mot · G802744 · 1985-01-17 00:00:00 — Rederiaktiebolaget måste förmås att i första hand vidta åtgärder mot de försämringar i färjetrafiken mellan och som införts och därefter planera för att åretruntförbindelse kommer till stånd. Som Gotlandstrafiken är upplagd ger den inte fullt ut service till trafikanterna och särskilt inte till den boende befolkningen på , något som måste vara huvuduppgiften med trafiken. hade berörda delar av fastlandet förbindelse med genom färjetrafik på linjen med två turer under hela sommarperioden. Fr. o. m. har Rederiaktiebolaget framställt förslag om ständiga neddragningar hos transportrådet, som tillmötesgått framställningarna. För sommarperioden minskades antalet turer från två till en. 1982 begränsades trafikeringsperioden, som en betydligt mindre färja sattes in som är underdimensionerad i förhållande till det trafikunderlag som finns. Beläggningen på linjen framgår av följande tabell. 1/6-27/8 = 2 turer/dag 1/6-14/6 = 1 tur /dag 15/6-17/8 = 2 turer/dag 18/8-31/8 = 1 tur /dag 31/5-31/8 = 1 tur /dag 18/6-16/8 = 1 tur /dag 17/6-15/8 = 1 tur /dag 14/6-13/8 = 1 tur /dag* * Under högsäsongen var ur trafik genom haveri, därav minskningen på både bilar och passagerare. Tabellen visar att beläggningen gått ner ganska markant . ger tabellen två intressanta upplysningar. För det första visar nedgången ett klart samband med de försämringar som införts, t. ex. har storleken på färjans bildäck en direkt inverkan på passagerarantalet. Den mindre färja som trafikerat linjen 1982-1984 har betydligt begränsad kapacitet för överskeppning av bilar i förhållande till den färja som trafikerade linjen . För det andra var beläggningen praktiskt taget hundraprocentig på den begränsade färjan som den var i drift 1982-1984. Detta att Västervikslinjen varit fullbelagd visar att linjen hävdat sig bra. Linjen är det klart populäraste resealternativet, men en ökning är svår att få till stånd så länge den mindre färjan trafikerar linjen. Många bilburna resande måste avvisas på grund av den låga bilkapaciteten. som färjelinjen är det populäraste resealternativet ur turisternas synpunkt har den också en utomordentligt stor betydelse för turistutvecklingen såväl på som i Västerviksområdet. Färjelinjen är en naturlig sammanbindningslänk mellan två av statsmakterna klassade primära rekreationsområden. Statsmakterna har därvid ett särskilt ansvar för att inte utvecklingen hindras i dessa två berörda områden. De sysselsättningsmässiga begränsningar som följer av klassificeringen som primärt rekreationsområde bör ju rimligen uppvägas av en ökad sysselsättning inom turistnäringen på grund av områdenas särskilda förutsättningar härför. Statsmakterna har också ett ansvar för att skapa ett energisnålare samhälle. Inte minst är behovet stort att minska energikonsumtionen inom transportsektorn. Linjesträckan är med bred marginal det kortaste avståndet mellan och fastlandet. saknas goda kollektiva nordsydgående förbindelser genom län. En neddragning av färjetrafiken över innebär en försämrad transportförsörjning på genom att Gotlandsresenärerna påtvingas dels en längre resa till färjeläget på fastlandet, dels en längre sjöresa. Skall statsmakternas målsättning om en god transportpolitik kunna uppfyllas i här berörda avseenden krävs således inte bara att nuvarande färjeturer och -tider på linjen behålls utan att en utökning till vad som var fallet i första hand kommer till stånd. bör en planering för en åretruntförbindelse göras. När man studerar föreliggande turlista, som gäller , finner man snabbt att valmöjligheterna för trafikanterna kan förbättras om lämpligt tonnage sätts in i trafiken och en åretruntlinje öppnas på den kortaste sjösträckan till fastlandet. Faktum är att linjen , som tidigare anförts, är mycket populär, och under den senaste sommaren förlorade många turister på grund av för litet tonnage från . Med bilagt förslag till turlista nås av en helt ny grupp turister, som de går miste om. Det är en samhällsekonomisk fördel därför att det är ett nytt och därmed vidgat passagerarunderlag som tillförs Gotlandstrafiken totalt sett. skulle linjen , som på grund av den kortare sjösträckan är minst kostnadskrävande, ge befolkning stora fördelar, inte minst ekonomiskt. En sådan turlista kunde se ut som följer: 1 september 1984-15 juni 1985 Turlista som gäller med större fartyg än Fartyg med kapacitet, men två turer per dag Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas för att förbättra färjeförbindelserna mellan och i linje med vad som framförts i motionen.