ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021116 · 1985-01-22 00:00:00 — Motion 1984/85:1116 m. fl. Ombyggnad av arbetsplatser i skadeförebyggande syfte utökas skaran av arbetstagare som drabbas av yrkesskada utan att den rubriceras som sådan. Den kan uppträda som ryggont, muskelvärk, ledstelhet och framför allt värk av något slag. Orsaken till att dessa skador uppstår är flera t. ex. ensidiga och onormala rörelsescheman i arbetet. Man misstänker då att det är arbetet som är grunden till dessa besvär men det stannar vid dessa misstankar, oftast på grund av vetskapen om att de kostnader det innebär att förändra och bygga om arbetsplatsen medför stora kostnader för arbetsgivaren och man kan inte klart dokumentera nödvändigheten av insatserna. Följden blir oftast sjukskrivningsperioder alternativt sjuk- eller förtidspension. Det kan inte få fortsätta att vi tillåter människor utsättas för sådana risker att deras möjlighet till ett vanligt arbete försvinner. Arbetsgivaren har det yttersta ansvaret för att anställda inte utsätts för risken att åsamkas skador som nämnts ovan. finns möjlighet att erhålla bidrag från bl. a. arbetsmiljöfonden, arbetarskyddsfonden samt om möjligt rätta till rådande missförhållanden på arbetsplatsen. Till detta kommer möjlighet att mer fritt använda medel i rehabiliteringssyfte. Möjligheterna till samordning mellan de olika medelsanvisningarna för att effektivare kunna användas i skadeförebyggande syfte måste nu allvarligt övervägas. Utan att på något sätt ringakta någon av berörda instanser anser vi att länsarbetsnämnden är den myndighet som har de största förutsättningarna och erfarenheterna av denna förändringsverksamhet och därmed borde ges möjlighet att disponera hela potten för att genom lån och bidrag medverka till att undanröja dessa yrkesskaderisker. I förlängningen av en sådan åtgärd kan en minskning av antalet förtidspensionärer och sjukskrivningsperioder bli en besparing av statens kostnader och därmed få en positiv verkan. Dessa möjligheter till samordning och kostnadsbesparingar bör allvarligt övervägas och bli föremål för en översyn för att nå de i motionen påtalade effektiviseringarna av en samordnad verksamhet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna det i motionen anförda motivet för en översyn om samordning och effektivisering av medel för arbetsplatsers ombyggnad i skadeförebyggande syfte. () () () ()
mot · G8021117 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa beslutade att, med anledning av sysselsättningsläget, införa en speciell form av studiestöd, särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa (prop. 1983/84:150, SfU 33, rskr 398). För /85 anvisades totalt 100 milj. kr. Med anledning av proposition 1984/85:45 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. har sedermera anvisat ytterligare 50 milj. kr. Enligt underhandsuppgifter från bl. a. vuxenutbildningsnämnden i har efterfrågan på detta studiestöd för arbetslösa varit så stor att nämnden där tagit i anspråk medel av samma storleksordning som det ordinarie särskilda vuxenstudiestödet, dvs. drygt 16 milj. kr. Med samma fördelningskriterier som för ordinarie anslag för vuxenstudiestöd skulle tilldelningen stannat vid mindre än hälften för . I budgetpropositionen menar utbildningsministern också att det kan finnas anledning att ta upp frågan om ytterligare resurser för särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa, men först i samband med eventuella förslag till särskilda sysselsättningsskapande åtgärder. Enligt vår uppfattning har erfarenheterna varit av sådan positiv natur att redan i samband med behandlingen av budgetpropositionen bör kunna ta ställning till en fortsatt medelstilldelning för särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa. I har inte mindre än ca 700 personer beviljats särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa. Av tillgänglig statistik finner man att övervägande delen av dessa personer hör hemma inom sektorer som är eller väntas bli föremål för strukturrationalisering. Som exempel kan nämnas byggnads-, träindustri- och stålverksarbetare. Detta har varit av stort värde med tanke på den speciella arbetslöshetssituation som rått och råder inom länet. Med hänsyn till att utvecklingen i tyvärr har en annan och delvis svagare konjunkturutveckling än landet i övrigt, är det av synnerligen stor vikt att tillgången på särskilt vuxenstudiestöd blir oförändrad och