mot · G8023112 · 1985-04-15 00:00:00 — Rätt att driva lokal och regional kollektivtrafik på väg (prop. 1984/85:168) Propositionens förslag innebär att länstrafikhuvudmännen enligt lag kommer att få trafikeringsrätt inom det egna länet utan krav på tillstånd. I samband med detta upphör tidigare tillstånd till lokal linjetrafik. I praktiken får därmed länshuvudmännen monopol på all kollektiv trafik inom länet. Det ankommer sedan på länshuvudmännen att avgöra huruvida trafiken skall utövas i egen regi eller genom anlitande av utomstående entreprenör. Målsättningen med förslaget säger föredraganden vara att uppnå en ökad konkurrens mellan olika trafikföretag. Det nuvarande regelsystemet medför enligt propositionen att mindre effektivt skötta företag kan leva vidare i relativ trygghet som välskötta företag inte kan dra tillräcklig nytta av att de drivs effektivt. En fri upphandling kan därför ge trafikhuvudmännen och trafikföretagen större möjligheter att se till att avtalen utformas på ett sådant sätt att entreprenörer med effektiv och väl fungerande verksamhet stimuleras. Vi delar i och för sig den målsättning som föredraganden härvid har givit till känna. Det är viktigt att försöka effektivisera kollektivtrafiken och begränsa de kostnadsökningar som har uppstått . Vi ser det emellertid som en uppenbar risk att propositionens förslag kommer att leda till rakt motsatt resultat mot den målsättning som föredraganden uppger att han har. Detta uttrycks bl. a. i reservationer från i Svenska kommunförbundets styrelse och i Svenska lokaltrafikföreningens styrelse. Partiets representanter har där framhållit: De metoder utredningen anvisar kan inte anses uppfylla grundläggande krav på att den önskvärda rationaliseringen kommer till stånd. Tvärtom riskeras att länsbolagens maktställning utnyttjas till att överföra trafiken i egen regi. Därigenom kan all konkurrens upphävas varvid konkurrensfördelarna försvinner. Åtgärder som kan leda till produktionsmonopol riskerar dock att ge både högre priser och lägre servicegrad än om motsvarande tjänster kan upprätthållas under fri konkurrens. Utredningen måste därför omarbetas så att förslag kan framläggas som skapar säkerhet för att den ovan anförda målsättningen uppnås. Reservanternas farhågor att ett genomförande av utredningens förslag skulle kunna leda till en monopolsituation för trafikhuvudmännen delas av () i dennes remissvar. NO skriver: 1 de fall huvudmännen själva önskar driva trafik i egen regi kommer ingen restriktion att finnas för dessa. är i ett uttalande också mycket kritiskt mot propositionen. Förbundet hyser starka tvivel om att regeringsförslaget kommer att ge de effekter som propositionen anger. Snarare föreställer sig bussföretagen att motsatsen kommer att bli fallet, dvs. att den redan dominerande ställningen för trafik i huvudmännens och deras intressenters regi ytterligare kommer att förstärkas av att huvudmännen även får monopol på rätten att driva trafiken. Förbundet skriver vidare: Man tror helt enkelt inte på att huvudmännens politiska styrelser kommer att ha den förmåga och de insikter, som skulle krävas för att säkerställa verklig marknadsmässighet i upphandlingsförfarandet. I stället blir det ideologiska föreställningar och omsorger om den omfattande trafikverksamhet man har intressegemenskap med, som kommer att prägla upphandlingen. I många län, där trafiken huvudsakligen utförts av entreprenörer, har huvudmännen också redan uttalat sig för att den skall övertas och bedrivas i egen regi. Administrativt har man i några län även tydligt arbetat enligt denna målsättning. Propositionen lämnar dessutom utrymme för delegering av avgörandet i detta avseende från huvudman till enskilda kommuner, i vilka man alltså redan kan ha egna trafikföretag med monopolistiska ambitioner. De erfarenheter som finns bekräftar enligt vår uppfattning de farhågor som ger uttryck åt. Länshuvudmännen i , och , vilka alla har socialistisk majoritet, har målmedvetet strävat efter att monopolisera trafiken i egen regi. I några fall har detta skett med mycket tvivelaktiga metoder gentemot de tidigare tillståndshavarna. Tvärtemot vad som anförs i propositionen, anser vi att möjligheten att huvudmannen skall driva trafiken i omfattande egen regi strider mot proposition om kollektiv persontrafik. I denna skriver dåvarande statsrådet (prop. 1977/78:92, s. 62): Ett sådant ansvar (ansvaret för den lokala och regionala kollektiva landsvägstrafiken, vår anmärkning) medför självfallet inte någon skyldighet att överta trafikrörelser genom ett formellt ägande. Tvärtom torde det bli vanligt -och enligt min mening önskvärt- (vår kursivering) att huvudmannen uppdrar åt olika entreprenörer att svara för trafikens utövande. till ändringar i förordningen syftar just till att underlätta ett sådant Vad vi här har anfört ger enligt vår uppfattning vid handen att den nu föreliggande propositionen i stället för att vara en komplettering till proposition utgör en väsentlig förändring av den målsättning som där fastslogs. Detta är något som vi inte kan medverka till. Det finns stora faror i offentlig affärsverksamhet. Monopol leder alltid till ineffektivitet, stelhet och ointresse för konsumenterna. Myndigheterna som också driver affärer riskerar att bokföra utgifterna på myndighetsutövningen och inkomsterna på affärsverksamheten, och därigenom uppnå goda affärsresultat trots att verksamheten är mindre effektiv än den som enskilda företag bedriver i branschen. riskerar att slås ut. Ett exempel på att offentliga monopolföretag gärna utnyttjar sin ställning till att driva verksamhet utanför monopolet finns i det nybildade bussföretaget . KOMRES består av elva bussföretag, alla i offentlig ägo. Företaget skall bedriva turisttrafik med buss. På frågan vad de offentliga bussbolagen har för speciella förutsättningar att lyckas i denna bransch svarar företagets vd: Vi har kundernas förtroende. De vet att vi är seriösa företag med yrkeskunnig personal. Och vi har alltid möjligheten att få hjälp på hemmaplan. Inom KOMRES får vi stor möjlighet att också hjälpa varandra med fordon och service och vi får ett stort försäljningsnät. Det finns ingen anledning att förebrå de personer som är ansvariga för resp. bussföretag att de ständigt försöker öppna nya marknader för sin verksamhet. Men det framtida mönstret förefaller vara klart: monopol på kollektivtrafiken och ambitioner att utnyttja företagens resurser för att konkurrera om turisttrafiken. Detta är en klassisk socialistisk utvecklingsambition. Självfallet ställer vi inte upp på den. Vi är medvetna om att de förhållanden som råder för kollektivtrafiken kräver att nuvarande organisation och regelsystem ses över. Ett led i detta måste vara att, som har föreslagit i motioner, liberalisera yrkestrafiklagen i syfte att underlätta för personer att driva verksamhet inom trafiknäringen. Med anledning av vad som i motionen anförts hemställer vi att beslutar avslå proposition 1984/85:168. () () 1* 1984185.