mot · G8022609 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Marken är en av våra viktigaste naturresurser. Där finns förutsättningar för livsmedels-, energi- och skogsproduktion m. m. Jordbruk kan inte bedrivas utan att miljön påverkas. Jordbruk och miljö är intimt förknippade med varandra. Inte bara genom jordbrukets påverkan av miljön, utan också genom att miljöförändringar kan ge upphov till allvarliga skador i jordbruket, men dessutom kan jordbruket medverka till att avhjälpa miljöproblem. Miljöproblem som drabbar jordbruket Jordbruket drabbas av miljöproblem. Försurande luftföroreningar inverkar på jordbruket. Visserligen har man kunnat hålla pH-värdet uppe i åkermarken genom olika kalkningsinsatser men börjar det sura nedfallet bli en kännbar post också för jordbrukarna. Detsamma gäller nedfallet av tungmetaller och andra föroreningar. De tas upp av grödan och blir på det sättet ett allvarligt problem i jordbrukets livsmedelsproduktion. Effekterna förstärks av försurningen. Vi har t. ex. ett växande problem med kadmiumupptag i spannmålsgrödor. Det är ett upptag som ökar parallellt med försurningen. Den s. k. drivhuseffekten orsakas också den av luftföroreningar. Genom dagens intensiva utnyttjande av fossila bränslen ökar koldioxidhalten i atmosfären. På lite kan detta leda till klimatförändringar. Detta innebär naturligtvis möjligheter till omvälvande förändringar när det gäller jordbrukets betingelser. Ett likartat problem förknippas med det ozonskikt som omger jorden. Det kan tunnas ut av de s. k. freoner som varit vanliga i sprayflaskor och som i stor skala används bl. a. i skumplasttillverkningen. När ozonskiktet tunnas ut så ökar den ultravioletta strålningen mot jordytan. Den strålningen är skadlig såväl för människor och djur som för växande gröda. Detta är exempel på miljöproblem som drabbar jordbruket extra hårt, men också är allvarliga för samhället i övrigt. har i annat sammanhang fört fram förslag till åtgärder för att begränsa miljöproblemen och för att få till stånd en bättre hushållning med naturresurser. Jordbruket sora löser miljöproblem Det finns inom det konventionella jord- och skogsbruket goda förutsättningar för råvaruproduktion för en fytokemisk industri, produktion av energigrödor, ökad proteinodling för export med flera områden. Jord- och skogsbrukets utvecklingsmöjligheter måste därför också vara utgångspunkt för bedömningarna av jordbrukets framtid. Växter bygger via solenergin upp olika växtmaterial, som socker, stärkelse, cellulosa. F. n. kan i t. ex. nära torrsubstans vete, kärna, produceras per ha vid intensiv odling. Om man också räknar in strået blir avkastningen nära torrsubstans/ha. Detta motsvarar ca 95 MWh energi. Allt eftersom det blivit nödvändigare att försöka minska oljeberoendet har intresset ökat för energiråvaror ut förnyelsebara växtmaterial, s. k. biomassa. okar också insatserna på detta område i industriländerna och i . Produktionen kan ske med biologiska metoder. Av ved, vegetabiliska jordbruksprodukter, alger m. m. kan olika kemikalier framställas. Kemikalierna kan därefter utnyttjas för att framställa sådana slutprodukter som tvättmedel, lim, läkemedel, lösningsmedel, aromämnen och liknande. Tekniken anses lämpa sig väl för energisnåla och decentraliserade system som yttermera ger små föroreningar. En satsning på fytokemisk produktion bör förutom dessa positiva effekter också kunna ge ett bättre utnyttjande av naturresurserna, ett jämfört med skogsplantering bättre bevarande av jordbruksmarkens produktionsförmåga som kan ge ett bättre skydd mot läckage av växtnärsalter i jordbruket i den mån fleråriga växter används för biomassaproduktion. Vidare kan odling av biomassa för energiframställning förenas med uppsamling av tungmetaller ur jordbruksmark eftersom tungmetaller återfinns i askan efter biomassans förbränning. En annan utvecklingslinje är att med utgångspunkt från biomassa framställa nya ämnen, som fyller sin funktion bättre än petrokemikalierna. Exempel på detta är att utveckla nya smörj - och skärvätskor baserade på vegetabiliska fetter i stället för de nuvarande mineraloljorna. Man kan även förvänta ett ökat behov av produkter av fytokemiskt, dvs. växtkemiskt ursprung för andra sofistikerade användningsområden. a. inom livsmedelsindustrin (aromämnen, vitaminer m.m.), läkemedelsindustrin (hormoner, mediciner för hjärt- och kärlsjukdomar, smärtstillande medel, vitaminer m. och den kemiska industrin (ämnen för kontroll och bekämpning av skadegörare). Ett bra exempel på en sådan mångsidig användning av ett växtmaterial är förädlingen av terpentin- och talloljefraktionerna från sulfatindustrin. Man utnyttjar här terpener och syror, trots att de bara utgör en mycket liten del av vedråvaran, till framställning av exempelvis lösningsmedel och