mot · G8021185 · 1985-01-22 00:00:00 — Den statliga upphandlingen regleras i upphandlingskungörelsen. Anbudsförfarande behöver dock inte alltid vidtas. En frivillig anslutning till denna har skett på praktiskt taget hela det primär- och landstingskommunal området. All offentlig upphandling borde därför ske i affärsmässiga former. Det är viktigt att kommuner och myndigheter även ger grupper av företag möjlighet att lämna anbud i samband med offentlig upphandling. I stället för att upphandla kan myndigheterna själva producera varor och tjänster. Då behöver inte något krav på affärsmässighet uppfyllas. Det är anmärkningsvärt att lagstiftarna sålunda å ena sidan fastlagt strikta, bestämda och utförligt motiverade regler för den statliga upphandlingen som man föga bekymrat sig om att reglerna i praktiken kan sättas ur spel. Genom att lägga över viss verksamhet i av kommunen ägda aktiebolag ökar risken för en uttunning av den insyn kommunens invånare skall ha över förvaltningen av sitt samhälle. Enligt olika uppgifter bedriver kommunerna i allt högre utsträckning ren affärsverksamhet i konkurrens med enskilda företag i bolags- eller stiftelseform. Det finns anledning anta att detta innebär otillbörlig konkurrens. Kommunala subventioner torde förekomma men kan ej beläggas, då offentlighetsprincipen är satt ur spel. affärsverksamhet ligger normalt utanför den kommunala kompetensen. Vid ett överklagande upphävs därför beslut om sådan verksamhet. Det förekommer dock att kommuner snabbt åter fattar ett likartat beslut trots att beslutsfattarna vet att beslutet upphävs vid ett överklagande. Det finns i sådana fall anledning att överväga någon typ av straffsanktionering för trots mot domstol. Kalkylmetoder för att få fram fullständiga uppgifter om kostnadssituationen i olika fall där egen regi och upphandling utgjort alternativa valmöjligheter saknas f. n. Särskilt anmärkningsvärt är att varken kommunerna eller vidtagit åtgärder för att möjliggöra och underlätta nödvändiga kostnadsjämförelser. Studier visar dock att effektiviteten i privata företag i vissa fall är dubbelt så hög som motsvarande verksamhet utförd av myndigheter. Företagen har alltid konkurrenter eller riskerar att få det. Detta gäller särskilt de företag som exporterar eller som konkurrerar med importen. Därför har produktivitetsutvecklingen i näringslivet i allmänhet varit hög . Det har i sin tur länge medgivit en omfattande utbyggnad av den offentliga sektorn. Verksamheten inom den offentliga sektorn möter som regel ingen konkurrens. Därför tenderar den att fungera mindre effektivt. Företagen är i princip alltid specialiserade. Det gäller lika mycket ett urmakeri som en bilfabrik. Det är t. ex. därför som fortlöpande samarbetar med andra specialister - underleverantörer. Staten, landstingen och kommunerna är specialister på många områden, t. ex. förvaltning, vård, utbildning etc. I fråga om t. ex. fastighetsunderhåll och transportarbeten bör andra specialister få visa sin förmåga. 1 företagen, där både konkurrens och specialisering förekommer , blir konsekvensen normalt kostnadssänkning eller prestationshöjning. Offentliga myndigheter och förvaltningar bör därför i största möjliga utsträckning anlita företagen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen begära att en utredning tillsätts för att behandla de i motionen aktualiserade frågorna.