ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802529 · 1985-01-16 00:00:00 — Enklare regler om internationella landsvägstransporter Gränsöverskridande verksamheter regleras på många områden genom överenskommelser mellan berörda länder. Så är inte minst fallet på trafikområdet. Som exempel på en sådan överenskommelse kan i här aktuellt fall nämnas den europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella landsvägstransporter, AETR. berörs av tre internationella busslinjer, KöpenhamnYstad, Köpenhamn-Malmö-Lund och . Bybusser trafikerar linjen samt linjen i samarbete med AB . Flygbussen drivs i samverkan mellan Danske , DSB och , . Samtliga linjer trafikeras efter fasta tidtabeller med följande restider: 2 1/2 tim Köpenhamn-Malmö-Lund 2 1/4 tim 1 1/2 tim I dessa restider ingår färjetur över mellan Enligt ovan nämnda europeiska överenskommelse AETR skall bussar i internationell trafik antingen utrustas med färdskrivare eller också skall föraren ha personlig förarbok. Från berörda trafikföretags sida har påpekats att eftersom trafiken körs efter fasta tidtabeller och förarna har schemalagda arbetstider, bör denna korta gränsöverskridande trafik kunna jämföras med nationell linjetrafik för vilken inte erfordras vare sig färdskrivare eller personlig förarbok. i har i skrivelse till framfört trafikföretagens synpunkter och har vidare anfört att AB och SJ borde kunna få köra sina delar av trafiken i enligt gällande svenska bestämmelser om arbetstid vid vägtransport m. m., SFS 1972:602. På motsvarande sätt borde Bybusser och DSB kunna köra sina sträckor i enligt danska arbetstidsbestämmelser. En sådan överenskommelse mellan skulle leda till en förenkling och avbyråkratisering av linjetrafiken med buss i . I sammanhanget har även hänvisat till Nordiska ministerrådets arbete med att söka eliminera administrativa hinder som försvårar gränsregionalt samarbete i . Tillämpningen av AETR-bestämmelsen på den ovan angivna korta linjetrafiken med buss utgör ett sådant betydande administrativt hinder för berörda trafikföretag att bedriva trafik i . Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att anhåller att regeringen tar upp förhandlingar med motsvarande dansk myndighet i syfte att lösa de i motionen redovisade problemen vid internationella landsvägstransporter.
mot · G802530 · 1985-01-16 00:00:00 — i och om stänkskydd på personbil väcktes en motion, 1983/84:671, angående återinförande av bestämmelserna om stänklappar på personbilar. I motionen pekade vi på de förhållanden som råder på de svenska vägarna samt under vår- och höstbruket i jordbruksbygderna. Vi konstaterade att risken för olyckor är stor när bilar utan stänklappar gör omkörningar i sådant väglag, vilket ofta skapar mycket svåra siktproblem. Utskottet behandlade motionen i sitt betänkande /85:3 och avstyrkte densamma, vilket också blev beslut. Anledningen till att vi återigen motionerar i samma fråga är att utskottets motivering inte kan godtas. Utskottet hänvisade till typbesiktningsutredningens förslag till TSV angående bestämmelser om stänkskydd. Utredningen konstaterade att de svenska bestämmelserna om stänkskydd skiljde sig från de regler som finns i det övriga därför att det tvingade fram en montering av stänklappar på de bakre stänkskärmarna, att långt neddragna stänklappar medför en ökning av det siktreducerande stänket runt bilen samt att trafiksäkerhetseffekten i förhållande till prisökningen var så låg att föreskriften borde avskaffas. Vad beträffar olika trafikregler i så finns en hel rad sådana kvar. Vissa länder har förbud att köra med dubbade däck. Andra förbjuder saltning av vägarna. Man får inte köra med varselljus i en del länder osv. Några enhetliga bestämmelser finns alltså inte. Detta talar för att mycket väl kan ha särbestämmelser på området. När det gäller ökningen av det siktreducerande stänket har det kommit till vår kännedom att en ny konstruktion av stänklappar finns framtagen som eliminerar detta. Sannolikt beror slopandet av stänklapparna huvudsakligen på bilimportörernas hänvisning till kostnadsaspekten. Hade utskottet i stället för att helt acceptera utredningens och bilimportörernas krav på slopandet av nämnda bestämmelser, tillmätt behandlingen av våra vägar större betydelse, hade man sannolikt kommit till en annan ståndpunkt. Vetskapen om hur mycket saltgrus som sprids på våra vägar förefaller mycket bristfällig. Vi som bor i kan konstatera att det inte finns några rimliga proportioner mellan vägens beskaffenhet och utkörningen av grus/salt. Man kan ibland misstänka att antalet utkörda ton ligger till grund för ersättningen till dem som sköter vintervägarna. Det är enligt vår mening helt orimligt att tillfredsställa bilimportörernas krav att spara ett par hundralappar genom att åsidosätta trafiksäkerheten på sätt som sker. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening uttalar att bestämmelserna om stänklappar på personbilar återinförs. HANS () i
mot · G802532 · 1985-01-16 00:00:00 — m. fl. väderprognoser m. m. När den socialdemokratiska regeringen tillträdde fick tyvärr rätt att själv bestämma hur många och vilka bemannade väderstationer som skall läggas ned. Men i TU:s betänkande 1980/81:27 uttalades dock även: Utskottet anser vidare att då resultatet av försöksverksamheten presenteras bör redovisa om och på vilket sätt de nuvarande bemannade stationerna kan effektiviseras genom att förbättra den tekniska utrustningen. Denna del av det aktuella riksdagsbeslutet gäller enligt vår mening fortfarande. Därför är det anmärkningsvärt att inga försök, inga initiativ såvitt vi vet - tagits från sida för att efterkomma detta riksdagsbeslut. I stället fortsätter nedläggningen av bemannade väderstationer. gäller det närmast Flötingen (i ), (i ), och (i ). vill ånyo slå fast att vi inte kan acceptera ytterligare nedläggningar av synoptiska väderstationer, eftersom detta leder oss in i ett ännu oprövat vädertjänstsystem. Ju mer man skär bort av det synoptiska stationsnätet, desto svårare blir det att få ett bra grundnät att jämföra PROMIS med. Fortsätter nedläggningarna av bemannade väderstationer, tar man bort basen för den nuvarande observationsverksamheten, innan försöksverksamheten enligt beslut avrapporterats och utvärderats. Föredraganden skriver i budgetpropositionen 1984/85, bilaga 8, att regeringen har uppdragit åt att redovisa erfarenheterna av verksamheten med pilotanläggningen. Detta är bra. Försöksverksamheten skall redovisas för innan går vidare in i ett tekniskt komplicerat vädertjänstsystem. bör då också, enligt ovannämnda riksdagsbeslut, visa på vilket sätt de bemannade stationerna kan effektiviseras genom utnyttjande av bättre teknisk utrustning. Regionaloch sysselsättningspolitiska hänsyn bör vägas in när nedläggning av bemannad väderstation blir föremål för prövning . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag på åtgärder för att effektivisera arbetet vid synoptiska väderstationer, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att av skäl som i motionen angetts inga ytterligare nedläggningar av synoptiska väderstationer bör ske före . () () () () () P.-O. () minab/gotab 1985
mot · G802534 · 1985-01-16 00:00:00 — m. fl. Det svenska jord- och skogsbruket genomgår ständiga förändringar. Den strukturella och tekniska utvecklingen har på ett dramatiskt sätt omskapat lantbruket. För exempelvis gav en arealmässigt liten brukningsenhet sin bärgning åt både brukaren med familj liksom åt en eller flera anställda. Landsbygden var rikt befolkad och begreppet en levande landsbygd var då en realitet. Bland annat kostnadsutvecklingen och behov av rationella brukningsmetoder har emellertid medfört att lantbruken blivit allt större. I många fall har detta varit en nödvändig och till och med önskvärd utveckling. Jordförvärvslagens bestämmelser om att vägra förvärvstillstånd till icke bärkraftiga eller utvecklingsbara företag förstärker den ovan beskrivna utvecklingen. Denna, i och för sig välmotiverade, strävan att skapa bärkraftiga enheter har dock medfört att allt färre av normalgårdarna fyller detta krav. Gårdarna blir allt större och därmed färre. I byar som förr bestod av fem till tio gårdar kanske endast återstår en eller två. De människor som var sysselsatta i jordbruksnäringen har i stor utsträckning sökt sig till tätorterna och andra yrken. Givetvis finns det fortfarande många mindre gårdar kvar, men utvecklingen går mot en fortsatt uttunning av landsbygden. Åtskilliga gårdar brukas på deltid eller fritid. Den huvudsakliga inkomsten fås i verksamhet utanför gården. Denna typ av deltidsjordbruk innebär dock att