ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021320 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Forskningsanknytning vid de mindre högskolorna Enligt högskolereform skall all högskoleutbildning vara anknuten till den vetenskapliga utvecklingen. Ett anslag för forskningsanknytning upprättades. Den grundläggande utbildningen skulle genom forskningsanknytning garanteras en vetenskaplig kvalitet som svarar mot generella krav inom det internationella högskoleväsendet. Många utbildningar utan traditionell anknytning till det vetenskapliga samhället integrerades i den nya högskolan 1977, bl. a. lärarutbildningar. Detta innebar nya insatser för forskningsanknytning i förhållande till vad som gällde inom det gamla universitetsväsendet. De nya högskolorna som inrättades ute i regionerna fick dessutom inte någon fast forskningsorganisation. De forskningsanknytande uppgifterna blev därmed allt fler. Anslaget för forskningsanknytning har ej följt denna utveckling. De reguljära resurser för Foll som de nya högskolorna disponerar är medel för forskningsanknytning av grundläggande högskoleutbildning och för finansiering av universitetslektorers m.fl. tjänstledighet för forskning. Till detta kommer anslag från forskningsråd, forskningsfonder, sektorsorgan, regionala organ m. fl. De särskilda medlen för forskningsanknytning har visat sig vara en värdefull resurs, som bl. a. kan anpassas till regionala eller lokala profileringar. Medlen kan användas både för att initiera och genomföra FoU-projekt. För stabilisering av främst internt motiverad FoU vid de nya högskolorna bör en ökning av medlen för forskningsanknytning vara en verksam åtgärd. Om medlen ökas kan FoU-verksamheten systematiskt utvecklas. En sådan utveckling är central för att garantera kvalitet och stimulera ambitioner och förändringar i första hand inom de icke traditionella högskoleutbildningarna och vid de nya högskolorna i landet. Erfarenheterna från de inledande åren från de nya enheterna visar att hittillsvarande forskningsanknytningsresurs varit ett verksamt sätt att stimulera initiering av projekt, forskningsmetodisk utbildning, seminariekontakter m. m. Effekten har blivit att efterfrågan av dessa resurser ökat kraftigt. Framför allt är det de icke traditionella utbildningarna vars lärare entusiasmerats av de möjligheter som den nya högskolan erbjuder. Mot denna bakgrund är det av vikt att de utvecklingsambitioner som stimulerats inom de nya högskoleutbildningarna ej hämmas av en alltför snäv resurstilldelning beträffande forskningsanknytning. Satsningen på forskningsanknytning utgör en mycket liten och marginell del av den samlade forskningsbudgeten i landet. Effekten av satsning är dock väsentlig för den kvalitativa utvecklingen av högskoleutbildningen i landet. En utbyggnad av forskningsanknytningen i landet, i linje med vad som föreslagits av en UHÄ-utredning (FOMI), 1983:9, skulle ge de nya utbildningarna bättre möjlighet att utvecklas i takt med de etablerade institutionerna i landet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om medel till forskningsanknytning vid de mindre högskolorna. BO () () () () () () ()
mot · G8021321 · 1985-01-24 00:00:00 — och av högskoleprovet på finska Allmän behörighet att söka högskoleutbildning kan förvärvas genom ålder och arbetslivserfarenhet (enligt 25:4-regeln). Sökande som tillhör denna grupp måste som regel avlägga det s. k. högskoleprovet för att öka på sina poäng och därigenom bättre kunna konkurrera om platserna på olika utbildningslinjer. Högskoleprovet är annars frivilligt. Det mäter kunskaper och färdigheter som man har användning för vid alla slags högskolestudier. Maximal poäng för provet är 2,0. Provet är på svenska. Det finns exempel på finska invandrare, som