mot · G8022605 · 1985-01-25 00:00:00 — och åtgärder för hästaveln Det finns 120-140 tusen hästar i . Merparten, eller 100-100 tusen hör till sporthästsektorn, varav ca 75 tusen är ridhästar eller ponnyer. Härtill kommer avelsdjuren, som för ridhästaveln uppgår till ca 5 000 ston och 150 hingstar. Antalet aktiva ryttare har ökat stadigt oberoende av de ekonomiska konjunkturerna. Sålunda beräknades antalet ridsportutövare till 60 000 , varefter en ökning skett med ca 10 000 och uppgår f. n. till ca en kvarts miljon, de flesta flickor, ur alla samhällslager. Utvecklingen på avelns område har i motsats till ridsporten varit klart konjunkturkänslig. Antalet betäckta halvblodsston fördubblades första hälft och uppgick som mest till 5 500 för att därefter dala till 4 1982. Svensk ridhästavel har internationellt sett ett mycket gott anseende. har internationella framgångar på svenskfödda hästar uppnåtts av många nationers ryttare inom framför allt dressyrsporten. I olympiasammanhang kan en enastående tradition uppvisas som bevis på svensk ridhästavels kvalitet. Medaljer har nämligen erövrats på svenskfödda dressyrhästar vid samtliga avhållna ryttarolympiader, dvs. allt till 1984. Också inom fälttävlanssporten har många framgångar nåtts, blev t. ex. Europamästare. har även svenskfödda hästar varit internationellt framgångsrika inom hoppsporten. Avelsarbetet med ridhästar har en långvarig tradition i vårt land med två viktiga hörnstenar. Dels har det statliga premieringssystemet bidragit till ett stabilt system för kontroll och urval av avelsdjur. Dels har den statliga hingstdepån på haft ett avgörande inflytande på aveln. övergick i organisationernas ägo och har efter ett antal nedgångsår börjat en intressant utveckling. I en utredning vid har hästsektorns betydelse för lantbruket behandlats. Man har kvantifierat de inkomster som tillfaller lantbruksnäringen genom försäljning av foder och strö, upplåtelse av betesmark, inackordering samt uppfödning av hästar. Totalt sett beräknas omsättningen uppgå till ca 700 milj. kr/år priser, således en omsättning i samma storleksordning som slaktfjäderfäproduktionen inom eller 6-7 gånger så stor som fårproduktionen. Hästsektorn tar i stor utsträckning i anspråk resurser som frigjorts från andra produktionsgrenar såsom arbetskraft, byggnader, bete och . Ca 110 000 ha av åkerareal används till foder och bete åt hästar. Hela västvärlden har snarlika jordbrukspolitiska problem med en alltför stor inhemsk livsmedelsproduktion och svårigheter att krympa sektorn, eftersom man inte har samma möjligheter som tidigare att överföra frigjorda resurser, t. ex. arbetskraft, till andra verksamheter. Sporthästsektorn är en sådan nisch där lantbruket och samhället hämtar inkomster och där förutsättningarna för att öka dessa inkomster också bedöms som goda. Det är i sammanhanget intressant att notera att svenska sporthästar konsumerar och förädlar ca 900 000 deciton havre . Finns inte denna inhemska avsättningsmöjlighet skulle det innebära en kostnad för regleringsekonomin på ca 30 milj. kr. Exporten av hästar har ökat och uppgick under föregående år till ca 1000 hästar och ett värde på ca 20 milj .kr. Uppskattningsvis är av totalt antalet hästar svenskt halvblod. Ca hälften av dessa exporteras till och hälften till . För att vara ett intressant exportland för varmblodshästar även krävs en viss volym på verksamheten oberoende av de inhemska konjunkturerna. Detta är nödvändigt för att man skall kunna bedriva en effektiv marknadsföring och erbjuda kunderna den vara som efterfrågas både vad gäller kvalitet och kvantitet. Problemet för uppfödarna och deras organisationer är att de i stor utsträckning hänvisas till ideella insatser och inte orkar att bära de kostnader en professionell marknadsföring och förmedling av hästar kräver för att de svenska uppfödarna fullt ut ska kunna få betalt för sina produkter. Problemet har starkt förvärrats då statsanslagen till avelsföreningarna i princip skurits bort samtliga som ansvaret för hästaveln flyttas över till organisationerna själva utan att dessa givits rimliga möjligheter att ekonomiskt axla detta ansvar. Detta förhållande är självfallet angeläget att lösa. Med tanke på jordbrukets överskottssituation är det också angeläget att tillvarata varje möjlighet att förädla hemmaproducerade varor som uppenbarligen är intressanta både ekonomiskt och ur kvalitetssynpunkt på den internationella marknaden. För att hästexporten ska kunna vidareutvecklas på ett för vårt land och våra uppfödare gynnsamt sätt behöver dock uppfödarna ett visst stöd. De betydande fonder som byggdes upp efter världskrigen genom export av kallblodshästar skedde i en situation då man ej tillät export av halvblodshästar, och man avsåg då att medlen skulle användas till stöd av denna avel. De fondmedel som ännu återstår borde nu återföras till hästaveln, då den hamnat i en ekonomisk brydsam situation och där ett stöd till en gynnsam exportutveckling vore till gagn för såväl uppfödarna som lantbruket och samhället i sin helhet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om exportfrämjande åtgärder för hästaveln. () ()