, 27) har jag ansett del befogat att låta detkomma till uttryck i laglexten alt lämplighetsbedömningen sker vid planläggningeller i ärenden om bygglov eller förhandsbesked. Till grund förlämplighelsbedömningen ligger beslämmelserna i 2 kap. All någonlämplighetsbedömning inte skall göras belräffande s, k, kompletteringsätgärderframgår av 8 kap, 12 5. Förevarande paragraf tar alltså sikte pä åtgärder sominnebär en förändring av markanvändningen, 7 8 1 varje kommun skall det finnas en byggnadsnämnd,som har det närmaste inseendet över byggnadsverksamheten i kommunen. Paragrafen motsvarar 1 kap, 65 i del remitteradeförslaget. När det gäller all i 1 kap. presentera uppgifterbör dessa anges i mera allmänna ordalag än som skett i lagrädsremissen. Jagdelar lagrådels (yllrandet s, 27) uppfattning i delta avseende. Efter förebildav 7 5 första stycket byggnadslagen har därtor föreskrivits all byggnadsnämndenhar del narmasle inseendel över byggnadsverksamhelen i kommunen. Som lagrådelhar framhållil nås därmed också bällre överensstäm- Prop.1985/86:1 466 melse med de båda följande paragraferna, vilka angerlänsstyrelsens resp, / kap. 7-8 §§ planverkets uppgifter i fråga om plan- ochbyggnadsväsendet. Närmare bestämmelser om uppgifter finns i 11kap, I lagen har inte tagits in någon särskild bestämmelse om att byggnadsnämndensuppgifter inte fär handhas av etl lokalt organ enligl lagen (1979: 408) omvissa lokala organ i kommunerna. Del innebär att det liksom med slöd av 25 2 nämnda lag kan inrättas lokala organ med uppgift atl för en del av kommunenhandha förvaltning och verkställighet som enligt PBL ankommer päbyggnadsnämnden. Det finns anledning att erinra omelt principiellt uttalande av föredragande statsrådet i samband med en ändringav nyssnämnda lag. Detta uttalande bör enligt min mening vara vägledande ävenvid tillämpningen av PBL, Departementschefen anförde bl, a, följande (prop,1979/80: 54 s. 19): Jag vill understryka atl en reformav del slag som jag förordar mäste ha som en grundläggande förutsättning atlrättssäkerheten inte fär försämras genom att uppgifter flyttas till lokalaorgan. De bestämmelser i lagar och förordningar som syftar till att skyddarättssäkerheten är naturliglvis tillämpliga i samma uisträckning, när ettlokalt organ handlägger ett ärende som när detta handläggs av den centralanämnden. Det lokala organets beslul kan överklagas i samma män som den centralanämndens beslul. Om man i kommunen inte är övertygad om att det lokala organet,trots all de formella rätlssäkerheisgarantierna gäller, är i stånd att med deresurser som ställs till organets förfogande åstadkomma en tillfredsställandehandläggning, förutsätter jag atl ärendegruppen inte överlämnas till dellokala organet. Del finns anledning alt räkna med all kommunerna kommer attiaktta återhållsamhet med att låta lokala organ ta över ärenden som är känsligafrån rättssäkerhets- och likslällighelssynpunkl och där intresset av enhetligbedömning är särskilt starkt. Sådana synpunkter gör sig i vissa fall gällandemed sådan styrka atl det knappast kan komma i fräga att uppgiften överlämnastill lokala organ. Jag vill i detla sammanhang särskilt nämna byggnadsnämndensbefogenhet enligt lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligtbyggande atl slulligt avgöra fråga om avgift eller att meddela föreläggandeeller ansöka om handräckning för rättelse i de fall som avses i 13 5, 1.2 och 5nämnda lag. 8 8 har tillsyn över plan- ochbyggnadsväsendet i länet och skall samverka med kommunerna i derasplanläggning. har den allmännauppsikten över plan- och byggnadsväsendet i riket. Paragrafen behandlar länsstyrelsensoch statens planverks uppgifter. Den motsvarar 7 8 andra och tredje styckenabyggnadslagen, I kap, 13 och 14 55 i utredningsförslaget saml 1 kap, 7 8 i detremitterade lagförslaget. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådelsförslag (yttrandet s,270, I första stycket anges förutomlänsstyrelsens tillsynsuppgift atl skall samverka med kommunernai deras planläggning. 