ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802585 · 1985-01-17 00:00:00 — 1984/85 585-593 Av 71 § fjärde stycket socialtjänstlagen framgår att myndighet är skyldig lämna uppgift till , som den behöver för utredning av en underårigs behov av skydd. Av 36 kap. 5 § framgår att vissa befattningshavare inte bör höras vid en rättegång angående något som anförtrotts dem eller de i samband därmed erfarit om det inte framgår av lag eller den uppgiften gäller medger att uppgifter lämnas i vittnesmål. Det kan därför förekomma att uppgifter lämnas till en socialnämnd i samband med utredning. Om någon av parterna därefter begär vittnesförhör vid muntlig förhandling i förvaltningsdomstol, kan vittnet med hänvisning till bestämmelserna i vägra att lämna uppgifter. Skyldigheten att lämna uppgifter enligt socialtjänstlagen korresponderar alltså inte med skyldigheten att vittna vid en muntlig förhandling. Då det är angeläget att en utredning för barns skydd blir så fullständig som möjligt och att en eventuell komplettering av utredning sker vid den muntliga förhandlingen, hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av bestämmelsen om frågeförbud i , med syftet att bestämmelserna i socialtjänstlagen och korresponderar med varandra.
mot · G802586 · 1985-01-17 00:00:00 — Sänkning av åldersgräns för underårig Enligt 9 kap. 3 § äger underårig, efter det han fyllt , själv råda över vad han genom eget arbete förvärvat. Detsamma gäller avkastningen av sådan egendom och vad som trätt i egendoms ställe. Motsvarande tillämpning gäller även egendom som genom gåva eller testamente tillfallit underårig med villkor att han själv må råda däröver. Idkar underårig, som fyllt , näring äger han, med vissa undantag, ingå sådana rättshandlingar som faller inom området för rörelsen. Ovannämnda bestämmelser gällde även när myndighetsåldern var . Någon anpassning nedåt av åldersgränsen för underårigs nämnda rättigheter vidtogs dock inte när myndighetsåldern . Det synes emellertid motiverat att en sådan justering görs, exempelvis att åldersgränsen sänks till att omfatta alla tonåringar under , dvs. fr. o. m. . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av eller tillägg till 9 kap. 3 § och 15 kap. 12 § i i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G802587 · 1985-01-17 00:00:00 — Vi läser nästan i tidningarna om hur äldre personer rånas och bestjäls. Sätten är många förutom rent våld, t. ex. smarta försäljare, inbrott, väskryckning m. m. Det finns en annan form av brott mot gamlingar som också är utbredd, kanske både listigare och fräckare. Det skrivs inte om den, den anmäls oftast inte - den pågår i det fördolda. Äldre människor bor ofta ensamma, har bra pension och kanske en sparad slant. De är lätta att påverka, om man spelår på känslosträngar - sol- och vårare är vanligt. är de senila och förstår då ännu mindre vad som är bäst för dem. Det förekommer ofta att även utåt sett socialt välanpassade personer ställer sig in hos åldringar som de vet inte är barskrapade och med hycklad vänskap lurar dem på pengar och värdeföremål, eller att testamenten skrivs till de nyvunna vännernas förmån. Anhöriga, som kanske under ett långt liv haft goda relationer till sin släkting och ofta utan ersättning hjälpt till vid sjukdom m. m., blir lottlösa. Att övertala en gamling till att skriva testamente ordnas i smyg, men eftersom det är lagligt utformat är det inte mycket att göra åt. Det är viktigt att sådan verksamhet stoppas och att vi slipper läsa överskrifter som Hemsamarit gav 90-åring hjälp med testamente, delade med kollegor, i tidningen. Det är viktigt att de sociala myndigheterna har god kontakt med äldre personer, särskilt då ensamboende för att förhindra att de blir lurade, och att om testamente skrivits, det då utreds om testator blivit utsatt för påverkan. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att beslutar att testamente, som innehåller föreskrifter som avviker från gällande arvsregel, inte skall vara giltigt förrän det noga utretts om testator blivit utsatt för påverkan eller om förmånstagaren verkligen gjort sig mera förtjänt av arv än de lagliga arvingarna, 2. att beslutar uttala sig för att sociala myndigheter tar kontakt med äldre personer, främst de ensamboende, för att förhindra att samvetslösa människor lurar av dem pengar och ägodelar.
