mot · G8022312 · 1985-01-24 00:00:00 — Också andelen sekreterare har minskat medan andelen ledamöter och sakkunniga ökat något. I detta avseende såväl som i många andra är det ett ihärdigt och uthålligt opinionsbildningsarbete som behövs, men också åtgärder av ovan nämnt slag. Denna har för övrigt med stor framgång prövats i . Våld och övergrepp mot kvinnor dör 3040 kvinnor i sedan de misshandlats i sina hem. Många andra, åtskilliga tusen, får allvarliga skador och tvingas leva under en omänsklig psykisk press. faller kvinnomisshandel under allmänt åtal. Det innebär att andra än kvinnan själv kan anmäla brottet. Personal inom sjukvården och kommer alltid förr eller senare i kontakt med misshandlade kvinnor. Tyvärr saknas där då ofta kompetens för att möta problemet. krävs ökade insatser för att ge kunskap och fortbildning om kvinnomisshandelns orsaker, psykiska konsekvenser och möjligheterna att ge hjälp så att personal vågar se problemen och vågar ta itu med dem. Förekomsten av incest är i första hand övergrepp på flickor, och ett sexuellt utnyttjande som leder till svåra psykiska problem, dels under uppväxtåren men även vid vuxen ålder. Här saknas också beredskap att möta problemet så att minsta skada uppstår. 1 har genom samarbete mellan socialtjänst, polis, sjukvård och skola ett arbetssätt att möta incestfallen vuxit fram. Det underlagsmaterial som håller på att framställas av ger också riktlinjer för att möta misstanken om sexuella övergrepp mot barn. Utbildning är nödvändig av många personalgrupper som möter barn för att kunna spåra och våga ta tag i dessa känsliga frågor. Kunskap om kvinno- och barnmisshandel och sexuella övergrepp mot barn borde vara en naturlig del i den utbildning som ges inom vårdyrken, polisskolan, lärarutbildning och . Korrekt informationsmaterial bör finnas aktuellt för att bidra till fortbildning för redan yrkesverksamma. har här ett ansvar att ta initiativ till konferenser för att skapa opinion och ge information. Kvinnohus och kvinnojour som utformats efter lokala förutsättningar bedriver en värdefull verksamhet. Behovet av insatser av det slag dessa erbjuder har vuxit starkt . Denna verksamhet bedrivs mestadels som frivillig verksamhet och som ett komplement till insatser. Tyvärr finns ej denna form av stöd till kvinnor som misshandlats eller utsatts för sexuella övergrepp som en skyldighet för kommunerna, vilket medför brist på åtgärder eller försenade insatser. Även den som begått våldshandlingen har behov av hjälp för att situationen skall kunna förändras. 1984 beslöt att införa en ny paragraf i rörande sexualbrott där möjlighet öppnades för målsägande till personligt stöd under rättegång. Tyvärr gavs ej möjlighet till juridiskt biträde som stöd för den som utsatts för sexualbrott. Justitieministern uppger nu att den frågan skall utredas vilket kan ses som ett instämmande i den frågan skall utredas vilket kan ses som ett instämmande i den uppfattning hade vid riksdagsbehandlingen. Vi anser att frågan inte behöver närmare utredas. Vi föreslår därför att man nu beslutar om att målsägande vid anmälan av brottet och i anslutning till och i rättegången äger rätt till juridiskt biträde. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext som är anpassad till 20 kap. Genom att överta mannens sätt att bruka alkohol utsätter sig kvinnor för betydligt större risk att drabbas av alkoholrelaterade sjukdomar. Inte minst bruket av vin har för många kvinnor inneburit ett missbruk som dolts för omvärlden. Svårigheter för kvinnor att söka hjälp för ett alkoholmiss bruk och oviljan att avslöja ett pågående missbruk har lett fram till att antalet kvinnor med alkoholproblem ökat dramatiskt. Särskilda informationsinsatser kan leda till ett annat alkoholbruk, men här krävs också attitydförändringar. Kvinnor måste medvetandegöras om alkoholens skadliga inverkan. Bruket av lugnande läkemedel är högre hos kvinnor än hos män. Orsakerna kan bl. a. härledas till den osäkerhet och otrygghet som många kvinnor upplever . Dubbla krav ställs på kvinnor, dels i arbetslivet, dels i hemmet, där mannen ofta inte är beredd att ta sin del av ansvaret. Kvinnor som ej etablerat sig i yrkeslivet när barnen växt upp kan också