mot · G8023119 · 1985-04-15 00:00:00 — Avtal med m. m. 1984/85:170) Efter utredningar (läkemedelsförsörjningsutredningen) och riksdagsbeslut har staten fr. o. m. ensamrätt att driva detaljhandel med läkemedel. Denna rätt är genom avtal överlåten på det huvudsakligen statliga Apoteksbolaget och av detta ägda apotek. Däremot är partihandeln med läkemedel (den s. k. droghandeln) ej genom lag monopoliserad. Apoteksbolaget har emellertid alltsedan starten genom dotterbolag handhaft en del av droghandeln. ombesörjde två dotterbolag, Vitrum och , av droghandeln. Därefter har genom successiva uppköp av konkurrenter och koncentration till som enda statliga droghandelsföretag dettas marknadsandel ökat till . Senast uppköptes droghandelsföretaget . Därvid uttalade NO stor oro för effekterna av en utveckling mot monopol men avstod från att ingripa under hänvisning till att det återstående privatägda partihandelsföretaget () utgör ett slagkraftigt och effektivitetsbefrämjande alternativ. Partihandeln med läkemedel sker sedan omkring genom s. k. enkanaldistribution. Det innebär att varje läkemedelsproducents produkter exklusivt distribueras genom ett droghandelsföretag. Konkurrensen mellan dessa sker när producenterna tar in anbud på distribution , vanligen , och finns dessutom latent även mellan avtalstillfällena. Systemet med enkanaldistribution har genomförts med statlig tillskyndan. läkemedelsutredning, som bl. a. haft till uppgift att utvärdera gällande avtal mellan staten och Apoteksbolaget, har i ett delbetänkande Apoteksbolaget mot i kapitel 8 (s. 113-118) också behandlat organisationen av partihandeln. Dess överväganden utmynnar i följande uttalande: Det ankommer på Apoteksbolagets ledning att bedöma om det är rationellt att Kronans särdistribuerande roll fortsätter. Det vore troligen naturligast om Apoteksbolaget övergick till att köpa in de av Kronan saluförda läkemedlen i större poster för att med egna resurser ombesörja att de enskilda apoteken erhåller sitt behov etc. Utredningens uttalande har på denna punkt kritiserats av en rad remissinstanser, bl. NO, SPK, RRV, RFV, statskontoret, Läkemedelsindustriernas branschorganisationer. Utredningens skrivning har genomgående uppfattats som en rekommendation till en monopolisering av droghandeln, vilket remissinstanserna befarar skulle leda till sänkt effektivitet. Flera av remissinstanserna betonar att utredningen inte anfört några argument för sitt förslag (Se t. ex. statskontoret: Utan att redovisa ev fördelar eller nackdelar med ett totalt droghandelsmonopol, NO: Ekonomiska eller andra sakargument saknas dock helt, RRV: redovisar utredningen inte tillräckligt underlag, Läkemedelsindustrin: Betänkandet uppfyller inte de krav statsrådsberedningen ställt upp för en offentlig utredning. Kostnader och konsekvenser behandlas summariskt eller saknas helt. Det senare gäller kap. 8 när det gäller droghandeln.) Däremot anför flera remissinstanser själva en rad skäl mot partihandelsmonopol. Förutom allmänna resonemang om konkurrensens utvecklingsfrämjande och effektiviserande verkningar påpekar flera instanser (särskilt NO och Läkemedelsindustrin) en rad konkreta fakta och argument, bl. a. följande: Den svenska droghandelns marginal är internationellt mycket låg och sjunker år . Detta är enligt NO ett resultat av konkurrensen mellan droghandelsföretagen. Läkemedelsindustrin, som har allt intresse av att den av dem anlitade partihandeln är effektiv, har låtit professor i utreda läkemedelsdistributionens utveckling . Han konstaterar sammanfattningsvis: Analysen av vad som hänt ger starkt stöd för tanken att den anbudskonkurrens som förekommit varit av godo och att den är en väsentlig förklaring till att hållit och utvecklat sin position som ett land med världens kanske lägsta marginaler i distributionsledet. I den hittillsvarande utvecklingen finns inget som ur ekonomisk synvinkel understödjer tanken på ett av samhället understött monopol. Däremot konstaterar att om köper KD kan detta ge mycket stora monopolvinster. En höjning av genomsnittsmarginalen skulle ge en inkomstökning för med 35 milj. kr. eller kapitaliserat 350 milj. kr. Räkneexemplet visar karaktären av de starka rent affärsmässiga drivkrafter som finns för en monopolisering av distributörsledet. Om samhället inte intresserar sig för ett monopols konkurrensbegränsade effekter förefaller det inte osannolikt att ett monopol etableras, förr eller . En sådan etablering kan ske genom direkt uppköp, men också genom att det resursstarkare företaget använder sina resurser till att priskriga tills det resurssvagare drivs bort från marknaden genom ackumulerade förluster. SPK påpekar att om Kronans särdistribuerande roll upphör skulle det huvudsakliga underlaget för dess verksamhet försvinna och dess existens äventyras. Propositionen synes ha tagit visst intryck av remissvaren beträffande Statsrådet säger om droghandelsfrågan avslutningsvis att hon ser ingen anledning att göra några uttalanden i frågan. hänvisar hon till dåvarande föredragande statsrådets anförande i proposition 1970 (s. 96) och citerar bl. a. hans uttalanden om effektivisering av läkemedelsdistributionen genom integration mellan partihandels- och detaljhandelsleden. Hon förbigår dock hans efterföljande uttalande att rationaliseringsvinster kan uppnås redan genom en begränsad egen partihandelsverksamhet. Statsrådet och regeringen synes alltså inte ta avstånd från läkemedelsutredningens lätt beslöjade förord för monopolisering av droghandeln men instämmer ej heller tydligt med utredningen. Viktigare för tolkningen av propositionens dunkla framställning är kanske att den uttryckligen hänvisar till den bedömning som gjordes vid Apoteksbolagets tillkomst (alltså i prop. Hela den nyordning av apoteksväsendet som beslöts 1970 bygger för droghandelns del på att konkurrens skall råda i partihandelsledet genom ett enkanalsystem med mer än en droghandel. Utskottet underströk särskilt att åtskillnad inte skulle göras mellan olika grossistföretag. De som av olika skäl eftersträvar monopol i partihandelsledet har såvitt vi kunnat förstå redan i läkemedelsutredningen tvingats till en viss reträtt i kompromissens tecken. Propositionen synes innebära en fortsatt reträtt. Ett bifall till propositionens uttalande på denna punkt skulle likväl skapa ett något oklart läge beträffande Apoteksbolagets möjlighet att framtvinga ett monopol för dotterbolaget . Konkurrens kan enligt vår mening bidra till att hålla hela droghandeln alert och effektiv. bör därför klart understryka värdet av fortsatt konkurrens. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om värdet av fortsatt konkurrens i partihandeln med läkemedel. minab/gotab 1985