att besked därom kan lämnas före , som är sista ansökningsdag för det ordinarie särskilda vuxenstudiestödet. har enligt SCB:s statistik en markant hög andel kortutbildade och detta även i relativt unga åldersgrupper, bl. a. på grund av sent införd grundskola. Ett uteblivande av medel för särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa kommer därför att leda till en utomordentligt kraftig urvalssituation bland länets sökande vilket kan medföra att många både kortutbildade och arbetslösa blir drabbade. I en särskild framställning har vuxenutbildningsnämnden i (Dnr ) f. ö. begärt försöksverksamhet där bl. a. särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa ingår som ett viktigt moment. För att eliminera risker till urval med ej önskade effekter för kortutbildade och arbetslösa är det nödvändigt att särskilt vuxenstudiestöd även fortsättningsvis utgår till arbetslösa. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa. () BO () () () () () minab/gotab 1985 79733
mot · G8021120 · 1985-01-18 00:00:00 — Motion 1984/85:1120 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att främja exporten av livsmedel stöd av vad som anförts i motion 1984/85:1090 av och hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om arbetsmarknadspolitiska insatser för att främja exporten av livsmedel. () ()
mot · G8021121 · 1985-01-22 00:00:00 — och för ersättningar till förtroendevalda Genom förändringar i kommunallagen har möjligheten öppnats för kommuner och landsting att ersätta förtroendevalda för faktisk förlust av arbetsförtjänst i samband med fullgörande av kommunala uppdrag. Lagändringen syftade till att underlätta för fler att åta sig förtroendeuppdrag. På grund av att olika arbetstagargrupper har haft skilda avtalsvillkor för tjänsledighet, har de ekonomiska förutsättningarna varierat högst väsentligt. I praktiken har utgående arvoden oftast inte täckt lönebortfallet för många privatanställda, som andra grupper haft nära nog oförändrade löneförmåner och dessutom arvode. Genom ändringen av kommunallagen har den rättsliga grunden lagts för en utjämning mellan olika arbetstagargrupper. Ändringar av ersättningsbestämmelserna i kommuner och landsting kan i realiteten för vissa grupper leda till en kostnadsövervältring från arbetsgivaren till landsting resp. kommuner. Vissa av avtalen innehåller nämligen bestämmelser som stadgar att avtalsförmånen bibehållen lön eller med begränsat avdrag bortfaller om ersättning för förlorad arbetsförtjänst utgår för förtroendeuppdraget från arbetsgivaren. Detta förhållande kan verka försvårande när det gäller att genomföra de intentioner som motiverade förändringen av kommunallagen. Om kommuner och landsting får ta på sig ett större kostnadsansvar än finns risk att ekonomiska överväganden i alltför hög grad påverkar intresset att genomföra förändringar. I propositionen (1982/83:97) framhöll föredragande statsråd: En fråga som bör granskas med särskilt intresse vid den kommande uppföljningen gäller en eventuell kostnadsövervältring mot kommuner och landstingskommuner. Flera arbetstagargrupper har en sådan situation att de med bibehållen lön kan fullgöra kommunala förtroendeuppdrag. Andra grupper har inte arbetstiden reglerad på ett sådant sätt, att tjänstledigheter behöver utnyttjas för fullgörande av förtroendeuppdrag. Skulle den ändrade lagstiftningen medföra att dess grupper börjar kräva ersättning från kommunerna och landstingskommunerna för förlorad arbetsförtjänst har i själva verket en kostnadsövervältring inträffat. Ett sådant förhållande kan enligt min mening aktualisera en förnyad prövning av frågan om kostnadsansvaret skall läggas hos de förtroendevaldas arbetsgivare eller hos kommunerna och landstingskommunerna. Vi tycker att det är ytterst angeläget att den reformerade lagstiftningen också leder till förändringar i de reella villkoren för politiskt arbete. Skillnader i avtalsformuleringar och centrala bestämmelser får inte verka försvårande på en reform som är angelägen från demokratisynpunkt och med hänsyn till gängse rättvisekrav. Vi anser att stor uppmärksamhet bör ägnas åt frågan om kostnadsansvaret för de förtroendevaldas ersättningar. Med hänvisning till det refererade uttalandet i propositionen bör regeringen redovisa sakläget och förslag till åtgärder i syfte att undanröja de angivna hindren. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande kostnadsansvaret för de förtroendevaldas ersättningar.
