mot · G802451 · 1985-01-15 00:00:00 — För att ge möjlighet för arbetshandikappade att kunna vara med i produktionen och inte på grund av sitt handikapp helt ställas utanför arbetsgemenskapen, finns , vars uppgift är att ge sysselsättning och framför allt att träna arbetshandikappade för återinträde i arbetslivet. Vid sidan av Samhällsföretag är det också möjligt att genom samhälleligt stöd till företag ge sysselsättning i det normala arbetslivet. Den största delen av arbetsplatserna för arbetshandikappade finns ute i näringslivet. Det rör sig om mer än 30 000 platser. Inom statliga myndigheter finns drygt 6 000 platser och inom Samhällsföretag 25 000 platser. Kostnaderna för den verksamhet som finns inom Samhällsföretag är enligt den redovisning som finns /83 av lönekostnaderna för en anställd arbetshandikappad. Den kostnad som samhället får för en arbetshandikappad ute i näringslivet är betydligt lägre och trappas dessutom efter hand ned. Att i större utsträckning få en placering i näringslivet eller inom förvaltning borde vara eftersträvansvärt - både ur den enskilde arbetshandikappades och ur samhällets synpunkt. Enligt vad vi erfarit har länsarbetsnämndernas möjligheter att gå denna, som vi ser det, riktigare väg beskurits. Sedan socialdemokraterna tagit över makten har nämligen införts kvoteringar inom detta område, vilket i praktiken medfört att möjligheterna att utnyttja en placering i näringslivet minskat. Detta gäller speciellt svårt handikappade. Tillgängliga arbetsmöjligheter står inte alls i proportion till behovet. Vi skulle i detta sammanhang vilja fästa uppmärksamheten på att en placering i de normala arbetslivet i de flesta fall måste vara att föredra ur den handikappades synpunkt. Det är mot denna bakgrund inte rimligt att i detta sammanhang ha den njugga inställning till lönebidrag som f. n. finns. För gravt arbetshandikappade, som annars skulle riskera att bli förtidspensionerade, kan särskilt lönebidrag utgå och . Dessa procentsatser skall jämföras med den kostnad som Samhällsföretag har av den anställde arbetshandikappades lön. Detta bidrag bör vara flexibelt till sin konstruktion och ej kvoterat som det är . Enligt vår mening bör reglerna för lönebidrag ändras så att de kan anpassas till arbetshandikappets nivå. Procentsatsen bör vara rörlig och efter omprövning kunna såväl höjas som sänkas. Genom en sådan åtgärd skulle en person kunna vara kvar betydligt längre i arbetslivet trots ett ökat handikapp. Bidrag till speciella arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anordningar på arbetsplatsen kan beviljas till den som är handikappad och som behöver hjälpmedlet i fråga för att kunna utföra sitt arbete. Bidraget utgår med maximalt . till den som är anställd eller är egen företagare. Budgeterat belopp till egen företagare är dock för lågt i relation till behovet (1984/85 ). Detta innebär att ett stort antal personer fått avslag på grund av medelsbrist, vilket är olyckligt då det i värsta fall lett till att verksamheten har fått läggas ned och att personerna i fråga förtidspensionerats då några alternativa lösningar ej funnits. Det är därför angeläget att oavsett om man är anställd eller egen företagare med handikapp och i behov av hjälpmedel, man kan beviljas bidrag på lika villkor. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att hos regeringen begär initiativ för att ge möjligheter för AMS att beräkna lönebidrag på sätt som redovisas i motionen, 2. att hos regeringen begär höjning av medelstilldelningen avseende speciella arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anordningar till handikappade egenföretagare. minab/gotab 1985