ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802433 · 1985-01-15 00:00:00 — m. fl. Inrättande av ett invandrarmuseum I finns inget museum med en samlad dokumentation av invandringen. Detta trots att den varit omfattande och en stor del av befolkningen har sitt ursprung i andra länder. Den ökade internationaliseringen, det ökade förtrycket ute i världen, den ojämna resursfördelningen mellan fattiga och rika länder gör att flykting- och invandrarproblemen kommer att vara en av de stora samhällsfrågorna . Mycket kommer att bli beroende på vår förmåga att möta dessa problem. Ett utvandrarmuseum finns emellertid i . Museet drivs av en stiftelse och har tolv anställda. Museet vill dokumentera och skildra ca 1,5 miljoner svenskars utvandring från vårt land. Förutom museiaktiviteter är ett forskarcentrum kring den svenska utvandringen i första hand till knutet till verksamheten. Utvandrarmuseet har blivit en stor framgång. Stora grupper - inte minst ättlingar till svenska utvandrare - har sökt upp museet eller på annat sätt tagit kontakt med det för att öka sin kunskap. Ett invandrarmuseum skulle bli ett utmärkt komplement till utvandrarmuseet i . Museet skulle kunna beskriva och dokumentera invandringens betydelse för det moderna uppbyggnad. Museet bör åskådliggöra invandringen och dess konsekvenser, kulturellt, socialt och ekonomiskt. Vår kunskap i detta avseende är alltjämt ganska begränsad. Museet skulle vidare kunna ge inblickar i de miljöer invandrarna kommer ifrån. Museet skulle också kunna erbjuda andra länder att själva genom utställningar etc. presentera sina länder eller medverka till olika typer av kulturprogram. , musik, sång och bildkonst bör f. ö. utvecklas i nära samarbete med invandrarnas egna organisationer och bör kunna verka berikande på vårt kulturliv. Genom att på detta sätt bidra till att öka våra egna invånares kunskaper om invandrarnas bakgrund och villkor skulle vi bidra till bättre förståelse mellan olika nationaliteter och etniska grupper. Ett förslag angående inrättande av ett invandrarmuseum har väckts i . Det skulle vara lämpligt att förlägga ett blivande museum till denna kommun. i har hos gjort en förfrågan om hjälp att inrätta ett invandrarmuseum/forskningscentral i . Inrättandet av ett invandrarmuseum bör närmare utredas. Enligt vår mening bör museet förläggas till , som är den mest invandrar 1 1984/85. täta regionen i landet. Det bör även övervägas om ett samarbete kan komma till stånd i anslutning till museet då det gäller forskning och dokumentation beträffande invandrarfrågan. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande behovet av ett invandrarmuseum, 2. att beslutar att hos regeringen begära att en utredning tillsätts med uppgift att utreda frågan om inrättande av invandrarmuseum, 3. att uttalar sig för att ett invandrarmuseum bör lokaliseras till . () ()
mot · G802434 · 1985-01-14 00:00:00 — m. fl. Ökad medelstilldelning till forskarutbyte arbetar för att underlätta internationellt kulturutbyte. Det sker bl. a. genom ett binationellt samarbete mellan och andra nationer. Det förutsätter ett ömsesidigt engagemang nationerna emellan. En bärande idé med samarbetet är att det permits common academic effort for common academic goals, involving an exchange of talents and services, across national lines. Vad gäller ömsesidigheten i det binationella samarbetet ingicks ett avtal mellan de svenska och amerikanska regeringarna om ett gemensamt ansvar för kostnadstäckningen, helst genom en 50 %-50 % bidragsfördelning. bidrag var länge jämförelsevis lågt, av den totala årsbudgeten trots att verksamhet i huvudsak har gynnat svenska studenter både vad gäller studierådgivning, svar på förfrågningar och stipendieverksamhet. ökade emellertid det svenska bidraget från 24,3 till men sjönk våren därefter som en följd framför allt av dollarns värdestegring. Det skedde trots att den bidrag ökade, dock inte i en takt som kompenserade dollarns ökade värde. svenska bidrag innebar emellertid en kraftig uppräkning från svensk sida vad gäller procentandelen av den totala budgeten, dvs. summan av det svenska och amerikanska anslaget, nämligen . /86 hotar den svenska andelen att