mot · G802929 · 1985-01-21 00:00:00 — m. fl. Basprogram för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i vissa län Den socialdemokratiska regeringens ekonomiska politik har vänt utvecklingen i landet. Produktionen går upp. I många regioner innebär denna utveckling att arbetslösheten minskar, och att det naturliga byggandet repar sig. I andra regioner orkar man inte ta till vara den uppåtgående trenden. Alltför många faktorer är missgynnsamma. I varje län där arbetsmarknaden generellt sett är svag hämmas alla typer av byggande, såväl privat som offentligt byggande. Regeringen har satt in väldiga resurser för att stimulera byggandet dels generellt, dels i form av riktat stöd. Problemlänen har inte blivit lottlösa när det gäller det riktade stödet. Däremot har dessa län mindre möjligheter att tillgodogöra sig de generella stimulanserna. Byggbranschen är här så allvarligt skadad att återhämtningen är en mycket svår och lång process. Här behövs betydligt större insatser än i normallänet. Insatsernas storlek motiverar en långsiktigare hantering än den nuvarande årliga uppsamlingen av objektsreserv. Det är motionärernas uppfattning att de mest drabbade länens problem är så djupa och långsiktiga att de måste motverkas med delvis nya metoder. Problemlänen har två i detta sammanhang gemensamma egenskaper. Dels har de ett svagt näringsliv som i hög utsträckning är beroende av samhällsstöd, dels kommer behovet av samhällsstöd att bestå . Betydande effektivitetsvinster skulle kunna göras om ett flerårigt basprogram för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kunde upprättas. Insatserna skulle kunna samordnas med länens utvecklingsprogram och inte styras av de objekt som för tillfället är möjliga att starta snabbast. Basprogrammet bör omfatta större delen av den insatsvolym från samhällets sida som kan bedömas behövlig . Det bör vara treårigt och rullande. Visst utrymme bör lämnas för akutinsatser dels på grund av osäkerhet i prognosmaterialet, dels för att motverka rigiditet i systemet. Basprogrammet bör upprättas i förhandlingar mellan statsmakterna och berörda kommuner och länsorgan. Genom att statsmakterna är delaktiga i planeringsprocessen från början bör inte aktuella ändamålsrestriktioner gälla. Den långsiktiga nyttan bör styra planeringsprocessen. Ett treårigt rullande "basprogram bör upprättas för de län som regeringen bedömer lämpliga. Programmet utarbetas i samverkan mellan kommuner, länsorgan och statsmakterna. Den långsiktiga nyttan kombinerad med den kortsiktiga sysselsättningsaspekten styr planeringen. I den rådande byggkonjunkturen består nybyggandet av mänga små De stora och långa objekt som gav stadga åt hela branschen har nästan helt försvunnit. Även en stor del av ROTobjekten är små. Fördelarna med att bygga blir därför stora. Den reglerade sektorn har minskat och svarar nu för endast en fjärdedel av sysselsättningen om man tittar på skogslänen. Resultatet blir att de traditionella planeringsformerna på länsnivå delvis inte fungerar. Gamla tidens säsongsarbetslöshet tycks vara på väg tillbaka. I ett sådant läge kan det finnas skäl att åter överväga det gamla vinterbidraget. Till en rimlig kostnad skulle man kunna motverka den allt starkare tendensen till säsongsarbetslöshet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs* att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upprättande av basprogram för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i vissa län. () () * Se även motion 1984/85:930