mot · G8021404 · 1985-01-23 00:00:00 — och i Strukturrationaliseringen inom jordbruket avlämnade strukturutredningen sitt betänkande Bättre struktur i jord- och skogsbruk (SOU 1983:71). Förslagen i betänkandet, som i huvudsak syftar till att påskynda sammanläggning av mindre jordbruksfastigheter genom att ytterligare begränsa den enskildes beslutanderätt, har utsatts för omfattande kritik under remissbehandlingen och även framkallat en förståelig oro bland alla dem som äger eller inser vikten av att behålla mindre jordbruksfastigheter. har ett viktigt inslag i jordbrukspolitiken varit att skapa s. k. bärkraftiga familjejordbruk som avses ge en familj full sysselsättning och erforderliga inkomster. Trots att dessa riktlinjer gällt är alltjämt deltids- och kombinationsjordbruken i flertal. Tack vare detta har vi kvar en betydligt större befolkning på landsbygden än vi får om storleksrationaliseringen kan fullföljas. Ett av utredningens förslag är att strukturplaner skall upprättas, vilka medan de gäller avsevärt ökar samhällets lantbruksnämndens inflytande över området bl. a. genom att den hittillsvarande rätten för barn att överta jordbruk utan lantbruksnämndens förvärvstillstånd upphävs så länge strukturplanen gäller. Strukturplanen innebär också, att fastighetsreglering skall ske, vilket leder till att mark tvångsvis kan överföras från mindre jordbruk för att läggas till större utan att det mindre får kompensation i annan mark utan endast i så mycket pengar, som samhället beslutar. Nya skatteregler, bl. a. garantiintäkt, är andra förslag för att snabbare få bort de små jordbruken. Införande av en garantiintäkt för varje delägare i en jordbruksfastighet oberoende av avkastningen och inkomsterna är ett anmärkningsvärt förslag eftersom det blir en skatt som så att säga vill straffa själva innehavet. Inkomst-, förmögenhets- och fastighetsskatt betalas ju redan av alla i förhållande till inkomst och förmögenhet, men här vill utredningen lägga en skatt av helt ny prägel på ägare av mindre jordbruk. Även andra skatteförslag syftar till att påskynda sammanläggning av fastigheter. Markägare föreslås t. ex. få ett extra avdrag om fastigheten överlåts för rationaliseringsändamål och alltså inte säljs till en som vill fortsätta att ha fastigheten som självständig enhet. Ytterligare ett förslag med samma syfte är att avdrag vid rationaliseringsförvärv föreslås ökat från av skogens och skogsmarkens anskaffningsvärde. Gemensamt för skatteförslagen är att det skall bli svårare att ha ett mindre jordbruk och bli förmånligare att sälja det för "rationaliseringsändamål än att sälja det till en som skall driva det som självständig enhet. På motsvarande sätt blir det förmånligare ur skattesynpunkt för den som köper för sammanläggning med sin tidigare fastighet än för den som vill köpa för att fortsätta att driva fastigheten som självständig enhet. Andra förslag är att samägande skall motarbetas bl. a. genom att släktskapsundantaget från skyldigheten att ha förvärvstillstånd tas bort vid andelsförvärv. För att ytterligare begränsa en ägares möjligheter att påverka vem han eller hon skall överlåta fastigheten till föreslås dessutom att lantbruksnämnden om den vägrar förvärvstillstånd får rätt att överta fastigheten på samma villkor som den som sökt tillstånd att förvärva fastigheten. Ägaren, som alltså avsett att sälja just till en viss person eller familj, kan sedan köpeavtal upprättats och förvärvstillstånd sökts inte, enligt förslaget, förhindra att lantbruksnämnden övertar fastigheten, trots att det kanske är det som ägaren efter ett långt och strävsamt liv på sin fastighet minst av allt vill. Ja, detta är några exempel på utredningens förslag för att uppnå det syfte utredningen tycks utgå ifrån nämligen att små fastigheter som inte ingår i rationella brukningsenheter, bör överföras till utvecklingsbara företag (s. 13). Enligt vår mening bör nu klart uttala att strukturutredningens förslag inte bör läggas till grund för lagstiftning. Ett viktigt skäl för ett riksdagsuttalande är att förslagen leder till en för svensk landsbygd icke önskvärd utveckling genom att förslagen ytterligare begränsar möjligheterna att förvärva och inneha mindre jordbruk. Ett annat skäl är att förslagen ytterligare begränsar den enskildes beslutanderätt och möjligheter att försälja eller förvärva jordbruksfastighet. Ett tredje skäl till ett riksdagsuttalande är att det skulle skingra den stora oro som på grund av utredningens förslag råder bland alla dem som vill slå vakt om en levande landsbygd med såväl heltids- som deltidsjordbruk även . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att uttala att strukturutredningens förslag inte bör läggas till grund för lagstiftning.