papperskemikalier men även specialkemikalier som luktämnen och insekticider. Över huvud taget föreligger här stora möjligheter - i motsats till vad som är fallet med fossila råvaror - att utnyttja den unika kemiska strukturen hos naturprodukter som terpener, steroider, alkaloider, fettsyror och kolhydrater för framställning av biologiskt viktiga ämnen. Produktionen av växtmaterial som råvara till en fytokemisk industri ställer andra krav på växtförädlingen, på val av växtarter och sorter, odlingsteknik och odlingsintensitet än produktion av lismedels- och skogsråvaror. Inom dessa områden krävs specialinriktad forskning och utveckling. som exporterar omkring en miljon ton spannmål importerar vi betydande mängder proteinfodermedel, främst då soja. Detta proteinfoder kan till stor del ersättas av svenska proteingrödor. De viktigaste är vall, ärtor, bönor och vi får heller inte glömma spannmålens betydelse. Baljväxterna är därtill kvävefixerande grödor - av stor positiv betydelse för växtföljden. På detta område pågår en utveckling bl. a. inom växtförädling och odlingsteknik. Åtgärder har också vidtagits från samhället för att öka den inhemska produktionen av protein. Detta har skett bl. a. genom forskning och stimulansåtgärder. Mer måste dock göras för att skapa de förutsättningarna som behövs för att vi i ännu högre utsträckning skall kunna bli självförsörjande på detta område. Både för den enskilde brukaren och för samhället i sin helhet är detta en mycket viktig fråga. Det mest påtagliga bidraget till energiförsörjning på kort sikt kan jordbruket ge genom en omfattande odling av energigrödor. I första hand gäller det spannmål och sockerbetor för etanoltillverkning och raps för tillverkning av rapsolja som motorbränsle. Odlingstekniken för dessa grödor är mycket välkänd. Grödorna kan inrymmas i en normal växtföljd och i många fall förbättra den. Både etanol och rapsolja kan användas i betydande kvantiteter utan nämnvärda förändringar av motorer och"distributionssystem. Detta innebär att vi inte blir låsta av några omfattande investeringar, utan har en rimlig handlingsfrihet att utnyttja energiråvaran för human kost om behov och avsättningsmöjligheter föreligger. Vi har valt att ge några exempel på användningsområden för jordbruksprodukter som alla bidrar till att förbättra miljön. Till detta kommer bl. a. jordbrukets betydelse för det öppna landskapet, där jordbruket gör en ovärderlig insats för kulturlandskapet. Mot denna bakgrund framstår livsmedelskommitténs förslag om nedläggning av åkerareal som absurd. Kommitténs majoritet har valt att se jordbruket som ett problem, inte hur det skulle kunna medverka till att lösa problem. Vi vill utveckla svenska jordbruk, inte avveckla det. Mot denna bakgrund bör ett samlat forskningsprogram tas fram om jordbrukets utvecklingsmöjligheter. Vidare bör utredas hur rådgivning, utbildningsinsatser och marknadsanpassning kan utformas utifrån ovan nämnda riktlinjer. Dagens jordbruk är på väg in i ett allt större beroende av inköpta produktionsmedel som maskiner, energi, utsäde, gödsel och bekämpningsmedel. Den höga produktionsnivån gör att riskerna för urlakning ökar genom höga gödselgivor. Rådgivning vad gäller storleken på givorna är angelägna, särskilt i områdena med genomsläppliga jordar. Nya sorter och odlingssystem har bidragit till högre skördar men inneburit ökad användning av kemiska bekämpningsmedel. Bekämpningsmedlens risker - ofta otillräckligt kända - gör emellertid att vi måste satsa på en kraftfull forsknings-, undervisnings- och försöksverksamhet för att utveckla alternativ teknik t. ex. på områden som växtförädling, resistensforskning, biologisk kontroll och bättre anpassad odlingsteknik. Därvid finns möjligheter att minska behovet av bekämpningsmedel och minska riskerna vid deras användning. Rådgivningen bör inriktas på att främja miljövänlig teknik. Stor restriktivitet måste gälla för all kemisk bekämpning av insekter och växtsjukdomar. Lantbrukarna utsätts genom användningen av t. ex. bekämpningsmedel för risker. Arbetsmiljöfrågorna i samband med användningen av kemikalier i jord- och skogsbruk måste uppmärksammas i högre grad än . Vidare bör en tidsplan fastställas för minskning av kadmiumhalten i fosforgödselmedel. Strävan bör vara att utveckla metoder för att använda den inhemska fosfaten. Den innehåller tyvärr arsenik som den alltså måste renas från. Användningen av gödsel med försurande effekt bör begränsas. Det är angeläget att med hjälp av bl. a. markkarteringar få fram värden för de optimala gödselgivorna. Det är också viktigt att utveckla grödor och brukningsmetoder som bibehåller eller ökar humuslagret. Även i animalieproduktionen är användningen av olika kemiska preparat omfattande. Det gäller då både medicinska preparat och preparat för bekämpning