ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802886 · 1985-01-18 00:00:00 — Några LO-förbud har tecknat kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar hos som är ett försäkringsbolag med nära anknytning till fackföreningsrörelsen. Motivet till de kollektiva hemförsäkringarna har främst varit att många av förbundens medlemmar saknar egen hemförsäkring. Man har kunnat peka på inträffade fall där fackföreningsmedlemmar drabbats av stora ekonomiska tragedier därför att man saknat hemförsäkring. Trots att själva tanken bakom de kollektivt tecknade hemförsäkringarna kan anses vara god finns det många skäl för att ifrågasätta agerandet. En utökning av kollektivt tecknade hemförsäkringar av stora organisationers medlemmar kan nämligen få ytterst negativa konsekvenser. Försäkringsbolagsverksamhet liksom annan företagsamhet i grundar sig på fri konkurrens på en öppen marknad. Denna mycket viktiga förutsättning riskerar slås sönder om t. ex. fackförbund tillåts teckna kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar hos ett enda bolag. Slutresultatet blir otvetydigt att konkurrensen på hemförsäkringsmarknaden snedvrids, varvid effekten blir högre hemförsäkringspremier för alla kategorier! Fördelen med en fri och öppen konkurrens är att allmänheten på detta vis har en möjlighet att själva välja vilket försäkringsbolag man önskar anlita för sina hemförsäkringar. Fri konkurrens och flera valmöjligheter är förutsättningen för så låga försäkringspremier som möjligt. En annan sak som gör det tveksamt att tillåta tecknandet av kollektiva hemförsäkringar i ett hos fackföreningsrörelsen närstående försäkringsbolag är händelser som inträffat inom försäkringsområdet. Det har hänt att kollektiva grupplivförsäkringar har tecknats av fackförbundsavdelningar och verkstadsklubbar. Härvidlag har det inträffat att offerter ej inhämtats hos andra försäkringsbolag än , vilket är betänkligt. Vad som är än mera betänkligt är det faktum att det har kunnat bevisas att kollektiva försäkringar av fackliga delorganisationers medlemmar tecknats hos , trots att andra försäkringsbolag har lämnat bättre och billigare alternativ. De som förlorar på denna verksamhet är fackförbundens medlemmar! Tecknandet av hemförsäkringar, bilförsäkringar m. m. bör utsättas för samma konkurrens som all annan verksamhet och detta endast och enbart till försäkringstagarnas fromma! Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kollektivt tecknade försäkringar.
mot · G802887 · 1985-01-21 00:00:00 — Den ekonomiska situationen för de stora statliga industriföretagen i har under en lång följd av år varit mycket besvärlig. T. ex. gruvföretaget drabbades mycket hårt av de långvariga lågkonjunkturerna. Staten har därför tvingats tillskjuta betydande kapital för rekonstruktioner. har vid ett flertal tillfällen beslutat om rekonstruktionspengar till . med den icke socialistiska regeringen beslöt om ca till och under nuvarande regering har beslutats om ca för rekonstruktion av företaget. upplevs som ett stabilt gruvföretag med god avsättning på sina produkter. av intensiv satsning på produktutveckling och en offensiv marknadsföring har gett resultat. har kunnat återta viktiga marknadsandelar. förluster har kunnat ersättas med vinst och lönsamheten i företaget har varit mycket god. återupptogs driften vid kulsinterverket i . Detta var efterlängtat, inte minst av de gruvarbetare som tidigare blev arbetslösa i samband med stängningen av verket. Det kan nu konstateras att resultatet vid kulsinterverket blivit över förväntan. Hela gruvföretage präglas av ny optimism och framtidstro. Detta är oerhört viktigt för hela malmfälten och som präglats av djupa industrikrister. kunde redovisa en vinst på 65 milj. kr. Därmed var en mångårig