ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802569 · 1985-01-17 00:00:00 — m. fl. Möjlighet till telefonsammanträden i kommunala nämnder m. m. har telefonen i ökad utsträckning tagits i bruk för gruppsamtal i syfte att rationalisera sammanträdesverksamheten och spara resor och restid. Den tekniska utvecklingen ger också nya möjligheter att enkelt organisera telefonsammanträden med goda förutsättningar för ömsesidigt meningsutbyte och allmän information. På det kommunala området har emellertid i rättspraxis fastslagits att kommunala sammanträden per telefon strider mot kommunallagen. Beslut som fattats vid telefonsammanträden har upphävts efter besvär såsom tillkomna i icke laga ordning. Kommunallagens regler om hur nämndsammanträden skall gå till går tillbaka så långt som till kommunalförordning. Det kunde också vara rimligt att hävda att telefonsammanträden inte var lagliga så länge inte flera samtalande kunde vara inkopplade . Inom den statliga förvaltningen har telefonsammanträden använts försöksvis och då även för vissa styrelsesammanträden. Viktiga erfarenheter har därvid vunnits om uppläggning och genomförande av sådana sammanträden. Det bör dock understrykas att nuvarande sammanträdesformer även i fortsättningen bör vara huvudregeln. Telefonsammanträden bör komma i fråga i första hand för t. ex. extra sammanträden eller för beslut av rutinkaraktär , när det kan vara svårt att samla ledamöterna till ett sammanträde. Om möjligheten öppnas att ordna telefonsammanträden får detta inte medföra brister i beslutsunderlag eller oklarheter i hur sammanträdet skall genomföras och beslut skall fattas. De eventuella besparingar som kan göras bör komma till användning för att ge ledamöterna förbättrade arbetsmöjligheter och utökad tid till kommunalt arbete. Kommunallagen bör alltså ändras i syfte att öppna möjligheter till telefonsammanträden i kommunala styrelser och nämnder. Vissa problem bör emellertid närmare utredas innan så sker. Dit hör frågan om hur votering skall gå till och hur sekretessbelagda ärenden skall behandlas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av kommunallagen med syfte att öppna möjligheterna till telefonsammanträden i kommunala styrelser och nämnder. () () () () ()
mot · G802570 · 1985-01-17 00:00:00 — Införande av avtrappningsregler för kommunalt partistöd Kommuner och landsting har rätt att betala ut partistöd till i fullmäktige representerade partier. Där partistöd förekommer skall detta utgå som en summa per mandat. Det totala partistödet för ett visst parti erhålls alltså genom att gällande partistöd multipliceras med det antal mandat partiet erhållit vid senaste valtillfälle. En konsekvens av systemet, som alltså endast tar hänsyn till det aktuella antalet mandat, är att parti som drabbas av kraftig tillbakagång i ett val kan drabbas av stora ekonomiska svårigheter. Detta beror bl. a. på att det blivit allt vanligare att partier har hel- eller deltidsanställda sekreterare med politiska arbetsuppgifter. Även kostnader för lokaler kan utgöra en betydande fast utgift. Särskilt stora är givetvis problemen som sammanhänger med att snabbt få lov att avskeda anställd personal men även hyreskontrakt löper oftast . Till i representerade partier utgår också partistöd per mandat. Reglerna för detta partistöd innehåller emellertid också bestämmelser om avtrappning vid förändringar beroende av ändrat valresultat för parti. Liknande regler borde enligt vår mening också finnas när det gäller kommunalt partistöd. På detta sätt skulle ovan beskrivna nackdelar kunna minskas avsevärt. Med hänvisning till det anförda hemställer undertecknade att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring i lag om kommunalt partistöd (1969:596), att det blir möjligt för kommuner och landsting att införa avtrappningsregler för partistödet vid mandatförändringar mellan partier.
