mot · G802731 · 1985-01-21 00:00:00 — m. fl. Det är viktigt med en hög kvalitet på den undervisning som samhället erbjuder alla barn och ungdomar obligatoriskt i och senare i gymnasieskolan. Den nya läroplanen, Lgr 80, har varit i kraft endast och ingen elev har ännu fullbordat sin skolgång enligt denna läroplan. Trots det har det visat sig att den på ett par punkter behöver förändras. Ett av kraven som framställde redan i förra årets skolmotion, nämligen mer tid för svenska, har regeringen tillmötesgått i budgetpropositionen. Det är glädjande. förslag i övrigt avser att ge bättre förutsättningar för en grundskola där kvaliteten på kunskaper och färdigheter står i förgrunden, där det finns utrymme för pedagogisk mångfald och där lärarna känner att de har statsmakternas stöd för sitt arbete. Gymnasieskolan har kommit att bli en skolform för nästan samtliga elever i en årskull. Det innebär att den skall ge gymnasieutbildning till elever med de mest skilda förutsättningar. Det kräver extra insatser för såväl elever med svårigheter att klara studierna som för elever med både studiemotivation och specialbegåvning. Våra förslag i korthet - Bevara små skolor - Öppen inställning till alternativ pedagogik inom - Beslutanderätt för skolkonferensen - Fler lärare i genom att använda övertaliga lärare - Ökat bidrag till Hem och skola - Fortsatt utredning om statsbidrag knutet till elev - Fristående skolor med annat undervisningsspråk än svenska Gymnasieskolan - 2 000 fler platser i gymnasieskolan 1 1984/85. - Snabba åtgärder för N-linjen - Stöd åt elever med specialbegåvning - Ökad kvalitet i yrkesutbildningen I de flesta länder som är jämförbara med börjar barnen skolan tidigare än här. Det innebär att dessa barn jämfört med svenska i samma ålder får ett eller extra träning i att läsa, skriva och räkna. Betydelsen för barnens framtid är uppenbar. I och med att regeringen i budgetpropositionen bifaller tidigare framförda förslag att utvidga tiden för svenskämnet har man också accepterat att barnen behöver mer och djupare kunskaper i det språk som senare skall bli deras viktigaste redskap i vuxenvärlden. går nästan samtliga svenska barn i förskola . Rapporter visar att många av dessa barn redan då är både mogna och motiverade för att lära sig läsa och räkna, medan andra inte uppnår denna mognad förrän vid åtta eller ålder. Eftersom förskolans pedagogik inte innefattar inlärning av dessa färdigheter försitter man ett inlärningstillfälle då eleven är starkt motiverad. Skolstart har uppenbara fördelar. som man från inlärningssynpunkt kan utnyttja det pedagogiskt mest lämpade tillfället ger man barnen möjlighet att få extra träning av basfärdigheter. Det senare är inte minst viktigt i ett högt utvecklat samhälle som vårt, där ständig utveckling och förändring kräver allt längre och alltmer gedigen utbildning av medborgarna. En tidigare skolstart innebär naturligtvis inte att lågstadiets arbetssätt utan förändring används yngre barn. För att alla barn skall få en allsidig utveckling måste förskolans och lågstadiets inlärnings- och arbetsmetoder samverka. Det förutsätter att man under hela lågstadiet utgår från det enskilda barnets mognadsnivå, motivation, behov och förutsättningar vid inlärning av kunskaper och träning av olika färdigheter. Ett sådant arbetssätt förutsätter också en mer flexibel syn på lågstadiets årskursindelning, så att de elever med senare tidpunkt för mognad och motivation för systematisk inlärning på ett smidigt sätt slussas in i skolans värld. Försöken med årskurslöst lågstadium bör därför utökas, och SÖ bör få i uppdrag att genomföra en utvärdering. I propositionen behandlas språk- och kulturarvutredningens förslag. Där förordar föredraganden att insatserna för invandrarbarnen i förskola och skola bör bedömas i ett sammanhang. Det är uppfattning att samma helhetssyn bör prägla insatserna för barnen med svenska som De punktinsatser för att motverka problemen på lågstadiet, som gjorts , bör kompletteras. För att på lång sikt skapa en bättre situation på lågstadiet krävs att man tidigare än nu tar hänsyn till och utgår från barnens behov. anser att ett led i ett sådant långsiktigt arbete är att tidigarelägga skolstarten . