mot · G802787 · 1985-01-17 00:00:00 — Förste vice talman av aktier I motionen läggs fram en rad förslag syftande till att komma till rätta med det skattemässiga missgynnandet av aktiesparandet i förhållande till annat sparande och därigenom förbättra hushållens möjlighet att aktiespara. a. föreslås att vid taxering upphäver skärpningarna av reavinstbeskattningen på aktier och att - om detta inte bifalls schablonavdraget vid försäljning av äldre aktier höjs från . Äldre aktier skulle då alltjämt kunna säljas skattefritt för . Realisationsförluster bör bli helt avdragbara och missgynnandet av makar och jämställda upphävas genom att de bl. a. medges ett schablonavdrag vardera vid aktieförsäljning. Omplaceringar inom en aktieportfölj bör medges utan reavinstbeskattning för att främja rörligheten på börsen och stimulera till återinvesteringar i aktier. Regeringen bör också skyndsamt se över reavinstbeskattningen i syfte att åstadkomma regler motsvarande dem i vår omvärld, där längre innehav i allmänhet undantas från reavinstbeskattning. För att snabbt lindra dubbel- och trippelbeskattningen på aktier bör vinstdelningsskatten avskaffas och det 30-procentiga avdraget på mindre aktieutdelningar återinföras. För att lindra förmögenhetsbeskattningen av börsaktier i förhållande till annan produktivt och - än mer - improduktivt sparande bör börsnoterade aktier endast tas upp till belåningsvärdet, dvs. till en schablon motsvarande av börsvärdet, detta bl. a. som kompensation för att också latent skatteskuld förmögenhetsbeskattas. Förslag med denna innebörd bör skyndsamt läggas fram av regeringen. Detta skulle också ge bättre överensstämmelse med andra aktier, som endast behöver tas av substansvärdet och som helt undantas om arbetande kapital befrias från förmögenhetsskatt. Motsvarande lindring bör också ske vid arvs- och gåvobeskattningen av samtliga aktier. Förmögenhetsskatten bör som ett första steg mot en allmän lindring återföras till den nivå den hade vid taxering. Omsättningsskatten på aktier liksom utdelningsstoppet bör hävas. 1* 1984185. halverade de 16 mest omsatta aktierna sin köpkraft. Verkliga folkaktier som , och med många små aktieägare tappade ända av sitt värde. Genomsnittsaktien förlorade av sin köpkraft, dvs. De sjunkande börsvärdena innebar inte bara stora realförluster för aktiespararna. Eftersom börsvärdet mestadels sjönk till mindre än halva substansvärdet omöjliggjordes i praktiken nyemissioner. Risken för takeovers och klipp ökade markant. De åtgärder som vidtogs av de borgerliga regeringarna för att underlätta aktiesparande och upphäva missgynnandet av aktier ledde inte bara till en välkommen popularisering av aktiesparandet. De medförde också att aktiernas värde på nytt närmade sig och uppnådde substansvärdet och att företagens behov av friskt riskvilligt kapital på nytt kunde tillgodoses. Det är viktigt att erinra sig denna bakgrund till den snabba kursuppgången på Stockholmsbörsen åren 1981 till 1983.1 stor utsträckning innebar den att den kraftiga urholkningen av aktiernas värde återtogs. Denna utveckling bröts , trots högkonjunkturen, till följd av den socialdemokratiska regeringens åtgärder mot aktiesparandet. Totalindex för svenska aktier sjönk detta år med eller med hänsyn till inflationen med . Detta innebär att många aktier på nytt kom att ligga under substansvärdet. Trots att antalet aktiesparare ökat kraftigt genom främst skattefondssparandet har hushållens andel av börsvärdet stadigt sjunkit . Enligt de senaste uppgifterna äger hushållen inte mer än av börsvärdet genom direktägande. Därtill kommer i aktiefonder. Om trenden står sig kommer hushållen inte att ha mer än ca en tiondel av börsvärdet. Ägandet och inflytandet blir helt dominerat av institutionerna - dvs. stiftelser, , investmentföretag, börsbolag med stora aktieportföljer och försäkringsbolag. Det är