haft tillräckliga kunskaper i svenska för att uppnå mycket goda resultat i förberedande studier för högskola men som misslyckats helt i högskoleprovet, med stor sannolikhet beroende på svårigheter att helt korrekt tolka innebörden i de frågor och uppgifter som innefattas i provet. Enligt vår mening måste riskerna för misstolkning av provet undanröjas genom att provet författas på finska. Vi har en öppen arbetsmarknad i . För vårt land har detta inneburit att vi nu har många nordiska invandrare som gör värdefulla insatser i det svenska samhället. En naturlig konsekvens av denna öppna arbetsmarknad är att invandrare från dessa länder ges likvärdiga villkor för tillträde till högskoleutbildning. Språksvårigheterna torde i det sammanhanget vara speciella för invandrare från . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att högskoleprovet utformas på finska språket. () ()
mot · G8021322 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1322 m. fl. Yrkesteknisk utbildning inom livsmedelsbranschen Det behövs arbetsledareutbildning för framtida rekrytering av arbetsledare i livsmedelsbranschen. I utredningar som gjorts för bättre planeringsunderlag för yrkesutbildning efter har skilda rekryteringsbehov analyserats. Sålunda har i i utredning belyst behovet av personal inom livsmedelsindustrin. I utredningen påpekas, att är ett viktigt jordbrukarlän med en omfattande livsmedelsindustri. Ändå saknar man möjligheter till utbildning av arbetskraft inom livsmedelsbranschen. Närmaste yrkestekniska högskola för livsmedelsbranschen ligger i , . Mot bakgrund av livsmedelskommitténs betänkande, där livsmedelsindustrin framhålls få en växande betydelse , krävs en ökad yrkesteknisk utbildning i länet för livsmedelsbranschen, hävdar i i sin utredning. Arbetsledarkåren i länet har en hög åldersprofil. Med hänsyn till en tillväxt av livsmedelsindustrin krävs det utbildning för framtida arbetsledare. En yrkesteknisk utbildning för livsmedelsindustrin kan också ge resurser för att anordna enstaka kurser för redan verksamma arbetsledare inom livsmedelsbranschen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om yrkesteknisk utbildning i i enlighet med vad som angetts i motionen. () ()
mot · G8021323 · 1985-01-23 00:00:00 — Intresset för folkmusik har ökat påtagligt. Många av dess utövare har dessutom utvecklat det konstnärliga och historiska intresset. Enligt min mening är svensk folkmusik ett kulturarv som skolan bör förmedla till eleverna. Därför måste folkmusiken få en plats i musiklärarutbildningen. Lämpligt är att detta sker i form av allmän genrekännedom och i eget utförande. För de speciallinjer som exempelvis finns på vissa folkhögskolor är det av stor vikt att lärarna har kunskaper om folkmusiken såväl som för utövandet. uttalade att folkmusik tillsammans med andra eftersatta genrer skulle ges ökad plats i musiklärarutbildningen. En bra dokumentation och en seriös forskning fordras för att kunna utveckla folkmusiken. Det är en orimlig uppgift som åvilar . En deltidstjänst skall räcka till för fältarbete, arkiv- och dokumentationsarbete samt forskning och information om folkdans. UHÄ:s rapport , Dansvetenskap - dansvetenskapens ställning i högskoleorganisationen, har remissbehandlats. Av svaren framgår klart behovet av statens initiativ för forskningsinsatser och forskarutbildning. I dansforskarutbildningen är det av största vikt att den svenska folkdansens behov beaktas. Regeringen bör därför förelägga förslag om dansforskarutbildning med detta innehåll. Med hänvisning till det anförda hemställs 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ökad plats för folkmusiken i musiklärarutbildningen, 2. att hos regeringen begär förslag om dansforskarutbildning enligt vad som anförts i motionen.