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I skolmotion till pekade vi på de signaler om bristande överensstämmelse mellan målen som uppsatts för de fria aktiviteterna och det sätt på vilket dessa aktiviteter i realiteten genomförts. Vi föreslog då att i stället skulle användas till svenska och matematik. I årets budgetproposition tillgodoses vårt förslag, men bara för högstadiets del. I föregående avsnitt framhöll vi vikten av att man får tillfälle till träning i de grundläggande färdigheterna i svenska och matematik för de allra yngsta barnen. Detta gäller också barnen på mellanstadiet. Ju tidigare grunden befästs, desto lättare går fortsatt inlärning. Vi anser därför att också de fria aktiviteterna på mellanstadiet bör användas för mer undervisning i svenska. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Skolans viktigaste mål är att bibringa eleverna kunskaper och till detta krävs det lärare. skall i låg- och mellanstadiet bl. a. ge baskunskaper och basfärdigheter för att ungdomarna sedan i högstadiet skall förberedas för gymnasiets yrkesutbildning eller högskoleförberedande studier. Detta lyckas inte alltid så bra med, och det är också, vilket redovisas av föredraganden, många elever som lämnar med otillfredsställande kunskaper. Enligt M Grogarns doktorsavhandling om läs- och skrivsvårigheter i gymnasieskolan beror av elevernas svårigheter på kunskapsluckor och bristande träning och drill - alltså sådana problem som måste uppmärksammas och åtgärdas på ett tidigt stadium. Om det skedde borde också svårigheterna på gymnasienivå minska. Skolan befinner sig i en situation där elevantalet sjunker. Därav följer att många lärare är arbetslösa och fler kommer att hamna i den situationen . Det bästa sättet att utnyttja den resurs de övertaliga lärarna utgör är att de får lära alla barn läsa, skriva och räkna. bör därför ges i uppdrag att skyndsamt utarbeta alternativ för hur en sådan resursförstärkning kan utformas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. presenterades en departementspromemoria om små skolor (DsU 1981:7). I denna redovisades bl. a. att arbetsmiljön i små skolor upplevs som lugnare och mer stimulerande av både elever och föräldrar. kommer grundskolorna runt om i landet att ställas inför uppgiften att planera för de snabbt sjunkande elevantalen. Frågan om nedläggning av skolor kommer att bli vanlig. Fördelarna med de små skolorna är så uppenbara att kommunerna bör ges möjlighet att bevara dem när de befolkningsmässiga förhållandena medger detta. anser denna åtgärd vara så angelägen att vissa medel bör ställas till kommunernas förfogande. I budgetpropositionen har anslagits 42,2 milj. kr. till aktiviteter under den samlade skoldagen. SÖ:s antagande att antalet deltagande elever skulle ökat mellan verkar därför överdrivet. anser mot denna bakgrund att anslaget bör reduceras med 7,4 milj. kr. vilket i stället bör användas för att underlätta bevarandet av små skolor. I valet mellan att underlätta för kommunerna att behålla små skolor och att utöka omfattningen av den samlade skoldagen väljer att prioritera de små skolorna. bör få i uppdrag att utarbeta förslag till fördelningsprinciper. Dessa bör då vara så utformade att de också medger okonventionella lösningar vid kommunernas försök att bibehålla små skolor. Ansvaret för det lokala utvecklingsarbetet ligger numera på kommunerna själva. Strävan bör emellertid vara att skolan skall vara öppen för pedagogiska expriment av olika slag. En vertikal skolorganisation kan t. ex. ge såväl pedagogiska fördelar som möjlighet att bevara en liten skola. Likaså har alternativa pedagogiker av typ Waldorf och många värdefulla inslag som kan tillämpas också inom ram. Fristående skolor med alternativ pedagogik kan bli en valmöjlighet endast för några