mot · G8022941 · 1985-03-20 00:00:00 — Regional utveckling och utjämning (prop. 1984/85:115) Utvecklingen i har de senaste århundradena varit starkt ihopkopplad med svenska storföretag och de ekonomiska makthavarna i landet. Detta förhållande gäller speciellt i de södra och sydvästra delarna. Bergslagsområdet, men även inom skogsbruk och näringar i anslutning därtill samt vattenkraft, domineras stort av samma bolag. De resurser länet har och har haft exploateras hårt. När sedan lönsamheten krymper, läggs hela enheter ner med dramatiska effekter på människors möjligheter till försörjning och överlevnad i sin hembygd. Storfinansen med sin ekonomiska makt, dvs. de verkliga makthavarna i samhället, tar inget ansvar för den arbetslöshet som uppstår vid den i och för sig nödvändiga omstrukturering som äger rum i länet. Regeringens ambitioner att styra utvecklingen existerar inte heller varför konsekvenserna tillåts slå igenom fullt ut. Det senaste exemplet är specialstålet med och i som åter drabbas. Den förda regionalpolitiken från den socialdemokratiska regeringens sida till stöd för Bergslagen och skogslänen har inte heller lyckats vara den motvikt till den koncentrationsprocess som är kraftigare än den var . Satsningarna på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har varit av varierande omfattning. De har dock på grund av de strukturella orsakerna tvingats bli kraftigare än som från början planerats. Trots detta har enbart tillfällig kompensation blivit resultatet. Exempel som visar på den stabila negativa utvecklingen i samt i vissa glesbygdskommuner är förtidspensionering på grund av arbetsmarknadsskäl, arbetslöshetsutvecklingen i övrigt och befolkningsutvecklingen. Alla dessa variabler pekar åt samma håll. Följande turordning gäller högsta andelen förtidspensionärer i länet: 1. Så här ser kommunernas ordning ut när de är ordnade efter arbetslöshetens omfattning: 1. Alla dessa ligger över länsgenomsnittet. Det är ungdomar och kvinnor som drabbas hårdast av dagens situation. Befolkningsförändringarna i fråga om nettoutflyttningen är för hela 2 300 personer om man bara räknar med dem som är . Även här är Bergslagskommunerna värst drabbade tillsammans med och några glesbygdskommuner såsom och 1 1984/85. Enbart en kraftig styrning av investeringsmedel till länet kan medföra en återgång till en normal utveckling av länet, dvs. en utveckling som . Här är det viktigt att också lyfta fram offensiva offentliga investeringar i all tänkbar infrastruktur. Storleksordningen på insatserna är att ca 20 000 nya jobb måste skapas för att klara de akuta behoven. är 6 840 personer arbetslösa och 7 943 är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i . Utan tvekan har omstruktureringen slagit hårdast mot och Bergslagen. De regionalpolitiska insatserna för Bergslagen är i regeringens förslag inte i närheten av vad som krävs för en regional utveckling och utjämning. Arbete åt alla - inte sysselsättning åt några Arbetslösheten har i arbetarklassens historia alltid betraktats som ett av de stora hoten. Arbetslösheten undergräver den enskildes existens. Arbetslösheten försvagar de arbetandes och fackföreningsörelsens position. Arbetslösheten bryter ner social välfärd och samhällssolidaritet, innebär missbruk av resurser och hämmar samhällets ekonomi och utveckling. Arbetslösheten är ett människornas gissel inom kapitalismen. Men arbetslösheten är - liksom kapitalismen - inte nödvändig eller ofrånkomlig. Arbetslösheten orsakas av de kapitalistiska marknadskrafterna. Arbetskraften köps och säljs som en vara på en (arbets-) marknad. Men all arbetskraft köps inte . Alla är inte fullt vinstgivande. Några blir över på marknaden och stängs ute för att hamna i skyddsnätet långt ner i samhällspyramiden. Skulden läggs i den borgerliga ideologin på den enskilde. Ekonomiskt, socialt, personligt