mot · G802571 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:571 Besvär över beslut om utlämnande av allmän handling Inskränkningar i rätten att ta del av allmänna handlingar regleras i sekretesslagen. Av 15 kap. 7 § framgår att endast den som har vägrats uppgift ur allmän handling kan föra talan mot domstols eller myndighets beslut därom. Detta innebär att en myndighet inte kan besvära sig över ett beslut av KR att handlingen skall lämnas ut. Myndigheten kan ha sådana skäl att skydda vissa uppgifter om enskilds personliga förhållanden att det vore önskvärt med en prövning i högre instans. En sådan kan alltså inte komma till stånd om kammarrätten beslutar att uppgiften skall lämnas ut. Det vore i vissa fall rimligt att den myndighet som förfogar över handlingen ges möjlighet att föra ärendet till högre instans, om kammarrättens beslut går emot myndighetens. I och för sig kan en generellt utökad besvärsrätt som skisserats ovan ha oönskade konsekvenser, vilket framgår av förarbetena till tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. I de fall det emellertid kan anses särskilt angeläget att skydda enskildas personliga förhållanden, är det viktigt att myndigheten ges möjlighet till det. Då det tycks vara svårt att lösa problemet inom sekretesslagens och sekretessförordningens ram, vore en möjlig lösning att bestämmelser om besvärsrätt tas in i de lagar som reglerar myndigheternas verksamhet inom de områden som anses särskilt angelägna (exempelvis socialtjänstlagen). Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär lagförslag i syfte att ge myndigheter talerätt i mål angående utlämnande av allmänna handlingar som syftar till att skydda enskildas personliga förhållanden.
mot · G802572 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:572 Tryckfrihetsförordningens tillämpning på dataprogram Statliga och kommunala myndigheter använder nu i mycket stor utsträckning datorer i sin verksamhet. Myndigheterna köper eller hyr dataprogram eller använder sig av enskilda företags uppgifter i sin verksamhet. De program som hyrs in av myndigheterna är allmänna handlingar, som enligt tryckfrihetsförordningens bestämmelser skall vara tillgängliga för allmänheten och som allmänheten mot ersättning skall kunna få kopierade. Det kan innebära att enskilda företags dataprogram kan komma ut till allmänheten. Det går inte heller att med civilrättsliga avtal mellan företaget och myndigheten undanta dataprogram från tryckfrihetsförordningens bestämmelser. Problemet är redan nu allvarligt, men kommer att öka i omfattning i mycket snabb takt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av tryckfrihetsförordningens tillämpning på dataprogram och hit hörande frågor.
mot · G802573 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:573 Psoriasis är en hudsjukdom som är obotlig. Den är ärftlig och anlagen kan finnas i flera generationer utan att utlösas. Vanligen drabbas den psoriasissjuke första gången i tonåren, men den utlösande faktorn, som i de flesta fall är en infektion eller en chock, kan inträffa vid vilken ålder som helst. Psoriasis ger som följdsjukdom i vissa fall ledbesvär, vilka kan bli mycket besvärande. Rörelseförmågan minskas och ställer krav på ökad transporthjälp. Psoriasis behandlas på olika sätt. Salvor och preparat stryks direkt på huden och ljusbestrålning i vissa fall kombinerad med tablettmedicinering är några av de vanligaste behandlingsformerna. Klimatologisk behandling med vistelse utomlands i sol och med salta bad är betydelsefull. Psoriasis är relativt kostsamt för den sjuke. Resor till och från behandlingsanläggningarna och inköp av egen ljusanläggning är några exempel på direkta kostnader. Något som ger ökade kostnader jämfört med friska människor är att kläder och sänglinne påverkas av de preparat som används och därför slits ner genom täta tvättningar. Ytterligare kan nämnas att den klimatologiska behandlingen i stor utsträckning måste bekostas av den psoriasissjuke. En psoriatiker har en genomsnittlig årskostnad på grund av sin sjukdom på ca . Att ha psoriasis innebär alltså inte bara psykisk/fysiskt lidande utan dessutom även ekonomiskt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande psoriatikers levnadsomkostnader, 2. att beslutar att avdrag medges i självdeklarationen för psoriatikers faktiska kostnader.