mot · G8021326 · 1985-01-22 00:00:00 — och intagning till idrottsgymnasierna Det är viktigt att skolan anpassas efter, tillvaratar och stimulerar elevernas speciella anlag och förutsättningar. För de gymnasieelever som vill satsa på intensiv idrottsutövning är kombinationen med specialidrott i gymnasieskolan - s. k. idrottsgymnasium - ett bra sätt att kombinera idrottssatsning och gymnasiestudier. Att medge inrättande av det antal platser som överensstämmer med elevernas val är en viktig målsättning. Antalet intagningsplatser är dock otillräckligt - 550 intagningsplatser. SÖ och riksidrottsförbundet har varit överens om att denna dimensionering är otillräcklig och strävat efter att nå ett överenskommet tak på 600 intagningsplatser. Detta tak bygger på önskemål från kommuner och skilda idrottsgrenars specialförbund. Denna ökning från 550 till 600 platser har dock inte beviljats. Motivet för detta har varit att man påbörjat försöksverksamhet med s.k. hemortsalternativ - individuella timplanejämkningar för idrottsträning för elever i gymnasieskolan - och att detta skulle minska antalet sökande till idrottsgymnasierna. Efter tredje årets satsningar på hemortsalternativet kan man inte märka att intresset för idrottsgymnasier minskat. De 150 nya hemortsplatser som beviljats /86 räcker dessutom inte heller särskilt långt. Specialförbunden har redovisat önskemål på närmare 1 000 platser tillsammans /86. Idrottsgymnasier kommer - även om hemortsalternativ kan tänkas byggas ut - att vara den bästa formen för kombination av idrottssatsning och gymnasiestudier. Hemortsalternativet passar mycket bra för många idrottare och idrottsgrenar. För många specialförbund kommer detta dock endast att vara ett komplement. Dessutom vill nya specialförbund ha idrottsgymnasier. söker frisbeeförbundet och väntas handikappoch landhockeyförbunden söka att få sina speciella idrottsgymnasier. Det är angeläget att ungdomar som vill bedriva intensiv idrottsträning kan kombinera detta med gymnasiestudier. Behovet av nya platser är mycket stort. F. n. finns ansökningar om idrottsgymnasieplatser hos riksidrottsförbundet och från följande kommuner och idrottsgrenar: (ridsport) 4 platser (handboll) 16 platser (fri-idrott) 8 platser (bandy) 16 platser (nordisk komb.) Att behovet av nya platser är stort visas tydligt av att den kommunala Den satsningen är att betrakta som en nödlösning i brist på platser vid särskilda idrottsgymnasier. Den går också ut över elevernas möjligheter till goda studieresultat. Det är således angeläget att antalet intagningsplatser vid särskilda idrottsgymnasier ökas från 550 till 600 och att då nya specialförbunds önskemål tillgodoses. Kostnaderna kan bestridas inom ramen för anslaget för driften av gymnasieskolorna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att antalet intagningsplatser vid de s. k. idrottsgymnasierna - kombinationen med specialidrott i gymnasieskolan - ökas till 600. () ()
mot · G8021328 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Speciallärarutbildningen vid högskolan i I det av UHÄ (universitets- och högskoleämbetet) presenterade förslaget till ny speciallärarutbildning har utbildningen förändrats så att ett basblock om 40 poäng skall utgöra en gemensam grund för alla kategorier av speciallärare. En nedskärning av antalet platser samt en förändring vad gäller lokaliseringen föreslås också. I propositionen har föredragande statsrådet angett att vissa kompletteringar behövs innan ställning kan tas till förslaget. I UHÄ:s förslag finns varken eller högskolan i med som utbildningsanordnare. Därmed skulle, om förslaget följs, hela komma att sakna specialpedagogisk kompetens. Detta skulle få allvarliga konsekvenser för övriga pedagogutbildningar samt för fort- och vidareutbildningen inom det specialpedagogiska området. Erfarenheterna visar att närheten till utbildningsanordnaren är mycket viktig för avnämarna i det arbete som bedrivits. Vid högskolan i har 20-poängskursen av basblocket på 1 givits