mot · G8022783 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Skogsdöden i länder som , och togs först inte på allvar. När skadorna bevisligen fick sådan omfattning att ländernas naturresurser hotades - när den ekologiska krisen förvärrat en ekonomisk kris - då väcktes de politiskt ansvariga. Vad många miljöengagerade medborgare och forskare varnat för i t. ex. oroar nu också ländernas regeringar. En fortsättning på den ekologiska krisen är att marken alltmer försuras, att tungmetaller lösgörs och att livsmedelsproduktionen hotas. Tillståndet när skadorna gått så långt brukar kallas för kemiska öknar. Luftföroreningar i som fått sådan omfattning att myndigheterna tvingades till katastroflarm i samband med smog har redan inneburit sjukdomstillstånd som befolkningen inte varit förberedd på. skogar börjar inom vissa områden uppvisa skador i en omfattning som närmar sig dem i . I har därför sju generaldirektörer vid statliga verk lämnat ett förslag till aktionsplan mot försurningen. Vpk anser att en aktionsplan är nödvändig och att man måste ta radikala grepp omgående oavsett protester från miljöförstörarna. Skador och ekonomiska konsekvenser för samhället Skogsdödens samhällsekonomiska kostnader kan belysas av att skogsindustrin 1984 exporterade för . Lägger man till detta värdet av leveranserna inom av skogsindustriprodukter kommer man fram till att skogsindustrins samlade produktionsvärde uppgick till ca . Den ianspråktagna skogsråvaran motsvarar tillväxt av den svenska skogen, eller av virkesförrådet. Gjorda investeringar av skogsskador indikerar att dessa motsvarar bortfall av skogstillväxt (barrförlust) och virkeskvalitet motsvarande åtminstone tillväxt av den svenska skogen. Skogsdöden i har således redan lett till samhällsekonomiska förluster i storleksordningen . Dessutom tillkommer korrosionsskador, som har uppskattats till ca /år samt andra miljöskador, t. ex. försurning av sjöar, och dricksvatten vilket leder till stora kostnader. Sammantaget förefaller det således motiverat att satsa flermiljardbelopp på kampen mot försurningen. Generaldirektörernas försurningsplan ter sig mot den bakgrunden som en halvmesyr. Som ett komplement till deras förslag till aktionsplan föreslår vpk därför följande: Högsta tillåtna svavelhalt i tjock eldningsolja sänks från till 0,. Högsta tillåtna svavelhalt i villaolja sänks från till . Riktade reningsåtgärder mot de 100 värsta svavelutsläppskällorna i , dvs. alla som släpper ut över svaveldioxid (= svavel) . De 15 värsta syndarna skall åtgärdas : ; Kemi, ; Värtaverken, ; , ; Svenska Rayon, ; ; MoDo Husums bruk; SCA Munksunds bruk; kraftvärmeverk; kraftvärmeverk; ; energiverk; Nynäs raffinaderi; Shells raffinaderi, ; bruk, . (Här har utelämnats energiverk, Ferrolegeringar, , SCA samt Skoghallsverken då åtgärder redan vidtagits där.) Högsta tillåtna svavelutsläpp från stora koleldningsanläggningar halveras till 0,05 gS/MJ. Sammanfattningsvis ansluter vi oss till de förslag som läggs fram i generaldirektörernas aktionsplan, dvs. att alla åtgärder som kostar /ton avskild svaveldioxid genomförs. Dock vill vpk att dessa åtgärder är genomförda , då nästa akuta torrsommar troligen inträffar. S02-utsläpp skall då vara mindre än /år. Vpk vill också att regeringen uppdrar åt att inventera och redovisa alla svavelreduktionsåtgärder i landet som kostar . per ton avskild svaveldioxid. En sådan redovisning bör finnas före utgången av 1985. För att undersöka finansiering av ovannämnda förslag föreslår vpk att följande prövas: Avgift på utsläpp av svaveldioxid över /år tas ut med /ton svaveldioxid . Bilavgasernas påverkan på