och moraliskt utsätts den arbetslöse för förtryck. Hela generationer ställs utanför arbetets sociala sammanhållning. Många ungdomar ges aldrig en chans och tusentals äldre stöts ut i förtidspensionering. Byråkratiska räddningsplankor i AMS-regi duger inte som alternativ, även om offensiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder kortsiktigt kan vara av värde. Det krävs en grundläggande samhällsförändring där rätten till ett meningsfullt arbete för var och en är självklar. Många sociala reformer väntar på att kunna genomföras - där krävs arbetande människor. Stora samhälls- och industriinvesteringar väntar på sin tur - där krävs väl utbildade och arbetande människor. Visst behövs alla vi människor - och vi behöver varandra. Men då får samhället inte ställa några utanför. Och politikerna får inte säga att vi ej har råd att hålla alla i arbete. Ett sådant samhälle har dömt ut sig självt, även om AMS-insatser görs eller socialhjälp utgår till de utförsäkrade. Vårt socialistiska krav är här enkelt: ALLA I ARBETE. Näringspolitik för alla i arbete Det övergripande målet för regionalpolitiken skall vara alla i arbete. De traditionella metoderna är helt otillräckliga. Grunden för en region som Bergslagen och är att näringspolitiken utvecklas för att alla skall komma i arbete med en politik som tillvaratar råvaror, naturresurser och mänskligt arbete på ett naturligt och mänskligt sätt. I en kraftfull näringspolitik för krävs följande: Länets malmresurser skall utnyttjas. Järnmalmsgruvan i skall förberedas för nya brytningsnivåer. Sulfidmalmsbrytningen måste ske utifrån samhällsintresset där varken eller utländska (brittiska BP) kortsiktiga vinstintressen skall tillåtas styra utvecklingen. Silverfyndigheten i måste brytas på ett miljömässigt acceptabelt sätt. Handelsstålsindustrins framtid bör planeras . valsverk skall garanteras en utveckling och Domnarvet åläggas att utarbeta en investeringsplan inför 1990-talet. Specialstålsindustrin bör utvecklas i samklang med svensk verkstadsindustri och en större del av verksamheten riktas mot hemmamarknaden. Ägarna av specialstålet - framför allt i familjen - skall avkrävas ett särskilt ansvar för utvecklingen i . verkstadsindustri måste frigöra sig från det extrema exportberoendet och även från den höga andelen legobaserad och tung verksamhet. Utvecklingen skall ske mot mer förfinad teknik. I krisregionen bör Statsföretag och övriga statliga och regionala instanser satsa på att utveckla en nationell verkstadsindustri för framtiden. Satsning på utbildning bl. a. i ny teknik är nödvändig i kombination med konkreta satsningar i regionen. Högutbildad arbetskraft skall inte bli en exportartikel från och Bergslagen till övriga delar av landet och världen. Jordbruket skall bevaras och utvecklas i . Därför att jorden skall brukas för att producera mat och förnödenheter till det svenska folkhushållet. Men även för att skapa fler jobb, framför allt i glesbygden. Ett jordbruk bevarar ett kulturlandskap och en levande landsbygd. Skogen är en nationell tillgång som är - rätt skött - förnyelsebar och därmed utgör en av viktigaste basnäringar. Skogsbruket skall därför underställas en samhällelig styrning baserad på planering, samhällsnytta och ekologi. En förädling av skogsprodukterna skall ske från denna grund. Massatillverkningen och dess ytterligare förädling skall styras efter samhällsnytta och ekologiska utgångspunkter. Träförädlingsindustrierna skall ges en chans att utvecklas. Turismens expansion skall styras från spekulation till folkturism, dvs. turism för vanligt folk. En semester- och rekreationsfond som skapar möjligheter för lågavlönade m. fl. till turism och rekreation, men även till stöd för uppförande av anläggningar för folkturism. Det natursköna och rekreationsvänliga har fått nog av kommersiella