mot · G8022194 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Att vara handikappad är ingen egenskap. Det innebär att man har ett funktionshinder förorsakat av någon skada under fosterstadiet, vid födelsen eller senare i livet. Handikappet är de svårigheter en person med funktionshinder upplever, då hon möter andra människor. Handikappade finns i alla grupper i samhället och deras livssituation växlar på samma sätt som andra människors. 1 genomsnitt har dock handikappade sämre bostäder, lägre utbildning och sämre ekonomi, saknar oftare arbete och deltar mindre i kultur- och nöjesliv liksom i det politiska livet och föreningslivet. Många handikappade tillhör "det glömda . I denna motion redovisas några förslag till förbättringar av de handikappades situation. Sysselsättningen för psykiskt utvecklingsstörda Ett av omsorgskommitténs förslag (SOU 1981:26) beträffande sysselsättningsfrämjande åtgärder för psykiskt utvecklingsstörda är att särskilda kontaktpersoner för psykiskt utvecklingsstörda och övriga begåvningshandikappade skulle utses. 1 årets budgetproposition avvisas detta förslag utan närmare motivering. Svårigheterna att bereda psykiskt utvecklingsstörda sysselsättning är kanske större än för någon annan grupp. av de vuxna psykiskt utvecklingsstörda har arbete på den reguljära arbetsmarknaden medan arbetar i skyddad verksamhet. har över huvud taget ingen sysselsättning. Förutsättningarna för att psykiskt utvecklingsstörda skall kunna tillgodogöra sig arbetsförmedlingarnas service och få ett reellt stöd i försöken att få arbete torde öka väsentligt om särskilda kontaktpersoner utses för dessa på länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingarna. Det finns också anledning att se över möjligheterna för psykiskt utvecklingsstörda att få arbete inom . Detta är f. n. mycket svårt. Det förekommer t. o. m. att landsting köper platser för psykiskt utvecklingsstörda av Samhällsföretag. Det särskilda lönebidraget för personer med svåra handikapp För att underlätta för personer med grava handikapp finns fr. o. m. ett särskilt introduktionsstöd för handikappade. I 1984/85. att lämna ett högre lönebidrag vid anställning av personer med svårare handikapp ökade också. Det är angeläget att handikappade i så stor utsträckning som möjligt kan beredas sysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden. Alternativet är, särskilt för dem som har svårare handikapp, alltför ofta förtidspension eller skyddat arbete. Samhället måste anstränga sig för att finna möjligheter som innebär att arbete kan erbjudas också de personer för vilka förtidspensionering förefaller vara det mest näraliggande alternativet. Eftersom förtidspensionering innebär ökade sociala kostnader bör det vara möjligt att överföra resurser från socialförsäkringen till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. En sådan omfördelning leder till att samhällets direkta kostnader blir desamma men att individen får tillfälle att uträtta ett arbete till glädje och nytta för henne och naturligtvis den för vilken arbetet utförs. Vi anser därför att fler personer med svårare handikapp måste beredas möjlighet till sysselsättning på den reguljära arbetsmarknaden genom att fler bereds möjlighet att anställas med särskilt lönebidrag. Introduktionsstödet beräknades i proposition 1983/84:122 lämnas för ca 2 000 personer /85. Kostnaden angavs då till 77 milj. kr. För det särskilda lönebidraget beräknades 80 milj. kr. Av budgetpropositionen framgår inte hur stora anslag som beräknats /86. Det anges endast att beräkningen utgår från en fortsatt ökning av antalet anställda med lönebidrag. Med hänsyn till att alternativet till anställning med särskilt lönebidrag för många är förtidspension eller skyddad sysselsättning är den reella kostnaden för en utbyggnad av det särskilda lönebidraget begränsad. För den handikappade innebär det givetvis en stor förbättring. Omsättningen bland dem som erhåller särskilt lönebidrag är av naturliga skäl liten. För att fler handikappade skall kunna beredas sysselsättning måste platserna därför öka. Redan nu är anslaget för särskilt lönebidrag fullt utnyttjat, vilket