mot · G8023175 · 1985-04-24 00:00:00 — m. fl. Förenklad självdeklaration (prop. 1984/85:180) I propositionen föreslås att ett förenklat deklarations- och taxeringsförfarande införs för huvuddelen av landets löntagare och pensionärer. Förslaget bygger i många stycken på förslag från den s. k. skatteförenklingskommittén. tillsattes på uppdrag av dåvarande finansministern . Kommittén lämnade 1984 betänkandet om förenklad självdeklaration (SOU 1984:21). Kommitténs förslag och även förslagen i propositionen bygger på att de skattskyldiga i vissa fall inte skall behöva redovisa sina inkomster på deklarationer utan taxering skall grunda sig på kontrolluppgifter eller andra existerande register. För att möjliggöra en sådan förenkling föreslås både av kommittén och i propositionen att banker och andra kreditinrättningar åläggs att lämna kontrolluppgift på kapitalinkomster, samt vissa förändringar i en del materiella beskattningsregler. 1 det ursprungliga förslaget som regeringen överlämnade till lagrådet för granskning fanns också ett förslag till förändring av taxeringslagen. Förslaget innebar mycket långtgående rättighet för taxeringsmyndigheterna att inhämta uppgifter från tredje man för att kunna kontrollera inkomstuppgifternas riktighet. Förslaget innebar konkret att 56 § taxeringslagen skulle ändras så att myndigheterna fick en utvidgad rätt att samla in uppgifter om företag, organisationer och enskilda, om deras kunder samt om andra personer eller företag med vilka det kunde antas att affärsmässiga relationer funnits. Detta förslag är enligt vår uppfattning helt oacceptabelt. Det skulle kunna innebära att taxeringsrevision skulle förändras till godtyckliga övergrepp och integritetsintrång. Förslaget till förändring av 45 § taxeringslagen mötte ett stort och berättigat motstånd. I propositionen säger finansministern att det var lämpligast att avvakta med ändringar i 56 § taxeringslagen till dess man hunnit överväga i vad mån lagen kan förses med regler som tydligt anger de allmänna begränsningar som bör gälla för taxeringsrevision. förslag till lagändring i den delen lägger jag inte fram . Av det anförda framgår att regeringen egentligen inte har ändrat uppfattning i sakfrågan utan bara nu avstår från att föra fram förslaget, sannolikt med hänsyn till det förestående valet. Det är beklagligt att regeringen har en så dåligt utvecklad känsla för grundläggande integritetskrav hos enskilda människor. Det torde vara uppenbart för alla att det svenska skattesystemet är krångligt och oöverskådligt för de allra flesta. Många regler har lagts ovanpå varandra så att den totala mängden för många framstår som ett lapptäcke utan egentlig inre konsistens och logik. I viss mån torde detta hänga ihop med det totalt sett höga skattetrycket i , en aspekt som propositionen inte alls tar upp till diskussion. Den grundläggande tanken i propositionen är att genom olika förändringar göra det årliga deklarationsförfarandet enklare för de enskilda skattskyldiga. Taxeringen skall med andra ord inte grunda sig på de skattskyldigas egna uppgifter och inkomstsammanställningar utan på en maskinell bearbetning av kontrolluppgifter som arbetsgivare och andra lämnar. Därigenom ökar självfallet kraven på att dessa kontrolluppgifter är korrekta, vilket torde innebära ett visst icke obetydligt merarbete hos arbetsgivarna. 1 propositionen berörs endast kortfattat de kostnadsökningar som detta kommer att orsaka hos företagen, vilket är en brist i underlaget för beslut. Icke desto mindre anser vi att fördelarna för de många enskilda individerna är så stora av det förenklade deklarationsförfarandet att detta bör genomföras. En förutsättning för förenklingen är att banker och andra kreditinstitut lämnar kontrolluppgift på bankräntor m. m. Praktiskt taget alla inkomsttagare har nämligen större eller mindre inkomster i form av ränta eller utdelning på sparade medel. Om de skattskyldiga själva skulle behöva lämna uppgift om dessa kapitalinkomster skulle det förenklade deklarationsförfarandet inte vara möjligt att genomföra. Vi anser för vår del att det kan accepteras att kontrolluppgift lämnas på inkomster från kapital lika väl som på inkomster från arbete. Det kan emellertid finnas skäl att överväga om det inte vore lämpligt att införa en undre gräns för det belopp för vilket kontrolluppgift skall lämnas. Det förefaller onödigt krångligt att t. ex. varje åläggs att lämna kontrolluppgift på ränteintäkter på några kronor för ett mycket stort antal människor. Vi anser således att kontrolluppgift inte skall behöva lämnas om räntebeloppet understiger . Eftersom många inkomsttagare genom denna förenkling inte behöver göra egna beräkningar av inkomster och skatter anser vi att information om faktiska skatte- och avgiftsbetalningar måste ges i annat sammanhang. Det enklaste sättet är att komplettera lönebeskeden med uppgifter om av arbetsgivaren betalda socialförsäkringsavgifter. Därigenom kan de enskilda inkomsttagarna direkt se inte bara