mot · G902ub802 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86 :Ub802 m. fl. (vpk) Det privata näringslivets inflytande över den högre utbildningen och forskningen Motionen belyser de allt allvarligare tendenserna till ett sammanväxande mellan privata affärsintressen och den högre utbildningen och forskningen. har statens ekonomi försämrats som det privata näringslivets ekonomiska styrka ökat. Allt fler institutioner och stiftelser skapas som organ för samverkan mellan högskolan och näringslivet. Uppdragsutbildning och -forskning blir allt vanligare. Forskningen på våra högskolor bekostas i allt större utsträckning av externa medel med allt vad det innebär i form av otillbörlig styrning. Motionen belyser denna utveckling och förordar en allsidig kartläggning av konsekvenserna - inte minst för den högre utbildningens och forskningens integritet - av näringslivets växande inflytande. Motionen förordar också att en arbetsgivaravgift tas ut eller vinstmedel indras för en upprustning av den högre utbildningen och forskningen utan att privata vinstintressen ges möjligheter till inflytande och styrning. Förslaget om uppdragsutbildning är bara en del av en helt ny utbildningspolitik. En politik som, i sin förlängning, hotar att sälja ut hela högskolan till näringslivet. Så skrev universitets studentkår och studentkåren i i ett gemensamt uttalande i samband med att behandlade regeringens proposition om uppdragsutbildning. I uttalandet heter det vidare: Genom de s. k. förnyelsefonderna som beslutat om kommer näringslivet att disponera att köpa utbildning och forskning för. Naturligtvis kommer de att se till att den utbildningen anpassas till deras intressen. Detta sker som resursurholkningen på högskolan fortsätter. Enskilda institutioner kommer att hamna i ett hopplöst läge där valet står mellan anpassning till enskilda intressen eller självständighet till döds. Det finns möjligheter för företag, offentliga myndigheter och organisationer att anlita högskolan för uppdragsutbildning. Det viktiga är att se till att högskolans ordinarie verksamhet inte drabbas av detta. Regeringen gör tvärtom: Genom det förslag som ligger på bord stärker man de enskilda intressena och försvårar därigenom högskolans långsiktiga verksamhet för utbildning och forskning. Förslaget om uppdragsutbildning är bara ett i raden av flera förslag som alla pekar i samma riktning. kommer ytterligare ett förslag om att ge forskare ökad rätt att ha ämnesanknutna bisysslor. regeringen vill driva igenom trots att de flesta tunga remissinstanser avstyrkte det. Sedan det här uttalandet skrevs har antagit både propositionen om uppdragsutbildning och den s. k. bisysslepropositionen. Uppdrag innebär att myndigheter eller företag beställer forskning eller utbildning av högskolan. Beställaren har därmed ett stort inflytande över innehållet. UHÄ har konstaterat att mängden uppdrag ökar men det går inte att exakt utläsa hur stor andel som hänför sig till det privata näringslivet. Flera högskoleenheter har till UHÄ angett att de med hjälp av uppdragsutbildning kunnat kompensera de statliga nedskärningarna. Flera institutioner uppges t. o. m. ha lagt in uppdragsutbildning i tjänsteunderlaget för lärarna, vilket gör dem direkt beroende av att ta in uppdrag. Tendensen är tydlig: demokratiskt beslutad utbildning och forskning trängs undan av företagsstyrda forsknings- och utbildningsuppdrag. Innovationscentra, stiftelser och groddföretag Innovationscentra, teknikcentra och s. k. forskarbyar är organisationer i anslutning till högskoleenheter där företag och forskare samarbetar för att utveckla idéeer till kommersiellt gångbara produkter. Ofta sker detta i form av att forskare startar tillverkning av en produkt som man forskat fram på institutionen (s. k. groddföretag). Dessa centra ägs vanligtvis av stiftelser där näringslivet finns med. Förebilden är i . har denna samarbetsform blivit allt vanligare. Varje högskola vill ha minst ett innovationscentrum. Vad gäller utvecklingen av s. k. groddföretag följer här några exempel: - vid fanns ca 25 - vid tekniska högskolan i fanns ca 100 - vid tekniska högskolan i fanns ca 50 . Vid dessa centra är det inte alls ovanligt att forskaren arbetar både inom företaget och på högskoleinstitutionen. Enligt lagen om offentlig anställning får en statligt anställd ej ägna sig åt verksamhet vid sidan av sin anställning som har anknytning till eller konkurrerar med den ordinarie verksamheten (s. k. bisyssla). Regeln finns för att garantera opartiskhet hos de statligt anställda. Genom beslut , vilket togs mot kommunisternas röster, blir dörren nu vidöppen för universitetslärare och forskare att bredvid sin tjänst inneha bisysslor. Det kan komma att få mycket allvarliga konsekvenser, bl. a. för den högre utbildningens och forskningens integritet, vilket var anledningen till att justitiekanslern mycket starkt avrådde från