mot · G8021122 · 1985-01-22 00:00:00 — m. fl. Ändringar i lagen om anställningsskydd De nuvarande reglerna i Lagen om anställningsskydd (LAS) innebär att en arbetsgivare som väljer att inte finna sig i en dom om ogiltigförklaring av ett avskedande eller en uppsägning drabbas av ett allmänt skadestånd som är beroende av hur länge arbetstagaren varit anställd. 0 - 16 x månadslönen 5 - 24 x månadslönen 10- 32 x månadslönen Är arbetstagaren höjs beloppet till 24, 36 resp. 48 månadslöner. Skadeståndet kan dock aldrig bli mer än motsvarande antalet påbörjade månadslöner. Själva principen om att arbetstagare i vissa situationer får ett högt normerat skadestånd i stället för sin anställning tillbaka bör inte ifrågasättas. Det skadestånd som arbetstagaren får är ett allmänt skadestånd. Fr. o. m. är sådana skadestånd inte avdragsgilla i arbetsgivarens rörelse. Om vi räknar med en 50-procentig bolagsskatt innebär det att effekten numera är dubbelt så hög mot vad den var tidigare. Detta innebär alltså i sig en kraftig reell höjning av skadeståndet. Skulle man anse att skadestånden likväl är för låga bör beloppgränserna höjas. För en normal LO-medlem rör det sig om mellan ca 100 000 och . För arbetstagaren blir skadeståndet skattepliktigt som inkomst av tjänst. (Dock kan man få det utspritt som ackumulerad inkomst.) Arbetsgivaren är emellertid inte skyldig att erlägga arbetsgivaravgifter på beloppet, och det blir inte heller pensionslönegrundande för arbetstagaren. Ett allmänt skadestånd av detta slag ger ingen förmånsrätt i arbetsgivarens konkurs och ingen rätt till lönegaranti. Detta fakta har viss betydelse när man funderar över beloppets storlek. Tas det till för högt utan att förmånsrätten ändras kan skadeståndet försvinna genom att företaget går i konkurs. I det följande vill vi peka på några tänkbara åtgärder som kan förstärka arbetstagarens skydd vid ej sakligt grundad uppsägning och där arbetsgivaren trotsar domstolens dom. Införa ändrad förmånsrätt vid konkurs. Kombinera det normerade skadeståndet med någon typ av lönegaranti. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändringar i lagen om anställningsskydd. () () ()
mot · G8021123 · 1985-01-22 00:00:00 — m. fl. Om lokalisering av offentlig verksamhet i län I länsplanering 80 och i efterföljande länsrapporter och 1982 har påpekat att en omlokalisering av offentlig verksamhet är en viktig regionalpolitisk fråga i länet. anser att en omfördelning av den offentliga sektorn från till norra och södra länsdelarna skulle lösa många av de obalansproblem som finns i länet. Problemen i Norduppland, vilken region omfattar kommunerna , har pågått tack vare strukturrationaliseringar inom bl. a. stål-, verkstads- och cellulosaindustrin. Stålföretaget i har kraftigt dragit ned personalstyrkan och planerar fortsatta neddragningar även under detta år beroende på det hårda klimat som råder i stålbranschen. i Karlholm, som tillverkar boardplattor, kämpar med lönsamhetsproblem på grund av stagnationen inom byggverksamheten. Företaget kommer att rationalisera bort ytterligare personal . Detta plus några andra företags bekymmer gör att är en av de kommuner i landet där industrisysselsättningen minskat . I kommun avvecklas nu slutligen byggarbetsplatsen Forsmark, vilket ytterligare pressar ner antalet sysselsatta i kommunen. I är cellulosafabriken i den helt dominerande. Fabriken har rationaliserats hårt och planerar nu för att ytterligare 200-250 anställda skall bort, vilket blir ytterst kännbart för kommunen. I den finns problemen i som också drabbats av rationaliseringar bland sina företag inom verkstadssektorn. Just nu är dock nedläggningen av textilföretaget det mest påtagliga. Centralt har regeringen uppdragit åt ett antal myndigheter med huvudkontor i att i samråd med statskontoret redovisa översiktliga decentraliseringsplaner på medellång och lång sikt. Detta tycker vi är ett bra beslut för att skapa bättre balans när det gäller offentlig verksamhet. Viktigt i det sammanhanget måste dock vara att i denna motions anda vid decentralisering förlägga arbetstillfällena till de regioner som bäst behöver dem, så att inte snedfördelningen inom länen blir ännu större. I län pågår en försöksverksamhet med utlokalisering inom taxeringsverksamheten. Detta försök har fungerat bra och borde kunna följas upp av fler verksamheter. Planeringsavdelningen har tagit fram ett förslag till omlokalisering som berör ett antal myndigheter, vilka anses vara lämpliga objekt. Ett ställningstagande från regeringens sida i denna fråga bör lämpligen ges formen av ett uppdrag till att utarbeta ett detaljerat program för utlokalisering. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försöksverksamhet med omlokalisering av offentlig verksamhet i län. () ()