sedan den nya utbildningen startade. fanns den decentraliserade varianten av speciallärarutbildningen i samarbete med . Enstaka kurser har funnits sedan högskolan startade och finns alltjämt inom det specialpedagogiska området. är en av de två regionala högskolor som fått förtroendet att utbilda speciallärare. En betydande kompetens inom området har utvecklats, som inte kan tas till vara om utbildningen avvecklas. Utvärderingarna har varit utomordentligt positiva. Utbildningen har väl svarat mot det utbildningsbehov som krävs inom arbetsfältet. I propositionen hänvisas till dåligt platsutnyttjande som anledning till dimensioneringsminskningen. Vid högskolan i har det inte funnits tomma utbildningsplatser, trots den svåra fackliga situation som rått. I jämförelse med andra orter har sökbilden till högskolan varit ljus. Utbildningen vid har haft ett gott rykte. För övriga utbildningar inom undervisningssektorn är det betydelsefullt att speciallärarutbildningen finns vid högskolan. I den samordnade utbildning av lärare (förskollärare, fritidspedagoger, samt låg- och mellanstadielärare) som bedrivs vid högskolan i finns också en kurs i specialpedagogik, som är ett direkt resultat av att linjen inom specialpedagogik finns vid högskolan. Till en fullständig undervisningssektor hör en specialpedagogisk vidareutbildning, där personal inom skola och barnomsorg fortbildas tillsammans. har skaffat sig en unik profil på undervisningssektorn genom samordningen av utbildningarna och ett därtill knutet pedagogiskt utvecklingsarbete. UHÄ:s förslag skulle innebära att den nära kopplingen mellan grundutbildningen av lärare inom skola och barnomsorg och fortbildning inom det specialpedagogiska området förlorades. Det är betydelsefullt att högskoleregion tillförsäkras en specialpedagogisk kompetens, liksom att en samordnad lärarutbildning för skola och barnomsorg följs upp med en samordnad fortbildning vid en regional högskola. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbildning av speciallärare vid högskolan i . ING-MAR1E () () () () AXEL ()
mot · G8021329 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1329 m. fl. En allmän linje för turism vid högskolan i Vid högskolan finns en lokal utbildningslinje för turism. När utbildningen kom till, var tanken att den skulle svara mot ett regionalt behov. Det visade sig snart att den fick riksrekrytering. Frågan om en allmän linje för turismsektorn har väckts och det är då naturligt att tänka sig att utveckla de lokala linjer som finns till allmänna. De lokala linjerna är eftersökta av de studerande, och arbetsmarknaden efter utbildningen är god, i synnerhet för de som har språk i sin utbildning. Utbildningen inom detta expansiva område av svensk arbetsmarknad får inte eftersättas, eftersom denna typ av tjänsteproduktion för både hemmamarknad och exportmarknad är i starkt behov av en rationell utveckling. Strukturen inom turistföretag och organisationer uppvisar en dominans av små och medelstora enheter där man sällan har förutsättningar att anställa personer med en smal expertkompetens. Betydligt mer efterfrågade är personer med ett bredd kunnande inom turismsektorn. För att uppnå den ämnesmässiga bredd som erfordras är det önskvärt att de lokala linjerna förlängs med . Därigenom får man möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden antingen med en 80 p högskoleutbildning bakom sig eller en 120 p men fördjupad utbildning. I en utbildning för turism måste man ta hänsyn till den tvärvetenskapliga aspekt som kännetecknar turism. Ekonomi, service, kultur, samhälle och inte minst viktigt - språk har stor betydelse i denna utbildning. Förutsättningarna för en tvärvetenskaplig forskning i ämnet turism finns vid bl. a. högskolan i där utvecklingen nu är klar och alla initialkostnader tagits. Av det ovan sagda framstår det naturligt att de orter som har lokala linjer också bör få den allmänna utbildningslinjen för turism. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att omvandla den lokala turismlinjen vid högskolan till allmän linje. () () BO () () ()