förslaget. kommunisterna anser att den utveckling som vi mycket summariskt redogjort för utgör ett hot mot den högre utbildningen och forskningen och deras roll i samhället - framför allt på . Det gäller både utifrån demokratisk synpunkt och i fråga om forskningens frihet. Med en demokratisk högskola menar vi dels att högskolans verksamhet i stort styrs genom demokratiska beslut, dels att studenter, lärare och övrig personal har inflytande över den dagliga verksamheten. Nedskärningarna innebär att den demokratiskt beslutade verksamheten minskar. får vi förnyelsefonder och uppdragsutbildning där företagen bestämmer såväl utbildningens innehåll som antagningen (möjligen med visst fackligt inflytande). De stagnerande statsanslagen till forskning och forskarutbildning ersätts av s. k. externa anslag från företag och myndigheter. Dessa anslagsgivare har ofta mer preciserade krav på vilken forskning som skall bedrivas än det statliga systemet med inrättande av professurer. I stället för att staten drar in medel till högre utbildning och forskning från de vinstrika företagen flyttas inflytandet över till företagen. Demokratiskt styrd utbildning och forskning innebär att svaga och enskilda människor också skall få sina behov tillgodosedda. Den utveckling vi nu bevittnar går åt motsatt håll. Den demokratiskt beslutade geografiska spridningen av högskolan hotas också. Vi ser en tydlig koncentration av de olika samarbetsprojekten till storstadsområden. I alla officiella sammanhang uttalas att den utveckling som man nu främjar givetvis inte får hota grundforskningens frihet, men alla dessa uttalanden blir ganska tomma ord så länge alla ekonomiska incitament samt regeländringar pekar i motsatt riktning. Helt klart är att beställningsverksamhet är föremål för en mer preciserad styrning än forskning och utbildning med statsanslag. Dessutom är det bara vissa ämnen som är intressanta för beställare. Övriga ämnen hotas i stället av utarmning på grund av nedskärningarna. Forskare som både är verksamma inom en institution och ett innovationscentrum/groddföretag kommer mer och mer att styras av kommersiella i stället för vetenskapliga bedömningar. Över huvud taget innebär ett ökat beroende av externa medel en anpassning till marknadsmässiga och kommersiella bedömningar. Högskolan ställs inför valet mellan en anpassning av organisation och verksamhetsformer till vad som gäller i näringslivet eller en förlust av befintliga och potentiella resurser i konkurrens med andra uppdragstagare. Det verkliga beroendet uppstår när uppdragsmedel blir direkt nödvändiga för institutionernas basorganisation (fasta tjänster, utrustning o. Kvalitetshoten är uppenbara. Institutionsmiljön riskerar att utarmas om forskare och lärare är engagerade i företagsverksamhet vid sidan av och det inte finns ekonomiska incitament för en långsiktig eller obekväm forskning. Enligt högskolelagen har högskolan välfärdsutveckling, personlighetsutveckling och social förändring som mål. Det är ord som sällan syns i de officiella dokumenten. talas det i stället om rationalisering, kostnadsmedvetande, näringslivsanpassning. På något outgrundligt sätt har samhällets behov blivit lika med näringslivets behov. Slå vakt om integriteten och friheten kommunisterna vill naturligtvis inte avvisa alla former av samarbete och samverkan mellan högskolan och näringslivet, men vi känner stark oro för att den nuvarande utvecklingen alltmer kommer att underminera den högre utbildningens och forskningens oberoende och integritet. Det går inte att i en handvändning ändra nuvarande utveckling. Men det är nödvändigt att en allsidig granskning, lämpligen av en parlamentarisk kommitté, görs av hela det problemkomplex som vi här något berört. En sådan utredning bör överväga vilka åtgärder som är nödvändiga att vidta för att försvara högskolans och forskningens oberoende och integritet i förhållande till privata vinst- och affärsintressen. Avgörande är därvidlag att de offentliga anslagen till den högre undervisningen kraftigt kan öka framöver. Det är bl. a. nödvändigt för att alternativa och smala ämnen skall kunna garanteras goda villkor. Det privata näringslivet måste vara med och betala men utan att ges dagens stymingsmöjligheter. Regeringen bör överväga olika möjligheter att genom en arbetsgivaravgift eller genom indragning av vinstmedel ställa betydligt ökade medel till den högre utbildningens och forskningens förfogande. Med anledning av vad som i motionen framförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en granskning av förhållandet mellan högskola och näringsliv i syfte att trygga högskolans och forskningens oberoende och integritet i förhållande till privata vinstintressen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en särskild beskattning av näringslivet för att ställa ökade medel till högskolans förfogande. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)