ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802872 · 1985-01-22 00:00:00 — och av vägnätet i län Befolkningen i län har större anledning än i någon annan del av landet att ställa krav på en upprustning av vägnätet. Inget annat län har under senare årtionden förlorat en så stor andel av sitt järnvägsnät som län. Just därför finns det starka skäl för att länet kompenseras med en god vägstandard. Bra kommunikationer är nödvändiga för att länets näringsliv skall kunna utvecklas och för att sysselsättningen skall förstärkas. En snabbare upprustning av länets vägar skulle vara ett gott bidrag till att minska arbetslösheten och förbättra ett svårt läge för bl. a. schaktbranschen i län. Länsvägarna behöver rustas upp Det är obestridligt att stora delar av län har en låg vägstandard. På många håll får man finna sig i att försöka ta sig fram på extremt dåliga grusvägar. Dessa vägar är mycket svåra att underhålla. Även belagda länsvägar har på sina håll ett stort behov av att förbättras. På dessa vägar förekommer bl. a. mycket tunga skogstransporter. Det utförs också en stor andel arbetsresor och skoltransporter på detta svaga vägnät. Den låga vägstandarden har människorna i dessa bygder tvingats leva med . Det är inte egendomligt att tålamodet börjat tryta i väntan på bättre vägar. Vid skilda tillfällen har massiva protester riktats mot vägmyndigheterna. De krav på ett upprustat vägnät som förs fram är berättigade, och regering och vägmyndigheter borde ta allvarligt på allmänhetens önskemål. Man bör också ta hänsyn till att en stor del av länsbefolkningen - främst i länets glesbygder - inte har några praktiska möjligheter att utnyttja kollektivtrafiken. Det beror främst på att det inte är ekonomiskt möjligt att bygga ut den. Däremot får dessa människor via skatter vara med om att finansiera kollektivtrafiken. Detta är ytterligare ett skäl för att ansträngningarna bör öka för en snabbare upprustning av det aktuella vägnätet. Rättvisare fördelning av vägresurserna Länsvägarna är fem gånger längre än riksvägarna. Trots detta går huvuddelen av anslaget till byggande av vägar till riksvägnätet. En rimlig fördelning av resurserna vore att länsvägarna fick en lika stor andel av anslaget för byggande av vägar som riksvägnätet. Schaktbranschen har stora svårigheter med sysselsättningen i län. För att bättre utnyttja de resurser som denna bransch förfogar över borde en större andel av AMS-resurserna sättas in på att rusta upp länsvägarna. Regeringen håller tyvärr fortfarande fast vid ett orättvist bidragssystem till de enskilda vägarna. De regler som man tillämpar tvingar fram en uppdelning av vägnätet på en bidragsskala . Ett sådant krångligt system skapar enbart ökad byråkrati. Dessutom är det näst intill omöjligt att få en rättvis fördelning av statens stöd till de enskilda vägarna. Därför borde en snar återgång ske till de enkla och obyråkratiska regler som gällde för /83. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts angående större ekonomiska resurser till länsvägnätet i län, 2. att beslutar att återinföra de regler för bidrag till drift av enskilda vägar som gällde /83.
