mot · G8022586 · 1985-01-25 00:00:00 — Odling av sockerbetor i vårt land har bedrivits under skiftande betingelser under . Fram var odlingen fri, men i samband med att det svenska betpriset gjordes avhängigt världsmarknadspriset maximerades arealen till 50 000 ha. Efter en utredning om odlingens vara eller icke vara sänktes betarealen drastiskt till 40 000 ha . gavs och en extra areal av 1 200 ha. har arealen legat över 50 000 ha, t. ex. 52 000 ha , 53 000 ha , 52 500 ha och 52 000 ha . Sockerbetsodlingen är lokaliserad till , södra , , län med samt . Sockerindustrin är lokaliserad i de tunga odlingsområdena enligt nedan. Tillverkningsställenas geografiska läge framgår av nedanstående karta. Inritade gränser visar från vilket område betor levereras till resp. bruk. Karta 7.3 Sockerindustrins lokalisering Sockerbetsodling förekommer endast i de sydligaste landskapen samt pä och . Betodlingsdistrikt och sockerbruk O råsockerbruk ^ strösockerbruk sockerraffinaderi Källa: Sockerbetsodling, bok utgiven av Sockerbolaget 1973. Utöver de direkta tillverkningsställena finns huvudkontoret som ligger i , maskin- och byggnadsteknisk avdelning i , jordbruksteknisk avdelning i och forskningslaboratium samt emballagetryckeri i . Samtliga dessa arbetsställen ligger i . 1982 lade den senaste utredningen sockernäringskommittén fram förslag för den svenska sockernäringens framtida omfattning. 1 1984/85. Kommittén slår fast den stora betydelse sockernäringen har för landet. Såväl sockerbetsodlingen som industrin bidrar påtagligt till att skapa arbete för många människor. Näringen har stor regionalpolitisk betydelse och är mycket viktig ur beredskapssynpunkt. Vår sockerbetsodling var mycket värdefull under t. ex. . Kommittén föreslog en odling om ca 54 400 ha , vilket då skulle innebära att samtliga sockerbruk skulle kunna drivas vidare och utnyttjas fullt ut. En odling av denna omfattning skulle vid normalskörd ge självförsörjning. Förslaget synes även vara väl avvägt. Motiven härför är, utöver de redan nämnda, att sockerbetorna är ett bra inslag i växtföljden och de erhållna bioprodukterna har stort värde. Odlingen kräver bra ph-värde i jorden, har lång växttid, vilket begränsar växtnäringsläckage, och sockerbetor hör till de grödar som utnyttjar solens och naturens krafter effektivast. En lägre odlingsareal skulle ge överskott av andra växtprodukter i jordbruket. Andra viktiga faktorer av en så stor odling är att handelsbalansen påverkas positivt och att handlingsberedskapen bevaras. Vi kan välja efter en fortsatt effektivitetsutveckling att t. ex. använda ett bruk för framställning av energi (etanol) eller andra produkter av jordbruksråvaror. Ett sockerbruk som lagts ner lär inte mera tas i drift, och att bygga nytt ställer sig mycket dyrbart. Därför är det framsynt att köra bruken vidare. Enligt det senaste riksdagsbeslutet fastlades en tvåårig regleringsperiod för sockerbetor och socker, omfattande tiden -. Beslutet bygger på att driften vid samtliga nu existerande sockerbruk upprätthålls. Detta skall ske inom ramen av en total sockerbetsareal om 53 000 ha. Men enligt beslutet framgår också att odlingsarealen skall minska med 500 ha med sikte på en areal innevarande på högst 51 500 ha. Den minskade arealen beror på att skördarna vissa år varit goda. Men som vi moderater redan tidigare framhållit är det fel att basera en långsiktig sockernäring och odlingsareal goda skördar. Det finns starka skäl att nu besluta om en ram för sockerbetsarealen som garanterar en självförsörjning om i enlighet med vad sockernäringskommittén enigt föreslog . Vid en sockerkonferens i lovade regeringen att skulle öka sin import till av behovet. Detta skulle, om löftet fullföljes, innebära att sockerbetsodlingen kraftigt måste minska med de negativa följder det har för sysselsättningen inom såväl jordbruket som sockerindustrin och sist men inte minst för beredskapstryggheten. Regeringsutspelet måste avvisas. Det vore mycket olyckligt om den relativa stora enighet som dokumenterats på sockernäringsområdet nu skulle äventyras. eniga förslag är en god bas att bygga den sockernäringspolitik på som behöver. redovisar inte någon egen åsikt om produktionsmålet för socker. I stället föreslår kommittén, att en ny utredning tillsätts med uppgift att också utreda andra frågor. Man anser att frågan om framställning av socker och andra sötmedel, sprit samt stärkelse görs till föremål för en särskild utredning innan ställning tas till omfattningen av sockerbets- och fabrikspotatisodlingen liksom till frågan om stärkelseframställningen. Riktlinjerna för sockernäringens framtida utformning är således nu före nuvarande avtalsperiods utgång oklara. Vi anser den aviserade utredningen vad beträffar socker och sockernäring onödig enär den senaste sockerutredningen - sockernärings-kommittén - presenterat ett väl genomarbetat förslag 1982. Dess förslag borde kunna beaktas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om den svenska sockerbetsodlingens och sockemäringens omfattning i enlighet med sockernäringskommitténs förslag.