mot · G8022624 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Fortsatt utveckling av tekoindustrin m. m. inleddes en omläggning av tekopolitiken. Denna omläggning innebär en nedtrappning av de generella subventionerna till företagen men förstärktes de selektiva åtgärderna för att öka branschens konkurrenskraft och skapa en i längre perspektiv livskraftig och offensiv industri. Satsningarna på de effektivitetsfrämjande och marknadsstödjande åtgärderna gav en ny profil åt tekopolitiken. Omläggningen tillsammans med regeringens ekonomiska politik har redan börjat ge resultat. Orderingången till tekoindustrin har ökat och kapacitetsutnyttjandet förbättrats märkbart, exporten av våra tekoprodukter ökar och framtidstron har återvänt till dessa industrier och de människor som arbetar i textil- och konfektionsbranscherna. tekobeslut innebar också bättre planeringsförutsättningar för alla som arbetar inom tekoindustrin. är det viktigt att fortsätta tekoindustrins ansträngningar för en utveckling av dess olika branscher, av utbildningen, forskningen och den tekniska utvecklingen samt andra åtgärder som påverkar klimatet som tekoindustrin verkar i. Det nu pågående treårsprogrammet har ingjutit framtidstro i tekoindustrin, ökat det offensiva tänkandet och gett bättre planeringsförutsättningar för alla berörda parter. Tekoindustrin arbetar under speciella villkor eftersom själva industrin måste vara två säsonger före oss konsumenter i sin planering. Detta innebär naturligtvis att vikten av att veta statsmakternas intentioner och övriga planeringsförutsättningar är nödvändiga förutsättningar för god hushållning, kloka investeringar och offensivt utvecklingsarbete för tekoindustrin, dess anställda och för berörda kommuner. SIND har understrukit nödvändigheten av en fortsatt långsiktig planering av verksamheten på tekoområdet. Ett treårsprogram i likhet med det nu pågående programmet skulle ge en bättre planeringsmöjlighet för såväl verket som industrin vad avser personal, programuppläggning och resursfördelning. Vi instämmer i SIND:s bedömning och anser att regeringen bör lägga förslag om detta till . 1 1984185.3 sami. Välutbildade och skickliga yrkesarbetare, tekniker, produktutvecklare, formgivare, tjänstemän och företagsledare är ett livsvillkor för tekoindustrin. Ålderssammansättningen bland de anställda kräver kraftig utbyggnad av satsningar inom samtliga nivåer av tekoutbildningar. Arbetet med modernisering av läroplaner måste ske snabbt och vara väl genomtänkt. Tekoindustrin har i fredstid stor betydelse för landets handelsbalans och för sysselsättningen på många orter. Försörjningsberedskapen i en eventuell avspärrningssituation kan inte heller fungera med mindre än att vi nu - i fredstid - satsar på en levande produktion med mänskligt kunnande. Grundläggande yrkesutbildning för vissa tekoyrken sker i gymnasieskolan och inom AMU. Dimensioneringen och spridningen av utbildning, att omfatta flera bristyrkesgrupper, ställer krav på snabba åtgärder. På mellannivån saknas i stort sett utbildning på tekoområdet. Det gäller exempelvis utbildning av arbetsledare, vävlagare, maskinreparatörer m. m. upphör och uppvaktningar har gjorts för att få till stånd en utbildning på denna nivå, nu när högskolan har tagit över andra delar av utbildningen. Regeringen bör vidta snabba åtgärder för att denna fråga löses. Chefsrekryteringen och vidareutbildningen av chefer på de många mindre och medelstora tekoföretagen är en nyckelfråga för många företags existens och utveckling. Den ökande framtidstron i tekonäringarna gör företagen intressantare i en chefsrekryteringssituation, men det löser inte behoven av vidgad kompetens och kunnande för redan anställda chefer i de små och medelstora företagen. Företagsledaren i dessa företag behöver ofta både ekonomiskt och tekniskt kunnande samt branschkunnande. De nyutbildade, nyförvärvade chefsämnena i sådana företag behöver också bredda sitt kunnande för att klara sitt arbete och utveckla företagen. Vi återkommer till