mot · G802873 · 1985-01-21 00:00:00 — och En bro över vid Hovnäs Decentralisering av de politiska besluten till den instans som bäst kan bedöma de praktiska resultaten av besluten, göra rätta ekonomiska prioriteringar och känna ansvar för besluten är en synnerligen viktig demokratisk process. Länsstyrelsernas styrelser har med sina politiskt proportionella sammansättningar tilldelats ökade befogenheter. a. ingår i dess kompetens att fastställa flerårsplaner för länsvägar och göra den prioritering som bäst gagnar länets befolkning. i har beslutat med rösterna 11 mot 2 att ett objekt avseende bro vid Hovnäs skulle ges en sådan placering i flerårsplanen 1984-1993 att utförandet om möjligt skulle kunna samordnas med den indragning av färjeförbindelsen som beslutats skall ske . Ärendet överlämnades av till regeringen för avgörande. Vid remiss till styrelse på denna prövning vidhöll samma ledamöter som stod bakom beslutet att bron skulle byggas. Ändock upphävde regeringen styrelses beslut. Detta måste djupt beklagas dels av praktiska skäl, dels av principiella skäl. Att helt bryta en förbindelse över i Hovnäs i kommun kommer att medföra många svårigheter för näringsidkare, turism och befolkning i orten. Denna bedömning gör politikerna enhälligt i kommun liksom en över partierna stor majoritet i styrelse. Regeringen har också med sitt beslut ordentligt underkänt värdet av att decentralisera beslut och ansvarstagande. I den uppkomna situationen bör extra medel anslås för länsvägar i , vilket möjliggör att en bro kan byggas vid Hovnäs enligt styrelses beslut. Kostnaden kan beräknas till ca 10 milj. kr. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att anslå medel för byggande av en bro vid Hovnäs i kommun enligt styrelses i beslut . () ()
mot · G802874 · 1985-01-22 00:00:00 — Översyn av gällande bestämmelser för s. k. En flicka har fått benet amputerat. Två andra ligger kvar på sjukhus med allvarliga skador. Alla tre offer för en s. k. framfart . Tung som en lastbil men körd helt lagligt av en 16-åring utan körkort, bara med traktorkort för vilket bara krävs teoretiska kunskaper. Detta är ingressen i tidningen till en artikel där man behandlar riskerna och det ökade antalet olyckor med de s. k. Atraktorerna. I den aktuella olyckan som omnämns i citatet ovan mejades sju flickor ned när en 16-åring fick sladd med sin utanför ett diskotek. Det har hänt en rad olyckor, en del allvarliga och med dödlig utgång, där unga förare som fört A-traktorer varit inblandade. var egentligen avsedd som ett motorredskap för bl. a. jordbruket. har den dock i allt större utsträckning blivit ett ungdomsfordon. Den får enligt gällande bestämmelser föras av den som fyllt . Det behövs inget körprov, endast teoretiskt förarprov. En yngling med traktorkort får således på allmän väg framföra . Ett fordon av denna typ behöver inte besiktigas mer än en gång. Min bedömning är att de olyckor som har skett är en så allvarlig varning att gällande bestämmelser för framförande av A-traktorer bör ses över. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående översyn av gällande lagstiftning för A-traktorer.
mot · G802875 · 1985-01-21 00:00:00 — m. fl. beslutade den socialdemokratiska regeringen att lägga ned persontrafiken på järnvägslinjen . Regeringen bör nu vidta åtgärder så att föreningen kan förverkliga sina planer på att starta turisttrafik på banan. Regeringen har i sitt nedläggningsbeslut gett SJ i uppdrag att komma in till regeringen med förslag till hur smalspårsanläggningen efter nedläggningen av persontrafiken bör disponeras på de delar av linjen som normalt inte trafikeras med godstrafik. SJ föreslår i sitt svar till regeringen att koncessionen upphävs och att regeringen skall lämna SJ tillstånd att riva upp spåret på sträckan . Detta tillstånd bör regeringen inte lämna SJ. Ett tillstånd att riva upp spåret skulle äventyra föreningen långt framskridna planer på att driva turisttrafik på banan. Föreningen bildades i samband med att diskussionerna om en nedläggning på nytt tog fart . Den har bildats av människor som finns i nära anknytning till smalspårsbanan och har således lokal förankring i bygden. Föreningens syfte är att bevara smalspåret och använda de investerade resurserna som finns för bygdens utveckling. En utvecklingsgren är därvid turistnäringen. Länens turistorganisationer är positivt inställda till projektet. Föreningens strävan måste betraktas som seriös. Men även har anmält intresse av banans framtida användning. planer är att riva upp spåret och bygga delar av vägprojektet på järnvägsbanken. och intressen sammanfaller således och går därvid diametralt motsatt föreningen . Ett avvaktande med att riva upp smalspåret tills nästa turistsäsong är över och turistprojektet hinner prövas skulle t. ex. inte äventyra tidsplaner för vägprojektet. Det allvarligaste som kunde hända är att samhället sätter stopp för en bred folklig kampanj där man är beredd att själva ta ett ansvar för en gemensam angelägenhet som i högsta grad angår dem själva och deras hembygd. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hemställa hos regeringen om åtgärder som gör det möjligt att bedriva turisttrafik på järnvägen Växjö-Hultsfred-Västervik. () ()
