mot · G802750 · 1985-01-18 00:00:00 — Vattenbruket har successivt ökat i betydelse i bl. Speciellt gäller detta musselodlingen. Även inom fiskodlingen finns stora utvecklingsmöjligheter, liksom inom andra former av vattenbruk som t. ex. algodling. Vattenbruket är en framtidsnäring som kommer att få stor betydelse för att skapa nya arbetstillfällen i framför allt glesbygder. För del har näringen redan fått en inte oväsentlig betydelse för sysselsättningen i länets skärgårds- och glesbygdsområden. I dessa områden där sysselsättningssituationen är bekymmersam är förhoppningarna på vattenbruket stora. Även ur samhällsekonomisk synpunkt är vattenbruket viktigt, då importen av vattenbruksprodukter till är omfattande och svarar för en betydande negativ post i vår handelsbalans. Kring odlingen har också växt fram förädlingsverksamhet. Den tekniska utvecklingen i anslutning till vattenbruket är också betydelsefull. Länsstyrelse, landsting och utvecklingsfond har gemensamt engagerat sig för att främja utvecklingen av vattenbruket. a. har särskilda medel ställts till förfogande. Utvecklingsfonden har f. n. engagemang i ett antal företag, främst inom musselodlingsområdet. Det gäller främst odlingsföretag men även förädlingsverksamhet. Även flera kommuner i har engagerat sig i vattenbrukets utveckling, både vad gäller planering av vattenområden och engagemang i konkreta projekt. Skall en fortsatt positiv utveckling ske, krävs en ökad satsning från statsmakternas sida. Det gäller på olika områden, bl. a. genom medverkan till näringens kapitalförsörjning och forskningsinsatser liksom ett förenklat tillståndsförfarande. Ett viktigt led i samhällets stöd till vattenbruket är att ökade ekonomiska resurser ställs till förfogande genom att iftvecklingsfonderna ges ökade möjligheter att lämna s. k. vattenbrukslån. Villkoren för vattenbrukslån bör i princip utformas i enlighet med de nu gällande reglerna för fiskerilån, dvs. att är ränte- och amorteringsfria och att räntesatsen sätts till två tredjedelar av diskonto. Amorteringstiden bör vara förhållandevis lång, t. ex. . Dessa lån skall kunna beviljas både till odlingsprojekt och till förädlingsindustrin. 1 1984/85. beslöt att införa avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen. Avgifterna skall täcka koncessionsnämndens, länsstyrelsernas och kostnader i samband med tillståndsprövning enligt ML, liksom kostnaderna för myndigheternas tillsyn. Vi har tidigare i bl. a. riksdagsmotioner framfört farhågor för att dessa miljöavgifter kommer att bli mycket betungande för olika vattenbruksverksamheter. Det är fel att belasta en näring som med olika former av samhälleligt stöd söker utvecklas och expandera med betungande pålagor från andra samhälleliga myndigheter. I förordningen om prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen som trädde i kraft anges avgifternas storlek. När det gäller vattenbruk maximeras avgiften för nytt tillstånd för fiskodling med högst fisk i odlingen och för musselodling med en areal av högst till . för ändrat tillstånd. En ny näring under uppväxande har oftast mycket snäva ekonomiska ramar och havsbruksverksamheterna är därvidlag inget undantag, lönsamheten är därför låg. Den extra pålaga som miljöskyddsavgiften utgör upplevs därför som mycket betungande. Den kan komma att påverka näringens utveckling på ett negativt sätt. Enligt vår mening bör därför verksamheter inom vattenbruket (fisk-, mussel-, skaldjurs- och algodling) generellt undantas från förordningen om miljöavgifter. De kunskaper som finns hos och andra miljövårdande myndigheter angående vattenbrukets miljöpåverkan kommer i all huvudsak från studier i insjöar. Dessa erfarenheter och kunskaper kan ej överföras till odlingsverksamhet i havet. Strömförhållanden, vattendjup och salthalt är exempel på sådana faktorer som gör undersökningsresultat utförda i insjöar näst intill värdelösa när det gäller att göra bedömningar av miljöpåverkan i havet. Denna bristfälliga kunskapgrund har bl. a. lett till att tillståndsärenden fördröjs och att ett visst mått av godtycke kommit att påverka handläggningen. När det gäller musselodlingar vet vi att i princip ingen negativ miljöpåverkan sker. I den mån någon påverkan sker över huvud taget är det en positiv sådan genom att musslorna tar åt sig närings- och gödningsämnen som finns i vattnet. Dessutom förekommer inga tillsatser av vare sig foder eller antibiotika. Beträffande fiskodlingar är bilden något mer komplicerad bl. a. genom att visst foderspill förekommer. För att bygga upp en erforderlig kunskap om denna typ av anläggningars miljöpåverkan i havet bör en referensanläggning utses. Vid en sådan anläggning kan miljövårdande myndigheter, med förslagsvis som samordnande myndighet, genom studier och långsiktiga provtagningsserier noggrant följa den miljöpåverkan som sker. I samarbete med den berörda anläggningen kan också olika försöksverksamheter genomföras, t. ex. försök med uppsamlingsanordningar för foderspill, i syfte att minimera den miljöpåverkan som sker. Behovet av en allmän kunskapsuppbyggnad inom vattenbruksområdet är synnerligen stort. Det gäller framför allt elementär grundforskning men också forskning inom speciella områden som t. ex. förekomsten av algblomningar och dessas inverkan på bl. a. musslor. F. n. saknas t. o. m. så elementära faktorer som tillgång till kvalificerad laboratoriekapacitet. är t. ex. de västsvenska musselodlarna hänvisade till när det gäller analys av musselkött. Skogs- och jordbrukets forskningsråd () har påtalat behovet av ökade forskningsinsatser inom vattenbruket och äskat ett ökat anslag med 4 milj. kr. för detta ändamål. Jordbruksministern har dock i sin budgetframställning till inte ansett sig ha möjlighet att anvisa några särskilda medel för detta område utan anför att resursförstärkningar utöver pris- och lönekompensation måste ske genom omfördelning av befintliga resurser. Som tidigare anförts är ytterligare forskningsinsatser inom vattenbruket av största vikt för en fortsatt positiv utveckling, och därför bör regeringen tillse att en prioritering av befintliga medel för forsknings- och utvecklingsarbete sker, så att nödiga forskningsinsatser inom det här berörda området kan genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om införande av vattenbrukslån, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att verksamheter inom vattenbruket (fisk-, mussel-, skaldjurs- och algodlingar) generellt skall undantas från avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående en referensanläggning för miljöstudier, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om prioritering av forskningsresurser till vattenbruksområdet.