1985/86:1 467 uttryckssätt avser jag inte bara det formella samråd somskall ske i konkre- / kap. 8 § ta ärenden utan även en merallmän-séfviceskyldighét, ''i 1 den allmänna motiveringen(avsnitten 7,5 och 8,7,3) har jag utförligt uppehållit mig vid länsstyrelsensroll under samrådet. Serviceskyldigheten bör enligl minmening ses som någonting fristående i förhållande till handläggningen avenskilda planärenden. Det bör ligga på länsslyrelsen att fungera som rådgivarei planeringsfrågor och kontinuerligt tillhandahålla kommunerna delplaneringsunderiag som finns tillgäng-ligi pä länsslyrelsen. Detta är - somlagrådel framhållit (yttrandet s, 28) -en självklar del av den samverkan somskall ske. Praxis har redan nu utvecklat sig i denna riktning. Jag villpoängtera atl serviceskyldigheten inte är begränsad till enbart sädana frågorsom kan bevaka i efterhand enligt I2kap, börgivetvis medverka med rådgivning och information i syfte att staten ochkommunerna gemensamt skall söka en sä god utformning som möjligt av planerna, 1 andra stycket har planverketsuppgifter slagits fast. Med uttrycket "uppsikt" avses en merövergripande verksamhet än den "tillsyn" som ligger pälänsstyrelserna. Del kan finnas anledning till attytterligare kommentera statens roll inom plan- och byggnadsväsendet. Målet för statens tillsyn ochuppsikt bör inte i första hand inriktas pä en bevakning av all inga enskildabeslut råkar falla ur ramen för vad som bedöms vara lagens andemening. Det äralltså inte meningen att enstaka beslut normalt skall kunna föranleda länsstyrelsenatl i efterhand agera i sin egenskap av lillsynsmyndighel för att upphäva justdessa beslut. Bestämmelser som syftar lill en efterhandskoniroll finns dock i12 och 13 kap. Givetvis kan det ibland vara befogat att utövarsin Ullsyn över byggnadsnämnderna på motsvarande sätl som . genom attlänsslyrelsen i efterhand ingriper med begäran om förklaring eller medpåpekanden om felaktig behandling av ett ärende. Tillsynen och uppsikten överplan- och byggnadsväsendel bör emellertid i första hand ha en merframåtsyftande inrikining. De slatliga organen bör därvid verka för atltendenser lill avarter i lagtillämpningen motverkas och förebyggs i etllångsiktigt perspektiv. Detta kan ske genom påverkan i samrådsverksamheten,med hjälp av tillämpningsföreskrifter eller framställningar om ändringar avlagen alltefter vad som kan vara eiforderligt i olika situationer. En tillsyns- och uppsiktsverksamhetsom motsvarar dessa ambitioner förutsätter ett effektivt system för informationlill de myndigheter som har atl sköta verksamheten. För länsstyrelsernas del ärförutsättningarna för detta goda, Länsslyrelserna kommer liksom attautomatiskt tillföras information genom den roll som de spelar ibeslutsprocessen i plan- och byggnadsärendena. Länsstyrelsernasinformationsförsörjning betraktar jag sålunda inte som nägol problem, Nägra molsvarande möjligheter för planverket att skaffasig information Prop.1985/86:1 468 om utvecklingen inom plan- och byggnadsväsendet kommeremellertid inte / kap. 8 § alt finnas. Det är därför nödvändigl alt selill all planverket pä annat sätt fär den information om utvecklingen sombehövs för den allmänna uppsikten över PBL:s tillämpning. F. n. fär planverkei informaUon omplanverksamheten i landet genom den skyldighet all tillställa verket planer somföreskrivs i 17 och 19 88 byggntidsstadgan. Verkets behov av information ombeslut angående hushållningen med mark och kan uppenbarligen i storutsträckning hämtas ur de översiktsplaner som tillställs verkel. Till skillnadmol vad jag föreslog i lagrädsremissen anser jag del mot denna bakgrund varabefogat alt kommunerna sänder översiktsplanen med tillhörande handlingar lillplanverket (4 kap. 13 8), För den mera allmänna analysen av tillståndet inomplanväsendel är emellertid detta planmalerial en svårhanterlig och inte alltidriktigt rättvisande källa. Vissa analyser av materialet kan göras och görsocksä av planverket, men för atl man skall få fram riktigt givande besked omaktuella utvecklingstendenser krävs oftast en bakgrundsinformation somplanverket inte automatiskt har tillgäng till. Den finns normalt pålänsstyrelserna och kan göras tillgänglig genom relalivt enklautredningsinsatser frän länsstyrelsernas sida. arbetar därför sedannågra år tillbaka på atl systematiskt bygga sin kunskapsförsörjning påsamverkan med i första hand länsstyrelsernas planenheler. Jag anser att den form förinformation till planverket som på detta sätt håller på alt växa fram rimmarväl med PBL-systemets principiella uppbyggnad och att den bör vidareutvecklasinom ramen för detta. Det innebär att roll sominformationsförmedlare inom plan- och byggnadsväsendel utnyttjas effektivtocksä för informationsförmedlingen inom staten. Därigenom tillförsäkrasplanverket den erforderliga basen för all snabbt spåra aktuellautvecklingstendenser. Detta har stor belydelse för verkels möjligheter all iframåtsyftande former påverka utvecklingen i riktning mot en enhetliglagtillämpning över landel i enlighet med de grundläggande intentionerna ilagstiftningen. Del ankommer pä regeringen attbesluta föreskrifter om länsstyrelsernas expedieringsskyldighet. Jag avser atti annat sammanhang återkomma till regeringen i denna fråga. 