mot · G802876 · 1985-01-22 00:00:00 — Motion 1984/85:876 Byggandet av södra förbifarten vid har länge varit en angelägen fråga, och i tidigare planering har projektet beräknats kunna starta . har man tvingats flytta fram den planerade byggstarten så att den ligger utanför den närmaste treårsperioden. Skälet till detta är att tilldelats för litet medel för vägbyggande. Problemet med i nuvarande sträckning genom är den viadukt som saknar tillräcklig hållfasthet för de många och mycket tunga långtradare med släp, som måste passera den. Viadukten som byggdes är inte konstruerad för dagens trafik. har den reparerats och varit avstängd med åtföljande trafikproblem i . Viadukten trafikeras i medeltal av 15 000 fordon , varav 1 500 tunga fordon. Betydande mängder timmer och andra skogsprodukter från stora delar av passerar denna viadukt på väg främst till industrierna i och . Industrin i är inne i ett expansivt skede och sysselsättningen är förhållandevis god. Men de dåliga trafikförhållandena utgör ett hinder för att industrin skall kunna bygga och etablera sig på kommunens industriområde. Detta område ligger i direkt anslutning till den planerade sträckningen av . Ett förverkligande av södra förbifarten skulle på ett påtagligt sätt underlätta industrins framtida expansion. Nybyggande av södra förbifarten är också ett mycket lönsamt projekt. De trafikekonomiska beräkningarna visar på en avkastning på . Det är mycket angeläget att södra förbifarten skyndsamt byggs så att genomfartstrafiken i allmänhet och de tyngre transporterna i synnerhet kan överföras till den nya sträckningen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett skyndsamt förverkligande av södra förbifarten på vid .
mot · G802878 · 1985-01-21 00:00:00 — Goda kommunikationer är en förutsättning för att en region skall kunna fortleva och utvecklas positivt. Detta gäller i särskilt hög grad i landets glesbygder där avstånden är stora och man är beroende av säkra transporter för sin försörjning och för nödvändiga kontakter människor emellan. har järnvägarna varit stommen i trafiknätet, och särskilt landets glesbygder har haft stor nytta av det järnvägsnät som lagts ut över landet. De orter som har fördelen av att ha järnvägen inom närhåll har också haft en mycket positivare utveckling än orter utan järnväg. De järnvägsnedläggningar som redan förekommit i har också visat att orter som förlorat detta värdefulla kommunikationsmedel oftast fått en negativ utveckling med svårigheter för näringslivet och därav följande nedgång i sysselsättning och befolkningsminskning. Dessa erfarenheter, som inte på något sätt är unika för , visar värdet av att ha bra fungerande kommunikationer, och det måste vara särskilt viktigt att man behåller järnvägen som kommunikationsmedel i de regioner där man gör regionalpolitiska satsningar för att förbättra infrastrukturen. Sådana regioner finns i inland och det upplevs som ytterligt hotande av människorna i dessa bygder att det finns planer att lägga ned trafiken, helt eller delvis, på för samfärdseln viktiga bandelar av SJ-nätet. För trafikförsörjningen till det inre av spelar en viktig roll, och det bör vara utom all diskussion att den i sin helhet bör tillhöra riksnätet. För sammanbindningen av med järnvägsnätet i övrigt och för trafikförsörjningen i övre har också bibanorna , Storuman-FIällnäs och Floting-Forsmo stor betydelse. Man behöver bara peka på den roll som och dessa uppräknade bibanor har ur militärstrategisk betydelse, ur beredskapssynpunkt, för transport av virke och träprodukter, för tunga transporter, nu och , för gruvindustrin och för personbefordran. En viktig förutsättning för en fortsatt utveckling av turistnäringen är också goda järnvägsförbindelser. En tryggad trafikförsörjning för det inre av har som en given förutsättning, att järnvägstrafiken på och de uppräknade bibanorna kan uppehållas i full utsträckning . Detta gäller såväl godsbefordran som persontrafik. Den trygga trafikförsörjning som här omtalas kan bara åstadkommas om denna del av det svenska järnvägsnätet överförs till riksnätet. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att hela samt bibanorna och Hoting-Forsmo överförs till SJ:s riksnät. minab/gotab 1985
