mot · G8022951 · 1985-03-20 00:00:00 — De ovan förordade allmänna åtgärderna och generella regionalpolitiska medel utgör den nödvändiga basen för att näringslivet skall kunna utvecklas positivt i de aktuella regionerna. Som vi understrukit finns det många nackdelar med selektiva stödformer. Dessa har helt dominerat den regionalpolitiska medelsarsenalen. bör förutsättningarna finnas att helt avskaffa dessa. kan det finnas anledning att i viss utsträckning nyttja även stödformer som inte är fullständigt generella till sin karaktär. Det är då viktigt att dessa stödformer dels har en allmängiltig karaktär, dels att besluten om stöd fattas av organ med stor lokal sakkunskap. Man bör dra nytta av de positiva erfarenheterna med de s. k. sammanhållna länsanslagen. bör inom givna ramar själva få ansvara för hur anslagna medel utnyttjas. På detta sätt kan ärendena handläggas av personer med lokalkännedom. Regeringen föreslår, i likhet med vad som gäller, att länsanslaget används för i huvudsak tre ändamål: projektverksamhet, glesbygdsstöd och övriga insatser för företagsutveckling i form av bl. a. investeringsbidrag. I motsats till den regionalpolitiska utredningen vill regeringen inte ge frihet att inom den totala länsanslagsramen fritt fördela pengarna. Vi motsätter oss denna detaljstyrning och menar att det i princip bör ankomma på att utifrån sin kunskap om länets behov och förutsättningar göra dessa avvägningar. En stor del av skogslänen består av glesbygd. Rationaliseringar och strukturförändringar i jord- och skogsnäringarna har medfört att antalet sysselsatta drastiskt minskat. Glesbygdens befolkning har därför under en lång följd av år minskat. Många yngre har valt att flytta, och medelåldern är därför hög hos befolkningen, vilket medför ett stort servicebehov. Även små förändringar i endera riktningen kan ha stor betydelse för glesbygdsområden. Om en familj flyttar från en liten ort kan det nödvändiga underlaget för exempelvis skolan vara i fara. Även lanthandelns kundunderlag påverkas negativt av den till synes lilla förändringen. En inflyttning av en eller ett par familjer kan ha stor positiv effekt. Varje arbetstillfälle är av stor betydelse för glesbygdens utveckling. Viss stimulans kan användas för att åstadkomma en utveckling i positiv riktning. Glesbygdsstödet har visat sig ha en god effekt med en relativt liten insats av stödmedel. Enbart stöd kan inte stimulera en ordentlig utveckling av glesbygden. Även olika typer av hinder måste undanröjas. Den offentliga sektorns monopolställning har en negativ inverkan. På alltför många områden har stat och kommun ensamrätt att bedriva serviceverksamhet, vilket kan leda till en koncentration av service i tätorter. Privata initiativ inom t. ex. barn- och äldreomsorg skulle ge en bättre service och fler arbetstillfällen även i glesbygder. De strandskyddsbestämmelser som gäller innebär generella begränsningar av bebyggelse vid vattendrag. Eftersom förhållandena varierar bör inte samma regler gälla för hela landet. Länsstyrelserna bör avgöra inom vilka områden förbud skall råda. Även andra regler och normer kan förenklas för att medverka till att ge bättre förutsättningar för att bygga såväl privatbostäder som service- och industrilokaler i glesbygdsområden. Kombinationssysselsättningar inom jord- och skogsbruk, tillsammans med annan verksamhet inom hantverk och småindustri, är nödvändiga och bör underlättas. Även här finns hinder som kan undanröjas genom ett närmare samarbete mellan olika offentliga organ. Tillämpningen av jordförvärvslagen är här av stor betydelse. En översyn av det nuvarande regelsystemet inom flera områden bör göras i syfte att genom förenklingar underlätta glesbygdens utveckling. Glesbygdsstöd kan lämnas till företags investeringar, kommersiell service, intensifierad sysselsättning (IKS),samhällelig service och hemarbete. Någon förändring av stödets karaktär föreslås inte i propositionen. Vi vill understryka vikten av att glesbygdsstödet är flexibelt och kan anpassas efter de olika förhållanden som räder i länen. Genom samarbete mellan länsstyrelse och kommuner kan efterhand handläggningen förbättras och förenklas. Moderata samlingspartiet har under en följd