återigen sjunka om anslaget inte uppräknas med . Orsaken är dels dollarns fortsatta värdestegring, dels att det amerikanska bidraget ökas med . Det betyder att det svenska anslaget alltså måste ökas med gott och väl för att förhindra en sänkning av den svenska andelen. Det finns numera en erfarenhet av vad arbete har betytt. Ömsesidigheten har huvudsakligen kommit svenska studenter och doktorander till godo, ett förhållande som står i omvänd proportion till bidragsandelarna från svensk och amerikansk sida som ovan påpekats. Det är mycket viktigt för svensk undervisning, utbildning och forskning att genom arbete komma i så fruktbar kontakt med den amerikanska forskningsvärlden som möjligt. Även om i någon mån är en givande part så är vårt land ändå huvudsakligen mottagare. Därför är det angeläget att vårt land inte mattas i ambitionen att leva upp till idén om "cost-sharing även om det ännu är en bit dit. 1* 1984/85. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att till kulturellt utbyte med utlandet för /86 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt anslag med . i syfte att förstärka medelstilldelningen till forskarutbyte (Fulbright Commission). () ()
mot · G802435 · 1985-01-14 00:00:00 — m. fl. Lokalisering till av den föreslagna plast- och guntmiindustrilinjen I budgetpropositionen 1985 biträder föredragande departementschef förslaget från UHÄ om att inrätta en plast- och gummiindustrilinje inom den yrkestekniska högskoleutbildningen. Linjen, som avses förläggas till högskolan i , skall inrättas . Vi har i tidigare riksdagsmotioner föreslagit att om verksamheten med yrkesteknisk högskola utvidgas borde en linje inom plastteknik inrättas vid högskolan i . har inom ramen för anslaget till lokala och individuella linjer och enstaka kurser bedrivit utbildning inriktad mot plastoch gummiindustri sedan 1978-1979. Utbildningen har i huvudsak haft karaktären av kortare fort- och vidareutbildningskurser. har högskolan tagit in studerande till en enstaka kurs om 60 poäng avsedd för ungdomsstuderande inom området. I en (1983:18) redovisas överväganden rörande yrkesteknisk högskoleutbildning för plast- och gummiindustrin. I rapporten ges en kortfattad (men inte helt korrekt) beskrivning av befintlig verksamhet vid högskolan i . Rapporten är klart positiv till denna verksamhet och rekommenderar att den fortsätter. Som redovisas i rapporten är plastindustrin i stor utsträckning lokaliserad till . Inom län finns flera företag inom denna bransch. I finns en stor modern plastindustri. har bedrivit visst utvecklingsarbete inom plast/ gummiområdet och även i övrigt skaffat sig erfarenheter och utbildning inom området. Den kompetens och erfarenhet som finns vid högskolan i bör givetvis tas till vara genom att den föreslagna plast- och gummiindustrilinjen förläggs till . Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att beslutar att den föreslagna plast- och gummiindustrilinjen inom den yrkestekniska högskolan förläggs till . () ()
mot · G802436 · 1985-01-15 00:00:00 — och regler för intagning till högskolan När högskolereformen genomfördes ändrades behörighetsreglerna för tillträde till högskolan. Det krävs för behörighet numera endast tvåårig linje i gymnasieskolan. Förutom fullständig studiekurs krävs kunskaper i svenska och engelska motsvarande två årskurser på social linje. Dessa behörighetskrav har tyvärr medfört att allt fler elever valt en kortare och mindre krävande gymnasiekurs för att lättare uppnå bättre betyg och därmed högre betygspoäng. Genom att valet allt oftare blivit taktiskt betingat har valet av linje i allt mindre utsträckning skett med hänsyn till vilken linje som bäst förbereder för kommande högskoleutbildning. Det har alltså blivit möjligheten att få höga betygspoäng och inte förutsättningarna att få bästa möjliga och mest adekvata kunskaper för högskoleutbildningen som blivit vägledande för många. Denna utveckling är olycklig. Skolan måste ge goda kunskaper på alla stadier. Det innebär att eleverna inför valet av linje på gymnasiet bör finna det lönsamt att träffa ett val som ger den maximalt bästa kunskapsförberedelsen inför de fortsatta studier på högskolenivå som vederbörande