mot · G902238 · 1985-12-03 00:00:00 — Motion till 1985/86:238 revisorers förslag om överstyrelsens för ekonomiskt försvar handläggning av beredskapslån m. m. 1985/86:7) revisorer har i förslag till (1985/86:7) hemställt om vissa ändringar i överstyrelsens för ekonomiskt försvar (ÖEF) handläggning av beredskapslån m.m. Under punkt c. i revisorernas hemställan föreslås ändrad ersättningsform för beredskapstjänster'. De nämnda beredskapslånen används av till att ersätta företag för att de åtar sig beredskapstjänster med syfte att säkerställa en tillräcklig produktion av för viktiga varor vid en kris när import försvåras eller omöjliggörs. fanns ett flertal olika lånetyper. Lånen löper och är vanligtvis ränte- och amorteringsfria. Utbetalningen av lånen sker också men är vanligtvis koncentrerad till låneperiodens tidigare del. Under förutsättning att företagen uppfyller sina åtaganden i beredskapsavtalen skrivs låneskulden ned , så att den är helt nedskriven vid den slutliga förfallodagen. Lånen kan kompletteras med kreditgarantier. På riksdagsrevisorernas uppdrag genomförde en revisionsbyrå en genomgång av aktuella utbetalnings- och kontrollrutiner hos ÖEF. Vid granskningen av handläggningsrutinerna och vid besöken hos företagen konstaterades att såväl från företagen som från dem som fördelar lånen var det allmänna omdömet om beredskapslånesystemet positivt samt att det jämfört med tidigare system var en utveckling i rätt riktning. I granskningsrapporten föreslogs ändock ett antal justeringar och kompletteringar i bl. a. en övergång till kontant betalning för avtalade och erhållna tjänster. ÖEF har i sitt remissvar konstaterat att möjlighet till kontant ersättning redan finns inom ÖEF:s verksamhetsområde. Som en följd av beredskapslagringsutredningens förslag (Ds Fö 1985:1) kan sådana avtal komma att utökas i antal. ÖEF hävdar vidare att det inte finns något generellt optimalt ersättningssystem, varför åtgärderna måste anpassas till rådande omständigheter. Systemet med beredskapslån och beredskapsgarantier anser man ger önskvärd långsiktighet och flexibilitet, och detta system är därför ett värdefullt komplement till ett system med kontant betalning. ÖEF befarar vidare att företagens incitament att upprätthålla avtalade beredskapsåtaganden kan minska vid ett system med renodlad kontantersättning. 1 1985186.3 sami. Detta sistnämnda är ett viktigt påpekande. Beredskapslånen kan betalas Mot. ut på ett tidigt stadium och ger ofta företagen möjlighet att företa angelägna investeringar som tryggar en försörjningsviktig produktion på . Ett kontantstöd som betalas ut först sedan produkter är levererade ger inte företagen samma hjälp till investeringar. Jag motsätter mig inte att ÖEF får ökade möjligheter att utbetala kontantstöd i stället för lån. Men jag vänder mig emot formuleringen i riksdagsrevisorernas förslag att ersättningen för beredskapstjänster ändras i normalfallet från beredskapslån till kontant betalning. Begreppet normalfall tolkas allmänt som flertalet fall. Ett riksdagsbeslut där detta begrepp framstår som vägledande skulle låsa ÖEF på ett olyckligt sätt eftersom det mycket väl kan tänkas att beredskapslånesystemet passar bäst i flertalet fall. Jag vill också peka på den kategoriska skrivningen under punkt c. i hemställan där det föreslås ändrad ersättningsform för beredskapstjänster. Det bör, enligt min mening, klart och tydligt framgå av beslut i ärendet att möjligheten till beredskapslån kvarstår i all den utsträckning ÖEF finner lämplig. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar i enlighet med vad i motionen anförs om beredskapslån och kontantstöd.