ägaren/brukaren oftast bor kvar på gården. Skulle jordförvärvslagens bestämmelser om bärkraft uppfyllas för alla jordbruk skulle landsbygden än mera utarmas. En bieffekt skulle också troligen bli att överskottsproblemen blev större, eftersom deltidsjordbruk bedriver en mera extensiv drift än ett stort, rationellt och s. k. bärkraftigt jordbruk. Framhållas bör dock att vi inte är motståndare till rationella och bärkraftiga enheter, men dessa bör få växa fram genom de enskilda brukarnas egna initiativ och inte tvingas fram genom en stelbent lagstiftning. Av detta framgår att jordförvärvslagens krav på bärkraftiga enheter i många fall utgör ett direkt hot mot landsbygden. Allt fler skulle tvingas flytta från landsbygden om lagen allt framgent får gälla. Driftsformen deltidsjordbruk kan i många fall vara bra och bidrar till att hålla landsbygden levande. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar att jordförvärvslagens krav på bärkraftiga eller utvecklingsbara enheter vid förvärvsprövning avskaffas. () () . HÖGMARK (m)
mot · G802535 · 1985-01-15 00:00:00 — m. fl. Våtmarker är en naturresurs av stort värde, både vetenskapligt, kulturellt och rekreativt. Våtmarkerna utgör en biologiskt intressant del av landskapet. De är i regel värdefulla miljöer för växt- och djurliv och garanterar också en jämnare vattenföring i våra vattendrag. Många verksamheter har inneburit ingrepp i våtmarkerna. Torrläggning och dränering för odling, skogsbruk eller torvtäkt påverkar stora arealer. I naturvårdslagen borde införas bestämmelser om tillståndsplikt för markavvattningsåtgärder. I samma utsträckning bör, vad som enligt 18 § naturvårdslagen gäller beträffande täkter, tillståndsprövningen av markavvattningsåtgärder handhas av . Detta bör länsstyrelserna klara utan ytterligare resurstilldelning. I prövning bör en avvägning göras mellan dikningsintresset och naturvårdsintresset. Skulle det sistnämnda framstå som starkare, får dikning inte tillåtas. Sådan avvägning bygger på naturvårdslagen där myndighet vid lagens tillämpning vid prövning av naturvårdsfråga, skall ta vederbörlig hänsyn till övriga intressen. Det kan betyda att en markawattningsåtgärd som bedöms medföra olägenhet av större betydelse ur naturvårdssynpunkt ändå kan tillåtas om den är av synnerlig vikt ur allmän synpunkt. Det blir möjligt att genomföra exempelvis en dikning ur jord- och skogsbrukssynpunkt eller ur energiförsörjningssynpunkt om den bedöms som särskilt viktig, trots att den ur naturvårdssynpunkt ej borde tillåtas. Obligatorisk förprövning av avvattning av våtmarker är ett uttryck för uppfattningen att dessa åtgärder i allmänhet medför sådana ingrepp att det måste tillkomma samhället och ej som markägarna att avgöra om en markavvattningsåtgärd av aktuellt slag skall få komma till stånd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behovet av tillståndsplikt för markavvattning. () () () () ()
mot · G802536 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:536 m. fl. Ökad beslutanderätt för lantbruksnämnderna De förordningar som gäller för lantbruksnämnderna innebär att dessa har begränsad beslutanderätt när det gäller att fatta beslut om förvärvstillstånd och möjlighet att bevilja statligt stöd. Vi anser därför att en ändring bör komma till stånd som möjliggör att lantbruksnämnderna i alla frågor får rätt att fatta beslut med enkel majoritet. Därför bör 1 § ändras och 7 § utgå i jordförvärvsförordningen av . Dessutom bör tillämpningsföreskrifter till 45 § i förordningen om statligt stöd till jordbrukets rationalisering ändras. Länsnämnderna i övrigt torde inte ha några liknande begränsningar i sina möjligheter att fatta beslut. Lantbruksnämndernas beslut skall i vanlig ordning kunna överklagas till högre instans. Förändringarna leder till en ökad decentralisering av beslutsfattandet från lantbruksstyrelse till lantbruksnämnd. Detta måste betraktas som positivt. Det är på den regionala nivån man har de största förutsättningarna att noggrant sätta sig in i aktuellt ärende. Lokalkännedom är värdefull. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att jordförvärvsförordningen och tillämpningsföreskrifterna till förordningen om statligt stöd till jordbrukets rationalisering bör förändras i enlighet med vad som framförts i motionen. () ()