mot · G802880 · 1985-01-22 00:00:00 — och i Jordbrukets betydelse för norra Lantbruket i , norra delen, med drygt 115 000 ha åker har små brukningsenheter, och familjelantbruket dominerar helt med bara ett fåtal stora gårdar. Det gör landskapet varierat och öppet. Skulle statsmakterna genom prispress eller på annat sätt lägga ned 300 000 ha i landet, skulle drabbas hårt. Enligt en utredning som lantbrukets utredningsinstitut () gjort, skulle kommunerna i P-län minska sin med över 45 000 ha och i norra länsdelen med ca 29 000 ha. har man också kunnat satsa på framgångsrik produktion av ärter på de bästa åkrarna med åtföljande export. Men i andra kommuner räknar man med en minskning av åkermarken med t. ex. i Ale, i , i och men i . Det kom alltså att bli en ytterligare snedvriden regional balans. I vissa kommuner skulle en nedläggning av innebära att främst de mindre och arbetsintensiva jordbruken försvinner. Det skulle få samma effekt för dessa bygder som nedläggningen av varvet innebär för och angränsande kommuner. Förslaget i livsmedelskommittén (LMK) att man skulle ta bort investeringsstoppet utan att låta det ersättas av en etableringskontroll, innebär i det korta perspektivet, tillsammans med att avgifter för storproduktionen föreslås försvinna, ett direkt hot mot småskalig produktion och ger denna försämrad konkurrensförmåga. Det finns produktion som är rationell utan att vara stordrift. Kombinationen jord- och skogsbruk är också lämplig i . tillhör de primära rekreationsområdena och man satsar på turism på olika sätt men för de flesta människor kan man inte få heltidssysselsättning med detta. Jordbruk är då ett bra komplement. Man har då också människor som ser till att landskapet hålls öppet. Det skulle säkert bli betydligt dyrare för samhället att anställa människor eller låta AMS göra röjningsinsatser. Prispress kan leda till felaktig eller överdriven användning av kemiska och tekniska hjälpmedel, vilket kan få mindre önskvärda konsekvenser för både produkter och . Den senare förvaltar ju bonden åt kommande generationer. Småskalighet i jordbruk ger ofta bättre produkter. Import är ingen lösning så länge vi inte kan ställa samma krav på kvalitetsmedvetande och säkerhet på importprodukter som på de råvaror vi själva framställer. En nedläggning av i skulle innebära att många människor skulle mista sin sysselsättning, eftersom det är många som är beroende av jordbruket med transporter, handel och annan service. finns alltså många skäl för att slå vakt om åkermarken i . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående jordbrukets betydelse för norra länsdel. () () minmb/gotab 1985
mot · G802882 · 1985-01-21 00:00:00 — sorn försökslän för miljöskydd är ur miljösynpunkt ett mycket utsatt län. Bristande miljöskydd sätter starka spår i den sydsvenska naturen. har stor energi lagts ned på att kartlägga miljösituationen i länet. Omfattande insatser har gjorts för att lindra redan uppkomna miljöskador. Exempel på detta är kalkning av sjöar och vattendrag. Miljökonferenser har arrangerats i kring den miljöpåverkan utsätts för. Sammanfattningsvis kan sägas att i finns stort intresse för miljöfrågor. Miljöfrågor berör praktiskt taget livets alla skeenden och samhällets alla områden. Att komma till rätta med miljöproblem kräver insatser inom många områden och samarbete mellan många människor, organisationer och myndigheter. är i många avseenden ett bra län för försöksverksamhet. Länets hanterbara storlek är en fördel då insatser kräver samarbete. är därmed ett bra län att bedriva forskningsarbete i och försöksverksamhet i miljöskyddsfrågor. De insatser som görs bör bättre samordnas och utvärderas. Exempel på områden som kan bli föremål för särskilda insatser och studier är: Giftfri odling inom jordbruket. Luftförorening och försurning. En försöksverksamhet skall syfta till att samla insatser och kunskaper som redan görs inom länet. Insatserna bör sättas in i ett vetenskapligt sammanhang. Därför bör en försöksverksamhet stå under särskild ledning och ha anknytning till forskningsresurser, t. ex. och högskolan i . Försökverksamheten bör ledas från . Verksamheten skall tidsbegränsas. Särskilda medel skall avsättas till projektet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att bör bli försökslän i miljöskydd.
