mot · G8021097 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1097 Förändringar i detaljhandel och annan serviceverksamhet är ständigt föremål för diskussion. En vanligt förekommande uppgift i debatten är att vi har en handel vars kapacitet skulle räcka till en befolkning som är dubbelt så stor som nuvarande befolkning. Uppgifter om ännu högre överkapacitet har också förekommit. Vad som är den exakta nivån på överetableringen är svårt att säga. Det torde dock vara oemotsägligt att vi genom överetablering har en ansträngd handelssektor i . Ytterligare en indikation på överetablering kan man finna i SCB:s redovisning av konkursstatistik. Den visar en mycket klar tendens till ett ökat antal konkurser inom detaljhandelsverksamheten, från 1976 till drygt 900 detaljhandelsföretag . För att på allvar komma till rätta med ovan nämnda problem måste en serviceplanering genomföras. Syftet med en sådan serviceplanering bör vara att skapa stabilitet i tillvaron för redan etablerad handel och ge en bättre trygghet i arbetet för de anställda. Utöver dessa två grupper, företagare och anställda, skulle också konsumenterna vinna på en väl genomförd serviceplanering av handelsverksamheten i . Överkapacitet och överetablering i detaljhandeln kan i konsumentledet innebära att kostnaderna blir högre än nödvändigt. Orsaken härtill kan t. ex. vara att i förhållande till behovet alltför stora affärsytor och annan utrustning i affärerna måste betalas, vilket negativt kan påverka priserna för konsumenterna. Det är således också ett intresse ur konsumentsynpunkt att undvika en okontrollerad utveckling. I många fall leder en alltför stor och omfattande etablering av butiker med likartat utbud på en ort till att det omland som denna orts handel måste ha blir större och att de butiker som har små marginaler slås ut. Ofta blir det småbutiker i glesbygd och i små orter som försvinner. Det kan knappast vara ett allmänt intresse att en sådan utveckling ohämmat får fortsätta. Liknande problem kan också uppstå inom större tätorter. Perifera nyetableringar kan t. ex. ta bort underlag för annan handel som ligger i centrum och i ringen däromkring och försvåra en handelsverksamhet ute i bostadsorterna. Utan en medvetet inriktad serviceplanering inom handeln riskerar vi att få en situation där bl. a. de kommunala och demokratiskt valda organen med ansvar för samhällsutvecklingen kommer till korta och utvecklingen i stället styrs okontrollerat av andra faktorer. Det är mot denna bakgrund viktigt att samhällsorganen, utan att det leder till detaljreglering och byråkratiskt krångel, kan ange ramar och vissa förutsättningar inom detaljhandelsområ Enligt vår uppfattning bör planeringsansvaret för dessa frågor i huvudsak ligga hos kommunerna. Kommunerna bör således få ett vidgat planeringsansvar och i uppgift att upprätta obligatoriska varuförsörjningsplaner som anger riktlinjer för strukturen på handeln. Vikten av en förbättrad på detta område blir allt påtagligare i takt med att kommunernas ställning som beslutande instans i planfrågor förstärks. I ett sådant planeringsarbete måste särskild hänsyn tas till de svaga konsumentgrupperna, äldre, handikappade m. fl. För att uppnå hög effektivitet bör varuförsörjningsplan för kommun upprättas med viss regelbundenhet och inarbetas i en total serviceplanering. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande kommunala varuförsörjningsplaner inom ramen för en total serviceplanering. minab/gotab 1985