hoppas få delta i. De utpräglat taktiska valen av gymnasielinje omintetgör och strider mot denna skolans målsättning. Att på lättast möjliga väg erhålla höga betyg har för många blivit det helt överskuggande. Att så sker är i och för sig förklarligt med hänsyn till det sätt på vilket antagningssystemet fungerar. För att motverka taktiska skäl bör ett system med s. k. viktade betyg införas. Betygen i de ämnen som är mest adekvata för resp. utbildning bör genom viktning ges högre värde vid antagning till högskoleutbildning. Vid antagning till t. ex. naturvetenskapliga och tekniska utbildningar bör betygen i naturvetenskapliga och tekniska ämnen ges högre värde. På motsvarande sätt bör vid antagning till musikhögskola betyget i musik väga tyngre än betyg i andra ämnen. Förutom att motverka taktiska val av gymnasielinje skulle ett sådant antagningssystem i ökad utsträckning ge tillträde till högre utbildning för dem som har erforderliga kunskaper och därmed de bästa förutsättningar att fullfölja studierna vid högskolan. Det är enligt vår mening synnerligen viktigt att tillträdesutredningen (U 1983:03) skyndsamt framlägger förslag om ett antagningssystem med viktade betyg så att detta kan införas . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om att ett antagningssystem med s. k. viktade betyg införs .
mot · G802437 · 1985-01-15 00:00:00 — Statsbidraget till svensk undervisning i utlandet I förordningen (1978:591 senast ändrad 1984:763) om statsbidrag till svensk undervisning i utlandet stadgas följande: Vid bestämmande av det antal tjänster som lärare som vid tillämpningen av 24-27 §§ får finnas vid utlandsskola räknas endast de elever för vilka gäller att åtminstone en av föräldrarna är svensk medborgare och att åtminstone en av dem vistas i utlandet på grund av 1. tjänstgöring vid svensk myndighet eller organisation, 2. tjänstgöring vid internationell organisation, 3. tjänstgöring vid företag med nära anknytning till , 4. studier eller forskning för vilka studiemedel, stipendier eller lön utgår, 5. kulturarbete på vilket vederbörandes huvudsakliga försörjning beror eller 6. verksamhet i utlandet som i övrigt bedöms väsentlig för det svenska samhället. Om synnerliga skäl föreligger med hänsyn till sociala förhållanden får vid bestämmandet av antalet tjänster enligt första stycket räknas även annan elev än som sägs där. Även om uppräkningen kan förefalla vara heltäckande så visar erfarenheten att det finns svenska barn som faller utanför i den meningen att de inte har möjlighet att gå i svensk skola. Orsaken är att föräldrarna inte kan uppfylla de ekonomiska krav som ställs, nämligen erläggandet utav terminsavgift. I egenskap av ordförande för i utlandet (SKUT) har jag personligen stött på problem som dessa barn har. Som exempel kan nämnas en svensk pojke som skulle ha gått i årskurs 7. Hans föräldrar var utflyttade från och kunde inte längre av olika orsaker betala skolavgiften. I spansk skola kunde pojken inte heller gå på grund av språksvårigheter. Rent formellt fanns det ingen lösning på problemet. Pojken skulle falla utanför skolsystemet och risken var uppenbar att han skulle gå miste om undervisningen. Dess bättre fanns det i den akuta situationen en praktisk lösning, låt vara provisorisk, men det är otillfredsställande att det saknas stöd i lagen som ger rutiner för hur fall liknande det ovan relaterade skall hanteras. Förordningen om rätten att gå i svensk skola utomlands är inte främmande för att ta hänsyn till sociala förhållanden om synnerliga skäl föreligger, vilket framgår av 29 §. Detta gäller emellertid endast vid beräkningen av underlaget för antalet lärartjänster. En brist är att man förbiser att det kan finnas elever vilkas föräldrar inte kan betala den årliga avgiften. Därför borde det finnas en ekonomisk resurs som ställdes till utlandsskolornas förfogande för att användas i ett socialt nödläge liknande det ovan relaterade. Det är frågan om små belopp när det gäller att täcka den brist som här finns men utan dessa små belopp upplevs bristen som stor. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förändring av förordningen om statsbidrag till svensk undervisning i utlandet.