mot · G802883 · 1985-01-22 00:00:00 — och analys av dioxinriskerna Dioxin är ett av de farligaste och kraftfullaste miljögifter vi över huvud taget känner. Giftet uppkommer troligen mer eller mindre naturligt på många olika sätt och mestadels i utomordentligt små halter. har emellertid genom massmedias belysning risker för uppkomst av dioxin i samband med avfallsförbränning uppmärksammats. Detta har självfallet väckt oro bland befolkningen främst på de orter där just avfallsförbränning förekommer. Denna oro måste tas på allvar. är det av största betydelse att vi får till stånd en allsidig belysning av frågan om uppkomst och spridning av dioxin. Som exempel kan nämnas att det skulle vara möjligt att dioxin också uppkom i samband med vådaeldning vid kompostering och deponering av avfall. Själva hanteringen av avfallet liksom skötseln av såväl förbrännings- som komposterings- och deponeringsanläggningar kan också ha betydelse för dioxinbildningen. Dioxin lär t. ex. också kunna uppkomma i samband med grillning av kött och charkvaror liksom i samband med flera andra industriella processer än avfallsbränning. Vi motionärer anser att det är utomordentligt bra att riskerna för dioxinutsläpp i samband med avfallsbränning blivit uppmärksammade. Ännu bättre vore det dock att bredda det allmänna kunskapsunderlaget när det gäller dioxinuppkomst i olika sammanhang. Det vore också av stort värde att få till stånd en jämförande studie i vad avser dioxinriskerna vid olika former av avfallsbehandling. En bredare studie skulle bl. a. ge ett bättre underlag i samband med tillståndsprövning för olika industrier och anläggningar samt ett vidare underlag för information till allmänheten. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en bred analys av dioxinriskerna. () ()
mot · G802884 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:884 Ändring i lagen om kemisk lövslybekämpning fattade beslut i anledning av regeringens proposition 1982/83:145 gällande kemisk lövslybekämpning. Facit föreligger nu över de beslut som landets kommuner sedan fattat i anledning härav. Jordbruksminister har framhållit vikten av att kommunfullmäktige enligt den aktuella lagen självständigt skall kunna avgöra hur stor del av kommunens skogsmark som skall omfattas av ett totalförbud. har i betänkande 1984/85:15 vid behandling av min motion 1983/84:1858 konstaterat att lagförslagets innebörd var att kommunerna skulle ha rätt att bestämma inom vilka områden skogsbesprutning skulle vara helt förbjuden. Utskottet sade även att kommunerna inom ramen för den översiktliga fysiska planeringen borde få bestämma de områden där användningen av lövbekämpningsmedel skall vara totalförbjuden. Utskottet talade om hur den föreslagna ordningen skulle garantera ett totalt lekmannainflytande över beslutet om för vilka områden totalförbudet skulle gälla. Alla dessa uttalanden - av jordbruksminister, riksdag och utskott - rimmar illa med den verklighet som föreligger. Av landets 284 kommuner har 239 fattat beslut i frågan. 