mot · G8021966 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. monopolställning, m. m. uppgift är att tillgodose samhällets och enskildas behov av telekommunikationer. Verkets ensamrätt över vissa för samhället viktiga teletjänster har varit och är en förutsättning för att alla invånare oavsett bostadsort skall ha tillgång till bra och billig teleservice. har från ledning vidtagits åtgärder i riktning mot att släppa verkets telefonmonopol. Måhända kan detta tolkas så att den borgerliga kampanjen mot har givit resultat. Dessa politiska krafter eftersträvar tydligen med sitt tal om fri konkurrens en fullständig kommersialisering av , med de nackdelar detta skulle innebära för svenska folket och samhället i sin helhet. Det är enligt vår mening angeläget att beakta samhälleliga ansvar som kan ha stor betydelse för trafikpolitiska, näringspolitiska, sysselsättningspolitiska, sociala och försvarspolitiska krav. Monopolet - en industripolitisk och regionalpolitisk fråga apparatmonopol är också en industripolitisk fråga. Här kan man påminna om att koncernen själv har med exempelvis en apparatverkstad i . Och hur skulle det gå med Vänersborgsverkstaden om också telefonväxlarna släpps fria? Vi kan redan notera negativa tendenser i den tredje verkstaden, i , där produktionen i ökad omfattning tycks bli överflyttad på särskilda bolag för varje produkt. Om vi vill behålla en egen svensk teleindustri är det viktigt att bevaka varje uppluckring av detta monopol. televerksbeslut betonar just grundtanken att varje ändring av de nuvarande monopolgränserna skall föregås av en noggrann prövning av de sociala och regionalpolitiska effekterna. På fackligt håll har man inte kunnat undgå iakttagelsen att vissa förändringar i antydd riktning drivs fram på direktionsnivå. Det borde vara en självklarhet i de fall frågan gäller principiella förändringar av verksamheten att förankra dessa i riksdag och regering - i all synnerhet som fastställt monopolavgränsningen. 1 1984185.3 sami. VD som styrelseordförande? Det blir allt vanligare att statliga verk försöker anpassa sig till en demokratisk praxis, där verkställande direktören inte skall vara ordförande i verkets styrelse. Den ordningen borde rimligen också vara rådande inom med dess omfattande verksamhet. Härigenom skulle f. ö. möjligheterna till politisk förankring av verksamheten kunna förstärkas och en viss maktbalans uppnås. Här vill vi påminna om de synpunkter vi i andra sammanhang framfört, nämligen att de anställda skall garanteras ett betydligt starkare inflytande i olika direktioner och styrelser vid de statliga verken och företagen. I samband med behandling av FiU 1983/84:25 behandlades också vpkmotionerna 2444 och 2457 vari yrkades avslag på regeringens förslag att skulle ge regeringen bemyndigande att för räkning ta upp lån på den allmänna kreditmarknaden. Även om regeringens anvisande skrivning i bilaga 8 till budgetpropositionen 1984/85 under rubriken finansfunktion på ett bättre sätt är ägnad att reglera lånesystemet, ställer vi oss tveksamma till denna uppluckring av tidigare gällande finansieringsregler. Vi noterar dock att och kontrollfunktion särskilt framhållits. Satsningen på bredbandsnät och nyttjande av optiska fibrer med hög och expanderbar kapacitet sker i växande utsträckning enligt treårsplanen. Denna inriktning synes ha blivit bestämd utan någon verklig politisk förankring i landet. Visserligen har den s. k. framtidsministern sagt att det är fråga om en helt ny hjärnväg som för oss in i det elektroniska informationssamhället, men erfarenheten från utlandet tyder på att anslutningskostnaderna, mot alla beräkningar, blivit chockartat höga för abonnenterna. Den brådska med vilken denna nya teknik drivs fram förefaller inte nödvändig. Vad kommer detta att innebära för telekommunikationerna i stort? Över huvud synes massmediakommittén ha sysslat mera med frågan ur teknisk och kulturell synpunkt och mindre belyst de kommunikations- och industripolitiska aspekterna. Satsningen på bredbandstekniken är klart storstadsinriktad, och frågan om servicen för mera avlägsna och glest bebyggda områden förefaller komma i andra hand, trots dessa regioners större behov av kommunikation. Då det gäller kabel-TV tycks risken för att privata vinstintressen kommer in bakvägen vara påtaglig. Demokratisk samhällelig styrning av ny teknik Enligt vår grundsyn innebär den tekniska utvecklingen ökade möjligheter för människorna, förutsatt att den sker under demokratisk kontroll. Vi anser t. ex. att en medveten regionalpolitisk styrning är nödvändig vad gäller fiberoptik i det nya bredbandsnätet. Nätet, som i första hand tycks byggas upp för kabel-TV:s behov och möjliggör mottagning av utländska program, kommer sannolikt att få sin största betydelse för annat än överföring av TV-program. Bredbandsnätets kapacitet, kvalitet och möjligheter till tvåvägsöverföring kan slå ut telenätet som media för t. ex. datakommunikation. Eftersom kabel-TV-nätets utbyggnad avgörs av strikt kommersiella intressen riskerar vi en utveckling som innebär att mera avlägsna och olönsamma delar av landet aldrig nås av det nya kommunikationsnätet. Här kommer frågan om regionalpolitiken in i verksamheten. Sammanfattningsvis innehåller denna nya mediateknik så många tveksamma drag, att en verkligt genomsyrande diskussion borde ha föregått dess etablering. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om monopolavgränsningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om finansieringen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att inriktningen av verksamhet, vad gäller fiberoptik och bredband, hålls fri från kortsiktiga profitintressen och underordnas regionalpolitiska mål, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att verkställande direktören för inte bör vara ordförande i verkets styrelse. (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 * 1984/85.