mot · G8023136 · 1985-04-16 00:00:00 — m. fl. Förslag till lag om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl. 1984/85:176) Det är av stor betydelse att det finns en lagstiftning som tillgodoser de handikappades rättigheter. Vi beklagar därför att det har tagit så innan regeringen lagt denna proposition med förslag till omsorgslag. presenterade omsorgskommittén resultatet av sitt arbete Omsorgen om vissa handikappade (SOU 1981:26). Kommittén hade då arbetat och lade fram ett i stora delar enigt betänkande. Remissbehandlingen var klar före valet . Efter regeringsskiftet hände dock ingenting förrän den s. k. omsorgsberedningen tillsattes . Regeringens saktfärdighet i denna fråga har således väsentligt försenat införandet av en ny och bättre omsorgslag. Ett av de viktigaste förslagen från omsorgskommittén var att fler handikappade skulle omfattas av den särskilda lagstiftningen om omsorger för handikappade. Den omsorgslag som fortfarande gäller omfattar endast psykiskt utvecklingsstörda. föreslog enhälligt att lagstiftningen bl. a. skulle utvidgas till att omfatta alla handikappade barn och ungdomar . I förslaget till omsorgslag regleras bl. a. rätten till särskilda omsorger. Som särskilda omsorger räknas bl. a. rätt till rådgivning, rätt till daglig verksamhet i dagcenter eller annan sysselsättning och rätt till gruppbostad för dem som inte kan bo självständigt. Handikappade har självfallet rätt till service och stöd som alla andra medborgare när det gäller socialvård, undervisning, bostäder, sjukvård etc. Omsorgslagen är avsedd att garantera extra stödinsatser, dvs. plusinsatser eller särskilda omsorger. ansåg att alla handikappade barn och ungdomar borde garanteras rätten till särskilda omsorger. I propositionen föreslås dock att den nya omsorgslagen i huvudsak skall gälla samma personkrets som den gällande lagstiftningen. De invändningar som redovisas i propositionen mot att utvidga personkretsen har dock inte övertygat oss. I propositionen säger föredragande statsrådet, , att han instämmer i de invändningar som framförts från många håll mot en utvidgad personkrets. Här bör dock påpekas att det råder tämligen bred enighet om att personkretsen bör utvidgas. Av remissvaren framgår t. ex. att 19 av landstingen är positiva till en utvidgad personkrets medan endast 3 har uttalat sig klart emot. De resterande fyra landstingen tillstyrker den samordnade habiliteringen men uttalar sig inte om vilken personkrets som bör omfattas av omsorgslagen. Den utvidgade personkretsen tillstyrks också av HCK, FUB och RBU i deras remissvar. Sakligheten i propositionen hade varit större om statsrådet sagt att han delade de invändningar som framförts av ett fåtal. Det finns ingen allmän uppfattning, vilket antyds i propositionen, att personkretsen inte bör utvidgas. Den kritik som statsrådet instämmer i kommer enligt propositionen från två håll. Kritiken går för det första ut på att det är godtyckligt att endast föra dit handikappade som är , då lagen ger psykiskt utvecklingsstörda stöd under hela livet. Slutsatsen av detta resonemang blir att lagen bör gälla för alla handikappade även efter . Kritiken från det andra hållet, som statsrådet också instämmer i, går ut på att det är negativt med en handikapplag med särbestämmelser för handikappade. Slutsatsen av detta resonemang borde bli att man inte skall ha någon särskild lagstiftning alls för handikappade. Det skulle ha varit lättare att förstå statsrådets resonemang om han hade sagt sig instämma i kritiken från någon av sidorna. säger att han instämmer i kritiken från båda sidorna. För vår del anser vi att omsorgskommitténs förslag är väl avvägt. Det kan , dock finnas anledning att överväga införandet av en allmän handikapplag. Det är uppenbart att det finns stora brister när det t. ex. gäller handikappades möjligheter att få sysselsättning. Många av de handikappade barnen är flerhandikappade. Det är bl. a. detta som motiverat att de flesta landsting har infört en samordnad habilitering för bl. a. rörelsehindrade barn och psykiskt utvecklingsstörda barn. 116 landsting finns eller har beslut fattats om en samordnad habilitering och i flera landsting utreds frågan. I landsting med samordnad habilitering kommer således endast en del av de barn och ungdomar som deltar att göra detta med stöd av en lag. Även om landstingen organiserar verksamheten, så att alla som omfattas av habiliteringen skall ha samma rättigheter, är det ändock bara en grupp som har denna rätt med stöd av lag och rätt att överklaga beslut. Det är helt naturligt -att de föräldrar, som har barn vars handikapp inte ger dem rätt till habilitering enligt lagen, känner otrygghet och undrar varför deras barn inte skall ha lagstadgad rätt till habilitering. Även enligt förslaget till ny omsorgslag är det diagnosen av handikappet som styr rätten till omsorg och inte det verkliga behovet. Kritiken mot att personkretsen inte har utvidgats har uppenbarligen inte lämnat regeringen oberörd. 