få, varför det är viktigt med en öppen grundskola där mångfalden ses som en tillgång och uppmuntras. bör beakta detta i sitt uppföljningsarbete. En grundläggande strävan i skolpolitik har varit att decentralisera besluten rörande skolan. Alla som berörs av besluten - elever, lärare och övrig personal samt föräldrar - måste ha inflytande över besluten. Demokratiseringen av skolan har påbörjats men måste vidareutvecklas. Inflytande och ansvar är intimt förknippade. Det gäller även på skolans område. För att eleverna skall ta ansvar för sin skola och medverka till ett bra inlärningsklimat krävs att de ges inflytande. Elever både kan och vill ta egna initiativ om de ges en chans. Den viktigaste demokratiträningen sker i klassrummet. Klassråden, som skall vara det forum där eleverna i första hand kan påverka förhållandena i sin klass och sin skola, fungerar olika bra i skilda skolor. Det finns enligt rapporter också skolor där de fungerar dåligt eller inte alls. bör därför uppmärksamma detta i sitt fortsatta uppföljningsarbete. Om skolkonferensens innehåll och betydelse är endast ett samrådsorgan med ett begränsat inflytande. anser att detta bör ändras och föreslår att SÖ påbörjar en omfattande försöksverksamhet med beslutande skolkonferenser. bör i denna försöksverksamhet ges beslutanderätt då det gäller arbetstider, utformande av fria aktiviteter, riktlinjer för temastudier, frågor om skolmiljön m. m. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I skolkonferensen företräds eleverna liksom föräldrarna av valda representanter. Från flera håll i landet rapporteras att eleverna vid resp. skolor inte själva får avgöra vem som skall representera dem. I stället har skolstyrelsen bestämt att den ena eller andra organisationen skall utse representanter. anser att detta av demokratiska skäl är oacceptabelt. bör därför som sin mening uttala att eleverna vid resp. skola själva avgör vem som skall representera dem i skolkonferensen. Skoldemokrati handlar inte bara om att få påverka skeendet i skolan utan lika mycket om att ta ansvar. Eleverna måste därför också ges möjlighet att delta i lokalvård, matservering, materialframställning, utrustning av lokaler och liknande. Snäva fackliga intressen får inte hindra en naturlig elevmedverkan. bestämde i stor enighet att fristående skolor skulle kunna få statsbidrag, om de uppfyllde vissa villkor. I riksdagsbeslutet bemyndigade regeringen att enligt vissa riktlinjer förklara fristående skolor berättigade till statsbidrag räknat fr. o. m. . Den socialdemokratiska regeringen har emellertid på olika sätt sökt förhindra eller fördröja beslutets ikraftträdande eller på annat sätt göra det besvärligt för de fristående skolornas möjligheter att verka. För , som har en generös inställning till de fristående skolorna och stor respekt för deras sätt att arbeta, är ett sådant agerande oacceptabelt. Också i årets budgetproposition behandlas de fristående skolorna nonchalant. kommentar skär regeringen ner SÖ:s yrkande med nästan en halv miljon. Inte heller sägs något om SÖ:s förslag att begränsa de fristående skolornas möjligheter att expandera. Nuvarande bestämmelser om statsbidrag till enskilda skolor har visat sig oklara för att avgöra huruvida har möjlighet att bygga ut sina nuvarande linjer med ytterligare en parallell. bör därför uttala att fr. o. m. /86 skall ha rätt till två parallella linjer med förhöjt statsbidrag per elev så att lärarlönerna för två sådana linjer täcks. Estniska skolan i har ansökt om bidrag för inrättande av högstadium. Det mångåriga arbetet av hög kvalitet vid skolan motiverar väl att den får statsbidrag också till en högstadiedel. Detta bör ge regeringen till känna. De finskspråkiga gruppernas organisationer i förordar att fristående skolor med finska som undervisningsspråk skall kunna få statsbidrag. Enligt nuvarande bestämmelser är detta inte möjligt. Under förutsättning att undervisningen i svenska, det språk som ju eleverna sedan skall verka i, får en sådan tyngd att