mot · G8021330 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Fou-verksamheten vid de nya högskolorna De nya högskolorna har visat sig vara effektiva förmedlare av regionalt anknutna Fou-behov. Beroende på de medel som står till buds kan man här utveckla effektiva former för att stimulera och stödja innovationsprocesser i samhälle och region även ur vetenskaplig synpunkt. visade på de gynnsamma resultat som vissa högskolor kunnat uppvisa beträffande regional samverkan. Dessa framgångar är relaterade till tillgång till medel för kontaktverksamhet och initiering av projekt. Utvecklingen av dylika medel borde därför ske i den takt som föreslagits. En särskild satsning på medel för kontaktverksamhet och liknande aktiviteter kommer att ge de nya högskolorna nya och fördjupade kvaliteter av betydelse för den regionala utvecklingen. Man gör därmed Fou-resurserna i landet tillgängliga även i regioner belägna långt från universitet och högskolor med fast forskningsorganisation. Därmed svarar man dessutom mot den stora efterfråga på Fou-service som utvecklas i olika regioner. De nya högskolornas roll måste här ses som en länkfunktion mellan samhälle och organisationer med fast forskningsorganisation. Under anslaget D 28, Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål, beräknar utbildningsministern oförändrade medel, 1,5 milj. kr. inom ramen för det som betecknas Högskolans kontaktorganisation m. m. Med den snabbt växande efterfråga av Fou-service som föreligger kommer dessa medel antingen att ge en alltför svag respons i förhållande till de förväntningar som finns eller stöd åt alltför få högskoleenheter. Det är därför av vikt att anslaget ges en utveckling som snabbare svarar mot etablerade regionala behov. Anslaget bör därför byggas ut i den takt som i första hand föreslår, dvs. en ökning med 1,5 milj. kr. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om årlig ökning av anslaget för kontaktverksamhet m. m. vid de nya högskolorna. () () minab/gotab 1985 79786
mot · G8021332 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1332 Växling mellan forskning och praktiskt arbete Kontakterna mellan å ena sidan forskning och å andra sidan praktisk samhällsverksamhet är ofta alltför svaga. Arbetsmarknaden för forskare och övriga verksamma tenderar att bli alltmer låst och stel, vilket gör att personer med erfarenheter från resp. håll inte får tillfälle att cirkulera och utbyta erfarenheter. Detta förhållande medverkar både till att kompetensen i forskningen minskar och är även till nackdel för den övriga arbetsmarknaden. För att motverka detta och i stället ömsesidigt befrämja forskningen och den övriga arbetsmarknaden behöver olika system skapas för en s. k. varvad forskning resp. praktik inom planeringsorgan och förvaltningar m.m., såväl offentliga som privata. Det är nödvändigt för den enskilde att kunna kombinera anställningstrygghet och rimlig ekonomisk ersättning för denna varvade forskning. Om detta blir möjligt kan erfarna personer som har vilja att berika såväl forskningsmiljöer som övriga arbetsmiljöer med sin speciella kompetens göra detta. En modell för hur detta skulle gå till är att t. ex. myndigheter låter anställda vara tjänstlediga för forskningsuppgifter. En annan modell är att myndigheter dessutom finansierar forskares verksamhet på forskningsinstitutioner. Myndigheter kan också för längre peroder () anställa forskare i sin egen verksamhet för speciella uppgifter. Hur denna varvade forskning i detalj skall utformas är för tidigt att säga. Det är därför nödvändigt att vidareutveckla denna skisserade idé. Idén är mycket intressant att genomföra om landet skall kunna höja forskarkompetensen och skapa tvärvetenskapliga och långsiktiga forskarmiljöer med hög kvalitet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om möjlighet att växla mellan forskning och tjänst enligt de riktlinjer som anges i motionen.