negativ trend bruten. Resultatet blev långt bättre än året innan. Bruttovinsten beräknas uppgå till ca 700 milj. kr. och efter planenliga avskrivningar och avsättningar för nya huvudnivåer torde nettovinst komma att uppgå till ca 350 milj. kr. behöver avsätta betydande belopp för investeringar i nya huvudnivåer i såväl som samt för nödvändiga reinvesteringar på de båda orterna. Enbart investeringar i ny huvudnivå i beräknas kosta 600 milj. kr. och för ny huvudnivå i väsentligt större belopp. Det handlar således om betydande ekonomiska investeringar för att långsiktigt kunna vidmakthålla en lönsam produktion och behålla gruvdrif ten i malmfältskommunerna. Detta är också den helt avgörande frågan för malmfältens framtida utveckling. har den kraftigt förbättrade konjunkturen avspeglats på Stockholmsbörsen. Detta har visat sig i bl. a. kraftigt ökade aktiekurser och tillgången på riskvilligt kapital har varit mycket god. Däremot har det inte alltid funnits ett tillräckligt utbud av intressanta investeringsobjekt inom industrin. befinner sig nu efter rekonstruktionerna i en helt ny situation och det bör vara av yttersta intresse att åstadkomma en börsintroduktion av företaget. En sådan börsintroduktion skulle också på ett högst avgörande sätt kunna tillföra nytt friskt riskvilligt kapital. För att en börsintroduktion skall vara meningsfull bör den omfatta av aktier. Enligt min bestämda uppfattning är det dock inte offentliga institutioner såsom AP-fonden eller löntagarfonderna som skall köpa aktier i efter en börsintroduktion utan sådana som kan tillföra nytänkande och affärsmässig utveckling. Det har hela regionen nytta av. Vid en börsintroduktion bör även en viss del reserveras för anställda i företaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande en börsintroduktion av . P.-O. ()
mot · G802889 · 1985-01-21 00:00:00 — Motion 1984/85:889 Teknikspridning till små och medelstora företag i är det viktigt att öka spridningen av ny teknik i det norrbottniska näringslivet. Redan nu finns det många företag som i sin produktion använder sig av den allra senaste tekniken. Införandet av ytterligare ny teknik är dock nödvändigt för att allmänt öka möjligheterna till en offensiv företagsutveckling i länet. Det gäller för såväl befintliga som nystartade företag. Tekniska högskolan i är en enorm resurs att använda för näringslivet. Vid högskolan finns en ansamling av teknikkunnande som mer än kan komma hela till del. Det gäller inte minst när man skall sprida och utveckla småskalig teknik inom olika områden. Högskolan har dessutom en för unik kompetens att genomföra avancerade utbildningar av olika slag. bör få i uppgift att ytterligare utveckla sin verksamhet vad gäller teknikspridning inom norrbottniskt näringsliv. finns kontaktytor till näringslivet via skolans kontakt- och forskningssekretariat och stiftelsen . Dessa kontaktorgan kan och bör engageras i än större grad. Det gäller inte minst att få ett ökat samarbete till stånd gentemot samtliga länets kommuner och näringsliv. Tyvärr tvingas många konstatera att teknikspridningen i första hand når de större företagen inom länet. Detta måste förändras. En viktig åtgärd för att sprida ny och för de mindre företagen tillgänglig teknik vore att vid högskolan i inrätta ett teknik som riktar sig till de mindre och medelstora företagen. Verksamheten skulle också kunna kopplas till olika kommuners utvecklingscentra eller andra utvecklingsorgan. Därigenom skapades ett system med teknikfilialer över hela länet. skall ha till uppgift att: - sprida kunskap om och stimulera introduktion av ny teknik, - informera om högskolans verksamhet och hitta lämpliga samarbetsprojekt mellan högskolan och företag samt därigenom sprida högskolans resurser, - initiera forskning