mot · G902162 · 1985-11-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:162 m. fl. Ändringar i allemanssparande! 1985/86:50) Utvecklingen av det totala sparandet Bruttosparandet i har fallit trendmässigt . har det fallit från av BNP, dvs. till en nivå som ligger strax ovanför kapitalförslitningen. I har det totala sparandet fallit med endast ett par procentenheter av BNP. har det i även skett en förändring av sparandets fördelning, som främst tar sig uttryck i att den offentliga sektorn uppvisar underskott som företagssparandet har ökat. Den offentliga sparandebristen hänför sig helt till det stora underskottet i statens budget. Underskottet i den offentliga sektorn har inte kunnat uppvägas av det ökande sparandet inom den enskilda sektorn. Resultatet har blivit upprepade underskott i bytesbalansen. Förbättringen av bytesbalansunderskottet bör ses i ljuset av att för att eliminera den strukturella balansbristen i ekonomin behöver uppnå i stort sett den investeringskvot vi hade . En sådan investeringsuppgång skulle innebära att bytesbalansunderskottet ökar till , om inte det offentliga utgiftsöverskottet minskas eller hushållssparande! Sparandebristen är således alltjämt betydande i . Detta visar också utvecklingen , då bytesbalansunderskottet uppgick till . Utvecklingen av hushållens sparande har sjunkit kraftigt i . uppgick sparkvoten (hushållssparande! i procent av disponibel inkomst) till , vilket var en internationellt sett mycket låg siffra. ytterligare fallit i . blev sparkvoten noll, och väntas den bli negativ. Hushållens sparande är lika med summan av deras finansiella och reala sparande. Det reala sparandet består av nettoinvesteringar i små- och fritidshus, nettot av köp och försäljning av fastigheter och mark samt egna företagares investeringar. Det finansiella sparandet utgörs av bankinlåning, obligationssparande, aktiesparande, försäkringssparande och lån på kreditmarknaden m. m. I diagrammet visas utvecklingen av hushållens sparkvot med fördelning på den reala resp. finansiella sparkvoten. 1 1985/86.3 sami. Hushållens sparkvot, real sparkvot och finansiell sparkvot \ f Hushållens sparkvot Killa: Nationalräkenskaperna» Den stora trendmässiga förändringen av hushållens sparbeteende inträffade då hushållens sparkvot sjönk från 9 till . Denna nedgång kan till största delen förklaras av att den finansiella sparkvoten föll drastiskt. Under praktiskt taget var redan det finansiella hushållssparande negativt som det reala sparandet låg på en stabil och hög nivå. Huvudförklaringen till detta var hushållens stora investeringar i småoch fritidshus, ofta finansierade med upplåning på kreditmarknaden. 1980-talets första år kännetecknas av en markant nedgång i hushållens reala sparande och en viss återhämtning i det finansiella sparandet. Bakom denna utveckling ligger nedgången i bostadsinvesteringar. Den kraftiga utbyggnaden av de kollektiva skyddsnäten i har medfört att många enskilda hushåll dragit slutsatsen att de inte själva behöver spara för framtida behov. Motiven för hushållen att spara blir färre när det offentliga övertar en allt större del av ansvaret för den enskildes försörjning. Att spara för pensionering, sjukdom, arbetslöshet, oförutsedda påfrestningar m. m. är inte nödvändigt när staten svarar för den framtida tryggheten. Det är sannolikt att utbyggnaden av de kollektiva försäkringssystemen och socialpolitikens utformning har bidragit till att trendmässigt sänka hushållens sparande i . Hushållens möjligheter och intresse av att spara minskar också, när inflation och skatter urholkar inkomsterna så att avkastningen på sparandet blir negativ. 1980-talets ras i sparkvoten sammanhänger troligen med nedgången i hushållens reala inkomster. minskade den disponibla inkomsten . Den privata konsumtionen minskade dock endast med . I stället sjönk sparkvoten från till omkring 0. Tabellen visar hushållssparandets omfattning i 15 . För hela OECD-området har sparkvoten pendlat . Det fall i sparkvoten som skett i har inte någon motsvarighet inom OECD-området. Hushållens sparkvot i 15 -0,5 Källor: , , Kl. 1984 och 1985 är prognoser. 1* 1985186.3 sami. De stora skillnaderna förklaras delvis av olikheter i socialförsäkringssystemens utformning. relativt höga placering är en följd av att så gott som allt pensionssparande är privat. Det höga hushållssparande! i kan förklaras av - förutom kulturella och sociala faktorer - att en stor del av små och medelstora företag räknas in i hushållssektorn. Bakom den höga sparkvoten i länder som , och ligger ett traditionellt gott sparklimat. Dessa länder har alltid månat om en hög sparkvot hos hushållen. Det omfattande hushållssparande! i och medför att dessa länders stora budgetunderskott inte alls skapar samma problem som föreligger i t. ex. . För att vårt stora strukturella sparandeunderskott skall minska är det nödvändigt att det statliga utgiftsöverskottet skärs ned. Även om det inte räcker att