mot · G802521 · 1985-01-17 00:00:00 — och tredje vice talman i musiklärarutbildningen, m. m. Svensk folkmusik och folkdans har unika konstnärliga kvaliteter, som är viktiga att bevara, levandegöra, använda och utveckla. Dessa kulturformer kan underlätta förmedling av kunskaper om gången tid. De bygger på närhet till förebilder samt gemenskap i utövandet och utgör därmed ett alternativ till den kommersiella masskulturen. har intresset för folkmusik och folkdans ökat starkt. Antalet amatörutövare har mångdubblats och kan räknas i hundratusental. har ett fördjupat konstnärligt och historiskt intresse utvecklats hos många utövare. Efterfrågan på vidgade kunskaper har lett till inrättande av en mängd speciallinjer på folkhögskolor. Samhällets kulturpolitik har i många fall kommit på efterkälken. När det modebetonade intresset, som utvecklades i kölvattnet på den s. k. gröna vågen, nu är på väg att ebba ut, är det av största vikt att kunskaper som samlats hos pedagoger och utövande artister och konstnärer tas till vara. Det är väsentligt att uppmärksamma dessa traditionella kulturgenrers situation. I det följande vill vi ta upp två konkreta problem beträffande den svenska folkmusikens plats i musiklärarutbildningen och vikten av att skapa forskarutbildning i dans med hänsyn till folkdansområdets forskningsbehov. (SOU 1976:33) anför: Den högre musikutbildningen har ansvar även för sådana genrer och musikformer som varit underrepresenterade i utbildningen. Dit hör såväl olika former av improvisatorisk musik som folk- och konstmusik från skilda kulturmiljöer. (s. 68) Man måste under alla förhållanden kräva av musiklärare, att de är musikaliskt allmänbildade. De måste ha bred kännedom om musikens olika stilar och uttrycksformer genom tiderna. De skall kunna med enkla medel illustrera dem musikaliskt. (s. 118) pläderade alltså för att folkmusik skulle tillsammans med andra eftersatta genrer ges en ökad plats i musiklärarutbildningen. Svensk folkmusik utgör enbart en mycket liten del av ämnet musik och samhälle, oftast i form av en eller ett par föreläsningar. Det räcker alltså med ett par timmars frånvaro för att man skall kunna gå igenom musiklärarutbildningen utan att möta traditionell svensk folkmusik. Svensk folkmusik är en omistlig del i det traditionella kulturarv som skolan skall förmedla till eleverna. En förutsättning för att detta skall kunna förverkligas är att folkmusiken ges en rimlig del i musiklärarutbildningen. Detta bör ske både i form av allmän genrekännedom och i form av eget I samband härmed bör följande beaktas: En viktig principiell skillnad i musikerlinjens och musiklärarlinjens allmänna inriktning när det gäller specialiseringsproblematiken kan formuleras så, att musiklärarkandidaterna ofta måste komplettera sina brister innan de kan utveckla sina speciella intressen, medan det för musikerstuderande är mer legitimt att satsa tid på utveckling av egna specialanlag och -intressen. Den som t. ex. är skicklig jazzpianist redan vid antagningen till lärarlinjen måste på grund av lärarrollens krav använda mycken tid till att lära sig spela i andra stilar, t. ex. wienklassisk eller modern europeisk musik. (SOU 1976:33 s. 118) Tillgång till bra dokumentation och seriös forskning är två avgörande förutsättningar för att möjliggöra en kvalitativ utveckling av folkmusik- och folkdansutövandet. Särskilt på dansområdet har det statliga engagemanget varit nästan helt obefintligt när det gällt att garantera denna nödvändiga grundresurs för kulturområdet. En deltidstjänst vid skall räcka till att skapa ett arkiv, till dokumentationsarbete, fältarbete, forskning och informationsarbete om folkdans. Uppgiften är naturligtvis orimlig. Dansen är generellt sett ett eftersatt område beträffande forskningsinsatser och forskarutbildning. Detta finns behandlat i utredningen - Dansvetenskapens ställning i högskoleorganisationen (1982:33). Remissbehandlingen av rapporten har bekräftat vikten av ett statligt initiativ. Det är därför av största kulturpolitiska vikt att utredningens förslag möjligt förverkligas. Det är likaledes av största vikt att den svenska folkdansens behov beaktas i samband med förverkligandet av dansforskarutbildningar. En mycket stor del av den dokumentation som finns gjord av svensk folkdans har gjorts av amatörer. Flera av dessa amatördokumentatörer har även inlett enklare forskningsprojekt. I samband med inrättandet av forskarutbildningar vid universiteten bör även dessa amatörers behov av vidareutbildning och handledning beaktas. Mot bakgrund av ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna att UHÄ vid fastställande av utbildningsplan för musiklärarlinje skall beakta de synpunkter som har framförts i denna motion, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts om forskarutbildning på dansens område.