inom teknikområden som är viktiga för småföretagen, 1 1984/85. - stimulera till ökad teknikupphandling inom länet samt ökad affärsutveckling. Ett institut för småskalig teknik skulle ha många intressanta områden att utveckla inom nottbottniskt näringsliv, t. ex. utveckling och införande av ny informationsteknologi, data och elektronik bland småföretag, materialbearbetning osv. Det av mig föreslagna institutet bör ha sitt säte vid högskolan i men ha ett aktivt samarbete med olika utvecklingscentra som byggs ut i olika kommuner. Ett mycket nära samarbete måste ske med utvecklingsfonden så att spridningen av ny småskalig teknik kommer framtidsinriktade företag till godo. Samarbete måste givetvis också sökas med andra lämpliga intressenter som berörs av detta viktiga arbete. Institutet skulle på ett bra sätt Tcomma att intensifiera samarbetet mellan högskolan och övriga länet t. ex. inlandet, och malmfälten. Med hänvisning till det som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om inrättande av ett av teknik till små och medelstora företag i . P.-O. ()
mot · G802892 · 1985-01-21 00:00:00 — Ändringar i kreditupplysningslagen trädde i kraft , vilket bl. innebar att kreditupplysningsföretagen skall underrätta den som avses med en personupplysning om vem som begärt upplysningen. En rätt till automatisk underrättelse om de uppgifter som har lämnats ut i kreditupplysning infördes även för enskilda näringsidkare m. fl. vilka tidigare inte erhållit sådan underrättelse. Ändringarna i lagstiftningen och därtill utfärdade föreskrifter har i huvudsak varit positiva för alla berörda. I ett avseende har emellertid svårigheter uppstått. 111 § andra stycket sägs, sedan den s. k. personalupplysningskopian berörts i lagrummets första stycke, följande: När annan kreditupplysning rörande enskild person lämnas, skall den som avses med upplysningen och kostnadsfritt tillställas ett skriftligt meddelande om de uppgifter, som upplysningen innehåller rörande honom. Denna bestämmelse innebär i sak en förbättring för de berörda. Härigenom får företagaren nämligen veta att en upplysning lämnats om honom och han får veta vilka faktauppgifter, som intagits i upplysningen rörande honom själv. Däremot får han inte besked om lämnade kreditomdömen. Detta kan måhända godtas. Vad som däremot väckt mycket irritation och upprördhet är att kreditupplysningsföretagen inte är skyldiga att tala om vem som beställt och fått upplysningen. Datainspektionen, som är tillsynsmyndighet enligt kreditupplysningslagen, har härvidlag pläderat för en lagändring. Inspektionen har uppgett att den nästan får reaktioner från företagare som anser det orimligt att lagstiftaren skyddar upplysningsbeställarens anonymitet. En lagändring menar datainspektionen - skulle inte bara förbättra integritetsskyddet för de omfrågade personerna utan också kunna medföra att kreditbedömningsunderlaget får högre kvalitet. Den som vill ha en upplysning bör kunna få en sådan, men beställaren bör rimligen kunna stå för sin beställning gentemot den omfrågade. Affärsbankerna och föreningsbankerna har, med instämmande av det bankägda kreditupplysningsföretaget , ansett att den nuvarande ordningen är olycklig. Helst skulle man se att beslutade om en återgång till den ordning som gällde . Om en sådan återgång inte är möjlig borde det emellertid föreskrivas att alla enskilda personer skall få besked om vem som är frågeställare. Andra intressenter har inte haft några synpunkter på nu gällande ordning. Med hänsyn till den splittrade bild som råder borde en översyn företas som leder fram till en för alla parter acceptabel lösning. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära en utredning om kreditupplysningsföretagens skyldighet att lämna beställaruppgift.