mot · G802574 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:574 Befrielse från charterskatt vid klimatvårdsresor Svensk utlandsvård AB (SUVAB) är ett bolag som bedriver klimat- och rehabiliteringsvård utomlands. Bolaget ägs av och tre handikapporganisationer och utför vårdinsatser på uppdrag av sjukvårdshuvudmännen. behandlades ca 1 400 patienter utomlands genom remiss från sjukvårdshuvudmännen. Resor till och från behandlingsanläggningarna sker till huvudsaklig del genom researrangörsanordnade charterresor. För sådana resor får i detta fall de remitterande sjukvårdshuvudmännen erlägga charterskatt. Denna skatt har tillkommit för att tillskjuta statskassan medel från semesterresenärer. Men den får även den effekten att patienter som skall ha sjukvårdande behandling indirekt genom sjukvårdshuvudmännen får erlägga charterskatt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag om befrielse från att erlägga charterskatt för behandlingsresa som företas efter remiss av sjukvårdshuvudman. minab/gotab 1985
mot · G802575 · 1985-01-17 00:00:00 — 1984/85 575-584 m. fl. Befrielse från mervärdeskatt på vissa turistbroschyrer Regionala turistorgan och kommunala turistbyråer gör ökade satsningar på att få fler utländska turister till vårt land. I budgetproposition 1984/85:100, bil. 11 markeras särskilt regeringens önskemål att kraftiga satsningar sker på de stora obearbetade marknaderna i de folkrika delarna av . En stor del av den ökade marknadsföringen består i att presentera olika turistattraktioner i en mångfald av broschyrer. Stora ekonomiska resurser förbrukas på att trycka broschyrer. I mycket hög grad anlitas tryckerier utomlands beroende på att dessa kan erbjuda lägre priser. Den största delen av och ibland hela prisskillnaden utgörs av den svenska mervärdeskatten. kan det konstateras att det finns ett lågt kapacitetsutnyttjande i svenska tryckerier med undersysselsättning som följd. Förmedling av stugor och olika paketarrangemang är inte mervärdeskattepliktigt, och således kan inte erlagd skatt återfås i redovisningen till staten. För att öka sysselsättningen i svenska tryckerier och stimulera till ökade marknadsföringsinsatser bör turistbroschyrer utgivna på främmande språk och avsedda för spridning utomlands befrias från mervärdeskatt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att turistbroschyrer som utges på främmande språk och som är avsedda för spridning utomlands skall vara befriade från mervärdeskatt. () () 1 1984/85.
mot · G802576 · 1985-01-18 00:00:00 — och av den s. k. angiverilagen Den uppgiftsskyldighet som råder för villaägare och bostadsrättsinnehavare att lämna uppgift på allt hantverksarbete som de låtit utföra, om kostnaden för det utförda arbetet uppgår till . under beskattningsåret, den s.k. angiverilagen, har visat sig nästan helt verkningslös. Enligt de erfarenheter som vunnits av lagen är det ytterst sällan som någon villaägare eller s. k. skutt blir straffad. Villaägaren riskerar att betala en slags straffavgift på av det undanhållna beloppet. Erfarenhetsmässigt tycks emellertid endast undanhållet belopp på . faller således utanför. Att det finns en utbredd svart verksamhet inom exempelvis målar-, eloch byggbranscherna finns det många exempel på. De seriösa företagen har gett upp hoppet om villamarknaden. Enligt den officiella statistiken är exempelvis av måleritimmarna förlagda till villor. Företrädare för yrkesbranscherna anser att angiverilagen är helt verkningslös. Orsaken till att människor undandrar sig skattskyldighet är främst det höga skattetrycket och att avdragsrätt saknas. Enda sättet att minska svartjobben och stimulera seriös företagsamhet är att införa avdragsrätt för villaägare och bostadsrättsinnehavare, förslagsvis med ett redovisat belopp på högst . På detta sätt skulle reparationer stimuleras. Staten skulle få ökade skatteinkomster och de seriösa företagen gynnas. Med stöd av ovanstående föreslår