mot · G8022881 · 1985-03-13 00:00:00 — Åtgärder mot våldsskildringar i videogram m. m. 1984/85:116) Enligt propositionens förslag om vissa ändringar i lagen (1981:485) om förbud mot spridning av filmer och videogram med våldsinslag skall inte bara som detaljister utan också grossister göras straffrättsligt ansvariga för innehållet i filmer och videogram som yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte sprids genom saluhållning eller annat tillhandahållande eller genom annan visning än offentlig förevisning, vilken senare endast anses avse sådan allmän sammankomst som avses i lagen (1956:618) om allmänna sammankomster eller en sådan offentlig tillställning som avses i allmänna ordningsstadgan (1956:617). För grossisten möjliggörs att före spridningen låta för godkännande granska filmen/videogrammet och, i händelse av godkännande, förse kassetten med intyg om att ett exemplar med samma innehåll har godkänts av biografbyrån. Detaljisten eller den som eljest i förvärvssyfte sprider en film eller ett videogram, som har försetts med intyg om att ett exemplar med samma innehåll har godkänts av biografbyrån, skall inte dömas till ansvar för otillåten våldsskildring, för så vitt inte intyget var oriktigt och han insett eller bort inse detta. För den som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnat oriktiga uppgifter i intyget finns också en straffbestämmelse. De mest otillfredsställande konsekvenserna av denna möjlighet till frivillig förhandsgranskning är att det kan förväntas att filmer och videogram med de mest brutala skildringarna av extremvåld inte kommer att begäras förhandsgranskade och att därför kassetter, som inte är försedda med intyg om godkännande, kan antas bli attraktiva för den ofta ungdomliga kundkrets som just söker komma över sådana skildringar. I stället för att begränsa det svåraste våldsutbudet kan sålunda den föreslagna anordningen med frivillig förhandsgranskning förväntas öka detta utbud och efterfrågan av sådana icke granskade filmer och videogram. Dessa olägenheter av den föreslagna förhandsgranskningen ger oss anledning att , innan slutligen tar ställning till yttrandefrihetsutredningens betänkande yttrandefriheten, föreslå införandet i vår lagstiftning av den modell med selektiv förhandsgranskning, som det enligt uppgift kommer att framläggas förslag om i den finska på grundval av den finska videokommissionens betänkande 1984:39 Förhandsgranskning av videogram. Grundprinciperna för en sådan selektiv förhandsgranskning i svensk lagstiftning bör vara följande. Varje importör/producent/leverantör av filmer och videogram, som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvs syfte skall spridas till vuxna genom annan visning än offentlig förevisning eller genom saluhållning eller annat tillhandahållande, skall vara skyldig att till (förslagsvis namnändrad till statens film- och videobyrå) inge en beskrivning av filmens/videogrammets innehåll enligt byråns anvisningar jämte svar på vissa särskilda frågor om förekomsten av våld etc. i filmen/videogrammet enligt ett av byrån upprättat formulär. Oriktiga uppgifter i den till byrån ingivna beskrivningen kan medföra straffansvar. På grundval av den avgivna beskrivningen fattar byrån beslut om huruvida det kan finnas skäl för byrån att granska filmen/videogrammet för att konstatera, om det föreligger grund för att inte godkänna filmen/videogrammet eller del därav enligt 3 § 1 mom. biografförordningen. Beslutar byrån att infordra filmen/videogrammet för granskning får spridning inte ske förrän byrån godkänt filmen/videogrammet. Fattar byrån beslut om att inte granska filmen/videogrammet lämnar byrån skriftligt besked härom till den som inlämnat beskrivningen. Det står då denne fritt att börja spridningen, varvid kassetterna förses med någon kodbeteckning eller eventuellt märkning på första bildrutan om att grossisten till byrån ingivit en beskrivning av innehållet i filmen/videogrammet och fått byråns besked om att denna inte funnit anledning granska filmen/videogrammet. Detaljisterna befrias härigenom från den för dem nu och också enligt propositionen, såvitt gäller icke frivilliga förhandsgranskade filmer/videogram, betungande och svåra och för många av dem icke fullgörbara plikten att själva kontrollera om innehållet i de av dem förda kassetterna utgör otillåten våldsskildring. I 3 § 2 mom. biografförordningen föreskrivs att film eller del av film ej må godkännas till förevisning för barn under sju men ej , eller för barn, som fyllt elva men ej , i den mån den kan vålla barn i sådan åldersgrupp psykisk skada. Även för spridning i förvärvssyfte till barn under femton genom saluhållning eller annat tillhandahållande eller genom annan visning än offentlig förevisning bör obligatorisk förhandsgranskning införas och samma grund för godkännande för olika åldersgrupper tillämpas av byrån som anges i detta stadgande i biografförordningen. I den finska videokommissionens betänkande befrias från granskning programupptagningar av rörliga bilder som gjorts av statlig eller myndighet eller av radiobolaget. Befriade från granskningsskyldighet är även följande program på grund av sitt innehåll och användningssyfte, nämligen program 1. som är gjort för undervisningsändamål, för yrkesutbildning, vuxenutbildning, allmänbildande ändamål, vetenskaplig forskning, hobbyverksamhet eller studier, 2. som är gjort uteslutande för demonstration av eller reklam för vara eller tjänst, 3. som uteslutande eller huvudsakligen innehåller musik eller idrott, 4. som uteslutande innehåller dokumentärt material eller aktualitets- eller nyhetsstoff, 5. som innehåller främst för barn avsedda lek-, hobby- eller andra liknande framföranden eller tecknade filmer, 6. som behandlar resor, natur eller med dessa jämförbara ämnen eller 7. med religiöst innehåll. Liknande undantag kan göras i biografförordningen. Genom en sålunda genomförd enhetlig reglering i biografförordningen av all spridning i förvärvssyfte av filmer och videogram genom saluhållning eller annat tillhandahållande eller genom visning kan videovåldslagen upphävas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar bifalla regeringens förslag om att utsträcka den nuvarande förhandsgranskningen vid offentlig förevisning av film till att omfatta också offentlig förevisning av videogram, 2. att beslutar att i enlighet med vad ovan anförts i biografförordningen införa stadganden om selektiv förhandsgranskning av filmer och videogram, som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte skall spridas till personer genom saluhållning eller annat tillhandahållande eller genom annan visning än offentlig förevisning, 3. att beslutar om införande av obligatorisk förhandsgranskning av filmer och videogram som skall spridas till barn i enlighet med vad ovan anförts, 4. att beslutar om att upphäva videovåldslagen.