mot · G802896 · 1985-01-21 00:00:00 — Mot- 1984/85 Motion 1984/85:896 m. fl. Träindustrins långsiktiga förutsättningar, m. m. Träindustrin är en industrigren av utomordentligt stor betydelse för . Den ger landet betydande exportinkomster som den ger ett stort antal arbetstillfällen, företrädesvis på de mindre orterna. I huvudsak har träindustrin ingen väsentlig ekonomisk fördel av produktion i stora serier. Detta är en avgörande skillnad från t. ex. verkstadsindustrin, där de ekonomiska fördelarna av stordrift är betydande. Avsaknaden av stordriftsfördelar inom träindustrin har spelat en viktig roll för branschens framväxt. Man har med relativt små kapitalinsatser kunna bygga upp industrin steg för steg på de mindre orterna i nära anslutning till råvaran. Härigenom har industrin fått sin nuvarande struktur med övervägande små arbetsplatser. (Skiv- och trähusindustrin undantagna.) Träindustrin befinner sig nu i en besvärlig omställningsprocess i sina försök att anpassa sig till nya förutsättningar. På grund av att det oftast rör sig om små enheter (medeltalet anställda per arbetsställe är endast 20) är denna överlevnadskamp mycket litet uppmärksammad. Det blir inga stora tidningsrubriker när det försvinner några arbeten här och några där ute på landsbygden. Men den sammantagna effekten är ändå förödande för de mycket sysselsättningssvaga regioner som det oftast är fråga om. Enbart försvann 9 700 arbetstillfällen inom träindustrin. Trots de små produktionsenheterna svarar träindustrin för av industrisysselsättningen i landet och för ca i nettoexportvärde. Grunden för att träindustrin spelat och alltjämt spelar en stor roll för svensk ekonomi har varit tillgången på yrkesskickliga arbetare, inhemsk råvara och skogsindustriell tradition. I sin helhet är träindustrin starkt ömsesidigt beroende av sina olika beståndsdelar. Man är beroende av kunnandet i föregående och efterföljande produktionsled. Man är beroende av att råvarorna utnyttjas på bästa möjliga sätt, att den långsiktiga råvaruförsörjningen tryggas och, inte minst viktigt, att råvarukonkurrensen inte driver upp priserna till felaktiga nivåer. Varje länk i den träindustriella kedjan är alltså ömsesidigt beroende av de andra. Vad det gäller är att stärka denna kedja och se till att skapa förutsättningar för svensk träindustri så att den kan fortsätta att ge människorna arbete och landet exportinkomster. Långsiktigt är det nödvändigt att regeringen i lämplig form utreder träindustrins förutsättningar för framtiden vad avser struktur, råvaruförsörjning och marknadsföringsinsatser. Mot bakgrund av att av förädlingsvärdet i träindustrin används till forskning och utveckling och branschens delvis låga tekniska 1 1984/85. nivå, föråldrade utrustning och marknadssyn, är det nödvändigt att även akuta åtgärder vidtas. En lämplig åtgärd är att ett trätekniskt centrum inrättas i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av utredning av träindustrins långsiktiga förutsättningar och om inrättandet av ett trätekniskt centrum i . () () BO () () ()
mot · G802898 · 1985-01-18 00:00:00 — Kraven på öppenhet och insyn gör sig alltmer gällande. Medborgarnas integritetsskydd söker man förstärka. En grupp som tyvärr får finna sig i lägre integritetsskydd än andra är småföretagare. Enligt kreditupplysningslagen har kreditupplysningsföretag skyldighet att meddela näringsidkare, när soliditetsupplysning begärts på vederbörande. Någon skyldighet föreligger däremot inte att redovisa vem eller vilka som begärt upplysningen. En sådan skyldighet bör åläggas kreditupplysningsföretagen. I kreditupplysningslagen bör därför införas en bestämmelse om att i meddelandet om upplysningens innehåll till den som upplysningen avser också skall ingå uppgift om vem eller vilka som begärt upplysningen. Det är helt i sin ordning att utomstående inhämtar upplysningar, men det är alldeles fel att upplysningsbeställarens anonymitet skall vara skyddad i lag. Med ledning av uppgifterna i kreditupplysningskopian kan den som varit föremål för upplysningen, om han informerats om vem som frågat, kommentera uppgifterna och justera felaktigheter sorn kan förekomma. En ändring i lagen skulle vara till gagn för båda parter. Den skulle förstärka integritetsskyddet, rensa ut okynnesförfrågningar och möjligen också förbättra kvaliteten på det material som sänds ut. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig författningsändring. Åberopande det anförda hemställs att beslutar att i meddelande om kreditupplysningens innehåll till den som upplysningen avser också skall ingå uppgift om vem som begärt upplysningen. 1** 1984185.