vi 1. att beslutar att upphäva lagen (1982:1006) om avdragsoch uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, 2. att hos regeringen begär förslag om avdragsrätt för villaägare och bostadsrättsinnehavare för reparationskostnader i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G802578 · 1985-01-17 00:00:00 — I finns det ungefär 670 000 enskilt ägda fritidshus. Av dessa är det endast en liten del som hyrs ut till turister. Det viktigaste skälet härtill är säkerligen de skattekonsekvenser som drabbar uthyraren och det krångel som är förenat med uthyrningen. I motsats till det ganska enkla beskattningsförfarandet för en permanentbostad enligt villaschablonen, är det betydligt krångligare för den som hyr ut sin fritidsstuga. Ägaren måste då använda den betydligt mer komplicerade blanketten för hyreshus. I samband med uthyrningen bryts villaschablonen, och husägaren måste skatta för det förmånsvärde som uppstår för den tid han eller hon själv utnyttjar sitt fritidshus. Detta förmånsvärde fastställs enligt kommunalskattelagen och är beroende på örtens pris. Detta kan variera avsevärt i olika delar av landet och med stora skillnader i fråga om årstid. Visserligen minskas hyresintäkterna med driftkostnaderna innan skatten tas ut, men det är ändå både stötande ur rättvisesynpunkt och ologiskt att den som hyr ut sin permanentbostad inte behöver betala ett öre i skatt medan uthyraren av fritidshus får skatta om hyresintäkterna minus driftkostnaderna överstiger . Den nuvarande lagstiftningen är alltså krånglig och orättvis för ägaren av fritidshus och medför ett minskat utbud av uthyrningsstugor och en ökande svart hyresmarknad. Den för turistnäringen och därmed också för handelsbalansen värdefulla uthyrningen av fritidshus skulle naturligtvis underlättas av en generösare skattelagstiftning. föreslog 1982 en fördubbling av det skattefria beloppet till . och tjänstemän i taxeringsförvaltningen har förordat en helt skattefri uthyrning. Detta skulle medföra mindre krångel, ökat stugutbud, lägre hyror för turisten och ökat inflöde av turistvaluta. Enligt min uppfattning bör en höjning av den skattefria beloppsgränsen ske i enlighet med vad som föreslagits av fritidsboendekommittén. Med hänsyn till penningvärdeförsämringen och ur förenklingssynpunkt bör en uppräkning ske till 0,5 basbelopp. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar fastställa gränsen för skattefri hyresinkomst för fritidshus till 0,5 basbelopp.
mot · G802579 · 1985-01-16 00:00:00 — Fr. o. m. taxering gäller nya regler för avsättning för egenavgifter. De nya reglerna har lett till en del skatte- och redovisningstekniska problem vilket återspeglas i många förfrågningar hos och bokföringsnämnden. Det synes klarlagt att någon avsättning för egenavgifter inte skall göras i handelsbolags räkenskaper och inte heller när det gäller rörelse som bedrivs av ena maken med den andra maken som medhjälpare. Samma är förhållandet när makar gemensamt bedriver verksamhet. Tydligen är det endast enskild näringsidkare utan medhjälpande make som skall medta egenavgifterna i sina räkenskaper. Då avdraget för egenavgifter inte får användas till resultatutjämning eller konsolidering och det hos många råder oklarhet om hur avsättning för egenavgifter skall redovisas i balansräkning och resultaträkning, skulle det ur förenklingssynpunkt vara motiverat att egenavgifterna avfördes från räkenskaperna och blott redovisades i självdeklarationen på den därför avsedda deklarationsblanketten. Några som helst skattekonsekvenser medför detta inte för den skattskyldige. Enligt min uppfattning bör taxeringslagen ändras så att egenavgifter blott skall redovisas i självdeklarationen. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i taxeringslagen när det gäller redovisning av egenavgifter i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G802580 · 1985-01-18 00:00:00 — m. fl. Avdragsrätt för gåvor till internationellt biståndsarbete m. m. Frågan om avdragsrätten för gåvor har under en lång följd av år varit uppe till behandling i . I den regeringsförklaring som avgavs vid bildandet av trepartiregeringen fastslogs att sådan avdragsrätt skulle införas för gåvor till ideella och humanitära ändamål. Ett förslag med denna inriktning framlades, efter föregående utredning, i proposition 1978/79:160. Enligt förslaget i propositionen skulle avdragsrätten ha samma värde oberoende av i vilket inkomstskikt givaren befann sig. Propositionens förslag innebar också att de gränsdragningsproblem som tidigare åberopats mot tanken på skattelättnad för gåvor till ideell verksamhet till största delen kunde undvikas genom att avdragsrätten avgränsades till att gälla gåvor till organisationer som driver en ideell eller humanitär verksamhet med internationell inriktning. Riksdagsmajoriteten, bestående av socialdemokraterna, kommunisterna, moderata samlingspartiet och , avvisade emellertid propositionen. bör nu ompröva sitt tidigare ställningstagande i fråga om rätten till avdrag för gåvor till internationell biståndsverksamhet. De frivilliga organisationerna har möjligheter att göra insatser på biståndsområdet, som inte utförs inom ramen för den statliga biståndsverksamheten. Som exempel pg detta kan nämnas de kristna samfundens verksamhet i utvecklingsländerna, kooperationens och fackföreningsrörelsens biståndsverksamhet samt insatser från Röda korsets och Rädda barnens sida. Det är bra om de belopp som skänks till mission, utvecklingshjälp, katastrofbistånd o. d. kan öka. Härigenom kan en utbyggnad av de ideella organisationernas verksamhet till förmån för internationellt samförstånd och respekt för de mänskliga rättigheterna komma till stånd. För enskilda givare skulle en avdragsrätt upplevas som en stimulans att lämna ytterligare hjälp till de fattiga länderna. Regeringen bör därför lägga fram förslag till avdragsrätt för vissa gåvor till internationell biståndsverksamhet m.m. I allt väsentligt bör förslaget kunna utformas på sätt som föreslogs i proposition 1978/79:160. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till lagstiftning om avdragsrätt för vissa gåvor till internationellt biståndsarbete m. m. () () () ()
mot · G802581 · 1985-01-17 00:00:00 — och polishus och allmänt häkte i Det finns ett starkt och väldokumenterat behov av ett nytt polishus i . F. n. är polisverksamheten uppdelad i lokaler på tre olika ställen i kommunen. Detta är hämmande för effektiviteten i arbetet då den naturliga kontakt som annars finns mellan olika enheter saknas på grund av den lokalmässiga uppdelningen. Även ur arbetsmiljösynpunkt upplevs den nuvarande situationen som mycket negativ. I samband med byggandet av ett nytt polishus i skall också ett allmänt häkte inrymmas. F. n. finns allmänt häkte i . Detta häkte används för hela . Det innebär bl. a. långa transporter vilket tar stora både personella och ekonomiska resurser i anspråk. Dessutom råder stor platsbrist vid häktet i vilket ytterligare understryker behovet av ett nybygge i . De överläggningar som skett mellan och kommun har resulterat i att man är överens om lämplig tomt för det nya polishuset. Det finns ej heller några stadsplanemässiga hinder för ett snabbt igångsättande av polishusbyggnationen. Med hänvisning till den extremt bekymmersamma arbetsmarknadspolitiska situationen i som uppkommer bl. a. till följd av beslutet att lägga ned Uddevallavarvet, är det av sysselsättningsskäl viktigt att statliga investeringar sker i området. Det nya polishuset är en sådan investering som kan påbörjas omgående. Det finns alltså både starka verksamhetsmässiga och sysselsättningspolitiska skäl för ett polishusbygge i . En finansiering via arbetsmarknadspolitiska medel bör övervägas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om angelägenheten av att ett nytt polishus och allmänt häkte i projekteras och genomförs möjligt. () . ()
