mot · G8021836 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1836 1 budgetproposition 1984/85: 100, bilaga 10, berörs frågorna rörande planering och resurser till fornminnesinventering för den ekonomiska kartan. 1 budgetproposition (bil. 13, D 3) redogjorde bostadsministern utförligt för de förslag och överväganden om en långsiktig politik för den allmänna kartframställningen, som grundades på lantmäteriverkets utredning Kartpolitik 85, framlagd . Departementschefen föreslog därvid att huvudalternativet i Kartpolitik 85 i sina huvuddrag bör ligga till grund för kartverksamheten /85-1993/94 samt bedömde med anledning härav erforderlig medelstilldelning för tioårsperioden. godkände den långsiktiga planen för lantmäteriets arbete med kartor och annan landskapsinformation samt anvisade de nödvändiga medlen för första årets arbete. I sammanhanget uppmärksammades dock inte att en del av innehållet i de allmänna kartorna är beroende av anslagstilldelning till en annan myndighet, nämligen och statens historiska museer. Detta gäller i första hand den ekonomiska kartans redovisning av fasta fornlämningar och andra kulturhistoriska landskapsdata men i andra hand också motsvarande redovisning på andra allmänna kartor, t.ex. den topografiska. Den redovisningen grundas på en allmän inventering av fornlämningar, som har lång tradition i vårt land och som inte sällan också åberopas som föredömlig ur internationell synpunkt. Fornminnesinventeringen för den ekonomiska kartan återgår ursprungligen på ett riksdagsbeslut . fick då i uppdrag att utföra en sådan inventering i samarbete med dåvarande Rikets allmänna kartverk, som fick i uppdrag att framställa en ny ekonomisk karta, grundad på flygfotografiskt underlag. Ämbetet har därefter genom årliga anslag under huvudtitel beretts möjlighet att utföra denna inventering och har således svarat för underlaget till kartinnehållet i denna del. Man kan således säga att kartframställningen under hela finansierats genom anslag under två huvudtitlar. Motiveringen för fornminnesinventeringen har varit tvåfaldig. Genom redovisningen på kartan skulle markägare, exploatörer, kommuner, andra myndigheter och allmänheten kunna få information om fornlämningar och andra kulturhistoriska landskapsdata för att kunna iaktta fornminneslagpns bestämmelser om skydd för fornlämningarna i egenskap av ett allmänt, vetenskapligt och socialt intresse. upprättade fornlämningsregistret skulle därutöver en vetenskaplig grund erhållas för forskning i landets äldre bebyggelsehistoria. En sådan forskning har också förekommit i stor utsträckning, och den ökade kunskapen har också bidragit till ett ökat levandegörande av kulturarvet. ingick produktionen av den ekonomiska kartan successivt i ett skede med utgivning av en andra kartgencration. Som belyses i Kartpolitik 85 fick även denna på grund av kulturlandskapets och teknikens snabba utveckling karaktären av nyproduktion. På underlag ursprungligen från beslutade att fornminnesinventeringen skulle fortsätta också för denna kartgeneration. Kulturlandskapets förändring, inventeringsstandarden för tidigt genomgångna områden samt det enligt fornminneslagens förutsättningar kontinuerligt förändrade och utvidgade fornlämningsbegreppet krävde nämligen en nyinvestering för att kartans och fornlämningsregistrets standard skulle bibehållas och alltjämt kunna tjäna samhällsplanering och forskning. och fram till innevarande år har närmare ekonomiska kartblad nyutgivits eller reviderats. Den förnyade fornminnesinventeringen har därvid i betydande omfattning skapat en helt ny bild av den förhistoriska bebyggelseutvecklingen och tagit fram ett tidigare helt okänt bestånd av fornlämningar från medeltid och senare historisk tid. Ett flertal remissinstanser - framför allt på regional nivå - belyste enhälligt värdet av att denna verksamhet får fortsätta i samband med svaren på granskning av den kulturhistoriska centralmyndigheten /83. Samma uppfattning har framförts av lantmäteriverket i Kartpolitik 85. Där betraktar man numera de allmänna kartornas kulturhistoriska innehåll som ett starkt försäljningsargument. Genom tvånget att ta ställning till årliga 2-procentiga nedskärningar av verksamheten har i likhet med andra myndigheter förutsättningslöst fått pröva möjliga besparingar. I samband med årets anslagsframställning har man därför genomfört en långsiktig konsekvensplanering av fornminnesinventering i anslutning till Kartpolitik 85, som belyser kostnadskonsekvenserna . Det framgår bl. a. att kostnaderna för ämbetets deltagande i kartproduktionen endast utgör en relativt obetydlig del av samhällets totala kostnader för denna. De allmänna kartorna måste anses som en enhetlig produkt, som måste framställas enligt samma planeringsförutsättningar, oavsett vilken myndighet som deltar i eller utför arbetet. Enligt sammanfattningen i anslagsframställning vill myndighetens styrelse "med bestämdhet avvisa det presenterade besparingsalternativet (dvs. en besparing innebärande en successiv nedläggning av fornminnesinventeringen), som i praktiken innebär en oåterkallelig nedrustning av samhällets uppbyggnad av kunskap om det arkeologiska kulturarvet. Vi vill här också erinra om det massiva stöd för en oförändrad fornminnesinventering som den regionala organisationen givit i svaren på RRV:s revisionsrapport. anser vi det vara en nödvändig grund för kulturminnesvårdens långsiktiga planering, att statsmakterna nu tar ställning till frågan om fornminnesinventeringens framtid. I årets budgetproposition (bilaga 10 s. 485) är emellertid den föredragande fackministern inte nu beredd att ta ställning till frågan i ett längre tidsperspektiv än de två närmaste följande åren dvs. budgetåren 1986/87 och 1987/88. Jag finner att denna skrivning inte tar hänsyn till den helhet som kartproduktionen utgör och vars huvuddrag bundit sig för inför den närmaste tioårsperioden genom fjolårets beslut. bör därför enligt vår mening nu ta ett långsiktigt beslut för fornminnesinventeringens framtid enligt myndighetens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att ger regeringen till känna som sin mening vad i motionen anförts om fullföljande av fornminnesinventeringen enligt hittillsvarande principer som ett led i produktionen av ekonomiska kartan enligt Kartpolitik 1985.