innebär att inga fler handikappade kan beredas sysselsättning med detta. Vi anser därför att anslaget för särskilt lönebidrag bör fördubblas så att fler handikappade kan beredas sysselsättning med särskilt lönebidrag. Kretsen av dem som kan få lönebidrag i allmänna organisationer har inskränkts fr. o. m. 1984/85 för nya platser till att gälla sökande med arbetshandikapp. har tidigare motsatt sig denna begränsning. För många personer som har svårt att få arbete på den reguljära arbetsmarknaden är arbete inom organisationer en lämplig sysselsättning. Denna begränsning bör därför avskaffas. Handikappade som ofta måste ha sjukhusvård drabbas av mycket höga kostnader om de har reskostnader, då reskostnaderna inte täcks av hög har i en annan motion begärt att högkostnadsskyddet skall förändras så att det även täcker reskostnaderna. Förbättrat stöd för familjer med handikappade barn De gällande reglerna för vårdbidrag medför stora ekonomiska uppoffringar för många familjer. Genom att vårdbidraget endast kan utgå med helt eller halvt belopp utestängs en stor grupp familjer från bidrag, trots betydande merkostnader, därför att de inte anses berättigade till halvt vårdbidrag. Detta gäller framför allt barn med diabetes eller allergi. Det bör därför införas en möjlighet att få en fjärdedels vårdbidrag, dvs. Det torde röra sig om några tusen barn för vilka en fjärdedels vårdbidrag kan bli aktuellt. Med hänsyn till att vårdbidraget beskattas torde nettokostnaden för detta bli i storleksordningen 15 20 milj. kr. Erfarenheterna av försäkringskassornas tillämpning av reglerna för vårdbidrag uppvisar i några fall brister. Detta problem accentueras av de långa väntetider som gäller innan överklagande av försäkringskassornas beslut behandlas i försäkringsrätterna och försäkringsöverdomstolen. I budgetpropositionen sägs att väntetiderna i försäkringsrätterna skall vara normala och antalet domare ökar något. Med hänsyn till detta avstår vi f. n. från att lägga förslag som rör dessa domstolar. Det finns dock anledning att se över försäkringskassornas tillämpning av de gällande reglerna för vårdbidrag. 1 proposition 1984/85:78 har föreslagits att det under vissa förhållanden skall bli möjligt att få föräldrapenning även för vård av barn i åldern 12 . Detta innebär en väsentlig förbättring för familjer med handikappade barn. Det framgår vidare av denna proposition att det är mycket sällan som familjer utnyttjar hela rätten till ledighet, dvs. Endast för ca 400 barn hade tagits ut. Begränsningen kan dock för ett litet antal familjer med handikappade barn, som ofta blir sjuka, innebära att de tvingas ta tjänstledigt utan ekonomisk ersättning. Begränsningen bör därför avskaffas för dessa grupper. Kostnaden för detta är obetydlig. De förbättringar för familjer med handikappade barn som föreslås i denna motion bör genomföras som familjepolitiken förändras. I partimotion om familjepolitik finns även förslag till Finansiering som täcker de åtgärder som föreslås i denna motion. Ändrade regler för barnbidrag m. m. Reglerna för barnbidrag, flerbarnstillägg och bidragsförskott uppvisar orättvisor. För barn som vistas på statlig specialskola eller institution I* 1984/85. utgår varken barnbidrag eller flerbarnstillägg. Vanligtvis utgår dock s. k. klädesbidrag med motsvarande belopp. Detta påverkar också möjligheterna att få flerbarnstillägg. Även reglerna för att få bidragsförskott är otillfredsställande för barn vid specialskola. Detta utgår inte för alla månader trots att barnet vistas en stor del av tiden i hemmet. Reglerna för barnbidrag och bidragsförskott till handikappade barn som vistas på institution bör därför ses över. Föräldrar till gravt handikappade barn får som regel ett omfattande stöd. Om barnet avlider upphör samtliga bidrag utan att familjen ges möjligheter att anpassa sig till den nya situationen. Det kan t. ex. handla om att byta bostad, att ordna förvärvsarbete åt förälder som vårdat barnet m. m. Möjligheten att införa någon form av efterlevandebidrag bör övervägas, eventuellt genom en frivillig försäkring som samhället erbjuder. I budgetpropositionen föreslås vissa