elevernas fortsatta studier inte äventyras, förordar att statsbidrag skall kunna utgå till fristående skolor med finska som undervisningsspråk om de också i övrigt motsvarar de kvalitetskrav som nuvarande bestämmelser förutsätter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är självklart och nödvändigt att skolan skall ge eleverna grunderna på ett område som så genomgripande förändrar vårt samhälle som datoriseringen. I årets liksom i förra årets budgetproposition avsätts medel för inköp av datorutrustning. Extra stimulansbidrag föreslås också för inrättande av datorsalar i gymnasieskolan. Det är bra. I annat sammanhang talas om nödvändigheten av att eleverna har tillgång till tidsenlig utrustning. Detta gäller i högsta grad också datorer. förändras och utvecklas utrustningen så genomgripande att eleverna när de kommer ut på arbetsmarknaden riskerar att ha förlegade kunskaper. Enligt vår uppfattning är det därför orationellt att låsa anslagen till inköp av datautrustning. I stället bör de kunna disponeras också för förhyrning av datorer. bör som sin mening ge regeringen detta till känna. Vi noterar med tillfredsställelse att regeringen nu vidtar de åtgärder vi tidigare föreslagit för att främja flickornas intresse för tekniska och naturvetenskapliga yrken. Särskilt viktigt är därvid att tillgodose flickornas behov av utbildning i datateknik. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Samarbetet mellan hem och skola är ovärderligt för både eleven och skolan och måste stärkas och stödjas på flera sätt. Föräldrarnas engagemang i skolan bör ses som en tillgång i skolarbetet. De måste få känna ett naturligt medansvar för samarbetet. Detta är särskilt angeläget för att få till stånd en större samsyn mellan hem och skola när det gäller normer för det gemensamma ansvar hem och skola har för barnens fostran. och skola utför ett angeläget arbete som länk mellan barnets viktigaste miljöer. Förbundet har emellertid ganska blygsamma statsbidrag för sin verksamhet. anser därför att en uppräkning med . bör ske för att bidraget åtminstone skall ligga på motsvarande nivå som föregående budgetår. Ett led i decentraliseringen av skolan var att dela upp statsbidraget i en basresurs och en förstärkningsresurs. Avsikten var att den senare skulle få användas så att de lokala förhållandena eller intentionerna bäst skulle tillgodoses. Viss del av förstärkningsresursen är visserligen intecknad av verksamheten som måste anordnas av alla skolor, men huvuddelen skall gå till behovsinriktad verksamhet. I propositionen uttalar föredraganden att förstärkningsresursen inte bör användas för ett generellt inrättande av s. k. 20-grupper på högstadiet. Det är utmärkande för socialdemokraterna att man genast försöker ändra regler och förordningar om verkligheten inte till alla delar stämmer med vad de själva har för uppfattning. Talet om en decentraliserad skola är uppenbart endast ord utan innehåll. anser att de lokala skolföreträdarna har bäst förutsättningar att avgöra i vilken form man vill använda förstärkningsresursen. Föredragandens uttalande bör alltså inte begränsa den lokala handlingsfriheten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Propositionen gör en värdefull markering för att understryka skolans betydelse som kulturförmedlare och avsätter särskilda medel som stimulans för utvecklingsarbete. Vi stödjer detta. Regeringen föreslår också en särskild grupp som skall leda detta arbete. För vår del anser vi att ett sådant utvecklingsarbete ligger inom ramen för naturliga arbetsområde. Vi yrkar därför avslag på propositionen i denna del och föreslår i stället att SÖ får i uppdrag att initiera och leda ett utvecklingsarbete enligt de Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Föredraganden skriver att fria aktiviteter på många håll fått en slentrianmässig utformning där eleverna erbjuds en mängd olika sysselsättningar som ofta är av mindre värde utifrån skolans allmänna mål. Han menar också att det mot den bakgrunden