mot · G802438 · 1985-01-15 00:00:00 — m. fl. Regeringen har i samverkan med transportrådet gjort förberedelser för en omfattande järnvägsnedläggning. Ett antal banor har redan lagts ner. I andra fall ligger frågan hos regeringen för beslut. Formellt har länshuvudmännen getts möjlighet att avgöra om de vill ha vissa regionala banor kvar eller överföra trafiken till buss. genomdrev emellertid riksdagsmajoriteten (s+m+fp) att huvudmännen inte skulle få något rimligt bidrag till driften vid fortsatt persontrafik på järnväg, men däremot ett bidrag motsvarande beräknade förluster (vid fortsatt spårbunden persontrafik) om man accepterade, att persontrafiken överfördes till landsväg. Detta frestar länshuvudmännen till kortsiktiga bedömningar av såväl ekonomi som trafikförsörjning. har krävt, att huvudmännen vid fortsatt spårbunden persontrafik skulle få ett driftbidrag på . per tågkilometer för tre dubbelturer och två dubbelturer . Ett sådant system skulle inte kosta mer än ovannämnda statsbidrag till busstrafik, som utgår i händelse av nedläggning av järnvägstrafiken. Från de här förutsättningarna anser vi att följande banor bör tillföras riksnätet. , , , , , Bjärka-Säby-Västervik, , , , , , , , . framhöll vi - med instämmande från majoriteten i såväl trafikutskottet som - att har en stor militärstrategisk betydelse i dessa vägfattiga landsdelar med stora avstånd. Lokaliseringen av ett militärförband till har naturligtvis ytterligare accentuerat berörda bandelars betydelse. I ett läge där det blir allt angelägnare att reducera oljeimporten genom användning av inhemska bränslen såsom ved och torv är det uppenbart att betydelse tilltar, då den har en sträckning just genom några av landets största tillgångar på skog resp. torv. Även när det gäller turismen är det uppenbart att får en allt större betydelse. Men som går utan att något beslut tas om definitiva införlivande med riksnätet blir banstandarden på ännu ej riksnätshänförda bandelar allt sämre. Detta är naturligtvis ur alla synpunkter olyckligt. Det är uppenbart att och dess tre norra bibanor har huvudsakligen interregional betydelse. Enligt det trafikpolitiska beslutet 1979 skall staten svara för den interregionala trafiken. Med hänsyn till alla de faktorer vi här har redovisat finner det därför angeläget att samt bibanorna , och Hoting-Forsmo hänförs till riksnätet. Om persontrafiken läggs ned på bibanorna innebär det att underlaget för själva undergrävs och ökar risken för nedläggning även av den. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar införa ett bidrag till länshuvudmännen på . per tågkilometer för tre dubbelturer och två dubbelturer i de fall de övertagit betalningsansvaret för driften av viss tågtrafik, 2. att beslutar hänföra följande banor till riksnätet: , , , , , Bjärka-Säby-Västervik, , , , , , , , JönköpingVaggeryd, 3. att beslutar att samt bibanorna , och Hoting-Forsmo hänförs till SJ:s riksnät fr. o.m. () () () () () . ÅSLING (c) () () () () () () () . () () minab/gotab 1985 79626