drabbas av ångest inför sin nya situtaion, då de inte längre så påtagligt behövs i hemmet. Detta kan leda till verklighetsflykt som resulterar i missbruk av alkohol och läkemedel. Utskrivning av lugnande preparat borde ej ske förrän man sökt lösa underliggande problem. Jämlika villkor bör alltså skaas för att kvinnor ej skall utsättas för dessa påfrestningar som resulterar i vårdbehov. Samhället är ej utformat från kvinnliga värderingar i tillräcklig omfattning och detta drabbar nu kvinnor. Jämställdhet i hemmet och familjen är en av de viktigaste förutsättningarna för jämställdhet i arbetsliv och samhälle. Det är som sagts också en förutsättning för att komma till rätta med våld och missbruk. Familjepolitiken måste som ett av sina mål ha att underlätta för föräldrarna att förena förvärvsarbete med barn och familjeliv. Barnfamiljerna måste så långt möjligt kunna välja hur de vill fördela tiden mellan förvärvsarbete och vård av barn på det sätt som bäst passar familjen. Det innebär att utbyggnaden av samhällets barnomsorg måste fortsätta. Det betyder också att arbetet med vård av små barn måste värderas oavsett var det utförs. Därför måste vårdnadsersättning utgå till familjer med små barn. Genom att göra denna arbetsersättning beskattad och ATP-grundande ger den också trygghet för framtiden. har i en partimotion närmare utvecklat sin syn på dessa för jämställdheten så viktiga frågor, och vi avstår från att här upprepa de aktuella kraven. En undersökning från visar att kvinnor använder dubbelt så för hem och barn som män. Detta gäller samboende () med barn. Trots att kvinnorna förvärvsarbetade 20 tim. mot männens 33 tim. blev kvinnornas veckoarbetstid 6 tim. längre än männens. Och är männens arbete med bil och underhåll inräknat. Nästan ännu värre är att deras barn deltar väldigt lite i hemarbetet men flickorna gör det mer än pojkarna, 3 tim./vecka mot 2 tim. för pojkarna. Också här är det traditionella mönster och grundläggande värderingar som måste ändras. Inte minst viktigt är det att männen får del av informationen och inbjuds att delta i diskussioner. Männen har som klart framgår av ovanstående inte tagit sin del av ansvar och arbete i hemmet i takt med att kvinnorna ökat sin förvärvsinsats. För männen innebär ökad jämställdhet tillgång till arbetsområden som traditionellt varit reserverade för det motsatta könet, ökade resurser för att klara vardagsbestyr och personlig grundservice, ökade möjligheter att bli delaktiga i glädjeämnen och problem med barnen, och en ökad möjlighet att tillsammans i familjen lösa alla uppkommande problem. Den traditionella mansrollen ger ofta dåligt utrymme för känslomässigt engagemang och känsloyttringar. Arbetslivets skiljande från hem och boendemiljö försvårar männens möjligheter att på traditionella domäner umgås med sina barn. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att det fortsatta jämställdhetsarbetet också syftar till att i ökad utsträckning utveckla männens möjligheter till ansvar för vardagsbestyren, engagemang i hela familjelivet och möjlighet till känslomässig tillfredsställelse. För att detta skall kunna ske måste en lång rad tabuföreställningar brytas. Jämställdhet innebär inte att man eliminerar varje arbetsfördelning i hemmet. En arbetsfördelning kan vara rationell i hemmet likväl som i arbetslivet. Men ofta är det så att gemenskapen i familjen ökar om man gör arbetsuppgifterna tillsammans. Och framför allt är det så att bra relationer inom familjen ofta underlättas om ingen är helt beroende av den andra i någon del av de vardagsbestyr som skall utföras. Vi vill också understryka att en utveckling för männen i jämställdhetsavseende i många avseenden minskar deras sociala och ekonomiska sårbarhet. hamnar många män i socialt och ekonomiskt omöjliga situationer därför att de inte kan reda sig med de enklaste vardagsbestyr såsom matlagning, klädvård, städning osv. Dessa situationer uppstår vid skilsmässor och dödsfall då de blir ensamma men också för de män som inte finnér någon partner att sammanbo med. Den arbetsuppdelning man haft i en familj kommer också att prägla rollerna mellan makar efter pensionering. För många män innebär det att de egentligen inte har någon