mot · G8021576 · 1985-01-25 00:00:00 — Tävling om en ny ekonomisk verklighetsbeskrivning Den verklighetsbeskrivning som sker i våra nuvarande ekonomiska modeller och termer leder oss fel när det gäller att komma till rätta med vårt lands problem. Vi är alldeles för fixerade vid snävt budgettekniska tankesätt och behöver nya begrepp som för våra tankar till väsentligheter snarare än närsynta räkneövningar. För privatpersoner liksom företag och kommuner är brist på pengar en verklig restriktion. Men för en stat är det väsentligast att skapa sådana förhållanden att människor stimuleras att utveckla hela sin förmåga i solidaritet med andra. Samhället skall underlätta för människorna att skapa resurser och ett rikt liv. För att kunna uppnå detta behöver staten beskrivningsmodeller som redovisar verkliga resurser och restriktioner på ett fullständigare och mer rättvisande sätt än . Vi behöver beskrivningssystem som inte är bundna till pengar därför att större delen av den nyttiga verksamheten sker utanför penningekonomin och därför att många grundläggande värden inte kan mätas i pengar. Risken med vårt nuvarande snäva ekonometriska system är att det ovärderliga kan offras därför att det inte kommer med i beslutsunderlaget. När stela regler, skatter och egenavgifter hindrar människor från nyttig verksamhet och tar arbetsglädjen ifrån dem, då minskar samhällets tillgångar, även om statens budget balanseras bättre. När kommunerna tvingas avskeda lärare och dra in skolor då barnantalet sjunker i stället för att genom mindre klasser ge barnen en bättre uppväxt, då gör samhället en dålig suboptimering. borde tänka sig för innan man går ut och uppmanar kommunerna att planera för neddragningar som inte är rationella i ett större perspektiv. Det hjälper inte att man enbart på papperet kan visa att man sparar . I verkligheten blir vi fattigare genom en besparing som förstör resurser och hindrar människor från att göra nytta. Statsbudgeten handlar bara om driftsidan, inte kapitalsidan. Alla tillgångar och möjligheter att skapa värden ur dem tar man alltså inte med i övervägandena. Av kortsiktiga och budgettekniska skäl kan man komma att betrakta kapitalförstöring som en besparing. Också den ekonomiska verksamheten förstörs när naturen förstörs. Det märks tydligare i andra länder än så . De fruktansvärda hungerkatastroferna i ökenspridningens spår beror delvis på snävt ekonomiskt tänkande. Man stimulerar avsalugrödor på de bästa jordarna och säljer till rika länder för att betala utlandsskulden. Därvid tvingas människor ut på marginella jordar som överutnyttjas. Skogsdöden börjar skapa insikt att miljövård inte är något vi kan ägna oss åt om vi har råd, utan snarare som vi inte har råd att låta bli. har tidigt uppmärksammat hur väsentligt det är att all mänsklig aktivitet sker i samklang med naturens lagar. Kretsloppen i naturen utgör den mäktigaste ekonomiska faktorn som det är både dyrt och för det mesta dumt att gå emot. Bytesbalansen, hur export och import förhåller sig till varandra, är ett av de viktigaste begreppen när vi vill bedöma ekonomiska läge. Men osäkerheten kring begreppet är besvärande, skriver på . skilde det ca mellan och uppgifter. "Det hör till bilden att den ekonomiska statistiken i allmänhet måste bli en grov approximation av en ytterligt komplicerad verklighet." Det förefaller inte säkert att de approximationer vi nu styrs av är de viktigaste. BNP-begreppet har förklarats vara dåligt och missledande. Ändå utgår våra ekonomiska beskrivningar från detta. Bara transaktioner som registreras i kronor och ören tas med i bedömningen. Därvid utelämnar man det mesta. Mer än hälften av de arbetstimmar som läggs ned i vårt land är oavlönade och kommer alltså inte med i BNP. Det är fråga om att ta hand om och fostra barn, hjälpa anhöriga och vänner och grannar, upprätthålla sociala nätverk och traditioner som ger ram och innehåll åt livet, vårda egendom, städa, reparera, sköta trädgården, hålla landskapet öppet, laga mat, skapa trivsel i ett hem, föreningsverksamhet, politiskt arbete, kulturell verksamhet och mycket annat. Samhället skulle inte klara sig utan den informella sektorn, men man tar ingen som helst hänsyn till den när man fattar beslut som kommer att påverka den, därför att den inte finns med i beslutsunderlaget. Den räknas inte. Eftersom ekonomin som vi definierat den anses vara förutsättningen för allt annat och eftersom vi räknar ökat ekonomiskt utbyte som en resursförstärkning hur det än har kommit till, kan hela vårt samhälle brytas ned utan att vi har några tankeredskap som hjälper oss att förhindra det. Det är nästan omöjligt för småbarnsföräldrar att få tid i ett levande sammanhang med sina barn och försörja sig. Deras ovärderliga hemarbete nonchaleras. Många barn växer upp med uttröttade föräldrar och känner sig oönskade och i vägen. Den s. k. rationaliseringen går ofta ut på att flytta yrkeskunskapen från de många praktiskt verksamma människorna till några få specialister. Vid skrivbordet konstruerar experter maskiner som skall hantera natur och råvaror. Ekonomier räknar ut att detta blir lönsamt. Den tysta kunskapen som byggts upp genom lång erfarenhet av hur naturen fungerar och som innefattar så mycket mer än vad som kan beskrivas med ord eller kvantifieras så att det passar maskiner, den räknas inte och kan få försvinna utan att det märks i våra ekonomiska modeller. Yrkesstolthet och arbetsglädje försvåras. Och ofta visar det sig att ekonomerna räknade fel. Rationaliseringen var inte ens lönsam. Det borde vara uppenbart att vi behöver ett nytt sätt att beskriva den ekonomiska verkligheten så att vi får bättre tankeredskap i vårt arbete med att lösa samhällets obalansproblem. Varje regering som träder till måste använda sig av de modeller som kanslihusets personal behärskar. Tiden räcker inte till att ändra grundförutsättningarna för modellerna när hela statsmaskineriet måste hållas i gång. Men många fristående ekonomer och andra samhällstänkare sysslar med dessa frågor. För att få en samlad uppfattning om de lösningsförslag som finns och stimulera till nya idéer bör en riksomfattande tävling utlysas. Med hänvisning till det framförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en tävling för att få fram en bättre ekonomisk beskrivningsmodell för staten.