mot · G8021937 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1937 En fördjupad kunskapsinhämtning i undervisningen Den nya läroplanen (Lgr 80) har varit utgångspunkten för en pedagogisk debatt om hur långt integrationen mellan ämnena skall drivas, om integrationen är något som ovillkorligt påbjuds eller är en möjlighet som förordas, där ämnesstoff och pedagogisk metod slutligt får avgöra. I detta sammanhang är det särskilt viktigt att stryka under kravet på grundläggande baskunskaper i de skilda ämnena mellan vilka en integrering kan ske. De skilda ämnena har ett visst antal timmar sig anvisade och det är en fingervisning som inte får negligeras. När man skärskådar ämnesstoffet i de olika ämnen som ingår i oä-blocken så finns det naturligtvis en hel del områden, vilka kan te sig lämpliga för en ämnesövergripande planering. Men också i detta sammanhang måste det ändå understrykas att den enskilde lärarens pedagogiska frihet inte kringskärs på ett sådan sätt att det upplevs som ett tvång att lägga upp undervisningen enligt ett speciellt mönster. Den pedagogiska friheten för en lärare att själv få avgöra vilken metod han vill använda vid genomgången av ett avsnitt, denna frihet har ett speciellt pedagogiskt värde som inte får förskingras för den förmenta vinsten av att en speciell pedagogik på modet skall trumfas igenom. Om man granskar de skilda ämnenas stoff så finns det emellertid också stora områden som kan kallas ämnesspecifika. En del tycks anse att de olika ämnen som finns på schemat har tillkommit av en tillfällig slump under skolans utveckling och att man därför saklöst kan radera ut ämnena och sedan fritt organisera om stoffet. Risken är då att de skilda meningssammanhang, ur vilka de flesta skolämnena härrör, tappas bort. Om man till varje pris söker ett samband mellan olika delar av ämnen för att samverkan, integration skall komma till stånd, då är det lätt att hamna i tillfälliga och ytliga samband mellan ämnena medan däremot det speciella för varje ämne lätt kan tappas bort. Erfarenheten visar att inte minst religionskunskapen är ett ämne som i detta sammanhang lätt råkar illa ut. Den livsåskådningsmässiga och existentiella fördjupningen som är svårast att uppnå går förlorad. Denna risk är naturligtvis särskilt stor om läraren saknar utbildning i ämnet. Så är tyvärr ofta fallet. En aktuell belysning ger undersökningen i , publicerad i Skolvärlden. Den undersökningen visar också på det absoluta kravet på omfattande kunskaper hos lärare. Ordet integration har blivit ett modeord, tillämpat på SO- och NO-ämnena. Gentemot det finns det all anledning att peka på den sortens integration av stoffet som bara kan ske genom en djup förtrogenhet med det. Och den finns hos den välutbildade läraren. 11 1984/85.3 sami. Det finns en risk att den roll som läraren som person representerar i undervisningen glöms bort. Diskussionen om projekt, teman, blockundervisning, administration, schemaläggning och en lärarutbildning anpassad till allt detta kan lätt skymma undan det värde som det talade ordet, berättandet, den levande framställningen i klassrummet har. Risken för det understryks ytterligare när nu datorerna på bred front marscherar in i skola och utbildning på alla nivåer. kunde man säga att människan är en kugge i samhällsmaskineriet, ligger det närmare till hands att likna hennes hjärna, henne själv, vid en dator. Hennes arbete består kanske just i att vara en dator för datorer. Det kan uppfattas som beröm men är det det? Är det inte i stället en förenkling, en nedvärdering av henne? Den frågan har ställts: Vad betyder datorerna för kunskapsbildningen i samhället, för vilken kunskap som räknas, för vilka människor som räknas? Enligt vår mening kan man av detta dra den lärdomen att som datorernas intåg i skola, utbildning och samhället i övrigt bejakas måste det inom alla ämnen där det är möjligt trotsigt resas ett motstånd mot att människan datoriseras, förtingligas. När datorerna börjar kunna bete sig som människor så får inte bilden av människan börja likna datorn. Därför måste skolan mobiliseras i en frihetskamp, som hotar att reducera henne till färre dimensioner än hon egentligen besitter. En tillämpning av det förda resonemanget på lärarutbildningen förefaller given; minst lika angelägen som en breddning måste en fördjupning anses vara. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fördjupad kunskapsinhämtning som ett viktigt mål för undervisningen.