mot · G8022119 · 1985-01-24 00:00:00 — i En utvecklingsplan för är ett av landets mest industrialiserade län och är ett av de län som drabbats hårdast av den kapitalistiska krisen och omstruktureringen av stålindustrin. Länet har varit inne i en karusell av nedläggningar och avskedanden som snurrat allt fortare. Det räcker med att nämna namn som Spännarhyttan, , och för att den som följt utvecklingen skall dra sig till minnes vad som hänt. Därutöver har en rad av inskränkningar i produktionen vid olika företag skett under tryck från den allmänna ekonomiska kris som i vågor sköljer över alla kapitalistiska länder. har länet en förhållandevis liten offentlig sektor som borde kunna ta emot dem som blir arbetslösa inom industrin. Men den offentliga sektorn har inte kunnat utvecklas under de besparingsregeringar som haft makten . På grund av att människor har haft svårt att finna arbete har också länet drabbats av utflyttning. Befolkningen i länet har minskat . Detta trots att länet har rik tillgång på attraktiva livs- och fritidsmiljöer och bl. a. av den orsaken har goda förutsättningar att öka turismen i länet. Länet har goda utvecklingsmöjligheter eftersom det är beläget i en mycket befolkningstät region, har goda förutsättningar för industriell produktion och har relativt goda kommunikationer med bl. a. landets största insjöhamn. Länet är rikt på yrkeskunnande och råvaror. Både inom trä- och stålbranschen finns ett gediget yrkeskunnande även om mycket av detta kunnande föröds genom förtidspensioneringar och avskedanden. Skapa en ny regionalpolitik Den förda regionalpolitiken har inte haft avsedd verkan. Inplacering i stödområden, lokaliseringsbidrag etc. etc. kan ha effekt i vissa fall, men för att motverka den allmänna tendensen till centralisering av makt och ägande med påföljande nedläggningar av industriell verksamhet, fordras rejälare tag. Regering och riksdag måste ta ett ökat ansvar för utvecklingen i länet genom en planerad och mer långsiktig lokaliseringspolitik. En sådan kan iscensättas med bl. a. hjälp av samhällsinvesteringar som kan styras till behövande orter. - Lokalisering av järnsvampverk till . - Ökad prospektering efter åtråvärda mineraler och legeringsmetaller där landet är starkt importberoende. - En utbyggnad av naturgasledning i regionen som ansluter till den finska ledningen från . - Planering för ökad civil produktion vid C VA i och andra industrier som är beroende av de militärindustriella satsningarna. - Skapande av regionala energibolag med ansvar för tillvaratagande av inhemska förnybara energikällor. - Utlokalisering av statlig verksamhet också till . - Satsningar på produktion av annars importerade grönsaker och successiv övergång till naturenlig odling av livsmedel. Löntagarfonderna i deras nuvarande form kommer aldrig att kunna tillfredsställa de förväntningar som fanns ute bland de västmanländska arbetarna inför fondernas bildande. Genom förändring av fondernas inriktning kan de användas för medvetna och långsiktiga placeringar i ny verksamhet som gynnar utvecklingen i en region och kan därmed bli något av vad de sades bli i propagandan: Ett instrument för att skapa arbete och utveckling där kapitalisterna drar sig undan i sin jakt på nya mer lönande verksamheter med snabb avkastning på kapitalet. Ett exempel på en långsiktig satsning som kan ske i samhällets regi är byggande av den naturgasledning som ovan nämnts. Byggandet ger arbetstillfällen och ledningen är en långsiktigt lönsam investering som ger möjligheter till nya industrilokaliseringar efter hand, som miljöskyddet förbättras om naturgasen får ersätta sämre alternativ som kol och olja. Den ovan beskrivna befolkningsminskningen i länet kan inte få fortsätta som . En ytterligare avflyttning från länet skulle betyda att den service som finns uppbyggd bl. a. via den offentliga sektorn inte utnyttjas fullt ut som man får problem med att bygga ut motsvarande verksamheter på orter dit folk flyttar. En sammanställning av de olika länsstyrelsernas prognoser visar som bekant att kan förlora över 7 000 innevånare som bl. En ny flyttvåg med ytterligare koncentration kring storstadsområdena är inte önskvärd och måste motverkas. Det tjänar hela samhällsekonomin på. Bryt storfinansens makt över Bergslagen lider under storfinansens makt och styrelse. Såväl borgerliga regeringen som den socialdemokratiska regeringen har låtit kapitalintressen styra utvecklingen helt. En utveckling av Bergslagen och kräver en ny målmedveten politik för att skapa nya arbetstillfällen som hjälper kommunerna att klara sina finanser genom att folk kan bo kvar och arbeta på sina hemorter. En plan för utveckling av länet bör utformas och antas även om den på olika punkter inte stämmer överens med kapitalisternas önskningar om att få besluta i Bergslagens angelägenheter. Den socialdemokratiska regeringen måste agera för att motsvara de högt ställda förväntningarna som fanns i länet inför dess tillträde 1982. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär att en utvecklingsplan för framläggs enligt de riktlinjer som beskrivs i motionen. HANS (vpk) i