av år kritiserat den yviga av stödformer till industrin. Detta stöd måste reduceras, såväl i omfattning som till antalet stödtyper. Man uppnår då dels att marknaden får färre inslag av konkurrenshämmande inslag, dels att alla berörda aktörer kan överblicka det stöd som existerar. En av den regionalpolitiska utredningens huvuduppgifter var att förenkla stödsystemet. Från moderat sida anförde vi i utredningen att det på denna punkt inte gjordes några allvarliga försök att efterleva direktiven. Samma förhållande präglar propositionen - få försök att minska antalet stödformer redovisas. Vi har tidigare i denna motion understrukit vår ambition att minska det selektiva stödet till förmån för generella stödformer. Det som återstår av selektivt stöd skall i huvudsak hanteras på länsnivå inom ramen för det samlade länsanslaget. Detta administreras av , som har det samlade ansvaret för regionalpolitiken inom ramen för de av fastställda riktlinjerna. Vi föreslår sammanslagning av de olika stödformerna. De nuvarande lokaliseringslånen bör avskaffas. Denna typ av relativt normala krediter kan hanteras inom kreditväsendet av banker och andra kreditinstitut. Lokaliseringsbidrag, offertstöd och sysselsättningsstöd bör ersättas med en mer marknadsanpassad låneform, som kan benämnas riskgarantilån. Dessa lån skall kunna utgöra delfinansiering av företagsprojekt inom stödområdet. Beroende på inom vilket stödområde företaget är beläget maximeras riskgarantin. I stödområde A, B resp. C till , resp. av projektets kostnad. Ett enskilt projekt kan då finansieras med normala bankkrediter, som fångar upp normala kommersiella risker, med eget kapital samt med riskgarantilån som skall kompensera projektet för den högre risk som lokaliseringen till ett stödområde motiverar. Riskgarantilånet utformas så att lånens återbetalning kan avskrivas eller uppskjutas om inte tillräckligt stora intäkter genereras. Genom detta system uppnås större enhetlighet och överblickbarhet samt dessutom ökad snabbhet genom att besluten till övervägande del kan tas på länsnivå. Detta innebär en betydande uppstramning jämfört med nuvarande system. Effekten av detta blir dels besparingar, dels att det klart framgår att regionalpolitisk! stöd inte skall vara bidrag till dåliga affärsprojekt utan kompensation för de större risker vilka är geografiskt betingade. Vi föreslår att beslut skall kunna tas på länsnivå för projekt med en total investeringskostnad som uppgår till högst 9 milj. kr. Detta innebär att av ärendena kan hanteras inom ramen för länsanslaget. Stiftelsen Industricentra har till uppgift att genom uppförande av industrilokaler för uthyrning stödja företagsetablering på regionalpolitisk! högt prioriterade orter. Under de stiftelsen existerat har ca 350 milj. kr. investerats i anläggningar, som omfattar ca lokalyta. Endast två tredjedelar av lokalerna är uthyrda. Framför allt de lokaler som uppförts har en låg uthyrningsgrad, vilket har inneburit ekonomiska påfrestningar för stiftelsen. Önskemål har framförts om investeringar i nya anläggningar. Regeringen avvisar dessa önskemål i propositionen och ställer krav på en konsolidering av stiftelsens ekonomi . Enligt vår mening är det nödvändigt att kraftigt höja uthyrningsgraden och öka hyresintäkterna. bör staten undersöka möjligheten att avyttra delar av stiftelsens anläggningar. Ett väsentligt inslag i den socialdemokratiska regionalpolitiken har varit att stärka industriverkets roll och göra detta verk till ett centralt regionalpolitisk! Vi anser att detta är fel av flera olika skäl. Regionalpolitiken måste med nödvändighet arbeta över ett område även utanför industripolitiken. inriktning leder till en felaktig betoning av industrifrågor. Även det förhållandet att industriverket är ett ämbetsverk på samma nivå som andra statliga verk, såsom AMS, UHÄ, STU m. fl., vars verksamhet också får konsekvenser för den regionala utvecklingen, leder till problem. De uppgifter som åvilar SIND inom regionalpolitiken bör därför i stället fördelas till departement och länsorgan. Regeringen föreslår en översyn av systemet med lokaliseringssamråd. Från moderat sida har vi motsatt oss ett system som ger möjlighet för regeringen att tvinga