mot · G802440 · 1985-01-14 00:00:00 — Upprustning av vägnätet i anslutning till järnvägssträckan Forsmo - , m. m. I bilaga 8 (s. 38) till proposition 1984/85:100 framhålls följande: En överföring av trafik från järnväg till landsväg kan ibland ställa krav på upprustning av vägnätet i berörda regioner. Det ankommer på regeringen att i lämpligt sammanhang överväga behovet av och besluten om medel för sådana åtgärder. Vidare talas om att den behövliga vägupprustningen kan komma till stånd genom omprioritering i planerna eller genom att regeringen anvisar medel för sysselsättningsfrämjande väginvesteringar. I en skrivelse från i till trafikutskott framhölls bl. a. följande: Sätts busstrafik in krävs en omfattande upprustning och ombyggnad av vägnätet. I annat fall minskar anknytningsmöjligheterna mellan / och /norra stambanan och resenärerna får vidkännas ökad tidsåtgång, minskad bekvämlighet och trafiksäkerhet. Vägnätet är i dåligt skick inom hela området med långa sträckor grusväg, nedsatt bärighet, dålig sikt och hastighetsbegränsningar till följd av tvära kurvor och den bitvis starkt kuperade terrängen. Följande bör tilläggas: Upprustningen av Forsmo-Hoting-banan och byggandet av en stor timmerterminal i anslutning till har givetvis inneburit betydande tilltransporter av rundvirke per lastbil. Omfattande sådana transporter går bl. a. på mot . En mindre sträcka av väg 331 från mot har rustats upp. Därefter har arbetet hastigt avbrutits på sträckan mot . Denna upprustning mäste rimligen fortsätta eftersom det är fråga om en grusväg i dåligt skick. Vidare finns, som framhålls i skrivelse från , anledning att rusta upp flera vägavsnitt som skall befaras av den buss som enligt beslut skall ersätta persontrafiken på järnväg, vilken trafik mot alla remissinstanser och mot ortsbefolkningens vilja av regeringen blivit nedlagd. När Forsmo-Hoting-banan rustades upp för timmertransporter var förväntningarna stora om att tågtransport av virke skulle ersätta timmerflottningen med hela sträckan. I praktiken sker bara tågtransport från terminal. Virke som avverkas nedanför Backe-Junsele-området fraktas nu med lastbil, vilket innebär en överbelastning av vägnätet från Tågs joberg och mot kusten - ett färhållande som man är väl medveten om på i . Det är under alla förhållanden angeläget att avlasta tunga timmertransporter från vägarna där så är möjligt. Genom att bygga en timmerterminal i Tågsjöberg, där mark och spåranslutning bör gå att ordna, skulle stora besparingar göras på vägunderhållet i och med att tunga transporter fördes över till järnvägen. Den 60-miljonersinvestering som upprustningen av innebär, skulle då på ett bättre sätt förränta sig. Med hänvisning till det anförda yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upprustning av vägnätet i anslutning till bandelen , 2. att ger som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anordnande av en timmerterminal i Tågsjöberg.