finns anledning att diskutera den framtida inriktningen av fria aktiviteter. Det är utmärkt att regeringen nu har tagit fasta på den kritik vid upprepade tillfällen riktat mot de fria aktiviteterna. har haft i uppdrag att utreda konsekvenserna av ett nytt och bättre statsbidragssystem för . Ett av alternativen var ett elevanknutet statsbidrag. Emellertid fullföljde man inte utredningen för detta alternativ med motiveringen att det skulle bli svårt att tillämpa. Eftersom konsekvenserna inte är helt klarlagda och inte heller förslag till att göra detta system enklare framlagda anser vi att fortsatta utredningar är nödvändiga och önskvärda. Framför allt bör ett sådant elevanknutet bidrag ge goda förutsättningar för ökad valfrihet och förbättrad kvalitet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I takt med att förändrats till både arbetssätt och utformning krävs att gymnasieskolan successivt anpassas till de ändrade förutsättningarna. Framför allt kräver samhället allt längre utbildning av alla ungdomar. Det innebär att gymnsieskolan måste ge stimulans och motivation åt samtliga elever i en årskull - såväl åt de teoretiskt eller praktiskt studieinriktade eleverna som åt de elever som är skoltrötta eller mindre motiverade för fortsatt utbildning. Vid ett flertal tillfällen har fört fram kravet att skolans samarbete med arbetsmarknaden måste förstärkas, så att den utbildning gymnasieskolan ger håller jämna steg med utvecklingen på olika områden. Det gläder oss därför att regeringen nu föreslår att ett sådant samarbete kommer till stånd. Just nu pågår en intensiv försöksverksamhet inom ramen för reformeringen av gymnasieskolan. Innan beslut fattas skall en noggrann utvärdering göras så att ett omfattande beslutsunderlag föreligger. Ett av försöksområdena är praktikinslag i utbildningen. Det är angeläget att gymnasieskolans elever på vissa linjer får bättre insikt i hur arbetslivet fungerar, men enligt vår åsikt får praktikinslagen inte bli ett självändamål. För att praktiken skall kännas meningsfull för eleverna måste den ha anknytning till deras studieinriktning och vara av god kvalitet. och ämnen kan alltså få praktik av varierande längd och innehåll. Gymnasieskolan måste bli mer flexibel än . Det är inte minst viktigt om man i praktiken vill göra det möjligt med både varvad och återkommande utbildning. Mot bakgrund av den snabba kunskapsutvecklingen på arbetsmarknaden kommer det att bli nödvändigt att kunna erbjuda ett allt vidare fält av kompletteringsutbildning. När 16-årskurvan åter sjunker kommer utrymmet för denna sorts utbildning att vara väl tilltaget. Då bör det också finnas en beredskap i organisationen. Det kursrelaterade betygssystem som diskuterades i gymnasieutredningen tillsammans med ett system med grund- och tilläggskurser anser vi vara intressanta förslag att vidareutveckla. Det är dock angeläget att förändringar inte stannar vid organisatoriska reformer. Också det inre arbetet behöver utvecklas: arbetsformer, möjligheter till fördjupat samarbete mellan teoretiskt och praktiskt inriktade linjer etc. Regeringen har beräknat antalet platser i gymnasieskolan med 2 330 fler än . Vi anser detta påslag för litet. Det finns nämligen en rad osäkra faktorer som kan komma att snabbt förändra bilden. Det kommande läsåret är det den första gången som prioriteringen av 16- och 17-åringarna skall slå igenom. finns det en stor grupp 18- och 19-åringar som gjort studieuppehåll i vetskapen att de skulle kunna komma tillbaka, eftersom det var det besked de fick när de slutade . Det finns också vissa utbildningar med krav på viss ålder för intagning. Osäkert är också om regeringens antagande att färre 16-åringar nu skulle komma att finnas i kommunernas uppföljningsansvar håller. Till detta skall läggas att arbetsmarknaden för de unga inte har förbättrats. Den ökning av antalet gymnasieplatser som regeringen föreslår utgör knappt hälften av de platser som länsskolnämnderna beräknat för nästa läsårs behov. Liksom anhåller