väsentligt att den trenden bryts och att hushållens möjligheter att aktiespara förbättras, dels för att det är ett intresse i sig att öka hushållens ägande av näringslivet, dels för att det personliga intresset för aktiers avkastning är grundläggande för att aktiemarknaden skall fungera, dels för att åstadkomma en spridning av inflytandet. Den socialdemokratiska regeringen och aktiesparandet Från den socialdemokratiska regeringens sida framhålls ofta att ett brett intresse för aktiesparande är från allmänna utgångspunkter positivt och bör uppmuntras. Detta är en klok och sund inställning. Trots detta har den ena attacken efter den andra riktats mot det aktiesparande man säger sig vilja uppmuntra. a. har följande försämringar föreslagits av regeringen och beslutats av riksdagsmajoriteten: Den diskriminerande dubbelbeskattningen av aktier har återinförts genom att det 30-procentiga avdraget för utdelningar på mindre aktieinnehav slopats. En 20-procentig utdelningsskatt på aktieutdelningar infördes, vilket innebar att t. o. m. trippelbeskattade aktieutdelningar. Utdelningsskatten har fr. o. m. 1984 ersatts av en s. k. vinstdelningsskatt på aktiebolag, ett slags progressiv bolagsskatt, för att finansiera de kollektiva löntagarfonderna. Det framgångsrika skatte- och skattefondssparandet har rivits upp och ersatts med ett allemanssparande. Det sparande som åstadkoms den vägen placeras främst i riksgäldssparande med hög ränta, inte i riskfyllt aktiesparande med en avkastning på mestadels endast . Förmögenhetsbeskattningen har skärpts väsentligt och uppgår till redan i det lägsta förmögenhetsskattepliktiga skiktet. Redan här tar förmögenhetsskatten tillsammans med inkomstskatten mer än den genomsnittliga utdelningen. För större aktieinnehav blir resultatet konfiskatoriskt, dvs. det blir normalt nödvändigt att successivt sälja av aktieinnehavet för att få ihop till skatterna. Genom beslut skärptes realisationsvinstskatten på aktier väsentligt. De utomordentligt svårhanterliga reglerna är hart när omöjliga för lekmannen - och taxeringsmyndigheterna - att tillämpa och överblicka. Utan utredning eller remissförfarande infördes en omsättningsskatt på aktier . Förbud mot höjda aktieutdelningar för svenska börs- och OTC-bolag har beslutats. Detta innebär att aktiesparandet blivit utsatt för ett ytterligare skärpt missgynnande i förhållande till annat sparande, dels genom att realisationsvinstskatten på aktier inte bara är evig utan dessutom inte tar hänsyn till penningvärdeförsämringen, dels genom dubbel- och t. o. m. trippelbeskattningen av utdelningen, dels genom att förmögenhetsskatten inte bara drabbar hela värdet av börsaktierna utan också den del därav som kan sägas utgöra latent skatteskuld, dels genom reglerna för arvsbeskattning som kan innebära direkt konfiskation redan vid aktiearv understigande 1 miljon. Det finns inget sakligt motiv för att vidhålla beslutet om utdelningsstopp på börs- och . Utdelningen motsvarar i genomsnitt dvs. ungefär en tredjedel av årets inflation. Många företag skulle också vidkännas betydande problem om beslutet kvarstår, vilket framgår av ett stort antal dispensansökningar. Såväl pris- som hyresstoppet som beslöts har redan upphävts. bör därför besluta att också utdelningsstoppet på aktier upphävs. Genom dubbel- (och ibland även trippel-) beskattningen av aktier blir utdelningen normalt endast ett par procent före skatt. Inkomstskatt och förmögenhetsskatt tar som nämnts ofta mer än hela utdelningen i anspråk. Det finns inga bärande motiv för att det riskvilliga och för vårt land oumbärliga aktiesparandet skall missgynnas på detta sätt i förhållande till annat produktivt sparande och än mer i förhållande till improduktivt sparande i t. ex. diamanter, guld, frimärken. Vinstdelningsskatten bör avskaffas. Den innebär ett slags progressiv bolagsskatt, något som andra