mot · G902147 · 1985-11-19 00:00:00 — Motion till 1985/86:147 m. fl. Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /86 (prop. 1985/86:25) I propositionen (bil. 7 Industridepartementet, Litt. C) föreslås ytterligare bidrag om 125 milj. kr. för industrilokaliseringen i . Som situationen är bör givetvis dessa medel beviljas - men det bör ske endast under vissa bestämda villkor. Vi utvecklar nedan våra synpunkter härpå. Det är principiellt viktigt att man framöver skapar andra handlingsmönster och politiska linjer för insatser i krisregioner. Vad som skett i fallet ger anledning till en rad kritiska kommentarer. För det första saknades i fallet beredskap och förutseende. Varvskrisen hade pågått i landet . Även då det gällde varvet i var, med den utveckling och den politik som fördes, risken för nedskärningar eller nedläggning uppenbar . gjordes inga förberedelser. Inga av de lokala idéer som i olika sammanhang framfördes, togs upp av statsmakterna. Ännu vid den stora demonstration som inför det akuta nedläggningshotet företogs av befolkning fanns inget krisprogram - trots att alla initierade då visste att varvet skulle helt läggas ned. Det program som lagts upp bär prägel av improvisation. Detta improvisatoriska tillvägagångssätt har medfört onödig arbetslöshet och deprimerande erfarenheter för många människor. För det andra gav den akuta situationen och den svaga förberedelsen till resultat en politisk utpressningssituation. Ett jätteföretag med väldiga egna resurser kunde utnyttja situationen. Detta jätteföretag har av staten beviljats förmåner, som har få motsvarigheter i svensk näringspolitik. Det är ganska uppenbart att företaget icke behöver dessa förmåner för att starta sin fabrik. Det är också känt att funnits med i företagets planer - som alternativ - långt innan frågan om lokaliseringsbidrag och andra fördelar blev aktuella. För det tredje har uppenbarligen kunnat utnyttja situationen även i annat hänseende än vad som rör lokaliseringsmedel. Företaget har-som det vill synas med viss framgång - sökt påverka statens trafikpolitik på ett sätt som avser att skapa fördelar för privatbilismen och främja investeringar med detta syfte. Av detta följer också - tvärtemot vad regeringen tidigare deklarerat som sin ambition - en ökning av godstransporterna på landsväg. Det måste understrykas att det är oacceptabelt, när överläggningar i lokaliseringsstödsärenden blandar in andra områden av den statliga politiken på detta sätt. Slutligen väcker det aktuella förslaget en för regionalpolitiken helt central fråga. Man kan vänta sig att krisfenomenen oftare än tidigare gör sig gällande också i . Detta kan påkalla högst berättigade insatser av statsmedel. Redan nu lider flera områden i södra delen av landet av onormalt hög kronisk arbetslöshet - exempelvis . På samma sätt orsakar krisfenomenen akuta försämringar i sysselsättningsläget i norra , vilket motiverar statliga ingripanden. Parallellt med dessa insatser måste det mer långsiktiga arbetet på att åstadkomma en ekonomisk upprustning av eftersatta regioner, främst skogslänen, ske. Enligt vår mening måste utfärda en garanti för att de olika akutinsatser som är nödvändiga att göra i olika delar av landet inte tillåts stjäla resurser från det mer långsiktiga regionalpolitiska arbetet. Fastlägger inte en sådan klar garanti, är det risk för att det allmänna budgetklimatet indirekt medför faktiska begränsningar i utrymmet för regionalpolitiska insatser i skogslänen, vilket inte får ske. Mot bakgrund av det här anförda föreslås 1. att uttalar att regeringen inför krisfenomen av regional natur bör eftersträva ett större mått av framförhållning och programmatisk förberedelse, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att företag i lokaliseringsärenden inte bör tillåtas öva inflytande över samhällets hållning i andra politiska avseenden, 3. att beviljar de i propositionen föreslagna medlen för insatser i under förbehåll att detta inte i något avseende får begränsande effekter för aktuella och framtida insatser i skogslänen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)