mot · G802363 · 1985-01-11 00:00:00 — m. fl. Det som allmänt kallas för den fjällnära skogen ingår i det område som benämns som sista vildmark. Inte minst med tanke på agerande internationellt för skydd av natur är det av utomordentlig betydelse att vårt land ur såväl nationellt som internationellt perspektiv tar ett ansvar för den resurs som nämnda område utgör. Storskogsbruket har av skilda anledningar visat ett allt större intresse av att bedriva skogsbruk i dessa områden och detta har medfört en mängd intressekonflikter. har intresset för de fjällnära skogarna varit omfattande. Frågan har fått en framträdande plats i massmedia. En grov sammanfattning av konfliktorsakerna kan göras: Å ena sidan skogsbruket samt skogsindustrin där behovet av virkesråvara samt arbetstillfällen i sysselsättningssvaga regioner är det starka argumentet. Enligt vår mening har råvaran till industrin den största betydelsen - själva avverkningsarbetet ger inte många arbetstillfällen eftersom arbetet är starkt mekaniserat och utomregionala och även utländska tjänster anlitas . Å den andra sidan anser samerna att gruppens näring och kultur hotas genom en fortsatt exploatering av dessa skogar. Här finns också naturvårdens anspråk på orörda marker. Det är ett faktum att dessa skogar dessutom är ovärderliga som referensområden för den vetenskapliga forskningen. Ett annat intresse som tyvärr uppmärksammats för litet i debatten är värdet för turism och friluftsliv. Från många håll hävdas att det nationalekonomiska utbytet skulle bli avsevärt om dessa skogar bevaras och utnyttjas att locka fler turister till . Till det ovan anförda kan läggas de värderingar och synpunkter som framförts i forskarrapporten i fjällnära skogar. En restriktiv syn på möjligheterna att i dessa områden bedriva skogsbruk genomsyrar rapporten. Brist på forskning liksom tveksamhet i stort när det gäller skogsbruk i dessa områden betonas. Detta torde vara anledning till följande något oprecisa mening i rapporten: Vi anser dock att det bör vara möjligt att få ny skog på huvuddelen av de för skogsbruk indelade områden vi besökt. Rapporten framhåller att även frågan om annan markanvändning än skogsbruk är viktig, ja t.o.m. viktigare, vilket framgår av följande citat: har önskat få våra synpunkter på möjligheterna att förnya skogen i fjällnära områden. Även om vi anser att förnyelse av skogen är en viktig fråga tycker vi, att frågorna om hur marken skall användas i dessa områden är än viktigare. Härvid är rennäringens behov, behovet av sysselsättning i skog och industri, främst på lokal nivå, vilka områden som bör lämnas orörda av naturvårdsskäl och för forskning samt områden som kan gynna en uppbyggnad av turistnäringen, viktiga frågor som också måste beaktas. Av citatet kan en slutsats dras om att ett allmänt avverkningsstopp i de fjällnära skogarna bör införas. Ett sådant moratorium har också krävts i olika sammanhang. Av skilda skäl är detta inte möjligt att införa. Förutom statens mark berörs också privat- och allmänningsskog. Ett avverkningsstopp skulle dels vara främmande för nuvarande äganderättsbegrepp, dels vara oförenligt med nuvarande lagstiftning, om höga ersättningskrav skall undvikas. Förhållandet innebär att andra åtgärder måste vidtas och att intressekonflikterna utreds på ett grundligt sätt. Endast på grundval av vad som då framkommer är det möjligt att besluta om den framtida användningen av den fjällnära skogen. hade jordbruksutskottet (JoU 1984/85:20) att behandla en mängd motioner om den fjällnära skogen, vilka var väckta under den allmänna motionstiden . I betänkandet heter det bl. a.: Utskottet vill för sin del understryka att de områden som innefattas i vad som allmänt kallas fjällnära skogar och som i huvudsak är belägna ovanför domänverkets gamla skogsodlingsgräns eller dess förlängning över icke statlig mark hör till de värdefullare områdena i vårt land. Det heter vidare: Enligt utskottets mening finns det alltjämt anledning att iaktta stor återhållsamhet med bedrivande av skogsbruk i de s. k. fjällnära skogarna. Eftersom vi delar dessa synpunkter kunde vi ansluta oss till vad utskottet anförde. Vi ansåg däremot inte att ett tillräckligt beslutsunderlag för att bedöma och ta ställning till den framtida markanvändningen i dessa områden föreligger. I anledning av detta framförde vår ledamot i utskottet i ett särskilt yttrande sin uppfattning om vilka åtgärder (utöver de undersökningar som gjorts eller pågår) som måste vidtas. De i det särskilda yttrandet berörda åtgärderna måste aktualiseras. Vi anser att hela frågekomplexet kring de fjällnära skogarna måste utredas omgående. I detta utredningsarbete, vilket bör av , måste både nuvarande och framtida värden av annan markanvändning än skogsbruk beaktas. Följande är enligt vår mening särskilt angeläget att utreda om övergripande frågor: o Rennäringens framtid, behov av orörda marker m. m. o Markanvändningsplan med en biologisk gräns för skogsbruk. Planen bör ta ställning till rennäring-turism-skogsbruk-skyddad skog och eventuellt annat intresse. o Föryngringsmöjligheterna prövas genom en allsidigt sammansatt expertgrupp. De två nordligaste länens fjällnära skogar ägs till övervägande del av staten under domänverkets förvaltning. Detta innebär dels att regering och riksdag här har möjlighet att styra den framtida användningen av statens mark, dels att detta kommer att få stor betydelse för markanvändningen för hela området inom dessa län. Då det gäller domänverkets avverkning ovan skogsodlingsgränsen är denna tänkt att ske . Den del av den skogsindelade arealen för skogsbruk som återstår, efter överenskommelsen mellan domänverket och och efter regeringens beslut om tre områden, bör därför fördelas över . Den årliga avverkningskvantitet som därigenom blir möjlig bör medges under en 5-årig avverkningsperiod, dvs. den erforderliga tiden för utredningsarbetet. Huvudregeln för denna avverkning bör, förutom vad utskottet har uttalat (Joll 1984/85:20), vara att den skogskvantitet som tillåts avverkas skall tas ut så det ej omöjliggör ett framtida beslut att lämna de fjällnära skogarna orörda. Det bör även utredas vilken omfattning överavverkningen har på de aktuella fjällreviren samt vilket virkesförråd dessa revir har nedanför SO-gränsen. Det senare bl. a. med tanke på inlandssågarnas situation, deras behov av virke etc. Frågan om ett slopat avkastningskrav för domänverket i inland bör studeras liksom frågan om extra insatser erfordras för skogsvårdsåtgärder i detta område. Sammanfattningsvis innebär ovan nämnda förslag att det, utan nämnvärda hinder för skogsbruk och skogsindustri, blir möjligt att erhålla ett beslutsunderlag med noggranna värderingar av olika markanvändningsintressens betydelse nu och . På grundval av här föreslagen utredning bör sedan ta ställning till den framtida markanvändningen i angivna områden. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de fjällnära skogarna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)