mot · G802409 · 1985-01-15 00:00:00 — Motion 1984/85:409 Uppbörden av skatter och socialavgifter arbetar med att utreda vem som skall betala arbetsgivaravgift eller om egenavgift skall utgå. har oklarhet rått avseende vem som är den betalningsskyldige. Den allmänna uppfattningen är att skattemyndigheterna valt att ange den som har möjlighet att betala avgifterna som den betalningsskyldige. Detta har inneburit att beställaren av arbetsinsats från utomstående som uppfattats som egen företagare i ett senare skede av skattemyndighet klassats som löntagare, varför beställaren påförts skyldighet att inleverera arbetsgivaravgift. I gick man så långt att arbetsgivaravgift som redan inlevererats av den som utfört arbetet återbetalades, varefter man sökte påföra beställaren arbetsgivaransvar, därför att samhället annars riskerade att förlora inkomst. Enligt uppgifter i massmedia avser nu socialavgiftsutredningen att föreslå, att beställare från mindre firmor av arbete skall kunna vända sig till myndigheterna och få förhandsbesked om den som utför arbete är att anse som egen företagare eller arbetstagare, för vilken beställaren är att anse som arbetsgivare. Beställaren skall därmed kunna få besked om A- eller B-skattskyldighet, momsplikt, arbetsgivareavgifts- eller egenavgiftsskyldighet föreligger. Erfarenhetsmässigt brukar det ta tid att få fram förhandsbesked. Dessutom kan arbetstagarens status ändras från löntagare till egenföretagare och tvärtom utan att beställaren blir medveten därom. har företag för att undvika orättmätigt uttagna socialavgifter, moms och skatter, börjat tillämpa att de för den som utför arbetet inhämtar godkännande att direkt till berörd myndighet för det mindre företagets räkning inlevererar skatter och avgifter som dras ifrån småföretagarens faktura. Över detta förfaringssätt har de lokala uppbördsmyndigheterna visat irritation då de anser att deras arbetsbörda därmed ökat. Systemet har emellertid stora fördelar för samhället som därmed får betalt för sina krav. Den betalningsskyldiges person- eller organisationsnummer gör det tämligen lätt för uppbördsmyndigheterna att kontoföra inbetalningarna rätt och samhället gör en betydande vinst genom att få betalt för sina krav, som räkningar betalas. Den som ställer ut räkningen - och som vanligen är mindre bevandrad i företagsekonomiska frågor, har svårt med tid för kontorsarbete eller har svag ekonomi - skulle på detta sätt få ökade resurser att lägga på produktivt Detta är i sig mot bakgrund av ansträngda ekonomiska läge önskvärt. En fördel som det nya uppbördssystemet skulle medföra är att återbetalning av ingående moms bättre kan kontrolleras mot utgående moms i ett tidigt skede. Många företag vågar inte anlita mindre egenföretagare, vilka de befarar att uppbördsmyndigheten i ett senare skede kommer att kunna klassa som löntagare. Ett arbete som man anser vara till fullo betalt kan under sådana förhållanden mer än fördubblas genom att det som skulle inkludera moms, skatt och arbetsgivaravgift av myndigheten klassas som nettolön på vilket skatter och avgifter skall läggas. Resultatet av den förda uppbördsordningen har blivit att beställare avstår från att anlita mindre företag och enskilda när oklarhet råder om arbetsgivareavgift eller egenavgift skall utgå. Resultatet har därmed blivit att arbetssökande ställts utanför arbetslivet och att det sociala ansträngts ytterligare. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att uppbörd av skatt, socialavgift och moms skall göras möjlig för beställare att dra av från faktura över visst minibelopp och inlevereras till uppbördsmyndighet och att arbetstagare/mindre egenföretagare därmed endast har att redovisa att inbetalning gjorts i samband med sin övriga redovisning.