mot · G8022212 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Främjande av kooperativ verksamhet har i såväl regeringsställning som opposition aktivt verkat för att stärka kooperationens roll i samhället. a. tog den dåvarande centerledda regeringen initiativet till den s. k. kooperationsutredningen, vars arbete visat vilken stor betydelse kooperationen har för det svenska samhället. Senast har vi från sida redovisat vår syn på det kooperativa alternativet i en partimotion (1983/84:2536) i anledning av proposition 1983/84:84 om kooperationens kapitalförsörjning m. m. I denna motion underströk vi bl. a. att den kooperativa företagsformen enligt vår mening måste ges med andra företagsformer likvärdiga ekonomiska möjligheter. Den kooperativa företagsformens särart medför emellertid att villkoren för dess verksamhet inte kan vara identiska med dem som gäller för aktiebolag. Vidare påtalade vi att propositionens förslag i flera hänseenden var otillräckliga och innebar en sänkt ambitionsnivå i förhållande till de förslag som kooperationsutredningen presenterat. Vid behandling tvingades vi därför reservera oss på flera väsentliga punkter mot beslut, bl. a. vad avser formerna för beskattning av ekonomiska föreningar. Vi konstaterade då som det anmärkningsvärda i att socialdemokratin med sin idétradition inte är villig att ge kooperationen skattelindring som beskattningen av aktiebolagen lättats. I ett tidsperspektiv av kännetecknas kooperationen av tre utvecklingsskeden. I ett första uppbyggnadsskede anpassades de kooperativa verksamheterna till den framväxande organisationsstrukturen. Särskilt påfallande är anpassningen till den framväxande fackföreningsrörelsen. Arbetslöshetskassorna och sjukkassorna utgör typexempel. Man kan påstå att detta skede innebar en vidareutveckling av samarbetsbehov som tidigare i viss mån tillgodosågs inom ramen för det gamla stads- resp. landsbygdssamhället. Under skede två utvecklades kooperativa verksamhetsformer med utgångspunkt från bl. a. tekniska förändringar. Vi vick t. ex. elföreningar och en rad kooperativ inom tjänstesektorn bl. a. matlag, restauranger, andelstvättstugor, badhusföreningar och samlingslokalföreningar, bl. a. bygdegårdsföreningar. Skede tre kännetecknas av en kooperativ reträtt. Den påbörjades med ingången av efterkrigstiden (). Orsakerna var flera. En var att den offentliga verksamheten, särskilt den kommunala, expanderade kraftigt. En annan var den ekonomiska standardstegringen hushåll och individer fick ökad handlingsfrihet. Samverkan framstod inte längre som lika ekonomiskt nödvändig. Sådant som tvättmaskiner och frysboxar blev lägenhetsstandard. Nuläget kan sägas utgöra skede fyra. I skuggan av ekonomisk åtstramning och arbetslöshet är den kooperativa företagsformen åter aktuell. I med allt snabbare förändringar av ekonomiska, tekniska och sociala förhållanden med ökande risker för sårbarhet, främlingskap och anonymitet kommer kooperationen att få en allt större betydelse. Nödvändigheten av en stabil utveckling av den privata sektorn i samhällsekonomin, men med en samtidig återhållsamhet med de offentliga utgifterna utan att göra avkall på en rättvis fördelningspolitik ger den kooperativa idén en central funktion. Kooperationens erfarenhet av demokratisk styrning av ekonomisk verksamhet kan ge värdefulla bidrag till utvecklingen av en ökad ekonomisk demokrati i näringslivet och en ökad politisk demokrati inom främst kommunala verksamhetsområden. Dessutom kan kooperationen med sin uppbyggnad utgöra ett alternativ till den traditionella föreställningen om arbete och kapital och motsatta intressen. Den snabba strukturomvandlingen ställer ökade krav på flexibilitet, anpassningsförmåga och stabilitet, inte bara i näringslivet utan även i samhällsekonomin i stort. Detta ställer i sin tur ökade krav på demokratisering och decentralisering av både näringsliv och samhälle. Det bör därför vara naturligt och angeläget att lägga en god grogrund för ett livskraftigt kooperativt alternativ som ett komplement till privata och samhälleliga initiativ inom samhällets olika områden. De sektorer som kooperationen historiskt har haft den största betydelsen för är detaljhandeln, försäkrings-, olje-, bostads- och fritidsbranscher samt inom jord- och skogssektorn. Det finns också förutsättningar för ny kooperativ verksamhet enligt kooperationsutredningen inom områden som ansluter till befintlig verksamhet. Intresset för det kooperativa alternativet har emellertid också ökat inom andra områden. Främst gäller detta den arbetskooperativa företagsformen inom småindustri och medelstor industri om än med tonvikt på vissa branscher. Också inom verksamheter som normalt inte hänförs till näringsverksamhet har det kooperativa alternativet fått ökad aktualitet såsom inom offentlig verksamhet, t. ex. försök med kooperativ daghemsverksamhet. Även inom den privata tjänstesektorn finns goda förutsättningar för ny kooperativ verksamhet och inom service- och konsumentvaruproduktion i synnerhet om den avser lokal elier regional konsumtion. De grundläggande skälen till att vill understryka vikten av att främja en kooperativ verksamhet är således inte avgränsade till närings politiska eller branschspecifika skäl. Vi tror att den kooperativa idén med sin utgångspunkt att engagera människor till samverkan kan vara ett viktigt instrument för att bryta nya vägar inom ramen för en decentraliserad socialt anpassad och miljöanpassad marknadsekonomi. Forskning om kooperativ verksamhet Ett viktigt ied i att stärka kooperationens roll i samhället är satsningar på forskning kring kooperationen och de kooperativa idéerna. Från sida underströk vi i partimotionen till föregående års vikten av att forskningen om det kooperativa området stärktes och föreslog vissa ekonomiska förstärkningar. För kooperationens framtida utveckling utgör forskningen en avgörande strategisk resurs. Det är därför utomordentligt viktigt att bygga upp en kontinuerlig och allsidig svensk kooperationsforskning. Det är i nuvarande läge särskilt angeläget att den forskning, som bl. a. initierades av kooperationsutredningen får fortsätta och ytterligare utvecklas. De senaste årens erfarenheter och debatt ställer utom allt tvivel att en stadig kooperativ kunskapsbas är helt nödvändig. Den i propositionen aviserade redovisningen för forskningsrådsnämnden (FRN) om det kooperativa förslaget har lämnats. Denna utredning ligger till grund för regeringens förslag i budgetpropositionen och innebär ett klart framsteg och måste därför ses med tillfredsställelse. stöder förslaget att en kommitté inom FRN får i uppdrag att fördela medel till kooperationsforskningen, utarbeta ett långsiktigt forskningsprogram och tillsammans med bl. Föreningen studier ansvara för kontakterna mellan forskarna och kooperationen. Det finns emellertid anledning att i anslutning till budgetpropositionen aktualisera några frågeställningar. Den första gäller forskningens ekonomiska ramar. Enligt budgetpropositionen bör FRN 1985 1986 disponera ungefär 2 milj. kr. för projektstöd av vilka hälften kommer från FRN och resten huvudsakligen från kooperationen. Såväl med hänsyn till kooperationens stora och positiva samhällsroll som till de utomordentligt positiva omdömen som levererats både av kooperationsutredningen och i den tidigare regeringspropositionen samt med tanke på kooperationens påtagliga relevans för lösandet av en rad kommande samhällsproblem, framstår det statliga bidraget som alltför litet. Detta desto mer om man jämför med de resurser staten satsar på forskning inom den s. k. traditionella företagsekonomin. Det är enligt mening följaktligen rimligt att staten svarar för huvudparten av kostnaderna också för kooperationsforskningen. Det är exempelvis angeläget att forskningen anknyter till den aktuella utvecklingen både inom den nya och den etablerade kooperationen. En sådan koppling finns redan när det gäller arbetskooperationen. Resultatet är att en tidigare skepsis ersatts av en positivare attityd till denna företagsform. Det finns flera områden där forskning och utveckling skulle kunna kopplas samman på ett fruktbart sätt. Exempel är skolkooperativen och de kooperativa daghemmen samt Kooperativa institutets och LRF:s ungdomskooperativprojekt. Ett liknande forsknings- och utvecklingsbehov finns även inom den etablerade kooperationen. föreslår därför att ytterligare 1 milj. kr. ställs till FRN:s förfogande för kooperationsforskning och att därutöver diskussioner upptas med de kooperativa organisationerna om ytterligare stöd. Får forskningen större omfattning bör anslagen självfallet ökas. Den andra frågan gäller kooperationsforskartjänster vid universiteten. I ett första skede framstår det som viktigast att rekrytera forskare till kooperationsforskningen för att etablera denna, att få till stånd forskning inom hela det mångvetenskapliga kooperationsområdet samt att ge de bästa krafterna möjligheter till meritering. Målsättningen måste vara att åstadkomma flera högre akademiska tjänster med kooperativ inriktning och att så långt möjligt sprida forskningsinsatserna personellt, ämnesmässigt och geografiskt. Frågan om forskartjänsterna kräver ytterligare beredning . Beredningen bör sikta till att ett antal fasta universitetstjänster ges kooperativ inriktning men också till att tidsbegränsade tjänster inrättas exempelvis med hjälp av () för att ge lovande forskare möjlighet att meritera sig . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs* att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om värdet av olika insatser för kooperativ verksamhet i samhället. () () () () i () P.-O. () () . ÅSLING (c) * Se även motion 1984/85:2213.