försurning, skogsdöd och människors hälsa är uppenbara. Två tredjedelar av kväveoxidutsläppen kommer från bilarna. Dieselavgaser från lastbilar och bussar spelar här en dominerande roll. En enda långtradare släpper t. ex. ut lika mycket kväveoxider som ett tjugotal bensindrivna bilar. Vpk tar upp detta förhållande i en särskild motion om en ny trafik- och transportpolitik. Åtgärder för att minska de skador som föranleds av privatbilismen är också nödvändiga varför vi här tar upp förslag som berör även detta område. Vissa av våra förslag kommer att kräva skärpt övervakning bl. a. av hastigheterna på vägarna. En utbyggnad bör enligt vår mening kunna ske genom en omfördelning av polisens resurser till förmån för trafikövervakning. ger ett talande exempel på hastighetsgränsernas betydelse för föroreningarna: en bil vars hastighet är släpper ut dubbelt så mycket kväveoxid som när den körs i . Vpk föreslår att: - blyfri bensin introduceras på de hundra största orterna , - katalytisk avgasrening skall finnas i nya bensinbilar fr. o. m. - de krav som gäller i i på utsläpp från dieselfordon införs fr. o. m. - hastighetsgränsen sänks på vägar som har som högsta tillåtna hastighet. Gödslingen av åkermarken måste kraftigt minskas för att reducera utsläpp av kväveföreningar till luft och vatten. Hur detta skall åstadkommas snabbast möjligt har den s. k. aktionsgruppen inte studerat. Frågan om ett förändrat system för beskattning av bilismen i avsikt att minska såväl bensin- som dieselförbrukning liksom avgifter på kväveoxidutsläppen från uppvärmningsanläggningar kan vara avgörande för hur radikalt skall kunna hejda försurning och skogsdöd och stoppa förstörningen av produktiv jordbruksmark. Vi föreslår därför att en utredning tillsätts med uppgift att noga studera ett skatte- och avgiftssystem som kan minska förbrukningen enligt ovan, minska föroreningarna samt bidra till att gödslingen av kraftigt minskas. Vpk stöder följande i aktionsplanen identifierade åtgärder (s. 38, PM 1862): a) Låg NOx-förbränning vid vissa befintliga tjockoljeanläggningar. b) Låg NOx-förbränning och denitrifiering vid nya kolpulveranläggningar. c) Låg NOx-förbränning vid nya gasanläggningar. d) Låg NOx-förbränning vid nya torvanläggningar. e) Låg NOx-förbränning och denitrifiering vid vissa befintliga kolpulveranläggningar. Men den s. k. aktionsplanen har en alldeles för låg ambitionsnivå när det gäller reduceringen av kväveoxidutsläppen. Med vpk:s förslag kan den 30-procentiga reduktionen uppnås , och 1995 kan en 50-procentig reduktion av nuvarande utsläpp uppnås. m. fl. bör få i uppdrag att utarbeta ett konkret handlingsprogram för att uppnå dessa mål. Med hänvisning till det anförda föreslås* 1. att hos regeringen hemställer om att restriktioner införs vilka innebär att högsta tillåtna svavelhalt i tjock eldningsolja sänks från till och i villaolja från till , 2. att hos regeringen hemställer om förslag till reningsåtgärder för de 100 värsta svavelutsläppskällorna av vilka de 15 värsta åtgärdas enligt förslag i denna motion, 3. att hos regeringen hemställer om förslag för att minska svavelutsläpp från stora koleldningsanläggningar enligt förslag i denna motion, 4. att hos regeringen hemställer om förslag till åtgärder att rening som kostar /ton avskild svaveloxid genomförs samt att ges uppdraget att inventera och redovisa åtgärder för svavelreduktion som kostar /ton , 5. att hos regeringen hemställer om att frågan om avgiftssystem för utsläpp av svaveldioxid utreds och att motionens förslag på avgiftsstorlek prövas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) * Se även motionerna 1984/85:2784-2785.