1 den del av propositionen som utgörs av lagrådsremissen konstateras att det inte är möjligt att utvidga personkretsen till att även omfatta rörelsehindrade barn och ungdomar, därför att detta kräver översyn av andra lagar och överväganden av situationen för andra grupper av handikappade. Resonemanget är märkligt. Först hävdas att personkretsen inte bör utvidgas. De skäl som anförs är visserligen motstridande men ståndpunkten intas ändock. Därefter redovisar statsrådet de synpunkter som framförts från RBU (barn och ungdomar) och konstaterar sedan att det inte går att inkludera dessa i lagen därför att frågan inte är utredd. Vi vill för det första påpeka att omsorgskommitténs förslag innebar en utvidgning till alla handikappade barn och ungdomar. Om regeringen anser att denna fråga behöver ses över ytterligare och inte har vidtagit några åtgärder för att göra denna översyn så bör detta ändå inte användas som ett argument för att inte utvidga personkretsen. I propositionen sägs vidare i den del som tillkommit efter att lagrådet kommit med sina synpunkter, dvs. en månad efter att lagrådsremissen skickats i väg, att föredragande statsråd redan i samband med lagrådsremissen tog upp frågan om att utreda behovet av åtgärder för andra grupper av barn och ungdomar än dem som regeringen föreslår skall ingå i omsorgslagens personkrets. Om detta nämns dock inget i lagrådsremissen. föreslår att den nya omsorgslagen även skall gälla för rörelsehindrade barn och ungdomar. På grund av regeringens beredning av frågan finns det oklarheter som gör att vi avstår från att kräva en utvidgning till alla handikappade barn och ungdomar. Situationen kompliceras också av att bytt ståndpunkt och inte vill omfattas av lagen. Regeringen bör därför skyndsamt utreda vilka ytterligare grupper av barn och ungdomar med handikapp som bör omfattas av lagen. bör även frågan om en handikapplag som reglerar också rättigheterna för vuxna handikappade övervägas. har, till skillnad från den övervägande majoriteten av landstingen, motsatt sig en utökad personkrets. Motivet som framförts är framför allt ekonomiskt. De flesta landsting har redan byggt upp en samordnad habilitering. Såvitt vi kan förstå kan en utvidgad personkrets på sin höjd medföra mycket marginella kostnadsökningar. Även om en utvidgad omsorgslag skulle medföra marginellt ökade kostnader så är vi beredda att förorda att dessa kostnader tas. Det handlar här om några tusen handikappade barn och ungdomar som kan sägas tillhöra Det glömda . Gruppbostäder och rätten till självständigt boende Bland de särskilda omsorgerna föreslås således ingå rätten till bostad i grupphem. Många utvecklingsstörda reagerar mot denna benämning som lätt för tanken till institutioner. Vi vill betona att boendet för psykiskt utvecklingsstörda skall vara ett självständigt boende så långt det är möjligt. Vi anser därför att beteckningen gruppbostad bör användas. I propositionen om boende för bl. a. handikappade (prop. 1984/85:142) har beteckningen gruppbostad använts. I propositionen föreslås att avgifter inte skall utgå för särskilda omsorger enligt omsorgslagen. Dock skall den som inte är berättigad till folkpension i form av hel folkpension eller förtidspension och som har inkomst av eget arbete betala skälig avgift för kost och logi. Det har blivit allt vanligare att huvudmännen i stället för att utnyttja sin rätt att uppbära pensionen låter den handikappade själv disponera över pensionen och till betala för kost och logi. Erfarenheterna av detta system är goda. Den utvecklingsstörde får härigenom en bostad som han eller hon själv ansvarar för och betalar hyra för. Den nya omsorgslagen bör ge uttrycklig möjlighet för den handikappade att få sin pension och betala för mat och logi. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext. Med stöd av vad i motionen anförts hemställs 1. att beslutar att lagen om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl. även skall innefatta rörelsehindrade barn och ungdomar och kallas lag om vissa handikappomsorger, 2. att hos regeringen begär en skyndsam översyn av vilka grupper av barn och ungdomar som denna lag härutöver bör omfatta, 3. att beslutar att beteckningen gruppbostad skall användas i stället för grupphem i omsorgslagen, 4. att beslutar att den handikappade skall ha möjlighet att själv uppbära sin pension och betala hyra och ersättning för mat m. m. till . () ()