förbättringar av bilstödet. Dessa förslag är dock otillräckliga. Frågan om ett reformerat bilstöd har varit föremål för utredning av bilstödskommittén som redovisade sina förslag (SOU 1982:44). Det är anmärkningsvärt att regeringen mot den bakgrunden inte tidigare lagt fram något förslag till nytt bilstöd i synnerhet som en enhällig riksdag uttalade att den förväntade sig förslag från regeringens sida så att nya regler kunde träda i kraft . sägs i budgetpropositionen att regeringen inte kommer att föreslå något genomförande av bilstödskommitténs förslag därför att detta skulle bli för dyrbart. Resurserna måste i stället satsas på färdtjänsten. Flertalet remissinstanser har anslutit sig till förslaget om ett sammanhållet stöd till handikappades bilkostnader och till en utvidgning av stödet till nya grupper. Ett utvidgat bilstöd innebär ett mindre tryck på färdtjänsten och ger den handikappade betydligt större frihet. anser därför att bilstödet bör förbättras. hävdar att bilstödskommitténs kostnadsberäkningar är ofullständiga. Mot denna bakgrund anser vi att bör uttala att regeringen bör utreda frågan om ett utvidgat bilstöd ytterligare med syfte att lägga ett förslag som innebär att bilstödet utvidgas till nya grupper. har tidigare uttalat att kollektivtrafiken skall handikappanpassas . Det har gått detta beslut Vi anser därför att tiden är mogen för en utvärdering av de gjorda insatserna. Även med väl utformade kollektiva transportmedel är det nödvändigt med färdtjänst. är färdtjänsten ett bistånd enligt socialtjänstlagen, vilket är ett föråldrat synsätt. Färdtjänsten bör vara en naturlig del i den kollektivtrafik som byggs upp länsvis. Därigenom uppnås också att färdtjänsten gäller inom en större region och inte bara inom en kommun men också att kostnaderna fördelas som en del av kollektivtrafikkostnaderna. Den handikappade får då den subventionering och den massrabatt via månadskort som den vanliga kollektivtrafikresenären åtnjuter. Resekostnaden blir för en handikappad alltså densamma som för alla icke-handikappade. Genom att färdtjänsten är en del av den regionala kollektivtrafiken kan också en god samordning ske mellan kollektivtrafiken och färdtjänsten. Utbildning av vårdpersonal inom omsorgerna om psykiskt utvecklingsstörda I omsorgskommitténs betänkande, SOU 1981:26, behandlas bl. a. utbildningen av vårdpersonal. Omsorgsberedningen har avslutat sitt arbete utan att behandla denna fråga. I en särskild motion föreslår vi åtgärder som leder till förbättrad utbildning av vårdpersonalen. saknar en mycket stor del av vårdpersonalen utbildning för sitt arbete. Merkostnader för vissa sjukdomsgrupper Personer med vissa sjukdomar drabbas av betydande merkostnader för maten. Detta gäller diabetiker och mag- och tarmsjuka. är de möjligheter som finns att göra avdrag för dessa merkostnader begränsade genom de inkomstgränser som finns. I en enskild motion redovisas förslag om en utredning av dessa frågor. Rätt till ersättning för anhörigvård 1 anhörigvårdskommitténs betänkande, SOU 1983:64, föreslås rätt till ledighet för anhörigas vård i vissa vårdsituationer. representant i utredningen har reserverat sig för att ersättning skall kunna utgå inom socialförsäkringssystemets ram för de maximalt för vilka man föreslås få en lagstadgad rätt till ledighet. För den som får vården innebär det en klar förbättring av kunna vistas i hemmiljö och vårdas av en nära anhörig. De bedömningar som kommittén redovisar visar att ett sådant ersättningssystem leder till samhällsekonomiska besparingar. Regeringen bör därför lägga ett förslag som ger anhöriga rätt till ersättning för vård. Taltidningar och andra läshjälpmedel betänkande kommer att leda fram till en proposition i vår. Vi vill understryka vikten av att denna fråga löses på ett för den synskadade tillfredsställande sätt och återkommer med konkreta förslag när propositionen kommer. Genom utbyggnaden av den öppna psoriasisvården vid behandlingsanläggningar har antalet inneliggande psoriasispatienter på hudklinikerna kunnat minskas drastiskt . Den differentierade vården har också gjort det möjligt för svårt psoriasissjuka att