roll alls. Mot den bakgrunden ser många män fram mot sin pensionering med rädsla. Männens mycket utsatta position på äldre dar understryks särskilt om de blir ensamma. Då kan ett hårt traditionsbundet liv hastigt omvandlas till social misär. Inte bara från jämställdhets- utan också jämlikhetssynpunkt är det nödvändigt se till att detta inte inträffar. Informationen och opinionsbildningen i jämställdhetsfrågorbör ha som utgångspunkt att både mäns och kvinnors hem- och yrkesroller måste ändras. Detta måste ske i alla sammanhang, i skolan och inte minst i det frivilliga studiearbetet. Här behövs stöd från en statlig institution på det sätt som vi föreslår nedan. Det är bra att jämställdhetsministern tillsatt en arbetsgrupp inom för att diskutera frågan och deras utkomna rapporter är intressanta. Men det räcker inte. De stora skillnaderna i kvinnors och mäns villkor består till stor del i traditionellt tänkande och fördomar. Arbetet på att ändra attityder och bearbeta fördomar måste därför ständigt gå parallellt med allt annat jämställdhetsarbete. Här spelar naturligtvis arbetet inom folkrörelserna, politiska och fackliga organisationer och studieorganisationer avgörande roll. Men det är också viktigt att opinionsbildningen på detta område ges prioritet i samhällsorgan. och dess sekretariat gjorde här betydelsefulla insatser. I den omorganisation av jämställdhetsarbetet som regeringen genomfört och som inneburit att jämställdhetskommittén avvecklats och en del av dess uppgifter överförts till andra organ har tydligen opinionsbildningsarbetet helt fallit bort. Detta är djupt beklagligt. bedrivs jämställdhetsarbetet i motvind och det är angeläget att den offentliga debatten i ämnet hålls vid liv. Men debatten har tystnat och ingen känner tydligen ansvar för att hålla den vid liv. Jämställdhetsministern och hennes jämställdhetssekretariat gör det inte, jämställdhetskommitténs sekretariat är borta och ingen annan har fått ett klart formulerat uppdrag att ha ansvar för detta område. Kvinno- och andra organisationers möjligheter har också minskat genom att de inte har något organ som kan hjälpa till med fakta och statistik. Det behövs en dokumentationscetnral för alla som arbetar med jämställdhetfrågor. har redan informationsuppgifter, bl. a. att ge ut Nya jämsides. Vi föreslår att regeringen ger jämställdhetsombudsmannen i uppdrag att svara för information, opinionsbildning och dokumentation på hela jämställdhetsområdet och att hon får den personal som är nödvändig inom ramen för departementets samlade resurser för jämställdhetsarbetet. m. m. I budgetpropositionen har anslaget till jämställdhetsombudsmannen beräknats efter det s. k. huvudalternativet. Det innebär att anslaget drabbats av en tvåprocentig nedskärning. För en ny myndighet som håller på att bygga upp sin verksamhet och som i ingångsskedet har en mycket begränsad personal innebär en tvåpro centig nedskärning väsentligt sämre förutsättningar att bedriva verksamheten. Vi anser att jämställdhetsombudsmannens verksamhet är viktig och anser att någon nedskärning av anslaget i enlighet med huvudalternativet inte bör ske. Höjningen av anslaget kan t. ex. ske genom en överföring av medel från Anslaget under A 2. Med stöd av vad som anförts i motionen hemställer vi 1. att beslutar uttala sig för att en uppdatering görs av utredningen om allmän arbetslöshetsförsäkring så att de ekonomiska konsekvenserna av förslaget i dagens arbetsmarknadssituation blir belysta, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen sagts om utbildningsinsatser för kvinnor i samband med regionalpolitiska åtgärder, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om kvinnorepresentation i statliga styrelser och kommittéer, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om männen och jämställdhetsarbetet, 5. att begär att regeringen ger jämställdhetsombudsmannen i uppdrag att svara för information, opinionsbildning och dokumentation på hela jämställdhetsområdet och att hon får den personal som är nödvändig inom ramen för departementets samlade resurser för jämställdhetsarbete, 6. att beslutar bemyndiga regeringen att överföra medel till anslaget under A 6. m. m. INGDAR () i () () P.-O. () () ()