jippon. En utveckling av kräver bra kommunikationer. Järnvägstrafiken, både gods- och persontransporterna, skall ges bättre förutsättningar. järnväg till och är nödvändig för den regionala balansen, likaså att i sin helhet återställs och tas i bruk. kanal-projektet bör seriöst prövas för att ta till vara sjötransportmöjligheten. Byggandet bör planeras långsiktigt. Därför krävs ett basprogram för utveckling av byggandet vad gäller industri, service, kollektiva behov och boende. ROT-programmet utvidgas och skall gälla även det förslitna vattenledningssystemet. MfT/öförsämringarna måste stoppas. Det är nödvändigt att vidta åtgärder mot utsläpp och föroreningar. Den falska konflikten mellan tillgången på arbete och en god miljö elimineras genom en ekonomisk fördelningspolitik av landets totala resurser. krävs ett program för att återställa miljön och för att ny miljöteknik, som t. ex. bio-tekniken, skall tas till vara. Utvecklingen av Bergslagen skall byggas på grunden av en energipolitik som utgår från hushållning. Storfinansens energislöseri och resursförstörarna stoppas. Energialternativen ges en verklig chans att utvecklas, inte minst energi baserad på skogsavfall. Dessutom skall de kraftiga vinster som skapas på vattenkraftverk av äldre årgång tillföras samhället för att kunna bidra till utvecklingen av . Den kooperativa idén bygger på jämlik och demokratisk grund. Den står i samklang med krav på decentralisering och småskalighet och en omprövning av välfärdsbegreppen. Den kooperativa företagsformen bygger på människornas egna initiativ, ansvarstagande och aktivitet präglad av solidarisk och demokratisk ideologi - i motsats till det privata egenintresset och kapitalistiskt vinstbegär. Det kooperativa initiativet kan betyda mycket för sysselsättningen - inte minst i glesbygden och för grupper utan privata kapitaltillgångar. Inom skogs- och jordbruksnäringen, vid livsmedelsframställning med lokal anknytning, inom många hantverk och viss förädlingsindustri, liksom inom turism, service- och tjänstesektorn öppnar sig betydande möjligheter för kooperativ utveckling av verksamheter. Samverkansprojekt mellan kooperativ och kommunala organ borde främjas. Samverkan inom regionalekonomiska kooperativa enheter vidgar basen för produktivt arbete i vårt län. Modern teknik kan utnyttjas gemensamt som kompensation för småskaligheten och gör projekten framtidsinriktade. Naturresurser tas till vara, mänsklig initiativförmåga och kunskap på bred bas aktiveras. Viktiga mänskliga och samhälleliga behov kan tillgodoses. Sysselsättning och regional utveckling främjas genom att kommuner och länsorgan spelar en mer konstruktiv samhällsförändrande roll än . behöver, och passar för, en kooperativ förnyelse, men då måste planerade satsningar komma till stånd i samlad form och med ett brett fackligt och politiskt stöd. - Massiv satsning på utbildning i kooperativa företagsformer (regionalt i gymnasier, folkhögskolor och högskolan) - Prioritering av kooperativa projekt vid lokaliseringsstöd, insatser från utvecklingsfonden m. m. - Uppbyggnad av samverkansorgan mellan kooperativa företag - Finansiella satsningar i kooperativa och arbetarstyrda företag från det kapital som i fonderas av de medel som en produktionsavgift på /kWh för elkraft ger länet enligt vpk:s förslag samt från Mellanfondens kapitalresurser. resurser och rikedomar för utveckling Privata bolag gör stora övervinster på produktionen av elkraft i de äldre vattenkraftverken. Stora ekonomiska värden försvinner ut ur på detta sätt, liksom fallet är med andra vinster av den industriella produktionen i länet. Självfallet borde samhället och de producerande regionerna ta hand om de uppkomna vinsterna. En produktionsavgift på /kWh bör tas ut för den elström som produceras i mer än vattenkraftverk. /kWh tillförs en särskild länsfond, Dalafonden. Dalafonden skulle därmed förses med 120 milj. kr. Fondens huvuduppgift skall vara att finansiera och stimulera projekt och satsningar inom länets näringsliv. Fonden skall ha ett särskilt ansvar att stödja kooperativa och regionalt inriktade projekt som höjer förädlingsgraden och gagnar sysselsättningen i . Fonden bör förvaltas av en demokratiskt vald styrelse som även har en djup och bred regional och facklig förankring. Även dagens löntagarfonder förvaltar kapital som uppkommer inom regionens produktiva verksamhet. En reformering av Mellanfonden inom löntagarfondernas ram måste genomföras. Fonden skall aktivt medverka till en långsiktig uppbyggnad av industriell utveckling och arbetsmarknad i den egna regionen. Den industriutveckling som fonden understödjer måste stämma överens med lönearbetarnas intressen och övergripande samhällspolitiska strävanden. Begränsningen i fondens tillåtna ägarandelar inom ett bolag måste avskaffas. Fonderna måste demokratiseras och förankras i arbetarnas led. Dagens placeringsverksamhet på aktiebörsen i syfte att garantera kortsiktig avkastning och stödja den befintliga industriutvecklingen på kapitalisternas villkor måste brytas. Fonden måste utgöra en del i en offensiv socialistisk arbetarpolitik som gagnar och sätter människorna i arbete. Det handlar om att omfördela våra resurser. Det gäller att sätta kapital i det produktiva arbetets tjänst. Det handlar om makten över våra resurser och vår framtid. Fonden måste spela sin roll i en nödvändig omfördelningspolitik: RÄFST OCH REDUKTION FÖR ARBETE OCH RÄTTVISA. 1* 1984/85.3samt. Kommuners och landstings kommande betydelse som närings- och sysselsättningspolitiska centra Den offentliga sektorn har vuxit successivt och efterhand kommit att utgöra ett komplement till näringslivet och företagen på många olika områden. innebar den kommunala servicen, men framför allt olika statliga anläggningar, att en infrastruktur fanns för ett gynnsammare näringsfång. Denna roll som fortfarande finns och kommer att finnas har efterhand utökats med en mer direkt service till företagen och dessutom en i övrigt så vidgad service att kommuner och landsting i många fall är den dominerande arbetsgivaren i regionen. I de regioner som expanderar kommer rollen som passivt serviceorgan åt företag och allmänhet inte att behöva ändras. Det som vi däremot kan konstatera sedan ett tiotal år tillbaka är hur varken kapitalet eller staten lever upp till ett regionalt ansvar som garanterar en miniminivå av arbete och service. Detta förhållande gäller i hela det svenska inlandet. Vi har också fått regioner på andra håll som utarmats . Maktkoncentrationen, företagskoncentrationen och kravet på ökad flyttning på arbetsmarknaden har i samhället upphöjts till övergripande målsättning. Detta sker trots vetskapen om de mycket svåra sociala konsekvenser som uppstår både i de drabbade och i de expanderande orterna. I de drabbade orterna måste nu till en helt annan självmedvetenhet hos lokala politiker i kombination med en förändrad lagstiftning. Den nu gällande kommunallagen är inte utformad för en aktiv förvaltning. En sådan förvaltning är nödvändig på alla de orter som har en vikande utveckling. Kommunala initiativ måste till som stöd och stimulans åt lokala krafter. Idéer som diskuteras fram i studiecirklar ute i byarna, i lokala fackföreningar eller i andra sammanhang. Det må gälla satsningar på torvbrytning, skogsförädling, fiskodling, hemslöjdstillverkning, tryckeriverksamhet, grönsaksodling, brödbakning, turisttrafik eller annan verksamhet som är mer eller mindre otillåten. Med en förändrad kommunallagstiftning kan kommuners och landstings ansvar för närings- och sysselsättningspolitiken öka till fromma för de många unga och kvinnor som annars utestängs från arbete och gemenskap. En sådan här föreslagen lagändring kan och bör ske . 