leva ett normalt familje- och arbetsliv. För de allra svårast sjuka, vars vård tar så och är så ofta återkommande att heltidsarbete är omöjligt, har sjukskrivning med halv sjukpenning i kombination med vård på behandlingsanläggning blivit ett bra och allt oftare använt alternativ till sluten vård. Emellertid har försäkringsöverdomstolen genom dom (mål 881/883:8) uttalat att behov av vård på behandlingsanläggning inte kan anses innebära att vederbörande på grund av sjukdom haft sin arbetsförmåga nedsatt med minst hälften . Detta trots att som jämte den berörda personen anfört besvär pekat på att behandling för psoriasissjuka som tidigare tog en hel dag i anspråk numera kan genomföras . Detta har inneburit att personer som tidigare måste läggas in på sjukhus för behandling numera kan få erforderlig behandling trots att de bara behöver avstå från förvärvsarbete halva behandlingsdagen. finnér det därför obilligt att personer som genomför sin vård polikliniskt inte skall kunna få sjukpenning och anser därför att praxisen bör ändras så att personer med hel arbetsoförmåga skall kunna bli berättigade till sjukpenning. I sin dom framhåller emellertid försäkringsöverdomstolen att ett bifall till och den enskilde klagandens talan i målet skulle kunna medföra en markant utvidgning av området för utgivande av halv sjukpenning. En utvidgning av sådan omfattning och innebörd bör inte ske genom ändrad rättstillämpning utan fordrar stöd av en ändring i lagstiftningen. Med hänvisning härtill lämnar försäkringsöverdomstolen besvär utan bifall. Två av försäkringsöverdomstolens ledamöter var av skiljaktig mening och anförde bl. a. att bifall till besvär uppenbarligen skulle medföra en markant minskning av området för utgivande av hel sjukpenning. Även om halv sjukpenning därefter skulle utgå i fler fall än f. n. skulle därför resultatet bli avsevärda besparingar för statskassan. Man ansåg också att utredningen i ärendet gett vid handen att den klagande under de dagar då behandlingen ägt rum varit förhindrad att utföra sitt förvärvsarbete. På grund härav borde den berörda personen enligt 3 kap. 8 § andra stycket och 2 kap. 11 § första stycket lagen om allmän försäkring vara berättigad till halv sjukpenning under de dagar vederbörande genomgick behandling. Försäkringsöverdomstolens beslut, som anses få prejudicerande verkan, innebär ett hårt slag för strävandena att decentralisera vården av kroniskt sjuka till öppna vårdformer. Försäkringsöverdomstolens dom synes också stå i motsats till regeringens ställningstagande för en mer flexibel användning av sjukpenning. Domstolens utslag markerar också med tydlighet den skillnad i målsättningen för å ena sidan sjukvårdspolitiken som den uttalas t. ex. i rapporter från utredningen om hälso- och sjukvården (HS 90) och å den andra sidan de förändringar som genomförs i socialförsäkringen och som innebär en rad försämringar bl. a. för kroniskt sjuka t. ex. genom höjningar av högkostnadsskyddet, reseersättningen vid öppen vård, borttagandet av en rad preparat och förbandsartiklar från läkemedelsförordningen m. m. Det är därför angeläget att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till ändringar i lagen om allmän försäkring så att halv sjukskrivning för behandling i öppen vård åter blir möjlig. För att uppnå högsta möjliga flexibilitet i förhållande till vårdbehov per dag bör också möjligheterna till sjukskrivning på 1/3- och 3/4-tid prövas. Med hänvisning till ovanstående hemställs* 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att särskilda kontaktpersoner för psykiskt utvecklingsstörda bör utses på länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om psykiskt utvecklingsstördas möjligheter att få arbete inom , 3. att beslutar att fördubbla antalet platser som kan inrättas med särskilt lönebidrag för handikappade med svårare handikapp, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om att allmänt lönebidrag skall kunna lämnas till allmännyttiga organisationer även för personer som är svårplacerade på grund av hög ålder, bristfälliga kunskaper i svenska eller andra skäl. () () () () * Se även motionerna 2195 2197.