denna fråga under rubriken tekocentrum i . Mer än hälften av tekoindustrier finns i . Det har i många sammanhang betonats att bygden har förutsättningar att vara ett centrum för branschen även . För att stärka företagens möjligheter bör samhället på olika sätt bidra med resurser och lösningar som underlättar omstrukturering och anpassning till marknadens förutsättningar. Den branschkunskap som finns i tekoföretagen och bland de anställda utgör en viktig resurs att bygga en framtida utveckling på. I har, som en följd av den ökade rationaliseringen, växt upp flera företag som tillverkar textil- och konfektionsmaskiner. Det finns omkring tio företag med bortåt 100 anställda med denna typ av produktion. Det är av stort värde att den maskinbyggnadsteknik som uppstått i brytningen mellan tekoindustrin och modern verkstadsteknik kan fortsätta att utvecklas. Maskintillverkarna har sin helt dominerande försäljning på olika exportmarknader. Företagen är mycket utvecklingsorienterade och beroende av att ha nära relationer till tekoföretag i bygden. Maskintillverkarna behöver kompetenta och krävande kunder på hemmaplan som driver på den tekniska utvecklingen. Vidare behöver maskinbyggarna nära kontakter med kunderna för att pröva sina produkter. Tekotillverkarna å sin sida har stort behov av teknologisk förnyelse för att bibehålla och förstärka konkurrenskraften. Detta behov ger effekter på företagen, investeringar, rekrytering och utbildning. Rationella systemlösningar, bättre kalkylering, tillgång till god underhållsservice är några andra faktorer för ökad lönsamhet i tekobranscherna. I dessa sammanhang bör maskinleverantörerna kunna utnyttjas i ännu högre grad än vad som sker . De olika administrativa och pedagogiska resurser som finns i kommuner, högskolan, textilinstitutet och AMU bör tillvaratas. Ett närmare samarbete med de statliga organen statens provningsanstalt, SP, och , , i syfte att bättre tillvarata deras resurser för branschens och regionens bästa, bör eftersträvas. I regeringens proposition 1983/84:107 om forskning sägs: Det är ett överlevnadsvillkor för denna industri i att tekotekniken utvecklas. Jag har beräknat medel för att STU i samarbete med SIND skall kunna öka insatserna för produkt- och produktionsteknisk utveckling inom konfektionsindustrin. En del av dessa insatser bör ske vid (), som bl. a. därigenom ges möjlighet att utvecklas till ett konfektionstekniskt . En ökad konkurrenskraft i tekoföretagen kräver åtgärder av olika slag som grovt kan indelas i utbildnings- resp. utvecklingsfrågor. Det är därför av stort värde för hela tekoindustrin att de resurser som redan finns i med omnejd samordnas och tas till vara systematiskt. Det är också viktigt att utvecklingen inom den nya tekniken runt om i världen följs upp som det ges möjlighet för företagen att praktiskt prova den nya tekniken på stället och att de anställda får möjlighet till utbildning och vidareutbildning. Detta ställer krav på stor flexibilitet i verksamheten så att den kan anpassas till näringslivets och de anställdas behov och att det finns tillgång till en modern maskinpark. Utbildningen bör vara praktisk och anpassad efter behoven i de enskilda företagen. Den skall utgöra ett komplement till den linjebundna och reguljära utbildningen som bedrivs vid högskola och gymnasium. Den i utbildningsavsnittet aktualiserade frågan om chefsutbildning bör också kunna lösas i detta sammanhang. Det föreslagna centret skall dels samarbeta med TEFO i som kan bistå centret med kunskaper och lärarresurser, dels kunna ge möjlighet att använda ny teknik i utbildningen. Detta förutsätter både ett aktivt engagemang från bygdens maskinleverantörer samt bygdens tekoföretag, 1* 1984/85.3 sami. som bör kunna ställa viss utrustning till förfogande som demonstrationsobjekt och vissa investeringar i förnyelse av den maskinpark, som högskolan övertar från textilinstitutet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående fortsatt utveckling av tekoindustrin m. m. () G.E. STRÄNG (s)