länder för länge sedan övergivit på grund av dess skadliga effekter på företagsamheten. I samband med att vinstdelningsskatten avskaffas föreslås också löntagarfonderna försvinna och pengarna i dessa användas för att stimulera en ytterligare breddning av aktieägandet. Därutöver måste dubbelbeskattningen av aktier successivt tas bort. I avvaktan på dubbelbeskattningens avskaffande bör det 30-procentiga avdraget för utdelningar på mindre innehav av börsaktier återinföras vid taxering. För icke börsnoterade företag gäller en lättnadsregel som innebär att avdrag får göras av utdelat belopp, dock högst av aktiekapitalet. Denna 15-procentiga gräns bör höjas i enlighet med förslagen i den statliga kommittén om de små och medelstora företagens finansiella situation. Det är orimligt att makar och samboende med barn i vissa fall fortfarande sambeskattas för aktieutdelningar och andra B-inkomster. Löneinkomster beskattas var för sig enligt nuvarande skattesystem och samma princip bör också gälla för beskattningen av övriga inkomster. Förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen internationellt sett utomordentligt hårda förmögenhetsbeskattning har - tillsammans med inkomst- och realisationsvinstbeskattningen inneburit en flykt från sparande i nyttiga och produktiva investeringar till investeringar i guld, diamanter, frimärken m. m. Missgynnandet av det produktiva sparandet är ägnat att fördröja framåtskridandet och över huvud taget möjligheterna att lösa våra ekonomiska problem. Även utan ändringar i förmögenhetsskattereglerna leder inflationen automatiskt till skärpta skatter. Trots detta har förmögenhetsskattesatserna väsentligt höjts sedan valet . Detta har tillsammans med skärpningen av realisationsvinstskatten ytterligare förvärrat den högst otillfredsställande situationen att förmögenhetsskatt också skall erläggas för den del av börsaktiens värde som består av latent skatteskuld. Om en aktieägare köpt aktier för . och börsvärdet är . skall han betala förmögenhetsskatt på , detta trots att han måste betala realisationsvinstskatt på . om han skulle sälja aktierna. Har aktierna innehavts än räknas realisationsvinsten på hela mellanskillnaden, dvs. I dessa fall blir värdet efter skatt endast . Även för fastigheter måste förmögenhetsskatt erläggas på latent skatteskuld. I gengäld tas fastigheter endast upp till taxeringsvärdet, som motsvarar av värdet för fastighetstaxeringen. Den enda långsiktigt hållbara lösningen torde vara att målmedvetet sänka förmögenhetsskatten, som trots sina allvarliga skadeverkningar endast utgör av statsinkomsterna och att ta bort den helt utom för mycket höga förmögenheter. Förmögenhetsskatten får inte heller då vara så hög att den tillsammans med inkomstskatten får konfiskatoriska verkningar. Som ett första steg mäste förmögenhetsskatten sänkas till den nivå den hade vid taxering. Därutöver måste hänsyn skyndsamt tas till de särskilda problem som gäller börsaktier. Detta sker lämpligen genom att vid förmögenhetsbeskattningen medge att börsaktier tas upp till belåningsvärdet, som uppgår till av marknadsvärdet. Detta bör kunna ske genom en schablon. Även om en sådan regel inte skulle ge full rättvisa för korttidsaktier, som exemplet ovan visar, skulle den ge bättre överensstämmelse med övriga aktier, som endast tas av substansvärdet och som över huvud taget inte skulle åsättas förmögenhetsskatt om vårt krav på upphävande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital bifalls. Även vid arvs- och gdvobeskattningen bör såväl börsnoterade som övriga aktier tas upp till ett väsentligt lägre värde än det aktuella börs- eller substansvärdet i syfte att jämställa aktier med andra former av arv eller gåvor och underlätta generationsväxlingar. Regeringen bör skyndsamt lägga fram förslag till ändrade regler för förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattning