mot · G8023116 · 1985-04-10 00:00:00 — Motion 1984/85:3116 m. fl. Vissa ändringar av reglerna om val till kyrkomötet m. m. 1984/85:169) I samband med kyrkomötesreform infördes nya regler om val till kyrkomötet. I lagen om kyrkomötet (1982:943) finns de grundläggande reglerna angivna. Där sägs bl. a. att kyrkomötet består av valda ombud för . Den nu tillämpade indirekta valmetoden innebär att församlingarna genom elektorsvalen kan utöva ett inflytande på kyrkomötets sammansättning. Detta är en förutsättning för att kyrkomötet skall kunna anses som representativt för församlingarna. Efter det att reglerna om val till kyrkomötet tillämpats första gången framfördes från en del håll kritik mot valsystemet. Kritiken riktade sig framför allt mot att tiden för att genomföra valen var alltför knapp och att förfarandet var omständligt. Att sådan kritik kom fram är i och för sig inte underligt. Förberedelsetiden var knapp eftersom riksdagsbeslut och författningsutgivning måste avvaktas. De väljande elektorsförsamlingarna blev stora på grund av kravet på allsidig representation. Kritiken mot den knappt tilltagna tiden faller vid följande valtillfällen, då kan alla vara bättre förberedda. Flyttas dessutom kyrkomötet finns någon risk för att tidsfaktorn har någon som helst avgörande betydelse. Vi tillstyrker därför en flyttning av kyrkomötet i enlighet med vad som anförts i proposition 1984/ Däremot finner vi inte skäl att nu godta förslaget om ändrade regler för val till kyrkomötet. Genom församlingarnas ansvar för och medverkan i valprocessen skapas grunden för att kyrkomötet representerar hela . Enligt förslaget i propositionen överförs grunden för val av elektorer till pastorat och i vissa fall ekonomiska samfälligheter. Detta rimmar dåligt med förslagen i Församlingar i samverkan (SOU 1985:1) där ansvaret mer uttalat delas upp i ansvar för församlingsverksamheten, gudstjänstlivet och evangelisationsarbetet genom församlingarna medan de tyngre ekonomiska och förvaltningsadministrativa frågorna läggs på pastoraten. Ett förslag som enhälligt tillstyrkts av kyrkomöte. Resultatet av val visar en bredd i representationen och det finns ingen grund för att valsystemet skulle leda till över- eller underrepresentation för den ena eller andra typen av församlingar. Enligt vår mening bör ändringar i valsystemet prövas då det 1 1984/85. kan vägas mot frågan om direktval till kyrkomötet och andra eventuella förslag till förändringar av de kyrkliga valen som kan följa av folkstyrelsekommitténs arbete. Majoriteten vid kyrkomöte har tillstyrkt regeringens förslag. I det av kyrkomötet avstyrkta betänkandet från kyrkolagutskottet (KL 1985:15 s. 44 ff.) anförs en rad invändningar mot förslaget som inte blivit föremål för övervägande. Utskottet kan för sin del ansluta sig till uppfattningen att det finns goda skäl att i avvaktan på resultatet av folkstyrelsekommitténs arbete göra de förenklingar och förbättringar beträffande valen till kyrkomötet som framstår som mest angelägna. Enligt utskottets mening bör emellertid endast sådana förenklingar och förbättringar vidtas som inte rubbar grunderna för valsystemets uppbyggnad eller minskar möjligheterna till en allsidig representation i den valkorporation som har att utse ledamöter av kyrkomötet. Det är med utgångspunkt från detta principiella ställningstagande som utskottet bedömer de av regeringen framlagda förslagen. När det gäller förslaget om avskaffande av särskilda delegerade för val av elektorer och minskat antal elektorer anförs vidare. Enligt föredragande statsrådet bör en förenkling av valförfarandet främst inriktas på de fall då valen är särskilt omständliga, nämligen då valdistrikten består av två eller flera församlingar. Utskottet kan för sin del inte dela uppfattningen att valförfarandet med särskilda delegerade är så omständligt att det motiverar ett avskaffande av dem. Vad som med den nuvarande ordningen har upplevts som det stora problemet är den tidspress under vilken delegeradevalen skall ske. Med en ändrad sammanträdestid för kyrkomötet och därmed en senareläggning av tiden för de olika valens avslutande bortfaller i allt väsentligt de problem som den nuvarande ordningen har fört med sig. Härutöver kan mot förslaget göras den invändningen, som redan en del remissinstanser har gjort i sina yttranden över arbetsgruppens förslag, nämligen att pastoratens beslutande organ inte är sammansatta med tanke på att utgöra valkorporation i det nu aktuella sammanhanget. Som framhålls i motion 1985:93 omfattar kyrkomötets kompetensområde den kyrkliga verksamhet vars bas alltid är församlingarna. Utskottet anser i likhet med vad som anförs i motion 1985:111 att genom församlingarnas ansvar för och medverkan i valprocessen skapas grunden för att kyrkomötet representerar hela . De förslag regeringen har lagt fram leder enligt utskottets bedömning inte till att proportionaliteten skulle förändras i någon avgörande utsträckning (jfr s. 38 och 80 i DsC 1984:9). De framlagda förslagen när det gäller minskningen av antalet elektorer kan därför inte motiveras med att de leder till en förbättrad representativitet. Däremot leder förslagen till en avsevärd minskning av antalet elektorer. Det säger sig självt att valen förenklas och blir mindre kostsamma om man minskar antalet elektorer. Enligt utskottets mening är det önskvärt att åstadkomma en sådan minskning. En minskning av antalet elektorer bör emellertid inte ske på bekostnad av möjligheterna för skilda åsiktsriktningar i de mindre valdistrikten att ingå i elektorsförsamlingen. Som framhålls i motionerna 1985:93, 1985:21, 1985:125 och 1985:141 måste de olika grupperingarna vid valen av ledamöter av kyrkomötet ha en reell möjlighet att bli företrädda också i de många små pastoraten. En annan ordning kan enligt utskottets mening inte anses tillfredsställande från demokratisk synpunkt. Utskottet kan därför inte tillstyrka förslaget att de minsta pastoraten endast skall få utse en elektor, vilket blir följden om antalet elektorer minskas med en elektor i varje valdistrikt. I läronämndens yttrande till kyrkolagsutskottet framgår att det är åtminstone två problemställningar som har läromässig anknytning. Församlingarnas roll i valsystemet när det gäller kyrkomötesvalen. Samverkan mellan den kyrkliga demokratin och den prästerliga ämbetsförvaltningen. anser att det framlagda förslaget är acceptabelt i den utsträckning som det förlägger de primära valen till församlingsnivån och inom pastoratet samt att pastoratet är valdistrikt. Slutligen vill vi framhålla att förslag om en så väsentlig förändring i kyrkomötesreformen inte borde ha framlagts förrän överenskommelse nåtts mellan de partier som står bakom reformen. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar avslå 6, 8, 9, 10 och 11 §§ i det i proposition 1984/85:169 intagna förslaget till lag om ändring i lagen (1982:943) om kyrkomötet. () () () () () () () () () () 1* 1984/85.