mot · G802537 · 1985-01-17 00:00:00 — m. fl. Åtgärder mot plågsamma djurförsök har slagit fast att användningen av plågsamma djurförsök måste begränsas så mycket som möjligt. Trots detta har verksamheten en mycket stor omfattning. tillkommer i vårt land ca 2 000 nya ämnen som måste godkännas av produktkontrollnämnden. Många av dessa måste testas på djur för att bli godkända. Enligt skall bland annat följande effekter testas på djur: akut och subakut toxicitet hud- och ögonirriterande egenskaper cancerogena, teratogena och metaogena effekter Många av dessa tester är av sådan art att det vållar betydande plågor för försöksdjuren. Många av de nya kemikalier som tas upp för godkännande i produktkontrollnämnden har redan sin motsvarighet på marknaden. De fyller således inga otillfredsställda ändamål och kan heller inte påvisas fylla sin uppgift bättre än redan befintliga ämnen. Kommersiella skäl kan dock göra ett företag intresserat av att införa det nya ämnet på den svenska marknaden med plågsamma djurförsök som följd. kan inte med nu gällande regler avslå en registreringsansökan av ett kemiskt ämne med hänvisning till att det redan finns ämnen som fyller samma ändamål på marknaden. Det gör att det inte går att förhindra onödiga djurförsök. Ur djurförsöksetisk synvinkel måste det vara angeläget att förhindra att djurförsök används för att möjliggöra introduktion på svenska marknaden av preparat som inte fyller några syften eller i något avseende kan anses vara bättre än redan befintliga ämnen. En lösning på detta problem kan vara att ge produktkontrollnämnden möjlighet att behovspröva nya kemiska ämnen. En begränsning av antalet nya kemiska preparat som därmed skulle bli följden skulle med all säkerhet också ha stora allmänna miljöfördelar. En behovsprövning innebär visserligen en viss administrativ belastning men det skulle rimligen mer än väl uppvägas av ett minskat behov av vådlighetsprövning. Gränsdragningsproblem kan givetvis uppstå men det bör givetvis ankomma på den sökande att visa att det nya preparatet fyller ett inte tidigare tillfredsställt behov. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till regler som ger produktkontrollnämnden möjlighet att behovspröva nya kemiska ämnen. () ()
mot · G802538 · 1985-01-17 00:00:00 — m. fl. Ändrade behörighetsbestämmelser för tillträde till skogsteknikerutbildning vid beslutade att genomföra vissa ändringar i skogsteknikerutbildningen vid . Förändringarna är i sig positiva för utbildningen och yrket. Dock kommer det skärpta inträdeskravet till skogsteknikerutbildningen att på ett mycket orättvist sätt drabba de elever som påbörjade sin gymnasieutbildning vid den tvååriga skogsbrukslinjen. Läroplanen för skogsbrukslinjen har ej anpassats till de nu beslutade skärpta inträdeskraven. Detta medför att de elever som har för avsikt att söka inträde vid skogsteknikerutbildningen efter genomgången gymnasieutbildning samt 12 månaders skoglig praktik måste komplettera två årskurser matematik vid t. ex. Komvux. Detta får mycket negativa konsekvenser för dessa elever. Kursplanerna vid gymnasieskolorna, både vad avser de teoretiska som yrkesinriktade, måste vara så utformade att eleverna under pågående kurs får möjlighet att skaffa sig behörighet till högskola. Läroplanen för gymnasieskolans skogsbrukslinje bör ändras så att den svarar mot de skärpta inträdeskraven till skogsteknikerutbildning vilka beslutat. Ikraftträdandet av de skärpta inträdeskraven bör framflyttas till . Regeringen bör på annat sätt anvisa studiegång som gör det möjligt med direkt tillträde till skogsteknikerutbildning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande ändring och ikraftträdande av behörighetsbestämmelser för inträde vid . () BO FINNKVIST (c) () () ()