mot · G802901 · 1985-01-11 00:00:00 — Ändrade regler för rätt till ersättning från arbetslöshetskassa har präglats av en stor arbetslöshet världen över och tyvärr är vårt land inte undantaget. Vår tidigare internationellt sett låga arbetslöshet har nått en nivå där vi måste gå mycket tillbaka för att finna motsvarighet. Som ett litet och exportberoende land är vi självfallet ytterst känsliga för konjunktursvackor utomlands, men ändå kan vi inte komma ifrån att vår nuvarande arbetslöshet till inte så ringa del är självförvållad. Vårt, vid jämförelse med andra länder, höga kostnadsläge är en bidragande orsak till vår höga arbetslöshet. Dessutom har vi en lagstiftning på arbetsmarknaden som gör att vår konkurrensförmåga undermineras. I försök att minska arbetslösheten har staten satsat stora penningsummor. Direkta och indirekta stöd till företag och branscher i kris har kostat stora pengar. Anslag till AMS i syfte att minska arbetslösheten utgör dryga poster i statens budget. Statens ersättning till A-kassorna har ökat mycket . Dessutom satsas mycket pengar från kommuner och landsting. Med tanke på vårt utsatta ekonomiska läge är det av yttersta vikt att de skattepengar som satsas för att minska arbetslösheten verkligen används effektivt. Varje krona måste ge resultat. Någon annat har vi inte råd med! Det finns fullgoda skäl förmoda att delar av A-kasseersättningarna inte används på det sätt som avses, nämligen att hjälpa människor som ofrivilligt råkat ut för arbetslöshet. Det är möjligt att sluta ett arbete utan särskild motivering, och efter 30 dagars karens erhåller man ersättning från A-kassa förutsatt att A-kassans regler om medlemskap är uppfyllda. Detta är en stötande situation och det finns anledning att ändra just denna del av A-kassornas regler. Då A-kasseersättningarna till största delen består medborgarnas skattepengar finns det skäl för statsmakterna att begära ändring av delar av A-kassornas regler. Människor som blir friställda från sina jobb skall självfallet erhålla full A-kassa. Samma skall ockå gälla för dem som t. ex. på grund av ohälsa inte kan arbeta och som kan styrka detta genom godtagbart läkarintyg. Familjeavflyttning till annan ort där nytt arbete inte kan erhållas bör också ge A-kasseersättning. Däremot finns det många skäl som talar för att den som slutar på grund av olust eller andra diffusa orsaker inte skall erhålla någon form av A-kasseersättning! I det ytterst besvärliga arbetsmarknadsläge vi har tillsammans med en mycket besvärlig ekonomisk situation statsfinansiellt sett har vi inte råd att betala A-kasseersättning till andra än dem som utan egen förskyllan blivit arbetslösa. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till ändring av Akassornas utbetalningsregler i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G802902 · 1985-01-21 00:00:00 — och av statlig verksamhet till län Den stora decentraliseringsvågen , då statliga verk och myndigheter lokaliserades ut från till olika delar av landet, gav såväl positiva som negativa effekter. För lokaliseringsorterna innebar det många fördelar. Å andra sidan uppstod ibland personalproblem och även kommunikationsproblem genom att avståndet mellan myndigheten och regering/riksdag ökade. De erfarenheter som vunnits måste ligga till grund för eventuella nya beslut. Någon omfattande utlokalisering av hela verk kan det inte bli tal om , men vissa typer av verksamheter inom några myndigheter eller delar av dessa kan med fördel utlokaliseras. Dessa tankegångar återfinns i budgetpropositionens