mot · G8023063 · 1985-04-15 00:00:00 — i m. fl. Kemikaliekontroll (prop. 1984/85:118) I proposition 1984/85:118 föreslår regeringen en ny lag om kemiska produkter och att en ny myndighet för kemikaliekontroll inrättas. Den nya lagen skall ersätta lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Det är naturligtvis värdefullt att en kontroll av varor och produkter, som kan misstänkas vara skadliga för människor och miljö, sker. Den nuvarande lagen om hälso- och miljöfarliga varor ger redan den goda möjligheter till en tillfredsställande myndighetskontroll och fyller de krav som människor rimligen kan ställa. Den nu föreslagna lagen om kemiska produkter är emellertid till skillnad från lagen om hälso- och miljöfarliga varor tänkt att omfatta alla kemiska produkter. Att samla alla kemiska produkter och beredningar i en lagstiftning som syftar till att minimera riskerna vid användning av dem visar på en brist på naturvetenskaplig kännedom eftersom allting är kemikalier, naturliga eller syntetiserade. En lagstiftning som inbegriper allting är meningslös, eftersom den blir omöjlig att följa. De produkter som en lagstiftning bör behandla är de som är eller misstänks vara skadliga för människor och miljö. Övriga produkter behöver inte bli föremål för myndighetskontroll. Regeringen föreslår att responsuminstitutet avskaffas. Det är naturligt eftersom alla varor över huvud taget kommer att omfattas av lagen. Som skäl anger dock regeringen inte detta utan att responsuminstitutet saknat praktisk betydelse. Kemikontoret har påpekat att det är de långa handläggningstiderna, som i extremfall uppgått till , som gjort responsumförfarandet praktiskt ointressant. Responsum är, rätt hanterat, ett viktigt hjälpmedel för såväl företag som för samhället. Hur produkterna skall behandlas avgörs ju till stor del av om de är att betrakta som hälso- och miljöfarliga eller inte. Regeringen föreslår att en förhandsgranskning för hantering och import av kemikalier skall bli en skyldighet för företagen. Ett land som är så beroende av ett fritt handelsutbyte som borde sträva efter att anpassa sig till de normer som gäller i omvärlden. För vår del är det närmast vad som sker i EG som är intressant. EG har redan byggt upp ett produktregister. Det vore en fördel om kunde få använda sig av EG:s regelsystem. EG:s register borde rent av kunna användas i . Företag som hänvisas till EG:s register skall inte behöva lämna ny dokumentation. Detta skulle i inte oväsentlig grad förenkla och förbilliga den svenska kontrollen. Myndigheterna bör arbeta med utgångspunkt i att en svensk samordning med EG kan komma till stånd. Den internationella utvecklingen på området sker mycket snabbt. Med en anknytning till EG:s register får snabbt del av nya internationella kunskaper och erfarenheter. Vad gäller bekämpningsmedel förekommer det redan en förhandsgranskning i form av en registrering. Denna registrering kommer att föreslås tidsbegränsad till . Detta är inte tillfredsställande. Motivet sägs vara att en regelbunden omprövning av bekämpningsmedel skall ske. De mest använda bekämpningsmedlen har regelmässigt använts . Eventuella negativa verkningar borde vid det här laget vara väl kända. Det finns ingen anledning att opåkallat ta ny ställning till dess berättigande . För många medel framkommer med säkerhet inte något nytt under detta sekel. I normalfallet bör ingen tidsbegränsning av ett bekämpningsmedels registrering ske. Undantag bör kunna göras om speciella skäl talar för detta. Vid registrering är det tänkt att en behovsprövning av bekämpningsbehovet skall göras. Ett sådant förfarande är ett säkert sätt att se till att inte kan dra nytta av internationell produktutveckling. En myndighetsbedömning av behovet av en viss produkt riskerar alltid att bli statisk. En framtida förbättring av växtskyddsåtgärder riskerar då att förhindras. Den enda bedömningsgrunden för myndigheten bör liksom vara toxikologi och hanteringsriskerna. Vidare tänker man enbart tillåta försäljning av bekämpningsmedel i klass 3 till allmänheten. är giftiga bekämpningsmedel - klass 1 endast tillåtna att använda om man har tillstånd för att hantera dessa medel. För övriga, klass 2- och klass 3-preparat. finns på goda grunder inga sådana restriktioner, eftersom de på sin höjd är vådliga. Många av de produkter som förekommer i hushållen, t. ex. rengöringsmedel och bensin, är minst lika farliga som de bekämpningsmedel som föreslås bli förbjudna. Vi anser att människor själva är kapabla att göra en riktig risk-nytto-analys på grundval av den information som lämnas på produkterna. Förslaget bör därför avvisas. Det är rimligt att företag lämnar sådana uppgifter som berör hälso- och miljöaspekter till övervakningsmyndigheter. För att kunna