6 timmars arbetsdag - ett viktigt strukturellt mål Kortare arbetsdag för alla motarbetas starkt av storfinansen då en sådan ändring av arbetstiden med bibehållen lön mycket kraftigt skulle förskjuta relationen mellan arbete och kapital i en för arbetarklassen gynnsam riktning. Just genom denna stora betydelse kommer kapitalisterna att försöka lägga förslag som blockerar och reducerar. Ett sådant är förslaget om konjunkturanpassad arbetstid som presenterades . annan är diskussionen om arbetsdelning, dvs. Följande inriktning är här viktig: - att lyfta fram de viktiga sociala effekterna med kortare arbetsdag - att peka på hur kvinnors situation kan förbättras och hur barnen kan få ett rikare liv och en rikare uppväxt - att visa hur de arbetslösa kan få jobb genom förkortad arbetstid om det sker på för folk rimliga villkor och ej på kapitalets - att koppla en generell arbetstidsförkortning med en produktionsbeskattning - att genom lagstiftning kraftigt begränsa övertidsarbete och därmed göra möjligt för fler att få jobb i samband med förkortad arbetstid - att inte kompromissa på kravet om full lönekompensation för låg- och mellaninkomstgrupperna - att helt avvisa arbetsdelning. Ideologisk offensiv mot storfinans och högerpolitik Utvecklingen i Bergslagen och är en produkt av den kapitalistiska marknadsekonomin och dess inlemmande i den internationella kapitalistiska utvecklingen. Den socialdemokratiska regeringens regionalpolitik innebär inga ingrepp i denna utveckling. De statliga insatserna via bidrag och lån eller utvecklingsinsatser via STU och SIND är i förhållande till och Bergslagens problem en droppe i havet. Den s. k. Bergslagsdelegationen kan aldrig under nuvarande betingelser bli någon kraft för att vända utvecklingen, det krävs i grunden nya utgångspunkter - som motionen redovisar - för Bergslagsdelegationen om den skall kunna bidra till att alla kommer i arbete, till regional balans och social trygghet. De politiska högerkrafterna slår mynt av den kapitalistiska krisen och vill vända den till sin fördel. Den kapitalistiska marknadsekonomin förgylls på alla sätt - trots att den är i kris. Högerkrafterna predikar den duktiges och starkes rätt, att den ohöljda egoismen och hänsynslösheten skall fritt få breda ut sig. Privatiseringen i alla former helgas som lösningen för den enskilde på problemen. I verkligheten döljs genom denna kampanj alla de problem som det kapitalistiska samhället har skapat, ett system som bygger på privat maktmonopol för några få. Sådant är vårt samhälle. Många äro förlorarna, få äro vinnarna i det kapitalistiska samhället. Men med falska förespeglingar skall det breda folkflertalet luras in i rollen som beundrare av styrkan, makten och hänsynslösheten. Det är en uppgift för arbetarrörelsen att gå till ideologisk motattack. Det krävs ett återupprättande av den socialistiska arbetarrörelsens jämlikhetsoch rättviseideal. Det krävs en ny människosyn där tilltron till människans förmåga ställs i centrum på grundval av solidaritet, gemenskap och kollektivt delade villkor. Det är först då som högerkrafterna kan slås tillbaka, det utgör även grunden för en mobilisering av arbetarrörelsen för att vända på utveckling, från fåtalsmakten i storfinansen, till arbetarnas demokratiska maktutövning över samhällsutvecklingen. Storfinansens utplundringspolitik och regeringens eftergiftspolitik slår hårdast mot län av typ. Det krävs en ny inriktning för att skall ha en framtid. I kan man inte lösa de grundläggande problemen själva. är det avgörande vilket politiskt och ekonomiskt klimat man har att leva i. Under hänvisning till det anförda och med anledning av proposition 1984/85:115 föreslås att hemställer hos regeringen om ett regionalpolitisk! program för och Bergslagen i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen.