mot · G8021118 · 1985-01-22 00:00:00 — m. fl. Ersättningen för statliga förtroendeuppdrag Förtroendevalda i olika organ är förutsättningar för att olika synpunkter, strävanden och värderingar får göra sig gällande vid ärendebehandling och beslut och därigenom en av förutsättningarna för vår folkstyrelse. För att detta skall kunna fungera på önskvärt och avsett sätt är det viktigt att medborgare från olika yrken med olika erfarenheter är beredda att ställa sig till förfogande som förtroendevalda. En förutsättning för detta är bl. a. att ersättningar och arbetsförhållanden är sådana att de inte motverkar eller förhindrar många att av ekonomiska skäl åta sig uppdrag. I denna motion tar vi upp frågan huruvida ersättningar för olika statliga uppdrag är rätt avvägda och på tillräckligt hög nivå för att inte försvåra rekrytering till uppdragen från olika yrkesgrupper. De arvoden som utgår för olika statliga förtroendeuppdrag varierar synnerligen mycket mellan olika typer av uppdrag. De olika arvodena torde ha tillkommit för att om möjligt motsvara den arbetsbörda olika uppdrag ansetts innebära. Men variationerna synes dock vara större än som kan motsvaras av dessa skillnader. Ersättningarna ses över med vissa mellanrum, och höjdes de generellt . Arvodena fastställs av regeringen för varje budgetår. Gemensamt för praktiskt taget alla uppdrag - utöver ordförandeuppdrag - är att det utgår ett sammanträdes- eller förrättningsarvode med . Till ordförandena utgår i regel ett något högre dagarvode. Utöver sammansträdesersättning utgår för åtskilliga uppdrag även månadsarvode, som betalas ut oberoende av om vederbörande förtroendevald deltar i något sammanträde den aktuella månaden eller om det över huvud taget hållits något sammanträde den månaden. Dessa månadsarvoden till styrelseledamöter och motsvarande varierar avsevärt mellan olika organ. Som exempel kan nämnas att till ledamöter i styrelser för statliga affärsdrivande verk såsom domänverket, postverket, , SJ och FFV, utgår månadsarvode med . Närmast lägre arvodesnivå är löntagarfonderna och , vars styrelseledamöter får . I vissa organ, t. ex. bank- och försäkringsinspektionen, och luftfartsverket, är månadsarvodet . I flertalet statliga centrala verk av icke affärsdrivande karaktär samt i länsstyrelserna är månadsarvodet till styrelseledamöterna . Ser man på olika statliga och motsvarande organ på länsnivå finner man avsevärda skillnader i arvoderingen vad gäller månadsarvoden. Till ledamöter i styrelsen för utgår som nämnts ett 3 sami Nr 1118-1126 Ledamot av pensionsdelegation får . och ledamot av länsskolnämnden . Däremot är månadsarvodet endast . för ledamöter i styrelse och i länsarbetsnämnd och länsbostadsnämnd, medan ledamöterna i lantbruksnämnden, och länsvägnämnden inte får något månadsarvode alls. Nämndemännen är en annan och mycket stor grupp som endast får dagarvodet . är lägre än just någon har i arbetsersättning för en hel dag. De flesta har även högre sjukpenning per dag - trots att den utgår för - och högre arbetslöshetsersättning. Dagarvodet är följaktligen så lågt att de som avstår från arbetsinkomst för sammanträde förlorar ekonomiskt på uppdraget. Det bör även beaktas att för fullgörande av de flesta uppdrag fordras tid för inläsning av handlingar, för kontakter med berörda eller för samråd med exempelvis partivänner och ibland också tid för att utforma alternativa förslag och skrivningar. För uppdrag där månadsarvode utgår med inte allt för litet belopp torde däremot den sammanlagda ersättningen ungefär motsvara vad som är skäligt i förhållande till den tid som vederbörande förtroendevald lägger ned för uppdraget. Aktuella fall där förtroendevalda lämnat sina uppdrag på grund av att deras ekonomi inte tillåter de inkomstförluster fullgörande av uppdraget medfört är en påminnelse om vikten av att se över om arvodena är lämpligt avvägda. Vi kan inte ha arvodesregler som exempelvis utesluter egna företagare eller anställda som får fullt löneavdrag för sin frånvaro. Arvodessystemet får inte leda till att enbart offentliganställda vilka icke får större löneavdrag än som motsvarar arvodet, eller andra, som kanske inte direkt gör någon inkomstförlust, åtar sig förtroendeuppdrag. I kommunerna är genomgående ersättningen för en hel dags tjänstgöring betydligt högre än den statliga dagersättningen på . Kommunerna har i de flesta fall timersättning som är så utformad att den är betydligt högre för än de följande och att ersättning utgår för högst ett visst antal timmar per dag. Ett exempel från en medelstor kommun är . för påföljande timmar t. o. m. sjunde timmen så att högsta dagersättning blir , alltså avsevärt högre än det statliga dagarvodet. Inom den privata sektorn är ersättningar för styrelseuppdrag och dylikt ofta betydligt högre än motsvarande statliga ersättningar, men vi anser inte att samhället skall eftersträva att ha en så hög arvodesnivå. Vi anser att en översyn av alla statliga förtroendearvoden bör företas. Viktiga utgångspunkter för denna översyn bör bl. a. vara följande: Jämförelser måste göras med de arvoden landsting och kommuner utger till sina förtroendevalda. Arvodena måste ha en sådan nivå att de inte förhindrar eller motverkar att människor från olika yrken och med olika inkomstförhållanden åtar sig uppdrag. Det är av stor vikt att vi även , då kanske inkomster och fritid värderas högre än tidigare, får kunniga, erfarna och intresserade förtroendevalda. Avvägningen av arvodena mellan olika statliga uppdrag måste göras så att det upplevs som rättvist och så att arvodena motsvarar den tid som krävs för fullgörande av ett uppdrag, liksom det ansvar uppdraget medför. De nuvarande skillnaderna är enligt vår uppfattning allför stora. anser att lika insats bör arvoderas lika, vilket vi framfört vid riksdagsbehandling av frågan om kommunala arvoden i partimotion 1983/84:1343 och i reservation nr 1, fogad till utskottsbetänkandet KU 1984/85:6. Det innebär att vi motsätter oss ett system med låga arvoden men som kompenseras med möjlighet till ersättning för förlorad arbetsförtjänst. Att exempelvis ge låginkomsttagaren lägre arvode än höginkomsttagaren för samma förtroendemannainsats kan vi inte acceptera. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av en översyn av ersättningarna för statliga förtroendeuppdrag. () () () () () () ()