in företag i till innehållet ospecificerade överläggningar. Regering och riksdag skall styra näringslivet genom generella lagar och förordningar, inte genom "påtryckningar. Vill regeringen eller ämbetsverken ha överläggningar med företagen kan detta ske utan lokaliseringssamråd. Det nuvarande systemet bör avskaffas. har tillkommit ett flertal regionala utvecklingsbolag med syfte att främja regional industriell utveckling. den nedlagda pengar står dock inte i rimlig proportion till de konkreta resultat som uppnåtts. Dessa bolag bör antingen säljas till privata intressenter eller avvecklas. C2 Lokaliseringsbidrag m. m. Som ovan framgår bör lokaliseringsbidraget helt avskaffas. Det selektiva stöd som tills vidare bör utgå skall vara i form av s. k. riskgarantilån. Vi föreslår att ett nytt anslag upprättas för detta ändamål. C3 Lokaliseringslån Det nuvarande lokaliseringslånet har visat sig vara ett olämpligt regionalpolitisk! Stödformen bör därför avskaffas. C4 Regionala utvecklingsinsatser, m. m. Som vi tidigare framhållit är det betydelsefullt att handläggningen av de selektiva åtgärder som ännu bör finnas kvar sker på regional nivå. Det måste ske en klar tyngdpunktsförändring. Vi föreslår därför ett i förhållande till regeringens förslag höjt anslag. Under detta anslag bör dels projektstöd och glesbygdsstöd, dels de ovan i avsnitt 3.3.2 föreslagna riskgarantilånen finansieras. Riskgarantilån bör kunna beviljas om projektets storlek understiger 9 milj. kr. I resterande fall får även fortsättningsvis handläggningen ske på central nivå. Totalt bör 500 milj. kr. anvisas under detta anslag. av medlen bör i genomsnitt användas för riskgarantilån. Proportionen skall kunna variera mellan olika regioner. C6 Ersättning för nedsättning av sociala avgifter Vi har i avsnitt 3.2.1. redovisat våra förslag till utvidgning av området med nedsatta sociala avgifter. Förändringarna bör träda i kraft /86. För /86 beräknar vi kostnaden till ca 560 milj. kr. C7 Sysselsättningsstöd Som vi ovan redovisat bör sysselsättningsstödet avvecklas. De utfästelser om stöd som har gjorts bör fullföljas, men inga nya åtaganden bör göras. Kostnaderna bör täckas genom anslaget B4. Riskgarantilån (nytt anslag) Riskgarantilån som utgår för större projekt och därför handläggs på central nivå bör finansieras genom detta anslag. Vi föreslår att 155 milj. kr. Regeringen bör möjligt utarbeta regler för riskgarantilånen. Intill dess att de nya reglerna träder i kraft kan stöd enligt nu gällande regler utgå under detta anslag. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående regionalpolitikens mål, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om spridning av teknik och utbildningsmöjligheter, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om den demografiska databasen i , 4. att beslutar att hos regeringen begära förslag till ändring av lagen (1983:1055) om nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i i enlighet med vad som i motionen anförts, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om glesbygdsstöd, 6. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om lokaliseringslån, lokaliseringsbidrag, offertstöd och sysselsättningsstöd, 7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om riskgarantilån, 8. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om Stiftelsen Industricentra, 9. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om lokaliseringssamråd, 10. att beslutar att avslå regeringens förslag att till Lokaliseringsbidrag m. m. för /86 anvisa ett reservationsanslag av , 11. att beslutar att avslå regeringens förslag att till Lokaliseringslån för /86 anvisa ett reservationsanslag av , 12. att beslutar att till Regionala utvecklingsinsatser m. m. för /86 anvisa ett reservationsanslag av , 13. att till Ersättning för nedsättning av sociala avgifter för /86 anvisar ett förslagsanslag av , 14. att avslår regeringens förslag att till Sysselsättningsstöd för /85 anslå ett förslagsanslag av , 15. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om finansiering av gjorda åtaganden för sysselsättningsstöd, 16. att till Riskgarantilån anvisar ett reservationsanslag av . . HÖGMARK (m) () () () () minab/gotab 1985 82472