mot · G8021916 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Kunskap är makt. Det blir alltmer påtagligt i ett komplicerat och högteknologiskt samhälle som vårt. Utbildning får därför aldrig bli ett privilegium för ett fåtal utan måste vara en rättighet för alla. Möjligheten till utbildning får givetvis inte vara beroende av ekonomiska förhållanden, inte av social eller kulturell bakgrund, men den får heller inte vara beroende av kön. Alla elever måste möta respekt och tilltro till sin förmåga att både kunna och vilja lära sig. Jämställdhet innebär bl. a. att både kvinnor och män får möjlighet att utveckla sina resurser på lika villkor samt att såväl mäns som kvinnors specifika erfarenheter tas till vara på livets alla områden. Ett hinder för att uppnå jämställdhet är slentrianmässiga föreställningar om att det skulle finnas stora och avgörande skillnader mellan vad kvinnor och män är intresserade av liksom mellan vad pojkar och flickor skulle kunna lära sig. Fördomar av det här slaget finns överallt i samhället - även i skolan trots att den enligt läroplanen ska verka för jämställdhet mellan pojkar och flickor. Både svenska och utländska undersökningar visar att lärare behandlar pojkar och flickor olika. Ofta sker detta omedvetet och skillnaderna kan visa sig mycket stora mellan vad lärare tror att de gör och vad de verkligen gör. Skolan skulle kunna vara den plats där grunden för ett jämställt samhälle läggs. Men en sådan grund läggs inte i en skola där alla, såväl lärare som elever - flickor och pojkar -, tror att pojkar är mer begåvade än flickor. Man bygger inget jämställt samhälle i en skola där pojkar får mer hjälp, fler frågor och mer uppmärksamhet än flickor - och det även av lärare som är medvetna om att undervisningen i allmänhet bedrivs på ett ojämställt sätt. I Lgr 80 har jämställdhetsfrågoma fått en stärkt ställning. Men med tanke på att klart uttalade krav på att arbeta för jämställdhet ställdes på skolorna redan i läroplanen för , borde skolan kunna vara vårt främsta instrument för förändring till jämställdhet. Att så inte är fallet beror troligen till övervägande del på att det finns stora brister i utbildningen av både lärare och annan skolpersonal när det gäller könsroller och jämställdhet. är det så att det så gott som uteslutande beror på enskilda lärares intresse och engagemang om och hur könsroller och jämställdhet tas upp i undervisningen. På det sättet utbildas lärare inte till att bli kompetenta att påverka eleverna i riktning mot jämställdhet, som avsikten är med läroplanens starka markeringar av skolans ansvar på detta område. Vi tror inte att det är till fyllest att jämställdhetsfrågoma integreras i olika kursavsnitt, ej heller att man kan räkna med att de kommer in på ett naturligt sätt i undervisningen. Enligt vår uppfattning skulle jämställdhet i skolan bäst befrämjas av att frågor om könsroller och jämställdhet i all lärarutbildning behandlas som ett viktigt ämne, som skall vara obligatoriskt dvs. ges plats och poäng. Lika viktigt som att förbättra lärarnas grundutbildning är det att se till att den fortbildning som ges blir bättre liksom utbildningen av all annan skolpersonal om jämställdhetsfrågor. Ansvaret för fortbildningen ligger visserligen numera på kommunernas skolstyrelser, men när det kommer signaler från så många olika håll, som tyder på att jämställdhetens ställning i skolorna inte stärkts utan snarare försvagats , finner vi det angeläget med en uppföljning från sida. Vad som krävs är en separat kurs om könsroller och jämställdhet. Den bör vara obligatorisk och kan med fördel prioriteras inom det lokala utvecklingsanslaget. Som ett led i att reformera gymnasieskolans utveckling har regeringen givit sju olika uppdrag. Den grundläggande målsättningen med dessa har varit att ge alla ungdomar en meningsfull utbildning. Vi anser att SÖ också borde inkomma med förslag till regeringen om hur man skall främja jämställdheten i skolan och motverka den sneda könsrekryteringen till olika utbildningslinjer. Projektpengar utgår för grund- och gymnasieskolans utveckling i budgetpropositionen. En del av dessa pengar borde öronmärkas för att främja jämställdhetsarbetet i skolan. I en undersökning som gjorts av den engelska skolforskaren fick lärare rätta och betygsätta bl. a. uppsatser. I vissa fall satte hon ett pojknamn, i vissa fall ett flicknamn på uppgiften som skulle bedömas. I samtliga fall där läraren trodde sig bedöma en pojkes arbete fick det högre betyg än när samma uppgift hade en flicka som upphovsman. Kunskapen om att det förhåller sig på det här sättet har funnits både här hemma och utomlands . Däremot är det sämre ställt med kunskaper om vilka metoder vi skulle kunna använda för att komma till rätta med problemen . Därför behövs nu enligt vår uppfattning en prioritering av forskningen om undervisningssituationen i klassrummen utifrån jämställdhetssynpunkt. Detta bör vara en uppgift för delegationen för jämställdhetsforskning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att utbildning om könsroller och jämställdhet skall vara obligatorisk i all grundutbildning för lärare, 2. att hos regeringen begär snara åtgärder för en förbättrad fortbildning av lärare och övrig skolpersonal i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att hos regeringen begär en plan för hur jämställdhetsar betet ytterligare skall främjas och en sned könsrekrytering till olika utbildningslinjer skall motverkas, 4. att beslutar att en del av projektpengarna för grund- och gymnasieskolans utveckling i budgetpropositionen avsätts för att främja jämställdhetsarbetet i skolan, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om jämställdhetsforskning. () ()