mot · G802582 · 1985-01-17 00:00:00 — Juridiskt biträde åt våldtäktsoffer antog en ny sexualbrottslagstiftning. Stor enighet rådde om lagförslaget när det gällde synen på våldtäktsbrott vad beträffar brottsrubricering, gärningsbeskrivning och straffmätning. Enighet rådde också om att tillstyrka de stöd- och hjälpinsatser som föreslogs i propositionen. På en punkt var emellertid propositionen bristfällig. Det var när det gällde rätt till juridiskt biträde åt våldtäktsoffer. Ett stort antal remissinstanser uttalade sig för rätten till juridiskt biträde. uttalade sig för rätt till juridiskt biträde inom rättshjälpens ram. JämO t. ex. hade samma uppfattning. Såväl som har infört rätt till juridiskt biträde åt våldtäktsoffer. En fempartimotion avgavs också som krävde juridiskt biträde för misshandlade kvinnor inom rättshjälpens ram. Vid riksdagsbehandlingen svek emellertid de socialdemokratiska kvinnorna inte bara sin egen motion utan även alla de kvinnor som utsätts för våldtäkt och som inte erhåller tillräckligt stöd i sin situation. Behovet av juridiskt kvalificerad hjälp är dokumenterat, inte minst genom de många remissinstansernas yttranden och också den erfarenhet som numer kan påvisas. Det är således hög tid att inser sitt ansvar för våldtäktsoffren och ger dem det stöd de behöver. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att våldtäktsoffer skall ha rätt till juridiskt biträde inom rättshjälpens ram.
mot · G802583 · 1985-01-17 00:00:00 — Juridiskt biträde åt våldtäktsoffer, m. m. Alkoholtest borde alltid göras i samband med läkarundersökning av våldtagen kvinna. När en våldtagen kvinna undersöks av läkare kan det lätt förväxlas om man är påverkad av alkohol eller så chockad att man kan tros vara berusad. Från statens rättsläkarstation i har jag fått följande uppgifter: Vid läkarundersökning av en kvinna som har våldtagits är det inte obligatoriskt - och inte heller rutin - att man tar blodprov i syfte att fastställa om kvinnan är påverkad av alkohol. Den typen av blodprov tas endast om den ansvarige läkaren misstänker att kvinnan är påverkad av någon drog narkotika eller alkohol. Ändamålet med provet är då att klarlägga kvinnans eventuella behov av avgiftning eller annan särskild vård. Enligt vissa läkares uppfattning förekommer det ofta att läkare vid undersökning av en våldtagen kvinna misstänker att kvinnan är alkohol/ drogpåverkad. Därmed förekommer det också ofta att kvinnorna får ta blodprov för alkoholtest. Några särskilda anvisningar eller föreskrifter om vilka prover som skall tas, när man läkarundersöker en kvinna som har utsatts för våldtäkt, finns inte. Den ansvarige läkaren får ta ställning härtill från fall till fall. Vid eventuell våldtäktsrättegång blir kvinnan - offret - på det skändligaste förnedrad och smutskastad. Den ändring i som gjordes har inte förändrat bedömningen av själva brottet. Kvinnan bör få rätt till gratis juridisk hjälp. När kvinnan i samband med att mannen åtalas för själva brottet begär skadestånd har hon rätt att få advokathjälp. Denna hjälp kostar för en normalinkomsttagare ca . Denna avgift skall kvinnan erlägga till advokaten innan hon/han åtar sig fallet. Våldtäktsmannen åläggs att ersätta kvinnan för detta belopp. Ersättning sker dock aldrig i praktiken eftersom mannen oftast är medellös. I och har man redan ett system där våldtäktsoffren får juridisk hjälp. Varför skall vi i inte kunna ha samma system? Kostnadsaspekten kan inte vara avgörande då antalet anmälda våldtäkter, ca 900/ år, är förhållandevis litet. Våldtäkt är ett brott som främst riktar sig mot kvinnor, och jag anser att kvinnan gratis skall få rätt till juridisk hjälp när hon skall försvara sig vid rättegången. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att beslutar att kvinnor gratis skall få juridisk hjälp vid våldtäktsrättegång, 2. att beslutar att alkoholtest skall bli obligatorisk vid läkarundersökning av våldtagen kvinna.