mot · G8022501 · 1985-01-25 00:00:00 — och information om mänskliga rättigheter har spelat en aktiv roll inom FN och dess organ när det gällt normbildning i fråga om mänskliga rättigheter. Detta har bl. a. gällt FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna, konventionerna om medborgerliga och politiska och ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, som har kompletterats med regionala konventioner samt andra texter och resolutioner av betydelse för skydd av mänskliga rättigheter (minireglerna för behandling av fångar, deklarationen om skydd för alla människor från tortyr och annan grym, omänsklig och förnedrande behandling, Code of Conduct for , International Code of Ethics etc). Inom har betonat vikten av undervisning om mänskliga rättigheter. I likhet med övriga nordiska länder ansåg att program XIII om fred, mänskliga rättigheter och internationell förståelse skulle ges betydligt högre prioritering i UNESCOis plan för 1984-1989. Vid i , där spelade en aktiv roll, antogs en resolution som uttryckte konferensens övertygelse att utveckling av kunskap om mänskliga rättigheter genom undervisning och information är en av de grundläggande faktorerna för allas åtnjutande av mänskliga rättigheter och som godkände planen för utveckling av undervisningen om mänskliga rättigheter för 1981-1987. I samma resolution uppmanas medlemsstaterna att vidta alla lämpliga åtgärder för att undervisning om mänskliga rättigheter skall bli en fundamental del av yrkesutbildningen. I planen uppmanas medlemsstaterna att vid universiteten inrätta professurer, ordna kurser i MR för yrkesförbund, skapa nationella centra för undervisning, forskning och dokumentation om MR, organisera konferenser och möten om MR-undervisning, framställa textböcker om MR för grundskola och gymnasium liksom för de yrkesgrupper som har direkt anknytning till MR. Vidare ingår i planen att göra uppställningar över inhemska lagar och internationella instrument som gäller MR, att utarbeta förslag till kursplaner i olika ämnen för MR-undervisning i , gymnasiet, samt för informell undervisning och för de yrkesgrupper som har anknytning till MR. I fråga om metoder uppmanas medlemsstaterna att organisera möten för dem som har ansvar för utbildning och fortbildning av lärare på olika nivåer och för andra relevanta yrkesgrupper. Den ovan nämnda planen för utveckling av undervisningen om mänskliga rättigheter 1987, vid vars tillkomst aktivt medverkade, har ännu inte översatts och fått den spridning den borde ha fått i landet. De flesta av de rekommenderade åtgärderna återstår att genomföra, trots att mer än halva perioden för planens genomförande har gått. Ett expertmöte organiserat av 1982 i , där var representerat, rekommenderade medlemsstaterna att bl. a. stödja utbildning och forskning inom MR-området och att i det egna landet företa lämpliga åtgärder för att inleda aktiviteter för att främja MR och deras beskydd samt att ge fortbildning och specialutbildning för MR för relevant personal i närliggande arbetsområden som polis- och fängelsepersonal, sjukvårdspersonal samt tjänstemän som har ansvar för flyktingar, invandrare och minoriteter. deltar också aktivt i arbete beträffande information och undervisning om mänskliga rättigheter, bl. a. med att framställa undervisningsmaterial för såväl ungdomsskolan som för olika yrkesgrupper. I har mycket gjorts för att inom undervisningen förbättra kunskapen om de mänskliga rättigheterna. I en interpellationsdebatt uttalde emellertid utbildningsminister med rätta att det finns behov av åtgärder för att omsätta målen för denna undervisning i praktiken. Vi delar hennes uppfattning att denna typ av undervisning är svår och behöver stöd och uppmuntran. Att ge barn och ungdom insikt om de mänskliga rättigheterna och stärka deras respekt för människors grundläggande fri- och rättigheter är enligt läroplanen väsentliga mål för ungdomsskolan, framhöll utbildningsministern i den nämnda interpellationsdebatten. I kursplan för samhällsorienterande ämnen föreskrivs också att de mänskliga rättigheterna skall vara ett huvudmoment i undervisningen. har tillsatt en arbetsgrupp som skall initiera och leda ett utvecklingsarbete för undervisning om internationell förståelse. Projektet inkluderar forsknings- och utvecklingsarbete beträffande undervisning i mänskliga rättigheter. Med tanke på det stora behovet av sådant arbete var det ett mycket värdefullt initiativ när man anordnade en stor rikskonferens för skolfolk på temat Fred och förtryck - vad kan vi göra för att främja mänskliga rättigheter. Konferensen, som var mycket brett