stimulera hushållssparande! för att uppväga sparandeunderskottet i den offentliga sektorn är det av flera skäl mycket angeläget att få till stånd en ökning av denna del av det privata sparandet. Industriinvesteringarna behöver öka kraftigt. Ökade investeringar kommer att behöva finansieras med ett ökat sparande bl. a. hos hushållen. Som väntat har huvuddelen av placeringarna skett i statsskulden. Allemansfonderna har endast fått en mindre del av sparandet. Deras andel har dessutom minskat . Så länge budgetunderskottet består är det principiellt riktigt att hushållen svarar för en del av finansieringen av budgetunderskottet. Ökningen av penningmängden kan därigenom begränsas. Allemanssparandets effekter på det traditionella banksparandet är än så länge svårbedömda. Möjligheterna att allemansspara medför att hushållen går över från banksparande till sparande i statsskulden. Om detta sker i stor omfattning, finns det risk att allemanssparande! på ett mera fundamentalt sätt rubbar den traditionella kund-bank-relationen. Det skattemässiga gynnandet av sparande i statsskulden innebär en diskriminering av allt annat sparande. Sparande i direkt ägda aktier, i bostad och i bank missgynnas med dagens skatteregler. Det finns därför anledning att se över beskattningen av olika sparformer i syfte att uppnå konkurrensneutralitet. Moderat politik för ökat hushållssparande Moderata samlingspartiet har förordat en politik som syftar till att stimulera hushållens sparande. Hit hör våra förslag om sänkta marginalskatter och vår kamp mot inflationen. Vi har även stött de olika sparsystem som funnits , t. ex. allmänna lönsparandet, vinstsparandet och skattesparandet. Dessutom har moderata samlingspartiet medverkat till att skattelättnader på produktivt sparande i aktier infördes och . I länder som och stimulerar staten enskild förmögenhetsbildning. Där är man väl medveten om betydelsen av en aktiv förmögenhetspolitik, som möjliggör uppbyggnaden av privata förmögenheter hos hushållen. De enskilda medborgarnas förmåga att utstå påfrestningar - liksom att begagna uppdykande tillfällen - förstärks avsevärt när de har ett eget sparkapital. Det fungerar som ett slags privat skyddsnät, vilket ger ökad trygghet vid oförutsedda utgifter och i krissituationer. Därigenom minskar också behovet av offentliga transfereringar. Vi anser att staten bör bedriva en aktiv politik för att stimulera enskilda människors ägande. Målet bör vara att hushållen skall ha ett sparkapital som motsvarar den genomsnittliga årslönen för en industriarbetare. Att staten stimulerar till enskild förmögenhetsbildning kan ses som ett led i en politik syftande till att flytta en del av ansvaret för den framtida tryggheten från det allmänna till de enskilda hushållen. Den bästa marknadsekonomiska lösningen för att stimulera ett ökat sparande är en ekonomisk politik som ökar hushållens disponibla inkomster och höjer realavkastningen efter skatt på sparande. En kraftig minskning av inflationstakten kombinerad med marginalskatter på högst för huvuddelen av alla heltidsarbetande är de väsentligaste inslagen i en politik som syftar till att stimulera sparandet. Vi anser det vara särskilt viktigt att öka sparandet i bostäder och aktier. Att bredda bostadsägandet är det bästa sättet att åstadkomma en jämnare fördelning av förmögenhetstillgångarna i samhället. Att öka det enskilda aktiesparandet är viktigt bl. a. mot bakgrund av att privatpersoners innehav av börsaktier minskat från till . frigörs betydande sparbelopp från skattesparande och obligationslån. Detta kan medföra en oönskad likviditetspåspädning i hushållssektorn. I regeringens proposition föreslås att . får sättas in i allemanssparandet utöver de nuvarande tillåtna månadsinsättningarna. Dessutom föreslås att maximigränsen för den sparandes totala nettoinsättningar höjs från . Vi godtar dessa förslag i avvaktan på att reglerna kan ändras i syfte att uppnå konkurrensneutralitet mellan olika sparformer. Hushållen bör emellertid erbjudas alternativet att ha kvar pengarna i skattesparande under samma fördelaktiga villkor som gäller för allemanssparandet. I skattesparandet bör därför både avkastning och värdestegring vara befriade från skatt även efter bindningstidens utgång. Aktiesparfonderna bör dessutom befrias från skattskyldighet för realisationsvinster i enlighet med vad som genomförts för allemansfonderna. Genom dessa förändringar skapas konkurrensneutralitet mellan skattesparande i bank, skattefondssparande, allemansfondssparande och allemanssparande. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av att stimulera hushållssparande!, 2. att beslutar att avkastning och värdestegring på skattesparande i bank och i fond skall vara skattebefriade även efter bindningstidens utgång, 3. att beslutar att aktiesparfonderna befrias från skattskyldighet för realisationsvinster i enlighet med vad som gäller för allemansfonderna. () () () land (m) () () () ()