mot · G902113 · 1985-11-19 00:00:00 — Motion till 1985/86:113 m. fl. Ändring i m. m. (företagsbot) (prop. 1985/86:23) Propositionens förslag kan mycket kort sammanfattas så att företag, oberoende av företagsform, skall ställas till ansvar för brottslighet som förövas inom ramen för näringsverksamheten. Ansvar kan utkrävas av företaget oavsett om företagets ledning deltagit i den brottsliga verksamheten eller inte. Av de allmänna motiveringarna framgår klart att ansvar kan utkrävas även om företagen eller företagsledningen inte haft kännedom om brottsligheten. Den brottsliga verksamheten behöver inte heller ha en direkt anknytning till företagandet. Syftet med förslaget är enligt propositionen att stävja det oseriösa företagandet genom att skärpa kraven på ledning och kontroll från företagsledningens sida. Lagförslagets effekter generellt på företagsledning De skärpta kraven på ledning och ordergivning, liksom på kontroll och uppföljning, kommer att förändra företagsledningens arbetsvillkor. Ledningens direkta ansvar för medarbetares, underställdas och anställdas eventuella brottsliga verksamhet kommer att förhindra den demokratisering och decentralisering av företagsledningen som eftersträvas i andra sammanhang. Den hierarkiskt uppbyggda företagsledningen med direkt detaljerad ordergivning och centralisering av beslut och ansvar främjas. Kort sagt innebär kraven i propositionen att det auktoritära ledarskapet permanentas. Så som förslaget utformats är det endast denna form av företagsledning som med rimlig grad av säkerhet kan undgå ansvar för medarbetarnas eventuella brottsliga gärningar. Lagförslagets effekter på val av företagsform Enligt propositionen skall alla näringsidkare, oavsett val av företagsform, omfattas av lagen. Det innebär att eget företagande såväl som enkla bolag, aktiebolag m. m. jämställs. Ansvaret utkrävs av företaget oavsett om företagets ekonomi är separerad från ägarens privata affärer eller inte. Den eventuella ekonomiska brottslighet eller annan allvarlig brottslig verksamhet som sker inom ramen för ett enkelt bolag kan drabba ägaren Detta kan inte ske om företaget är ett aktiebolag där endast den Mot. 1985/86:113 ekonomiska insatsen i företaget kan påverkas. Förslaget styr därför näringsverksamhet från eget företagande och enkla bolag till aktiebolag eller stiftelseform. Endast i dessa företagsformer kan företagsägarens privata ekonomi hållas helt skild från företagets. En utdömd företagsbot kan i dessa fall inte inverka på näringsidkarens privata egendom utan drabbar endast företaget. De enkla företagsformerna finns främst representerade i gruppen små företag. Småföretagaren väljer ofta en sådan företagsform för att företagarens engagemang och intresse i företaget är så omfattande att även de privata tillgångarna satsas. Det ligger i samhällets intresse att understödja ett sådant företagande. kan inte se att förslaget i rimlig omfattning tillgodoser småföretagsamhetens krav på rättssäkerhet. Lagförslagets effekter på småföretagsamhet Sorn ovan redovisats kommer småföretag som drivs i de enkla företagsformerna att missgynnas. Till detta kommer att kraven på den lille företagarens kunskaper och insatser till alla delar jämställs med kraven för större företag. Småföretagare liksom andra näringsidkare har en skyldighet att ha kunskaper om gällande rätt. Vi anser att ett överväldigande flertal av näringsidkare ägnar betydande tid åt att inhämta upplysningar om de regler som styr verksamheten. Detta arbete från företagarnas sida bör underlättas. Lagar och förordningar skall vara så klara att tillämpningsområdet framgår, liksom påföljd eller annan rättsverkan i det fall lagen överträds. Förslaget präglas dess värre inte av sådan klarhet som fordras vare sig vad gäller tillämpningsområde eller påföljd. rymmer en stor tillväxtpotential. Det ligger i samhällets intresse att utforma ett regelsystem som gynnar denna. Regler som syftar till att ytterligare öka företagares ansvar kommer att påverka en tillväxt i småföretag negativt. Det är väl känt att ett allt större antal