165 av dessa har infört to/a/förbud inom hela kommunen! Bara 17 har beslutat om en mycket begränsad flygbesprutning plus fickning i avlägsna områden, medan 57 tillåter endast fickning inom begränsade områden. Regering och riksdag har därmed avsagt sig det övergripande ansvaret för den betydelsefulla råvara och exportprodukt, som skogen utgör för hela vårt land. Man har därmed också medverkat till en rättstillämpning, som varierar från den ena kommunen till den andra. Därtill kommer att markägare med skogsinnehav inom flera angränsande kommuner sålunda ställs inför svårigheter i sin näringsverksamhet och därvid saknar möjlighet till rättelse genom besvär. Att beslutsfattarna på riksnivå ensidigt hyst ambitioner att stärka det lokala lekmannainflytandet och helt bortsett från betydelsen av hänsynstagande till sakkunskap, då de lokala besluten fattas, är allvarligt. Risken föreligger dessutom f. n. att samma misstag kommer att upprepas, då förslag snart läggs beträffande plan- och bygglag samt naturresurslag. Också här inriktar sig lagstiftningen på en differentierad rättstillämpning från kommun till kommun. En sådan lagstiftning bör aldrig få komma till stånd. självklart är det, att den redan beslutade lagen med de olyckliga effekter för landet, som den inneburit och innebär, måste omprövas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändring i lagen 1983:428 om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark så att i motionen påpekade olägenheter elimineras.
mot · G802885 · 1985-01-18 00:00:00 — och i , m. m. Från regeringens sida har tanken funnits - och finns kanske fortfarande på att flytta havsforskningslaboratoriet i till annan ort på . Skälet skulle vara vara att svenska fisket i allt högre grad försiggår i , vilket skulle kunna motivera en omdisponering av samhällets resurser för forskning och fiskeriundersökning. Efter att ha följt debatter och beslutsfattande i olika tidningar och organisationer anser vi att tanken är helt orimlig att regeringen skulle kunna föreslå en flyttning från . anser vi att fisket i har en mycket stor betydelse inom det svenska fisket och tror också att det kommer att så förbli . Någon förskjutning av det svenska fisket i så stor omfattning till att laboratoriet av den orsaken behöver flyttas finns inte. Vi kan inte se några fördelar med en sådan tänkt förflyttning. Däremot finns det klara skäl till att den bör ligga kvar i från fiskets synpunkter, marinbiologiska skäl samt av arbetsmarknadshänsyn. är tillsammans med den kommun som drabbats hårdast i av de av Statsföretags och andra, privata, företags nedläggningar och permitteringar i , vilket också direkt drabbar företag belägna i . Ett samarbete med på borde vara helt självklart att genomföra inför satsningen . Förslag har tidigare framkommit om att göra till ett utbildningscentrum för havsforskning och vattenbruk. I finns redan betydande resurser, som kan utvecklas när det gäller havsforskningen. En mera målinriktad utbildning - såväl på gymnasie- som på högskolenivå -är ett måste om vattenbruk skall ges chansen att bli den framtida betydande näringsgren, som det torde finnas goda förutsättningar för. Om ett sådant utbildningscentrum skall kunna bli effektivt bör det i betydande grad samordnas med de befintliga resurser sorn marinbiologiska stationen och havsforskningslaboratoriet utgör. Med gemensamma krafter skulle dessa institutioner kunna ge ett förnämt utbildningscenter med vidare ryktbarhet utanför gränser. Med hänvisning till vad som anförts yrkar vi 1. att beslutar att även i fortsättningen skall kvarligga i , 2. att beslutar att ett samarbete för framtiden med bör förverkligas, 3. att beslutar att en utredning bör igångsättas om möjligheten att göra till ett utbildningscentrum för havsforskning och vattenbruk på gymnasie- och högskolenivå.