1985/86:1 469 2 kap. Allmänna intressen sorri skall beaktas vidpiånläggning och vid lokalisering av bebyggelse Flera av beslämmelserna i 2 kap.har sin motsvarighet i 9 8 byggnadsstadgan. 1 flera fall har en språkligjustering skett i förhållande lill dagens bestämmelser. Någon större förändringi sak är emellertid inte avsedd. 1 sakens natur ligger dock att de förändringari samhället som har skett sedan byggnadsstadgans tillkomst mäste avspegla sig il.ex, vad som innefattas i kravet på en lämplig samhällsutveckling. På sammasätt måste de förändringar som kommer att ske påverka Ullämpningenav dessa allmänt hållna bestämmelser. Jag har i den allmänna motiveringen(avsnitt 6) redogjort för vad jag anser all man bör lägga in i de olika kraven, Efler två inledande paragrafer (1och 2 5§) med bestämmelser om vad som alltid bör beakias vid planläggning samli ärenden om bygglov och förhandsbesked följer en paragraf (3 8) som särskillanger krav vid lokalisering av bebyggelse. Kapitlet avslutas med enbestämmelse (48) om bebyggelsemiljöns utformning. 1 8 Planläggning skall ske sä atl den främjar en frånallmän synpunkt lämplig utveckling och ger förutsättningar för en frän socialsynpunkt god bostads-, arbets-, trafik- och fritidsmiljö. Hänsyn skall därvidtas till förhållandena i angränsande kommuner, Mark- och vattenområden skallanvändas för det eller de ändamål för vilka områdena är mest lämpade medhänsyn till beskaffenhet och läge samt föreliggande behov. Vad som anges i första stycketskall beakias även i ärenden om bygglov och förhandsbesked. Första stycket uttrycker degrundläggande syftena ined fysisk planläggning enligt PBL, Stycket motsvararnärmast 9 5 första styckel och andra stycket första meningen byggnadsstadgansamt 2 kap, 1 och 2 85 i utredningsförslaget. Stycket har fått sin slutligauiformning i huvudsaklig överensstämmelse med lagrådets förslag (yttrandets,32), vilket innebär bl, a, följande ändringar i förhällande tilllagrädsremissen. Första meningen har utformats som ett direktiv till dem somhar ansvar för planläggningen, dvs, i första hand kommunerna. Vidare har den i25 i del remitterade förslaget upptagna regeln atl mark skall användas för detändamål för vilket den är mest lämpad har flyttats till I 8 för att regelnsvikt bättre skall framhävas. Kravet all planläggning skallfrämja en lämplig utveckling i förening med kommunernas skyldighet att ha enkommuntäckande översiktsplan bör leda till alt samhällsbyggnadsåtgärder avnågon betydelse bedöms utifrån en totalsyn på kommunens utveckling.Planläggningen skall också främja en frän allmän synpunkt lämplig utvecklinginom olika delområden i kommunen. Jag har i den allmänna motiveringenredovisat vad som i stort bör Prop.1985/86:1 470 rymmas i uttrycket lämplig utveckling. Det blir alltså iförsta htind de 2 kap. I förtroendevaldai kommunerna som genom planbeslut fär la ställning till den förkommunen lämpliga utvecklingen. bör vägasin även synpunkter frän enskilda som är berörda. allmännaoch enskilda iniressen sammanfalla eller kunna sammanjämkas pä etttillfredsställande sätt. Planläggning skall enligl försittsiycket ocksä skapa föruisättningar för en frän social synpunkt god bostads-,arbets-, irafik- och fritidsmiljö. Också här kan jag hänvisa till vad jag haranfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 6,2,1). Del säger sig självt attdet här kravet främst blir aktuellt när områden för samlad bebyggelseplanläggs. Frågorna om en från social synpunkt god miljö har dock ävenbetydelse när del gäller att ta ställning lill bebyggelseuivecklingen utanförlälorterna. I andra meningen har tagits in enregel om atl mark- och vattenområden skall användas för del eller de ändamålför vilka områdena är mesl lämpade med hänsyn beskaffenhet, läge ochföreliggande behov. 