hur stor preliminärskatt som betalats in utan också hur stora indirekta avgifter som erlagts. Vi anser nämligen att det är viktigt att skatter och avgifter är synliga för de enskilda individerna. Staten bör som arbetsgivare därför besluta införa denna information på de anställdas lönebesked. I propositionen föreslås också att det automatiska inflationsskyddet avskaffas. Vi motsätter oss detta förslag. Resonemanget i propositionen i denna del visar med önskvärd tydlighet att regeringen inte bara saknar ambitioner att gå vidare med fortsatta marginalskattesänkningar utan också nu har återgått till den tidigare socialdemokratiska skattehöjningspolitiken. Inflationsskyddet sägs i propositionen innebära en sänkning av skatteuttaget. Detta är uppenbart fel. Vad det handlar om är att ha en sådan utformning av skatteskalan att inte skatterna automatiskt skärps på grund av inflationen. Inflationsskyddet är med andra ord inte en skattesänkning utan en utebliven skattehöjning. Finansministern säger: Från fördelningspolitiska utgångspunkter har ett automatiskt system också stora brister. Detta är minst sagt uppseendeväckande. Det automatiskt verkande systemet innebär nämligen att skattereglernas effekter blir desamma som om inflationen vore noll. Finansministerns uttalande betyder alltså att han inte anser inflationens fördelningspolitiska verkningar av ondo utan att han gärna har en viss inflation som har stora godtyckliga inkomst- och förmögenhetsomfördelningar men som automatiskt ökar statens skatteinkomster. Enligt uppfattning får inte inflationen smyghöja skatterna, och vi anser därför att det fulla inflationsskyddet måste återinföras. Det är ett oemotsägligt faktum att samtliga de åtgärder på inkomstskatteområdet som regeringen genomdrivit har urholkat den ursprungliga skatteöverenskommelsen. Regeringen har också meddelat att några ytterligare marginalskattesänkningar inte är aktuella. Följande åtgärder har drivits igenom: o Skatteskalan har ändrats. En puckel har lagts in mellan ca . (18-21 basenheter) inkomst där marginalskatten alltså skärpts jämfört med beslut, o Skattereformen innebar ett inflationsskydd på drygt 17 c/c och förutsatte också att inflationen skulle begränsas till den nivån. I verkligheten har inflationsskyddet sänkts till som inflationstakten höjts till . Detta har lett till skattehöjningar från praktiskt taget alla och till marginalskattehöjningar för många jämfört med vad som utlovades reform, o I den aktuella propositionen föreslås att lagen om basenhet, dvs. reglerar inflationsskyddet, upphävs. Även detta strider mot beslut. sägs mycket klart att något inflationsskydd inte skall finnas. Vad som avses hända därefter är oklart. Det enda som står i propositionen är: Detta hindrar inte att skatteskalan för åren efter 1986 anpassas till förändringar i löner och priser. Denna mening är emellertid till intet förpliktande och är i själva verket exakt detsamma som uttalades för äret 1986 när regeringen underlät att lägga förslag om uppräkning av basenheten . har sedan överenskommelsen bröts av socialdemokraterna hävdat att det fulla inflationsskyddet måste återinföras. Följande tabell visar marginalskattens höjd med förslag samt marginalskattens faktiska höjd enligt regeringens förslag . "Måttlig inkomstökning basenhet (55) 59 Gräns vid 140 400 64 (65) Gräns vid 191 100 Tabellen bygger på att den faktiska basenheten på . 1982 har uppräknats med nettoprisindex därefter. För inflationstakten från dagsläget till har antagits en blygsam ökning på . Blir den faktiska inflationen högre blir skillnaden mellan de två skattetabellerna ännu mer ofördelaktig för de enskilda inkomsttagarna. Försämringen av inflationsskyddet har således medfört att marginalskatten nu är mellan än vad den skulle ha varit. kommer marginalskattehöjningen att gå ännu snabbare eftersom regeringen nu har föreslagit att inflationsskyddet helt avskaffas. Följande tabell illustrerar effekten under det/örsta äret, 1986, av ett slopat inflationsskydd. I propositionen föreslås att schablonavdraget under inkomst av tjänst höjs från nuvarande L . föreslås att schablonavdraget slås ihop med avdraget för arbetsresor samt att begränsningen för de första för arbetsresor slopas. Kostnaderna för resor till och från arbetet föreslås således dras av helt och fullt under posten övriga kostnader. Det föreslagna schablonavdraget berör endast inkomst av tjänst och inte t. ex. kulturarbetare och egna företagare eller jordbrukare. Det schablonavdrag som pensionärer har på . Höjningen av schablonavdraget innebär ett stort bortfall av skatteintäkter, enligt propositionen ca . Merparten av skattebortfallet uppträder för kommuner och landsting. Regeringen har tidigare hävdat att varje minskning av kommunernas skatteintäkter innebär ett hot mot den sociala välfärden, en uppfattning som man nu tydligen övergivit. Höjningen av schablonavdraget innebär självfallet störst fördelar för den inkomsttagare som inte alls har några utgifter för inkomsternas