upplagd, verkade stimulerande på fortbildning och utvecklingsarbete för undervisningen om de mänskliga rättigheterna. Vid konferensen deltog lärare, lärarutbildare, skolledare, skolstyrelseledamöter samt representanter för föräldrar och elever. För att läroplanens intentioner skall kunna förverkligas behövs en rad åtgärder för att bättre omsätta målen i praktiken, exempelvis bör utbildningen och fortbildningen av lärare förstärkas och fördjupas, undervisningsmaterial (skrifter, ljudbildband, filmer etc.) avpassat för olika stadier och ämnen framställas, ett centralt register (på t. ex. läromedelscentraler) inrättas för redan befintligt material inom området MR och angränsande områden, - utbildningsradion mer aktivt medverka i undervisningen om MR och vid fortbildningen av lärare (faktaunderlag, dramatiseringar etc.), - skolan aktivt samarbeta med organisationer som , Röda korset och Rädda barnen, - skrifter och annat material från sådana organisationer mer systematiskt användas i den ordinarie undervisningen, - lärarhandledningar och andra nödvändiga förutsättningar för den praktiska undervisningen skapas, - information om erfarenheter, metodiska tips, projekt etc. i undervisningen om MR spridas genom olika organ (t. ex. Pedagogiskt Magasin), - Mänskliga rättigheternas dag markeras på landets skolor, - undervisningen om mänskliga rättigheter bli ett naturligt och nödvändigt inslag i skolan både vid speciella tillfällen och i den ordinarie undervisningen varvid en bearbetning av läroplanen i detta avseende företas. har till uppgift att bl. framställa basläromedel och informera om dessa läromedel. Under /85 planeras att upprätta en specialförteckning för ämnesområdet mänskliga rättigheter. Det fordras emellertid en kontinuerlig komplettering av materialet för att detta skall ha erforderlig aktualitet. Uppgiften är inte så enkel. Det gäller verkligen att följa upp de praktiska resultaten av verksamheten. Vad beträffar personalutbildningen för skolväsendet gäller numera att riksdag och regering anger de områden för personalutbildning som skall prioriteras. Detta kommer till uttryck bl. a. genom att regeringen resp. föreskriver vilka utbildningar som lärare får genomgå med oavkortad lön och reseförmåner resp. med lön efter B-avdrag. Sedan är det kommunerna som prioriterar bland de lärare som anmält sig genom att besluta om tjänstledighet och förmåner i det enskilda fallet. Problemet är att resurser ofta saknas just för ämnesområdet mänskliga rättigheter med hänsyn till att kommunerna prioriterar andra ämnen, t. ex. teknik och datalära. Då det gäller uppmaning till medlemsstaterna att alla lämpliga åtgärder skall vidtas för att mänskliga rättigheter skall bli en fundamental del av yrkesutbildningen inom såväl den offentliga som den privata sektorn återstår mycket att göra. Även med en mera aktiv kontaktverksamhet med myndigheter och organisationer från Svenska sida kan inte de målsättningar som uppställts i resolutioner uppfyllas. Det finns här ett klart behov av förstärkta samhälleliga insatser. Till svenska departement och myndigheter inkommer ofta från mellan statliga organisationer dokument som är av stort intresse för undervisning och information om MR. Det är viktigt att sådana dokument får tillräcklig spridning inom . En översyn av de rutiner som härvidlag tillämpas av relevanta departement och myndigheter är därför önskvärd. Det ankommer på och länsskolnämnderna att ta initiativ till ytterligare åtgärder för att utveckla och förbättra stödet till skolor, lärare och elever i dessa viktiga frågor. Det är givetvis angeläget att universitetsoch högskoleämbetet tar motsvarande initiativ då det gäller forskning och undervisning om de mänskliga rättigheterna vid våra universitet och högskolor. Möjligheter till forskning och framtagning av undervisningsmaterial på alla nivåer bör prioriteras. Någon professur i ämnet mänskliga rättigheter finns inte i vårt land, vilket möjligt borde inrättas. Av det ovan sagda framgår att vissa åtgärder i fråga om forskning, undervisning och information om MR vidtagits, men också att dessa åtgärder inte är tillräckliga. Det behövs en översyn av vidtagna åtgärder på området, liksom förslag till förbättrade insatser för att på det praktiska planet omsätta de målsättningar som anges i läroplanerna och i våra internationella åtaganden. Med hänvisning till vad som här angetts hemställs att hos regeringen hemställer om en översyn med syfte att i praktiken genomföra åtgärder för att förbättra forskning, undervisning och information om mänskliga rättigheter enligt vad som anförts i motionen. minab/gotab 1985