mot · G9027 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:7 och för personalföreträdare i kommunala nämnder (prop. 1984/85:200) I propositionen föreslås att anställda i kommuner och landstingskommuner ges lagstadgad rätt att närvara vid sammanträde med nämnder. Närvarorätten föreslås inskränkt till att gälla frågor som rör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, och närvarorätten skall inte kunna utövas i kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottet. Vi yrkar avslag på propositionen. Enligt vår mening utgör ett arbetstagarinflytande som utövas genom närvarorätt i de beslutande nämnderna ett intrång i den kommunala demokratin som är principiellt oacceptabelt. Föredraganden uppehåller sig utförligt kring avvägningen mellan arbetstagarnas inflytande och de förtroendevaldas. Genom avgränsningar beträffande vilka frågor och organ där de anställda enligt propositionen skall ges närvarorätt anser regeringen att den politiska demokratin inte påverkas. Som ytterligare ett stöd för förslaget hänvisas i propositionen till de undersökningar som har gjorts av de hittillsvarande försöken med närvarorätt som har förekommit i ett antal kommuner. Till den utredning, och medbestämmanderätt, SOU 1982:56, som ligger till grund för det nu föreliggande förslaget är fogad en utförlig reservation av . Denna reservation, till vilken många remissinstanser hänvisar, avvisar majoritetsförslaget om en närvarorätt för de anställda av principiella skäl och med hänvisning till att de refererade undersökningarna är bristfälliga. skriver om förslaget till närvarorätt bl. Genom en sådan exklusiv och permanent rätt till representation vid sidan om de politiskt valda representanterna erhåller den kommunalanställda personalen en särställning i förhållande till övriga grupper av medborgare. Redan som anställda har de kommunalanställda, i en omfattning som varierar alltefter anställningens placering i styrningssystemet, ett betydande reellt inflytande över kommunens/landstingskommunens verksamhet. Dessutom har de anställda samma möjligheter som övriga kommunmedlemmar i egenskap av medborgare och väljare att via sina partier och på annat sätt påverka politiken i kommunen/landstingskommunen. Även om närvarorätt inte innebär beslutsrätt eller ens förslagsrätt betyder dock själva närvaron vid beslutsfattandet vid slutna sammanträden goda möjligheter att direkt påverka besluten, som andra medborgare saknar. Därför kvarstår invändningen, att närvarorätten även i den här aktuella varianten inte står i överensstämmelse med den kommunala likställighetsprincipen och inte tar hänsyn till de särskilda former för det kommunala förtroendemannainflytandet i förvaltningen som den kommunala självstyrelsen i vårt land bygger på. beskriver vidare den paradox som det innebär att anställda skall ha närvarorätt i nämnder medan småpartier, vilka är representerade i kommunernas fullmäktigeförsamlingar och tillsammans kan företräda tusentals väljare, ofta saknar representation i nämnderna. Dessa principiella invändningar äger enligt vår uppfattning full giltighet trots att regeringsförslaget innebär vissa inskränkningar i de anställdas möjligheter att utnyttja den föreslagna närvarorätten. Så fort de anställdas närvaro vid ett nämndsammanträde leder till att nämnden fattar ett annat beslut än vad den skulle ha gjort om de anställda inte hade varit företrädda så har närvarorätten inkräktat på den politiska demokratin, oavsett beslutets materiella innehåll. Vi finner det vidare vara tveksamt huruvida förslaget om närvarorätt är förenligt med regeringsformens 1 kap. 7 § i vilken stadgas att beslutanderätten i kommunerna utövas av valda församlingar. I den mån beslut delegeras sker detta till organ som är valda ur de beslutande församlingarna eller till andra organ eller tjänstemän över vilka kommunerna har ansvaret. De anställdas företrädare däremot representerar ideella föreningar som ligger utanför det kommunala systemet. Det berättigade intresse som kommunernas anställda har att påverka frågor som rör deras anställningsförhållanden bör därför som inskränkas till att ske i den ordning som är given i medbestämmandelagen. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställer vi att beslutar avslå proposition 1984/85:200. () ()