1 alll väsentligt motsvarar regeln 9 8 andra stycket förstameningen byggnadsstadgan och 2 kap. 3 8 i utredningsförslaget. En regel avdenna innebörd bör naturligtvis finnas i NRL, Som jag har framhållit i denallmänna motiveringen är emellertid en sädan regel av sä central betydelse förfysisk planläggning att den. trots hänvisningen i 2 5 till NRL, bör återfinnasäven i PBL. Andra meningen har utformats helt i överensstämmelse med motsvaranderegel i NRL. Ofta kan ett och samma område användas för skildaverksamheter och intressen. Vid bedömningen av den lämpligaste användningen avett område bör alllid möjligheterna lill kombinerad verksamhet beaktas. Dettahar kommit lill uttryck i föreskriften att ett område skall användas för deteller de ändamål för vilket områdel är mest lämpat. Det innebär en vissavvikelse från den i lagrådsremissen föreslagna lydelsen. Med områdets beskaffenhet avsesbåde markens känslighet för påverkan, områdets kulturella förutsättningar,terrängens utseende, grundförhållanden och andra liknande förhållanden.Markområdets läge kan ha betydelse bl, a, ur klimatsynpunkt, Kravel all föreliggande behov skallbeaktas har ingen uttrycklig molsva-righet i 9 5 byggnadsstadgan. Någon tvekanom att sådana överväganden måste läggas till grund för planbeslutentorde dock inte finnas. När nu för tydlighetens skull ett sådant grundläggandekrav tas in i 18. innebär del därför ingen förändring i sak mol vad somlillämpas . Av första siycket framgår också altlämplighetsprövningen skall ske med beaktande av förhållandena i angränsandekommuner, sä atl en ändamålsenlig samordning sker av kommunernas planläggning.Jag har i den allmänna motiveringen (avsnitt 16.2.2) närmare redogjort förvilka frågor som kan ha belydelse i del sammanhanget. Jag delar inte lagrådetsuppfattning (yttrandet s, 32) att bestämmelsen härom lämpligen bör flyttas till2 8, 1985/86:1 471 Bestämmelsen syftar således lillall ästadkomma ett samarbete mellan 2 kap. 13 §§ kommunerna i dessa frågor.Att detta Samarbete i vissa fall kan ske i form av regionplanering framgår av 7kap. Samverkan i mellankommunala planfrågor kommer emellertid normalt atl skei friare former vid de samråd som skall ske innan översiktsplaner,områdesbestämmelser eller detaljplaner antas. Om samordning inte har skett päelt lämpligt sätt, skall förordna atl planbeslulel skall prövasenligl 12 kap. Jag har utvecklat delta närmare i den allmänna motiveringen(avsnill 16,2,2), Andra stycket i paragrafen, som harfått sin slutliga utformning i enlighet med lagrådets förslag, innebär attansökningar om bygglov och förhandsbesked enligt PBL i princip skall prövas påplanmässiga grunder. Att del finns undantag från den principen framgår av l.ex,8kap, 12 8 andra stycket, där de s,k, komplelleringsåtgärderna behandlas. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 6,1) påpekat att bygglovsärendenibland måste avgöras utan att någon närmare vägledning för beslutet kan hämtasfrän antagna planer. Det är då av belydelse atl gör en bredbedömning av bebyggelsesituationen i området och vilken utveckling som kanförväntas. Råder det t, ex, ett stort bebyggelsetryck i ett område, kan kravetpä en lämplig samhällsutveckling leda till att bebyggelsens lämplighet börprövas genom detaljplaneläggning. En avvikelse från det remitteradelagförslaget ligger i att rivningslov och marklov inte omfattas avbestämmelsen. Det beror pä att det i 8 kap, inte finns någon hänvisning till 2kap, när det gäller rivningslov och marklov (se lagrådets yttrande s, 32), 2 8 Vid planläggning och i ärenden om bygglov ochförhandsbesked skall lagen (0000:000) om hushållning med naiurresurser rh, m,tillämpas, 1 dagens lagstiftning finns enbestämmelse i 9 8 första stycket byggnadsstadgan, enligt vilken tillbörlighänsyn skall tas till del militära försvarets, civilförsvarets och andra förriket gemensamma behov. Detta krav på hänsyn har kommit till uttryck i förstahand genom skilda riksdagsbeslut angående den fysiska riksplaneringen i form avolika riktlinjer för hushållning med mark och vatten. Dessa riktlinjer är intebindande för kommunerna, men del har förutsatts att kommunerna beaktar dem,vilket ocksä i allt väsentligt har skett. Paragrafen innehåller en hänvisningtill NRL, 1 motiven till den lagen redovisas närmare vad hushällningskraven börleda lill vid prövning av markanvändningsfrägor, 38 Bebyggelse skall lokaliseras till mark som är lämpadför ändamålet med hänsyn till I. de boendes och övrigas hälsa. 1985/86:1 472 2, jord-,berg- och grundvattenförhållandena, 2 kap. 3 §