av aktier i enlighet med detta. Också när det gäller förmögenhetsbeskattningen måste missgynnandet av makar eller samboende med barn försvinna. Ett sätt är att också här införa individuell beskattning, ett annat att medge makar och jämställda större sammanlagd förmögenhet innan förmögenhetsskatt över huvud taget uttas. Sambeskattningen av B-inkomster och förmögenheter behandlas i särskild motion. Vad gäller diamanter och annat lösöre av olika slag upphör realisationsvinstbeskattningen . Vid försäljning av bostäder tas hänsyn till inflationen vid vinstberäkningen. Vid försäljning av aktier skall varje aktiepost som säljs antas utgöra ett genomsnitt av säljarens tidigare förvärv genom köp, nyemissioner, fondemissioner, nya köp, gåvor eller arv. Detta gör att det i praktiken är omöjligt att utföra eller kontrollera de utredningar som krävs. Genom en schablonregel, där inköpspriset för aktier äldre än antas motsvara halva försäljningspriset nedbringades behovet av utredningar. Ett extra avdrag på . gjorde dessutom försäljningar . (Reavinsten antogs utgöra av halva försäljningspriset.) Genom de 1983 beslutade reglerna skärptes schablonregeln så att inköpspriset endast antas motsvara en fjärdedel av försäljningspriset. Om försäljningspriset inte är minst fyra gånger så högt som inköpspriset innebär användningen av schablonregeln en förlust för säljaren. Risken är därför stor inte bara för att skattskyldiga och skattemyndigheter kommer att tvingas till ett betydande merarbete för att göra de utredningar om anskaffningsvärde och verklig vinst som då behövs. Många skattskyldiga mäktar inte göra dessa utredningar med risk för både rättsförluster och för att de i fortsättningen drar sig för investeringar i aktier på grund av det krångel som detta innebär. Vid riksdagsbehandlingen yrkade moderata samlingspartiet avslag på de skärpta realisationsvinstreglerna.I andra hand yrkade vi att schablonavdraget skulle höjas från . till 4 5 00 k r . för att aktier även med de nya reglerna skulle kunna säljas för . utan att krångliga utredningar om anskaffningspris m. m. skulle behöva göras eller kontrolleras. Vi vidhåller dessa yrkanden. Schablonavdraget bör också gälla vardera av makar eller samboende med barn. Det är orimligt att äktenskap eller tillkomst av barn skall missgynnas i detta avseende. Det finns emellertid anledning att gå vidare och jämföra de realisationsvinster som gäller i med dem i vår omvärld. I sammandrag kan man beskriva reglerna i några viktiga länder som följer. Reavinster på aktier beskattas med en skattesats av med undantag för försäljning som inte överstiger 3 , resp. vinster som inte uppgår till sammanlagt mer än 5 under ett taxeringsår. I normalfallet är reavinster på aktier fria från skatter om inte vederbörande äger av företaget i fråga. För fysiska personer gäller att försäljningar upp till 214 200 franska fr undantagna från beskattning (siffra). Över detta belopp är skattesatsen . I normalfallet är reavinster på aktier skattefria om man innehaft aktierna över sex månaders tid. Ingen federal skatt utgår, men däremot finns varierande kantonala skatter. I de flesta kantoner utgår dock ingen skatt. Reavinster taxeras som vanlig inkomst, men däremot är senare försäljningar i normalfallen inte beskattningsbara. Aktievinster beskattas med effektiv skatt av . Som framgår har alla dessa länder antingen full skattefrihet för försäljningsvinster efter viss tids innehav eller höga fribelopp för försäljning resp. vinst. De aktiesparare som köpte sina aktier har i många fall gjort betydande kursvinster. Andra har däremot behållit sina aktier under nedgångsåren. Säljer de nu dessa aktier gör de det ofta utan real vinst. Trots detta skall betydande belopp betalas i reavinstskatt. Börsexperterna synes vidare vara ense om att kurskurvan framöver i stort sett kommer att röra sig