bilaga 15, , s. 11, där statsrådet anför följande: Regeringen gav ett tjugotal statliga myndigheter med huvudkontor i eller i uppdrag att tillsammans med statskontoret undersöka möjligheterna att ytterligare decentralisera sin verksamhet. Syftet är att myndigheterna i decentraliseringsplaner skall föreslå decentraliseringar som innebär att av årsarbetena vid modermyndigheterna i Stockholm-Solnaområdet skall kunna flyttas till existerande eller nya statliga organ ute i landet. Myndigheterna skall därvid särskilt pröva hur den moderna kommunikations- och datatekniken skall kunna utnyttjas för att decentralisera funktioner eller verksamheter. Arbetet följs av arbetsgrupp för decentralisering av statlig verksamhet och kommer att slutföras . Min avsikt är att resultatet av detta arbete liksom arbetsgruppens motsvarande arbete beträffande affärsverken skall redovisas i det av mig tidigare aviserade programmet om den offentliga sektorns utveckling och förnyelse. Kommer dessa tankegångar att förverkligas är det två motiv som bör vara vägledande vid beslutet. För det första får en utflyttning inte vara till nackdel för verksamhetens fortsatta bedrivande. Minst lika hög effektivitet bör uppnås och några extra kostnader bör inte uppstå. För det andra måste de delar av landet som har en ur regional synvinkel svag ställning prioriteras, liksom att orter som tidigare fått ringa eller ingen utlokalisering kommer i fråga. län minskar sin befolkning. 1984 var minskningen 750 personer, och har länet tappat närmare 1 400 invånare. Detta innebär en minskning av den totala befolkningen de båda 1* 1984185. Inget annat län i har förlorat så stor andel av sin befolkning. Prognoserna för framtiden är också dystra, främst mot bakgrund att det är ungdomen som mer än övriga åldersgrupper lämnar län. Dessutom kan nämnas att län har en mycket låg andel statligt anställda. Den stora utlokaliseringsvågen gick också i stort sett län förbi. Det vore därför naturligt att en betydande del av den utlokalisering som det för framtiden kan bli tal om tillförs län. Detta kommer inte att lösa de grundläggande problemen som länet har, men kommer ändå att i viss mån bidra till att den nedåtgående trenden bryts. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att län i första hand bör komma i fråga för utlokalisering av i budgetpropositionen omnämnd statlig verksamhet. () ()
mot · G802903 · 1985-01-22 00:00:00 — Tillgodoräknande av anställning i annat nordiskt land för erhållande av kontant arbetsmarknadstöd En 19-årig svensk grabb i gränstrakten till gick in på arbetsförmedlingens kontor och sökte jobb. Han hade gått tvåårig social linje men var villig att ta vilket heltidsjobb som helst. Han fick information om ungdomslag m. fl. möjligheter men han ville ha ett riktigt heltidsjobb. Genom personliga kontakter fick han arbete på ett jordbruk i . När han återvände till efter 6 månaders heltidsarbete i fick han beskedet att han var i ett sämre läge än sina kamrater när det gällde möjligheterna att erhålla kontant arbetsmarknadsstöd (KAS). Denna uppgift var helt korrekt då bestämmelserna innebär att den anställningstid som gäller arbete i annat land ej får räknas som grund för erhållande av KAS. Enligt min mening borde dock anställningen i annat nordiskt land vara likställd också i detta hänseende med anställning i hemlandet. Först då kan man tala om en gemensam arbetsmarknad. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående tillgodoräknande av anställningstid i annat nordiskt land för erhållande av KAS.