av hudparasiter och liknande. I likhet med de kemiska preparaten inom växtodlingen innebär denna hantering inom animalieproduktionen också arbetsmiljöproblem, vilket måste ägnas ökad uppmärksamhet. Nuvarande mål för jordbrukspolitiken måste ligga fast: all åker skall brukas, familjelantbruket skall främjas, konsumenterna skall ha säker tillgång till bra mat till rimlig kostnad och lantbrukarna skall ha en inkomst i nivå med andra jämförbara grupper. Till dessa mål bör läggas ett långsiktigt mål om bevarandet av åkermarken som resurs samt ett folkhälsomål som berör kvaliteten på och näringsvärdet i livsmedlen. Miljöaspekterna bör lyftas fram ytterligare i den statliga rådgivnings- och stödverksamheten. Angående användning av skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel beslöt på förslag av regeringen (prop. 1983/84:176) att lägga en skatt på handelsgödsel och bekämpningsmedel, exkl. träskyddsmedel. Som motiv för skatten anfördes att från hälso- och miljösynpunkt är det angeläget att användningen av såväl bekämpningsmedel som handelsgödsel minskas. Skatten tas ut fr. o. m. . Med de skattenivåer som lagts fast kan intäkten för statsverket beräknas till ca 110 milj. kr./år, varav 90 milj. kr. avser handelsgödsel och 20 milj. kr. Från sida vänder vi oss emot införande av handelsgödselavgiften eftersom vi inte tror att denna leder till miljöförbättringar. De influtna medlen skulle enligt regeringens förslag inte heller komma miljön till godo utan endast bli en förstärkning av statskassan. Vi accepterade däremot avgiften på bekämpningsmedel under förutsättning att medlen användes till miljöförbättrande åtgärder m. m. Vid behandling av frågan beslöts (SkU 1983/84:47, rskr 1983/84:383) att de influtna medlen skall användas till utökad forskning, rådgivning och miljöförbättrande åtgärder. Avgifterna bör således i stor utsträckning användas för sådan forskning och rådgivning som kan främja en minskning av behovet och användandet av handelsgödsel och bekämpningsmedel i jordbruket. Vidare bör speciellt beaktas arbetsmiljön för dem som hanterar preparaten. Den socialdemokratiska regeringen, som gärna talar om jordbrukets miljöproblem, har hitintills inte efterlevt beställning. meddelar jordbruksministern i budgetpropositionen att han avser återkomma med förslag om användning av medlen. Vi anser att de influtna medlen skall användas till rådgivning, forskning och miljöförbättrande åtgärder i enlighet med beslut och föreslår därför följande: De influtna medlen bör enligt vår mening föras till en särskild fond med uppgift att stödja sådana aktiviteter som ligger i linje med uttalande. - Kartläggning av särskilt föroreningskänsliga områden inkl. mätningar av växtnäringsförluster från jordbruksmark - Rådgivning i gödslings- och bekämpningsfrågor vid lantbruksnämnderna och i andra rådgivningsorganisationer, främst hushållningssällskapen - Prognosverksamhet som stöd till rådgivningen inkl. metodutveckling - Forskning och försök i syfte att åstadkomma ett mer effektivt utnyttjande av tillgänglig växtnäring - Utveckling av ny teknik för spridning av gödsel och bekämpningsmedel - Bidrag till gödselvårdsanläggningar - Forskning och försök kring bekämpningsmetoder i syfte att minska behovet av kemiska bekämpningsmedel inkl. resistensförädling - Förbättrad information inkl. utbildning av sprutförare m. fl., samt studier av och förebyggande åtgärder mot hälsorisker för dem som hanterar bekämpningsmedel - Forskning och försök om ekonomiska effekter av övergång från konventionell till alternativa produktionsformer. Regeringen har givit statens råd för jord- och skogsbruksforskning (), i uppdrag att ta fram ett forskningsprogram för alternativa produktionsmetoder inom jordbruk och trädgårdsodling. Den alternativa odlingen har vuxit fram utan något egentligt stöd från samhällets sida. På initiativ av i regeringen har en omfattande forskning nu satts i gång. Det är viktigt att denna satsning fortsätter och att intresset för detta forskningsområde stimuleras. Vi föreslår att medel från de ovan nämnda avgifterna bör användas för sådant stöd. Med hänsyn till vad som i motionen anförts hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om miljöproblem som drabbar jordbruket, 2. att beslutar hos regeringen begära att ett forskningsprogram tas fram om jordbrukets utvecklingsmöjligheter samt att rådgivning, utbildning och marknadsåtgärder stimuleras i enlighet med motionen, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen angående jordbrukets miljöproblem, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om användningen av medel från avgift på handelsgödsel och bekämpningsmedel, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om inrättande av professur för alternativa produktionsformer. () () () () minab/gotab 1985 79906