mot · G802441 · 1985-01-16 00:00:00 — Var och en som mer eller mindre flitigt använder sig av cykel såsom transportmedel, kan knappast ha undgått att notera att belysningen är cykelns svagaste punkt - sett från trafiksäkerhetssynpunkt. Trots att det finns ett otal fabrikat att tillgå, fungerar inte belysningen när man står stilla eller kör mycket långsamt och vanligen inte heller när man färdas på en väg bemängd med ett litet lager av snömodd. Måste då detta accepteras såsom något som man inte kan göra något åt? Enligt vår mening är svaret på denna fråga nej. Men för att lösa problemen krävs vissa åtgärder från samhällets sida, eftersom marknadskrafterna inte ensamma kunnat åstadkomma en lösning. Enligt vad vi erfarit har STU redan satsat en hel del resurser på att ta fram väl fungerande prototyper. Men så länge det inte finns regler som ålägger cyklisten att ha belysning, som motsvarar vissa minimikrav, blir serierna för korta för att något företag skall bedöma det kommersiellt möjligt att producera bättre belysningar. Korta serier medför relativt höga priser och man klarar därför inte konkurrensen med dagens dåligt fungerande modeller av belysningar. Låt oss här ge några exempel på krav som bör ställas på cykelbelysningen: varselljusfunktion såväl framåt som bakåt även på stillastående cykel under mörker, lyktor med högt ljusutbyte, generatorer med låga förluster, låga energiförluster mellan generator och lyktorna, möjlighet att accumulera överskottsenergi, som kan utnyttjas vid korta stopp. För att här skisserad cykelbelysning skall bli framtagen och produceras till rimligt pris (150 - .) att trafiksäkerhetsverket utarbetar en kravspecifikation på cykelbelysning i samråd med STU, uppfinnare/tekniker och tillverkare, att STU intensifierar sina insatser på att ta fram en prototyp, som motsvarar nyssnämnda krav på cykelns belysning, att TSV/STU söker intressera något/några småföretag att ta upp tillverkningen av denna belysning, att TSV med beaktande av de praktiska möjligheterna fastställer en tidpunkt från vilken alla nya cyklar skall vara utrustade med en belysning, som lägst motsvarar tidigare nämnd kravspecifikation samt anger en realativt kort () övergångstid under vilken de äldre cyklarna efter hand måste anskaffa de moderna belysningarna. Vi är f. ö. ganska övertygande om att ifall skulle bli först med att ta fram en väl fungerande cykelbelysning av här antytt slag, skulle tillverkaren sannolikt kunna påräkna goda möjligheter till export. Men det gäller då att komma först med en god produkt, något som väl borde vara en utmaning för våra skickliga företag i metallindustrin m. fl. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos regeringen hemställa att trafiksäkerhetsverket (TS V) och styrelsen för teknisk utveckling (STU) får i uppdrag att verka för bättre belysning på våra cyklar enligt de riktlinjer som redovisas i motionen.
mot · G802444 · 1985-01-15 00:00:00 — 1984/85 444^451 och översyn av organisationen för naturvård Miljöfrågorna är nu mycket aktuella för människor i gemen, även om syndare vaknat till synes sent. Man inser mer och mer vikten av att värna det befintliga och friska i miljön och inser också att det är hög tid att råda bot på det som skadats. Allt för att människan framgent skall må väl och sällsynta växt- och djurarter skall få leva kvar. Naturvård måste framgent ha specialutbildade fast anställda inom naturvården och då väl utspridda över landet. är frågorna inom naturvården uppsplittrade mellan länsstyrelser, , länsarbetsnämnder och domänverkskontor. belastas f. n. med en mängd segdragna detaljärenden kring samrådsförhandlingar och värderingsfrågor och måhända blir det då svårt att se skogen för bara träd. En ny organisation skulle inte innebära fördyringar i form av svällande byråkrati. Snarare skulle effektiviteten göra hela verksamheten billigare. I fält skulle t. ex. tvåmanrialag med en bil och släpkärra kunna arbeta mycket smidigt. Deras vana att förverkliga skötselplaner i praktiskt arbete skulle troligen göra varje fast anställd ungefär dubbelt effektiv mätt efter dagens funktion. Här finns det utrymme för att skapa nya, meningsfulla riktiga arbeten samt att uträtta ting som verkligen på många olika sätt ger god utdelning för framtiden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behov av översyn av organisationen för naturvård. () () 1 1984/85.