mot · G8021124 · 1985-01-22 00:00:00 — Resurser för naturvården i Naturvårdsenheten vid i har uttryckt sina farhågor inför nedskärningar av de beredskapsarbeten som utförs för naturoch landskapsvård i länet. Det är som planerar insatserna och arbetet utförs av . Antalet arbetslösa som på det här sättet har fått arbete är ca 100 personer. Det är olika typer av uppgifter inom landskapsvården som det gäller, t. ex. vård och skötsel av forn vårdsobjekt, s. k. landskapsvårdsarbeten utanför naturreservat och arbeten inom naturreservat. I vårt skånska kulturlandskap finns många fornminnen som det är angeläget att vårda. Det är ett arbete som så gott som helt betalas med beredskapsmedel. Vissa typer av det äldre kulturlandskapet är något som måste bevaras. Den förändringen av landskapet som sker genom igenväxning av odlingslandskapet kan förhindras genom vård av t. ex. hag- och betesmarker. Man vårdar på olika sätt den ädla lövskogen, särskilt bokskogen: pilevallar har restaurerats, läplanteringar har utförts. Den vandringsleden Skåneleden har kommit till genom beredskapsarbete. Naturreservaten har också till största delen skötts genom beredskapsmedel. Enligt blir landskapet genom uteblivna beredskapsmedel mindre attraktivt för turism och för länets egna invånare, natur och kulturvärden går till spillo, kulturminnen förloras, något som på lång sikt leder till glömska och utplåning. Dessutom blir det svårigheter för staten att leva upp till det ansvar man har tagit på sig för skötsel av naturreservat. Det är nödvändigt att det arbete som bedrivits för naturvård, landskapsvård och fornminnesvård i kan fortsätta. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av att erforderliga medel för beredskapsarbeten inom naturvården ställs till förfogande.
mot · G8021125 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1125 m. fl. I löpande statsbudget ingår bl. a. en utgiftspost avseende ersättning för sänkta socialavifter för företag i vissa kommuner. För kommande budgetår beräknas dessa utgifter uppgå till 370 milj. kr. Posten är inte upptagen i proposition 1984/85:100 utan förutsätts tydligen budgeteras i den kommande propositionen om regionalpolitiken - den kommer alltså att belasta statsutgifterna för /86. kommunisterna är inte överens mer regeringen om att i vissa delar av landet nedsätta socialavgifterna. Avgifterna finansierar sociala rättigheter, vilka ska utgå under lika förutsättningar i hela landet. Liksom beskattningen är de att uppfatta som en del av det allmänna systemet av medborgerliga rättigheter och skyldigheter. Redan av principiella skäl bör avgifterna därför uttas efter samma regler i hela landet. Sänkta socialavgifter har också negativa fördelningspolitiska effekter, då de dränerar socialförsäkringssystemet på pengar. Dessutom torde det finnas mer angelägna sätt att använda det ifrågavarande beloppet än på denna typ av företagssubventioner. Mot bakgrund av det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen tillkänna att socialförsäkringsavgifter bör uttas efter samma regler i hela landet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G8021127 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Många bostadsområden har torftiga gårdsmiljöer. Det går särskilt ut över barnen, som har gården som lekplats en stor del av dagen. De särskilda lekplatserna för barnen är också i regel utformade efter de små barnens behov och tillfredsställer inte de äldre barnens behov av spänning, omväxling och fantasi. Detta innebär att de äldre barnen ofta söker sig utanför gården och bostadsområdet för att få sitt behov av spänning tillgodosett; ofta till farliga platser som gator och vägar, och inte sällan till rent destruktiv verksamhet. Det här problemet skulle till stor del kunna lösas om gårdarna gjordes mera variationsrika med träd, buskar, blommor och andra avskärmningar och om barnens lekplatser anlades med litet större fantasi. Boendemiljöbidragen spelar en stor roll för att åstadkomma mer variationsrika gårdsmiljöer. Regeringen vill dock inte satsa särskilt på bygglekplatser inom det anslaget. Bygglekplatser fungerar så att de stimulerar de äldre barnens fantasi och ger utlopp för deras skaparkraft. Dessutom bygger de på att vuxna skall vara med och bistå barnen med råd och dåd. Vuxna på gårdarna när barnen leker är just vad som saknas och som barnen skulle behöva. Det är en trygghet för barnen med vuxna omkring sig och har dessutom det goda med sig att det motverkar vandalisering. För att de vuxna skall intressera sig för barnens lek så krävs en verksamhet som roar även dem. Just den funktionen fyller bygglekplatserna. Därför har föreslagit att en del av boendemiljöbidraget skall användas som bidrag till anläggning av bygglekplatser och att en del av bidraget skall kunna användas till personal för att garantera att bygglekplatsen får en sådan inriktning att vuxna kommer att finnas med där. Det är nödvändigt med en sådan stimulans för att bygglekplatser värda namnet verkligen skall bli av. Erfarenheter från bl. a. visar att en sådan verksamhet kan spela en stor roll för barn och ungdomar. De har också fört med sig att de vuxna blivit aktivare i bostadsområdet och hjälpt till att skapa en social gemenskap. Under kommer bl. a. barnmiljörådet att starta en kampanj för bygglekplatser. bör medverka till att kampanjen ger konkreta resultat genom att uttala sig för att en del av boendemiljöbidraget kan användas som bidrag till bygglekplatser med personal . Bidraget kan inrättas på försök under förslagsvis . 