erhålla dessa krävs att myndigheten handskas med den givna informationen på ett från sekretessynpunkt tillfredsställande sätt. Vi anser att en omvänd skadeprövning bör tillämpas. Det vill säga att ett utlämnande av uppgift endast sker om det är sannolikt att uppgiften inte länder till skada. Detta bör gälla alla uppgifter om produkterna som samlas in med hjälp av lagen. Den nya lagen skall vara tillämplig på spridning av bekämpningsmedel, med undantag för lövslybekämpning. Detta är mycket otillfredsställande. All spridning av bekämpningsmedel bör regleras av samma lag. Tillämpningen av speciallagstiftningen för lövslybekämpning är anmärkningsvärd. För nästan hela råder nu i praktiken ett totalförbud mot kemisk lövslybekämpning. Beslut om detta har tagits i olika kommunalfullmäktigeförsamlingar i strid mot avsikt. I vissa speciella fall bör förbud kunna meddelas, men det skall i så fall grundas på sakliga skäl och inte på tyckande som varit fallet. Lagen om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark bör upphävas, eftersom den regleras av lagen om hälso- och miljöfarliga varor och således är onödig. Den nya myndigheten skulle fått rätt att förbjuda onödig användning av bekämpningsmedel. Frågan skall nu ytterligare utredas. Vad som är onödigt kan inte centralt placerade myndigheter avgöra. Det kan endast den enskilde användaren göra. Onödigt är ett subjektivt begrepp som tolkas olika av olika individer. Rätt väg att påverka bekämpningsmedelsanvändningen är genom en förbättrad rådgivning och information. All spridning av bekämpningsmedel från luften föreslås i princip bli förbjuden. I vissa speciella fall skall det dock bli tillåtet. Ett sådant förfarande är inte godtagbart. Behövs det inskränkningar på några speciella platser skall förbud mot flygspridning just där meddelas. Ett generellt förbud med dispensgivning är också ett uttryck för myndigheternas klåfingrighet. Flygspridning är ett förhållandevis dyrt sätt att sprida bekämpningsmedel på. Det kommer aldrig att bli den förhärskande metoden. För vissa grödor och under vissa klimatbetingelser är det ändå värdefullt att kunna tillgripa denna möjlighet. Minskar användningen av flygspridningen kraftigt avhänder vi oss möjligheten att använda oss av denna spridningsmetod om vi skulle behöva det i en katastrofsituation. De som innehar sådana specialutrustade flygplan kommer inte att kunna ha dem kvar om de inte får tillräcklig användning för dem. Vår beredskap att möta t. ex. kraftiga insektsangrepp minskar då kraftigt. Regeringen skall ges rätt att avgöra om omhändertagandet av miljöfarligt avfall endast skall få ske av juridisk person över vilken staten har inflytande. Vad som i realiteten menas är att () skall ges ensamrätt att ta hand om allt miljöfarligt avfall. Som regeringen själv framhåller är det angeläget att samhället har insyns- och kontrollmöjligheter vid avfallshanteringen. Det väsentliga är således inte ägandeformen. Kan någon enskild eller annan juridisk person klara de säkerhetskrav som samhället uppställer måste det vara fritt för denne att ta hand om avfallet. Likaså bör även miljöfarligt avfall kunna exporteras om säkerhetskraven uppfylls. Inrättande av ny myndighet Regeringen föreslår att en ny myndighet för kemikaliekontroll skall bildas. Den nya myndigheten skall ha ansvaret för kemikaliekontrollen. Ävenså skall den ha ansvaret för utarbetandet av föreskrifter m. m. Det är i princip samma uppgifter som produktkontrollnämnden vid har. Ämnesområdet föreslås dock utvidgat. Den nya myndigheten skall också ha informationsservice till andra myndigheter och till allmänheten, vilket sköts av enheten för toxikologisk informationsservice vid . Resurserna därifrån och från produktkontrollnämnden föreslås överföras till den nya myndigheten. Därutöver skall den tillföras 15 nya tjänster. Rent allmänt har vi inte för få myndigheter utan för många. Tillskapandet av ytterligare en myndighet ökar byråkratin i samhället och är onödigt eftersom de uppgifter den skall utföra redan utförs på andra myndigheter och institutioner. Det finns uppenbara fördelar med att enheter för toxikologisk informationsservice ligger i anslutning till en högskola. En nära kontakt med forskning, undervisning och specialbibliotek kan därmed upprätthållas. Det vore olyckligt om det kunskaps- och erfarenhetsutbyte som sker på ett naturligt sätt mellan informationsenheten och läkarvetenskapen försvårades genom dess uppgående i den nya myndigheten. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att avslå proposition 1984/85:118, 2. att beslutar att upphäva lagen (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en anknytning till EG:s produktregister. L. () i (m) () () () () () BO () () () () mtnmb/gotmb 1985