mot · G8022667 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. I regeringens budgetförslag aviseras att en särskild regionalpolitisk proposition kommer att föreläggas . Med anledning av detta meddelande avvaktar undertecknade motionärer med detaljförslag om regionalpolitiska åtgärder till dess regeringens förslag föreligger. I denna motion inskränker vi oss till att ange vissa riktlinjer för en fortsatt regionalpolitik. Behovet av regionalpolitiska åtgärder är fortfarande mycket stort. Detta avspeglas bl. a. i att arbetslöshetssiffrorna för de olika länen visar uppseendeväckande skillnader. redovisar t. ex. en relativ arbetslöshet som är mer än dubbelt så hög som landet som helhet. har i sin partimotion om den ekonomiska politiken presenterat sin syn på hur denna bör utformas för att skapa goda villkor för fortsatt expansion inom näringslivet och förbättra sysselsättningen. Därutöver finns det emellertid behov av riktade insatser för att ytterligare stärka näringslivet i vissa regioner och där skapa ökad sysselsättning och underlag för en bra samhällsservice. En viktig princip då det gäller de regionalpolitiska insatserna är att dessa bör vara generella i största möjliga utsträckning. Detta innebär att ett förhållandevis fast regelsystem bör råda inom regionalpolitiken. De utvärderingar som gjorts av den förda regionalpolitiken visar att fasta regler som är allmänt tillämpliga gett de bästa resultaten. Mera improviserade företagsstöd som beslutats från fall till fall har inte lämnat samma positiva resultat. Beträffande den inledningsvis nämnda arbetslösheten i anser vi det synnerligen olyckligt att den socialdemokratiska regeringen rev upp de regler som infördes om nedsättning av arbetsgivaravgiften i inland. I praktiken betydde detta att de sämst ställda kommunerna fick höjda arbetsgivaravgifter medan de expansiva orterna i kustområdet fick sänkta. Resultatet kan redan nu avläsas i att den expansion som skett på småföretagandets område också skett i kustby gden. Inlandskommunernas konkurrenssituation har helt enkelt försämrats genom den socialdemokratiska regeringens åtgärd. aviserar redan nu att vi kommer att lägga förslag om en återgång till den tidigare ordningen och eventuellt utsträcka det till inlandskommuner i andra län som ett verksamt regionalpolitisk! Det är också viktigt att de regionalpolitiska insatserna sätts in i de områden av landet som har de svåraste problemen. Det finns en tendens att sätta in regionalpolitiska insatser så snart en region råkar i svårigheter t. ex. genom branschkriser. Denna sammanblandning av temporära sysselsättningskriser som kan drabba precis vilken region som helst i landet och bestående konkurrensskillnader som främst har sin grund i klimat och avstånd gör att de stora regionala obalanserna består. Vi ställer oss också kritiska till de riktlinjer som utformats för offertstöd. Detta kan nu i princip lämnas till företag i vilken del av landet som helst. Det borde i stället helt vara reserverat till de mest utsatta områdena. Ett viktigt instrument i regionalpolitiken är det s. k. glesbygdsstödet. Den hittillsvarande handläggningen har i de flesta fall fungerat snabbt och bra och det har på ett bra sätt främjat småföretagen i glesbygderna och bidragit till att säkra redan befintliga arbetstillfällen och skapa nya. Glesbygdsstödet har också varit befrämjande för en förbättrad samhällsservice i glesbygden. Många hotade små affärer för daglighandel har t. ex. kunnat räddas genom insatser av glesbygdsstödsmedel. förordar en framtida uppräkning av medlen för glesbygdsstödet och kommer att precisera detta i samband med den kommande regionalpolitiska propositionen. Det är förvånande att den socialdemokratiska regeringen försummar att bygga ut och förstärka anslaget för utvecklingsinsatser i de utvecklingssvaga länen. Detta trots att rapporterna från fältet är entydiga om glesbygdsstödets goda effekter och att anslagen är otillräckliga. I flera län är kommande anslag redan helt intecknade. I enskilda motioner pekar på kommunikationernas betydelse för en regional utveckling. Det finns starka skäl för att ytterligare understryka detta. betydelse som samfärdsmedel genom inland kan ej överskattas. SJ måste också satsa offensivt med snabbare förbindelser, bättre service för de långväga resande och också vissa utbyggnader som allmänt vidgar upptagningsområdet för gods och resande. Sådan utbyggnad är i första hand aktuell för en förlängning av ostkustbanan men en tvärförbindelse mellan och Mo i Rånå i bör också tas in i den framtida planeringen. Förbindelsen med Mo i Rånå är i dagens läge mycket aktuell genom den befolkningstillväxt som har skett i denna norska region. Mo i Rånå har en mycket god hamn som är öppen för sjöfart året runt. I Mo i Rånå finns också ett smältverk som har överkapacitet och kan ta hand om de mineralfyndigheter som senare år gjorts i inland och fjällvärld. För den regionalpolitiska utvecklingen är det också viktigt att utbildning, forskning och därav följande utveckling ges tillräckliga resurser vid , och högskolan i . Den decentraliserade undervisningen till vissa regioncentrer och distansundervisningen fyller en viktig funktion då det gäller att ta vara på den outnyttjade begåvningsreserv som finns i . Det är förvånande att den regionalpolitiska utredningen i sitt betänkande inte beaktat den skogliga forskningens betydelse i de regionalpolitiska sammanhangen. Exempel på satsningar med regional profil i detta samman hang är bl. a. frågor kring naturresursekonomi, skogspolitik, fysisk riksplanering, analys av satellitdata, skogsproduktion på våtmarker, de fjällnära skogarna, breddning av användningen av vedråvaran, bioteknik m. fl. Det är av särskild vikt att skogsforskningen tas i samhällets tjänst som ett betydelsefullt regionalpolitisk! Det mindre jordbrukets roll är också klart undervärderad då det gäller sysselsättningen i glesbygden. Det finns slutligen anledning att erinra om de senaste årens utveckling då det gäller sysselsättningen inom den offentliga sektorn. I det kärva ekonomiska läge som råder i så sätts procentuella sparmål för sektorer av den offentliga sektorn. Detta kan också vara motiverat av effektivitetsskäl. anser att den prövning av verksamheten som följer av detta är viktig för en sund samhällsutveckling. Den hittillsvarande effekten av dessa sparaktioner har dock i huvudsak drabbat den decentraliserade verksamheten medan organisationsdelen vid de centrala förvaltningarna lokaliserade till och ett mindre antal andra centralorter i landet inte drabbas. Personalstaterna har skurits ned i huvudsak i det yttersta ledet som har den direkta servicefunktionen mot allmänheten. Detta har haft en menlig inverkan på kvaliteten på servicen till allmänheten och bidrar till att den offentliga sektorn får dåligt rykte som serviceorgan. Det betyder också att personalstyrkan inom den offentliga sektorn relativt sett minskat ute i de svaga regionerna. Rakt på sak formulerat har de högre tjänstemän som suttit centralt placerade och i beslutande funktioner slagit vakt om sina egna jobb och sina egna revir och alltför ensidigt beordrat nedskärningar på fältverksamheten. Detta förhållande har bl. a. påtalats av TCO-S och länsavdelningar i , och det finns anledning att göra en noggrann analys av de påtalade förhållandena och rätta till eventuell snedvridning av sysselsättningspolitiken. förutsätter att regeringen vaksamt följer utvecklingen på detta område. Med stöd av det anförda hemställs att i skrivelse till regeringen framhåller vad i motionen anförts beträffande den framtida regionalpolitiken. () ()