småföretagare avstår från att utveckla verksamheten när detta kräver insatser från andra än företagaren och dennes familj. Det beror inte på en bristande vilja att bereda arbetstillfällen utan på en osäkerhet om företaget förmår leva upp till samhällets förväntningar på arbetsgivare. Förslaget om företagsbot underlättar på intet sätt småföretagarens situation som arbetsgivare. Snarare medför förslaget att näringsidkaren förutom att efterleva gällande regler på arbetsmarknaden i stort därutöver åläggs ett ansvar för att förutse en medarbetares eventuella brottsbenägenhet. Vi finner detta orimligt. Lagförslagets effekter på den ekonomiska brottsligheten Det råder en bred politisk enighet om att ekonomisk brottslighet, så som justitieutskottet definierat begreppet, skall bekämpas. Frågan är i vilken omfattning förslaget kan vara ett verktyg för att avhålla från och bekämpa sådan brottslig verksamhet. I det fall brottsligheten begås av andra än företagsägaren saknar förslaget Mot. 1985/86:113 verkan. När näringsidkare och gärningsman är samma person kan förhållandet vara ett annat. När näringsidkare och gärningsman är samma person kan förslaget i vissa begränsade fall verka preventivt. Det gäller i de fall näringsidkaren i än större utsträckning än söker informera sig om rättspraxis. I det fall en företagare medvetet bryter mot gällande regler och lagar är det tveksamt i vilken utsträckning den föreslagna lagens konstruktion kan verka avhållande. Vid medvetna och kalkylerade brott har gärningsmannen ofta betydande kunskaper om gällande rätt. Gärningsmannen kalkylerar med riskerna för att brottet uppdagas och beivras. Dessa risker vägs mot den förväntade vinsten. Ofta är gärningsmannen formellt medellös varför ekonomiska sanktioner som drabbar honom personligen är verkningslösa. I det fall gärningsmannen har ekonomiska ägarintressen i företag kan naturligtvis en ådömd företagsbot åsamka denne ekonomisk skada - givet att företaget har ekonomiska värden som kan tas i anspråk. Det finns i sig inget som tyder på att eko-brottslingar driver företag med betydande ekonomiska tillgångar. Vi är väl medvetna om det positiva syfte som ligger bakom det presenterade förslaget. Nuvarande rättsläge innebär att det ansvar som samhället kan utkräva för ekonomisk brottslighet liksom för annan allvarlig brottslighet drabbar huvudsakligen gärningsmannen som privatperson och inte det företag han kan ha använt som täckmantel för verksamheten. Vad gäller brott mot t. ex. arbetsmiljölagen och miljöskyddslagen står det klart att ett företag kan tillgodogöra sig betydande vinster på en brottslig verksamhet. Detta är otillfredsställande. Förslagets syfte är att förhindra en sådan ekonomisk i företag vilket vi i sig finner motiverat. Dess värre har förslaget utformats så att rättssäkerheten på viktiga punkter sätts i fara. Lagen är utformad som en ramlag där den framtida rättstillämpningen förutsätts utveckla rättsläget. Särskilt allvarlig är den rättsosäkerhet som finns inbyggd i förslaget och som vi redovisat ovan. Mot den bakgrunden avvisar vi förslaget. Det hindrar inte att arbetet för att finna acceptabla former vad gäller vinsteliminering i företag fortsätter. Ett sådant arbete måste utgå från de grundläggande principerna om rättstrygghet, likhet inför lagen och enkelhet som präglat vår lagstiftning. En möjlig väg som bör prövas är att begränsa tillämpningsområdet dels så att demokratisering och decentralisering av ledningsfunktioner i företagande främjas, dels så att sanktionen riktas mot de företagsformer där den allvarligaste ekonomiska brottsligheten och exempelvis de grova miljöbrotten vanligen återfinns. Enligt vår erfarenhet är det mindre vanligt att de grova eko-brottslingarna väljer företagsformer där gärningsmannens privata tillgångar kan tas i anspråk för att täcka företagets skulder. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att avslår proposition 1985/86:23 om företagsbot, 2. att om sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om principerna för ett fortsatt arbete inom området. () () () () () ()