1 1984/85. 1984/85 1127-1137 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om ett särskilt bidrag till anläggning och drift av bygglekplatser. () BO ()
mot · G8021128 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Ändring av bruksvärdesbestämmelserna i hyreslagen Nuvarande ordning för bruksvärdering innebär att ett fordrat hyresbelopp är att anse som oskäligt om det är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Det finns alltså en viss marginal för att godta hyror som är högre än bruksvärdet bara de inte anses påtagligt högre vid en prövning. Regeringen har gett uttryck för en uppfattning som innebär att det behövs ett utrymme utöver den nivå som kan konstateras vid jämförelseprövningar, en uppfattning som vpk inte delar. Det utrymme och den flexibilitet som regeringen och en riksdagsmajoritet accepterar och anser nödvändigt är väldigt ensidigt, det handlar då om utrymme och flexibilitet uppåt, för större hyreshöjningar. ' 'pk har alltsedan bruksvärdesreglerna infördes rest invändningar mot och föreslagit borttagande av både det tidigare begreppet väsentligt och det nuvarande begreppet påtagligt. Ordet påtagligt bör utgå och då kommer hyran vid en prövning inte att anses som skälig om den är högre än hyran för likvärdiga lägenheter. En viss marginal, ett visst utrymme och flexibilitet utesluts därmed inte utan finns kvar, det blir emellertid den väsentliga skillnaden att det då handlar om att sådana avvikelser får finnas nedåt, för lägre hyror! Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om ändring av 12 kap. 55 § jordabalken (hyreslagen) om att hyran inte är att anse som skälig om den är högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G8021129 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1129 Ansvar för brandmyndighet i samband med publikdragande evenemang För att få ordna bl. a. större motortävlingar måste ge sitt tillstånd, ett tillstånd som beviljas långt innan tävling skall genomföras. Tävling genomförs då utan att man tar hänsyn till att det t. ex. är extremt torrt i skog och mark. En kastad cigarett eller tändsticka kan då orsaka en större skogsbrand. I fortsättningen bör tillstånd från länsstyrelse vara kombinerat med ett decentraliserat ansvar för lokal brandmyndighet. Tillståndet skall vara sådant att brandmyndigheten skall bedöma om tävlingen kan genomföras utan risk för brand, och om det finns risk för skogsbrand skall brandmyndighet kunna stoppa tävlingen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att brandmyndigheter får ett decentraliserat ansvar i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G8021130 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1130 och vid länsstyrelsernas sociala enheter Den nya socialtjänstlagstiftningen har inneburit att även arbetsuppgifterna på regional nivå har förändrats. Förutom tillsyn, utveckling och övergripande uppgifter inom den sociala sektorn har länsförvaltningen till uppgift att ge sociala aspekter på samhällsplaneringen. bildades länsstyrelsernas sociala funktioner. Från har den sociala funktionen ett delat ansvar med kommunerna i ärenden gällande LVM. Dessa ärendens akuta karaktär medför att de måste ges högsta prioritet. Varje dröjsmål kan drabba den enskilde i mycket känsliga situationer. Man hade förhoppningen om att mera sammanhållna administrativa resurser hos länsstyrelserna efter sammanläggning av socialkonsulentorganisationen och handläggare i alkoholärenden skulle ge en slagkraftig social enhet under , som kunde hantera personliga ärenden utan längre dröjsmål men ändock också få tid att följa viktiga sociala planeringsuppgifter inom länen. Dessa förhoppningar synes inte ha uppfyllts och handläggningstiderna är i vissa ärenden olämpligt långa. Nya utredningar tycks föreslå att ytterligare sociala uppgifter läggs på länsförvaltningarna. Om inte ökade resurser då tillförs de sociala enheterna, torde deras funktioner komma att allvarligt skadas. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om att det sker en utvärdering av arbetssituationen vid sociala enhet och att en analys görs av vilka förändringar som behövs för att intentioner skall kunna uppfyllas på regional nivå.