förvärvande. Likaså blir fördelarna naturligtvis större för en deltidsarbetande än för en heltidsarbetande. En inkomsttagare som reser till och från arbetet med allmänna kommunikationer och i övrigt inte har några större avdrag än nuvarande schablonbelopp på . skulle genom förslaget få en ökning av avdragen på ca . Med marginalskatt motsvarar det en skattelättnad på ca . skall emellertid inflationsskyddet avskaffas, vilket innebär en skattehöjning på minst lika mycket för de flesta heltidsarbetande. Skattehöjningen blir i själva verket mycket större för många heltidsarbetande, som således får en totalt sett höjd skatt genom regeringens förslag (se tabellen ovan). Till detta kommer den skärpning av marginalskattesatserna som förslaget innebär, vilket går stick i stäv med vad som krävs i den svenska ekonomin. Vi föreslår därför att nuvarande regler behålls i fråga om schablonavdrag och reseavdrag liksom självfallet att inflationsskyddet återinförs. Det återinförda inflationsskyddet innebär fördelar för alla inkomsttagare i och med att genomförda sänkningar av marginalskatten då blir bestående. Likaså innebär vårt förslag lägre skatt för heltidsarbetande som pendlar till och från arbetet med allmänna kommunikationsmedel. Däremot innebär regeringens förslag större fördelar för de inkomsttagare som inte har några utgifter alls för arbetsresor, dvs. t. ex. går eller cyklar till arbetet. Några problem ur förenklingssynvinkel uppträder inte med vårt förslag. Den som åker bil till arbetet måste i båda fallen själv beräkna och uppge kostnaderna för detta. Den som pendlar bör enbart kunna sätta ett kryss i en ruta att avdrag yrkas för månadskort eller liknande, och sedan beräknar taxeringsmyndigheten i resp. län vad tolv månadskort kostar och gör avdraget. Vi har inga invändningar mot höjningen och individualiseringen av det s. k. sparavdraget till . Med hänsyn till höjningen kan vi acceptera att avdrag för förvaltningskostnader bara medges för belopp som överstiger . Enligt vår uppfattning är det naturligt att i samband med individualiseringen av sparavdraget den kvarstående sambeskattningen av inkomst av kapital avskaffas. Vi har krävt att principen om särbeskattning genomförs fullt ut. Kravet blir naturligtvis särskilt starkt nu eftersom en individualisering av avdraget logiskt sett bör kompletteras med en individualisering av skatten på motsvarande inkomster. Underhållsavdraget, folkpensionärernas extra avdrag samt hemmamakeavdraget Majoriteten i skatteförenklingskommittén hade föreslagit att avdraget för underhåll av icke hemmavarande barn skulle avskaffas. representant i utredningen motsatte sig detta. Det är därför glädjande att propositionen föreslår att avdraget behålls. Även i fråga om folkpensionärernas extra avdrag har regeringen anslutit sig till reservanternas i skatteförenklingskommittén förslag. Vi godtar självfallet detta. Detsamma gäller det s. k. hemmamakeavdraget, egentligen skattereduktion, som också föreslås behållas i enlighet med reservanternas linje i kommittén. I propositionen föreslås ett avdrag på . vid försäljning av aktier som innehafts än . Dessutom föreslås att det nuvarande avdraget på . vid försäljning av äldre aktier minskas till . som det individualiseras. Avdragsminskning för s. k. äldre aktier innebär en klar försämring för många aktiesparare. Med nuvarande regler kan försäljning ske för ett belopp på . och enligt förslaget minskar detta till . Vi anser att en sådan förändring skapar en inlåsning på aktiemarknaden och en ytterligare försämring för det enskilda aktiesparandet. Avdraget bör därför enligt vår uppfattning behållas på nuvarande nivå, dvs. , även efter individualisering. I propositionen föreslås att straffskalan i taxeringslagen utvidgas för den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet åsidosätter uppgiftsskyldigheten till att omfatta fängelse utöver nuvarande bötesregler. Vi anser inte att förslaget om straffskärpning bör accepteras. Nuvarande bestämmelser bör därför behållas. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att med avslag på proposition 1984/85:180 beslutar återinföra det fulla inflationsskyddet, 2. att avslår förslaget i proposition 1984/85:180 om förändringar i fråga om schablonavdraget under inkomst av tjänst i enlighet med vad som sägs i motionen, 3. att beslutar avskaffa återstående sambeskattning av B-inkomster, 4. att med avslag på proposition 1984/85:180 i denna del beslutar att avdraget vid försäljning av s. k. äldre aktier bibehålls på . 5. att avslår förslaget om ändring i taxeringslagen (120 §) i vad avser straffskärpning, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om komplettering av statligt anställdas lönebesked med uppgifter om inbetalda socialförsäkringsavgifter, 7. att i övrigt godkänner förslagen i proposition 1984/85:180, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kontrolluppgift på inkomst från kapital skall lämnas först om inkomsten överstiger . () () () () minab/gotab 1985