mot · G8023199 · 1985-05-06 00:00:00 — 1984/85:3199 m. fl. Försök med nya arbetsformer i (prop. 1984/85:190) Regeringens proposition 1984/85:190 om försök med nya arbetsformer i bygger på förslag från folkstyrelsekommittén. På ett flertal punkter är kommittén enig om förslag som avses leda till en förbättring av arbetet i präglat av ökad aktualitet och rationellare beslutsfattande. Vi ansluter oss till dessa förslag. och företrädare i kommittén har reserverat sig mot förslaget att förkorta debattiderna. Regeringen har i propositionen tagit upp kommittémajoritetens förslag även på denna punkt. Denna del av förslaget bör avvisas av följande skäl. Den fria debatträtten är en hörnpelare i svensk parlamentarism. Vissa begränsningar i den fria taletiden har gjorts av praktiska skäl. Det gäller främst begränsningen av taletiden för talare som ej förhandsanmält sig. Vissa begränsningar av talerätten i fråge- och interpellationsdebatter är också ofrånkomliga. Att som propositionen och utredningen nu föreslår övergå till ett system med generell begränsning av taletiden i vissa debatter väcker enligt vår mening starka gensagor. Den föreslagna metoden innebär att partierna erhåller var sin del av den i förväg fastställda debattiden och att denna del görs beroende av partiernas mandatantal i med vissa modifikationer. En sådan kvotering har den grundläggande svagheten att man inte tar hänsyn till att olika partier värderar olika politiska frågor olika tungt. En viss fråga kan av ett parti upplevas som utomordentligt betydelsefull och kräva lång debattid, medan ett annat parti kan finna frågan mindre betydelsefull och därför mindre debattkrävande. Många frågor är av regional natur och där kan partiernas varierande regionala anknytning avgöra partiernas intresse att delta i debatten. Den föreslagna metoden torde för övrigt bli verkningslös som instrument att förkorta debattiden generellt i eftersom möjligheten att utan förhandsanmälan tala i kvarstår även i den på förslaget sätt kvoterade debatten. En av orsakerna till den långa plenitiden är att så många smärre ärenden upptas till avgörande och ofta till votering i . Den av utredningen föreslagna metoden att begränsa debatterna avses ej gälla debatter i dessa smärre ärenden. Också av detta skäl kan förslaget väntas bli tämligen verkningslöst som instrument att generellt förkorta debattiden i kammaren. En kvotering av taletiden kan dessutom väritas leda till konflikter mellan partierna om kammarens debattordning -1, ex. när kvoteringsregeln skall användas - och till ökat administrativt besvär. I propositionen föreslås (6. 3 §) en något annorlunda lydelse i fråga om taletid vid interpellationsdebatter. Avsikten med den av kommittén föreslagna bestämmelsen var att interpellant och svarande statsråd skulle ha rätt till två tiominutersanföranden var samt att replikrätt därutöver skulle finnas endast i de fall annan talare gick in i debatten. I sådana fall skulle det svarande statsrådet ha rätt till ytterligare tiominutersinlägg. Tredje stycket i 6. 3 § bör ändras i syfte att förtydliga stadgandet. Utskottet bör utarbeta lagtexten. Med anledning av vad vi i motionen anfört hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad vi i motionen anfört om kvotering av debattid mellan partierna, 2. att beslutar att tilläggsbestämmelserna i 6. i riksdagsordningen ändras i enlighet med vad som anges i motionen. () () minab/gotab 1985 82790