mot · G802541 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:541 Sysselsättningsfrämjande åtgärder för psykiskt utvecklingsstörda överlämnade omsorgskommittén sitt betänkande Omsorger om vissa handikappade, SOU 1981:26. Efter visst dröjsmål tillsatte en omsorgsberedning med uppgift att utifrån omsorgskommitténs betänkande och inkomna remissvar utarbeta förslag till ny omsorgslag, vilket skulle ligga till grund för en proposition. Omsorgsberedningen lämnade sitt förslag till socialministern som i ett interpellationssvar meddelade att en proposition i frågan kommer att presenteras . Dock ansåg sig inte omsorgsberedningen kunna realbehandla en rad av de sysselsättningsfrämjande åtgärder för psykiskt utvecklingsstörda som omsorgskommittén föreslagit, eftersom beredningens uppdrag var begränsat till att föreslå ny omsorgslag. De förslagen överlämnades i stället till för beredning. Resultatet av den beredningen återfinns i årets budgetproposition där omsorgskommitténs förslag avvisas med hänvisning till det statsfinansiella läget. Svårigheter att bereda psykiskt utvecklingsstörda arbete/sysselsättning är kanske större än för någon annan grupp. av de vuxna har arbete på den reguljära arbetsmarknaden medan arbetar i skyddad verksamhet. är helt ställda utanför någon form av sysselsättning. Ett sätt att komma till rätta med detta problem är att på länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar avdela särskilda kontaktpersoner med kunskap om utvecklingsstördas speciella behov och med erfarenhet av arbetsvägledning för denna handikappgrupp. Detta är en förutsättning för att utvecklingsstörda skall kunna tillgodogöra sig arbetsförmedlingarnas service och få ett reellt stöd i försöken att få arbete. föreligger det begränsade möjligheter att placera utvecklingsstörda i skyddat arbete med tanke på den låga utslussningsfrekvensen från Samhällsföretag i kombination med timtaket på 30 /år och de ökade lönsamhetskraven. har i annat sammanhang påtalat nödvändigheten av att minska kostnaderna för Samhällsföretagsgruppen, men dessa besparingar får inte drabba dem som kanske bäst av alla är i behov av en skyddad arbetsplats. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar begära hos regeringen att åtgärder vidtas för att särskilda kontaktpersoner för psykiskt utvecklingsstörda 1 1984/85. och övriga begåvningshandikappade utses på såväl länsarbetsnämnderna som arbetsförmedlingarna, 2. att beslutar begära hos regeringen att åtgärder vidtas för att öka möjligheterna för psykiskt utvecklingsstörda att få arbete inom .
mot · G802542 · 1985-01-15 00:00:00 — m. fl. Demografiska databasens filialer i , och Den verksamhet som bedrivs vid den demografiska databasen i , underställd , och dess filialer utgör en värdefull tillgång. Databasens verksamhet har kommit att bli ett utmärkt instrument när det gäller behandling och bevarande av värdefullt arkivmaterial. För forskningen inom skilda sektorer spelar databasen en värdefull roll. Tillkomsten av databasen med dess filialer är också ett välkommet inslag i strävan att bereda människor sysselsättning i regioner med betydande arbetsmarknadsproblem. finns det tre filialer till databasen i , nämligen i , och . Vid filialen i finns 20 platser och vid de övriga 15 platser på vardera orten. Dessa filialer har på ett aktivt sätt bidragit till att ge sysselsättning åt lokalt bunden arbetskraft och innebär en välkommen och ökad differentiering av arbetsmarknaden i dessa glesbygdskommuner. I bedrivs en ytterst värdefull och intressant medicinsk genetisk forskning initierad av . SCB planerar f. n. att lägga ut betydande uppdrag till databasen och filialerna. Detta kommer därför att ytterligare skapa arbetstillfällen. Eftersom det finns ett flertal forskningsprojekt som kan och bör genomföras är det hög tid att permanenta verksamheten vid filialerna i , och . Detta skulle på ett avgörande sätt öka tryggheten för de människor som är anställda och vars verksamhet nu finansieras genom medel för beredskapsarbeten. En permanentning av filialerna skulle också ge möjligheter till mer långsiktigt upplagda forskningsprojekt. Dessvärre har regeringen inte heller i årets budgetproposition föreslagit att verksamheten vid de tre filialerna skall permanentas. Vi finner detta ställningstagande mycket egendomligt. Bland har ledningen vid databasen i hos regeringen presenterat långsiktiga program och projekt för den fortsatta verksamheten. Det finns således inte brist på arbetsuppgifter, tvärtom så kan man redovisa ett stort uppslag av idéer för framtida forskningsprojekt. Vi föreslår således att verksamheten vid databasens filialer i , och permanentas. Finansieringen får ske inom ramen för anslaget till sysselsättningsskapande åtgärder. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande permanentning av verksamheten vid databasens filialer i , och . P.-O. () () ()