mot · G8021333 · 1985-01-23 00:00:00 — Den yrkestekniska högskoleutbildningen i Den yrkestekniska högskoleutbildningen (YTH) är en viktig resurs för vidareutbildning av yrkesverksamma inom olika yrkesområden och därmed också för den industriella utvecklingen och förnyelsen. Utbyggnad av YTH är därför en prioriterad del av den socialdemokratiska utbildningspolitiken. I årets budgetproposition föreslår regeringen bl. a. en utbyggnad av verkstadsindustrilinjen genom att varjeårsantagning tillämpas fr. o. m. /86 vid (). I sina anslagsframställningar har emellertid såväl CTH som för högskoleregion förordat att verkstadsindustrilinjen byggs ut genom att förläggas till högskolan i , och att denna utbildning ges alternerande i och . Det är angeläget att YTH-utbildningen i regionen blir tillgänglig också för yrkesverksamma i och (. Detta är betydelsefullt även för verkstadsindustrin i t. ex. och . i såväl som har i olika sammanhang betonat behovet av YTH-utbildning i resp. . Därför är det viktigt att den periodvisa utlokalisering av utbildningen till dessa orter som CTH och föreslagit kommer till stånd. Vid en fortsatt utbyggnad av verkstadsindustrilinjen bör en lokalisering till högskolan i , med alternerande genomförande i och , prioriteras. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbildning på verkstadsindustrilinjen i högskoleregion. () ()
mot · G8021334 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Högskoleutbildning som påbyggnad efter DU-linjens industritekniska gren I statsverkspropositionen föreslås inrättande av en försöksverksamhet med industriteknisk gren av drift- och underhållsteknisk linje vid gymnasieskolan. Denna gymnasieutbildning inrättas för att tillgodose det stora behov industrin har av arbetskraft med sådan utbildning. Denna syftar till att utbilda personal för arbete som operatör, med visst underhållsansvar för utrustningar av typen PBB-, FMS- och andra maskinceller. Arbetet kan bestå av operatörsarbete, tillsyn, felsökning, enklare avhjälpande och återställande underhåll samt förebyggande underhåll. Denna DU-linje planeras starta i fr. o. m. , med intagning på såväl årskurs 1 som 2. Enligt framförda synpunkter från industrin och verkstadsföreningen måste denna gymnasieutbildning kompletteras med fördjupade kunskaper när det gäller underhållsarbete med de mera tekniskt avancerade delsystemen i modern produktionsutrustning. Det finns därför klart behov av en påbyggnadsutbildning på högskolans nivå. finns på flera högskolor en påbyggnadsutbildning benämnd driftteknikerutbildning. Denna utbildning bygger på DU-linjens olika grenar, bl. a. en gren för energiteknik samt en för fartygsteknik. I och med att försöksverksamheten med en industriteknisk gren på DU-linjen startar i har också behov uppstått av en påbyggnadsutbildning inom driftteknikerlinjen vid högskolan på denna gren. När det gäller förläggningen av en högskoleutbildning som skall bygga på industriteknisk gren av DU-linjen finns flera faktorer som talar för att förläggningsorten blir . Bland dessa faktorer kan nämnas, att i samband med DU-linjens inrättande dels byggs lokaler, dels anskaffas utrustning som i stor omfattning kan användas även vid nämnda högskoleut' 'dning. Det finns således redan behövlig utrustning. I samarbete med Utvecklingsfonden och har beslutat starta ett verkstadstekniskt centrum i omedelbar anslutning till . Detta centrum är inriktat på högteknologisk utveckling. Verkstadsindustrin inom (, , och ) har en högteknologisk inriktning. Den har inom hela regionen ett mycket högt rekryteringsbehov av tekniker. finns ett samarbete mellan kommunerna i beträffande arbetet för högskoleutbildning. , de lokala fackliga organisationerna samt näringslivets företrädare har utrett frågan om lämpliga utbildning ar för industrins behov. a. verkstadsföreningen har det framhållits att det ovanpå gymnasieutbildningen måste finnas en teknikerutbildning. Den skall leda till utbildning av kunniga drifttekniker med inriktning mot produktionsunderhåll. Behovet av sådana tekniker växer mycket snabbt vid såväl de små som de stora verkstadsföretagen. Behovet är således akut och blir bara större, men någon utbildning på det här området finns inte i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om högskoleutbildning som påbyggnad efter DU-linjens industritekniska gren och att denna utbildning lokaliseras till . () ()