vågrätt, med mindre variationer uppåt och nedåt. Vi är då tillbaka i ett läge då man kanske får räkna med i huvudsak avkastning i form av en låg utdelning. Aktiespararen måste då kunna räkna med att eventuella reavinster inte som skattas bort trots att de kanske inte utgör mer än vad som motsvarar inflationen. Reavinstreglerna för aktier bör därför skyndsamt ses över i syfte att ge bättre resultat i förhållande till annat sparande och så att de bringas i bättre överensstämmelse med de regler som gäller i vår omvärld. Regeringen bör skyndsamt lägga fram förslag med denna inriktning. Även om de regler som gäller i och är hårda internationellt sett bör de utgöra ett delmål härvidlag. Det skulle betyda skattefrihet vid innehav längre än två . bör en omläggning av realisationsvinstskatten utredas, innebärande att omplaceringar inom en aktieportfölj inte betraktas som realisation. Ett sådant system skulle främja rörligheten på aktiemarknaden och stimulera till återinvesteringar i aktier. I aktieägandets natur ligger att realisationsförluster kan uppkomma. som realisationsvinster alltid är skattepliktiga får realisationsförluster däremot endast dras av om de kan kvittas mot någon realisationsvinst. Redan detta innebär en bristande symmetri i systemet. Till detta kommer begränsningen i avdragsrätten för realisationsförluster på längre innehav. Det kan ytligt sett förefalla logiskt att man endast får dra av av en sådan förlust, eftersom man endast behöver ta upp av realisationsvinsten på äldre aktier till beskattning. Antag att aktierna inköpts för . 1983 och säljs för . I försäljningsårets penningvärde utgör inköpspriset ca . Realisationsförlusten är således reellt (. Trots detta får av (. dras av som realisationsförlust. (Och som nämnts endast under förutsättning av att motsvarande realisationsvinst från annan försäljning uppkommit.) Ett minimikrav måste vara att hela den nominella förlusten - i detta fall . - får dras av. Slopa omsättningsskatten på aktier innan omsättningsskatten på aktier infördes skrev finansutskottet med anledning av vpk-motioner att en sådan skatt skulle riskera få negativa verkningar och under alla omständigheter kräva omfattande utredningsarbete innan de kan genomföras. Erfarenheterna från det år omsättningsskatten varit i kraft bekräftar detta. Skatten har bl. a. inneburit att handeln med svenska aktier flyttat utomlands. En annan effekt har blivit att de korta affärerna minskat kraftigt, vilket lett till sjunkande omsättning på börsen i sin helhet. Detta är negativt därför att en väl fungerande aktiemarknad behöver korta placeringar för att jämna ut kursrörelserna. Minskad omsättning på grund av fördubblade kostnader betyder också att aktier blir mindre likvida som placeringsform, vilket kan avskräcka placerare. De skatteinkomster omsättningsskatten inbringar motverkas av minskade skatteintäkter på grund av färre affärer och minskade reavinster. Omsättningsskatten på aktier bör därför skyndsamt avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställs* 1. att upphäver de skärpta reavinstskattereglerna års taxering, * Se även motion 1984/85:788. 2. att , om yrkandet under 1. ej bifalls, beslutar höja schablonavdraget vid försäljning av äldre aktier från . 3. att beslutar att makar och jämställda skall erhålla ett schablonavdrag vardera vid aktieförsäljning, 4. att därutöver anhåller om skyndsam översyn av reavinstbeskattningen av aktier i enlighet med vad i motionen anförs, 5. att beslutar återinföra det 30-procentiga avdraget på mindre aktieutdelningar vid taxering, 6. att begär skyndsamt förslag från regeringen innebärande att börsaktier endast tas upp till av börsvärdet vid förmögenhetsbeskattningen samt till ändrade regler vid arv och gåva av aktier i enlighet med vad som anförs i motionen, 7. att beslutar om avskaffande av omsättningsskatten på aktier från .