regeringen om ett bemyndigande att kunna utöka ramen vid behov. En sådan utökning har också skett . En tilldelning i efterhand innebär en sämre planering och därmed också ett sämre utnyttjande av de knappa resurserna. föreslår därför mot bakgrund av de många osäkra faktorerna att direktramen ökas med ytterligare 2 000 platser. Det är oroande att längre teoretiska studievägar i gymnasier i vissa fall har svårt att attrahera elever som fullföljer utbildningen. Speciella problem har den naturvetenskapliga linjen, och åtgärder som snabbt ger resultat behöver vidtas. På kan N-linjen förstärkas genom att ett system med viktade betyg införs. Kortsiktiga åtgärder måste också vidtas. Vi föreslår därför att bestämmelser införs som medger ett högre betygsmedelvärde för den naturvetenskapliga linjen. SÖ är också oroad av utvecklingen och förbereder möjliga åtgärder. Med tanke på hur angeläget det är med snabba insatser bör SÖ få i uppdrag att med förtur lägga fram förslag angående naturvetenskapliga linjen. En av orsakerna till att många elever väljer en tvåårig teoretisk linje i stället för en treårig, trots att de tänker fortsätta med högre studier, är att de anser det lättare att få ett högre betyg där. Dessa s. k. taktiska val medför att elever när de börjar sina högre studier är illa rustade att klara av dessa, med en stor andel studieavbrott som konsekvens. föreslår att ett system med viktade betyg införs. En modell innebär att betyget i ett ämne som har betydelse för den sökta utbildningen väger tyngre än betygen i ämnen som inte har sådan betydelse. En annan modell för viktade betyg bör också prövas: Den innebär att betyg i ämne som lästs i flera årskurser väger tyngre än betyg i ämne, som lästs få veckotimmar i få årskurser. Har t. ex. ett ämne lästs i endast en årskurs bör betyget multipliceras med 2. Har ett ämne lästs i 3 årskurser bör betyget multipliceras med 3x3 =9. På denna punkt hänvisar till vårt yrkande i vår motion angående högskola och forskning. Stimulans till olika typer av begåvningar För är det viktigt att alla elever ges en likvärdig utbildning. Elever med olika begåvningsresurser måste därför stödjas på skilda sätt. måste för att klara sin framtid ta till vara alla typer av begåvningar. Ingen elev får understimuleras eller halka efter på grund av bristande hjälp och stöd. Det finns inom gymnasieskolan möjligheter till särskilda insatser för svaga eller omotiverade elever. Men även teoretiskt begåvade elever eller elever med annan specialtalang har rätt till och behöver uppmuntran och stimulans för att kunna utvecklas. För elitidrottande ungdomar finns en sådan möjlighet. Det finns också försöksverksamhet med estetiskt inriktade gymnasielinjer. Denna utökas f. ö. i årets budgetproposition. Det finns också försöksverksamhet med kombination av specialidrott och studier vid hemortens gymnasieskola. Enligt mening är det angeläget och rimligt att också andra talanger än idrott och estetiska områden ges möjlighet att utvecklas i sådan försöksverksamhet. Eleversom har speciella förutsättningar för t. ex. musik, sång, matematik, fysik, språk, dans eller teckning bör på motsvarande sätt få utveckla dessa. Försöken med estetisk-praktiska linjer innebär att hela linjen är inriktad mot ett visst område. Vi menar att modellen med utbyte av 5 vt passar de ungdomar bättre som har speciella intressen eller talanger, men som ändå inte vill inrikta hela sin studietid på det aktuella området. föreslår därför att också ämnen av ovan uppräknat slag skall kunna ingå i försöksverksamhet med kombination av specialintresse och studier vid hemortens gymnasieskola fr. o. m. . SÖ bör meddela närmare bestämmelser om försöksverksamheten. Åtgärder för elever med särskilda behov När omläggningen av statsbidraget till gymnasieskolan skedde i riktning mot en friare resursanvändning mottogs denna mycket positivt. Man fick nu möjlighet att styra ekonomiska och personella resurser till de områden i gymnasieskolan där de största behovet fanns.