mot · G802588 · 1985-01-11 00:00:00 — Viss översyn av lagen om tillsyn av stiftelser Enligt i rubriken nämnd lag föreligger plikt på anmälan och redovisning av stiftelser och donationer - med större behållning än . - till som har att utföra granskning. När det gäller stiftelser och donationer som förvaltas av borgerlig eller kyrklig kommun förefaller bestämmelsen minst sagt föråldrad. Flera skäl synes oss föreligga för att befria borgerliga och kyrkliga kommuner från denna anmälningsplikt och länsstyrelserna från sin granskningsskyldighet. Utvecklingen, inte minst inom den kommunala revisionsverksamheten, utgör en tillräcklig garanti för att medel inte används på fel sätt. I varje fall torde det vara svårt för länsstyrelserna, med insättande av rimliga resurser, att finna fel som de kommunala revisorerna inte upptäckt. Det enda den aktuella lagbestämmelsen säkert leder till är en byråkratisk omgång som kostar resurser hos kommuner och länsstyrelser utan att ge något positivt tillbaka. Sådana bestämmelser bör avskaffas som ett led i besparingsarbetet inom den offentliga förvaltningen. Om onödiga och föråldrade bestämmelser avskaffas ökar sannolikt respekt och förståelse för mer angelägen lagstiftning. Likalydande motion avslogs, på förslag av lagutskottet, av förra årets med hänvisning till att frågan bereds i justitieutskottet. Något resultat av denna beredning synes ännu ej föreligga. Med hänvisning till det anförda yrkar vi att beslutar att ändra lagen om tillsyn av stiftelser så att borgerliga och kyrkliga kommuner undantas från den årliga redovisningsskyldigheten. () ()
mot · G802589 · 1985-01-15 00:00:00 — Redovisningen av aktieinnehav i aktiebolags årsredovisning Enligt aktiebolagslagen skall i balansräkningen upptas aktier i andra bolag med angivande för varje bolag dess namn, antalet aktier, dessas nominella värde samt värdet enligt balansräkningen. Understiger båda dessa värden för aktierna i ett bolag, som inte är dotterbolag, . eller det lägre belopp, som motsvarar av det aktieägande bolagets eget kapital enligt balansräkningen, behöver dock någon specifikation inte lämnas. När det ur allmän och enskild synpunkt är påkallat får regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer tillåta att även eljest aktier redovisas utan specifikation. Ett bolag med . i eget kapital skall alltså enligt nuvarande lagstiftning specificera alla aktieinnehav . Motivet till specifikationskravet torde vara att läsaren av årsredovisningen skall kunna bilda sig en uppfattning om inte bara en koncerns uppbyggnad utan också innehav i samarbetande företag - s. k. intressebolag. Särskilt har många både små och stora bolag placerat en del av sin likviditet i framför allt börsnoterade aktier. Då gränsen för krav på specifikation av aktieinnehav är så låg som . eller i många fall . tyngs ofta bolagens årsredovisningar av flera sidor aktiespecifikationer som kanske är helt ointressanta i jämförelse med årsredovisningens övriga innehåll. Enligt uppgift har något börsnoterat företag helt enkelt slopat specifikationen i sin årsredovisning och i stället hänvisat till en förteckning som tillhandahölls på bolagets huvudkontor. Intresset för denna förteckning lär ha varit ytterst begränsat. I syfte att förenkla och koncentrera årsredovisningen föreslår jag därför att specifikation av aktieinnehav endast behöver ske om innehavet överstiger av det ägda bolagets aktiekapital. Utan några jämförelser i övrigt skulle därmed gränsen sammanfalla med gränsen för rätt att tillsätta minoritetsrevisor och gränsen för tvångsinlösen av minoritetsaktier. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar ändra aktiebolagslagens bestämmelser om årsredovisning i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G802590 · 1985-01-15 00:00:00 — Användningen av medel i uppskrivningsfond Enligt aktiebolagslagen 11:4 heter det: Utan hinder av vad i 15 § fjärde stycket bokföringslagen (1976:125) föreskrives om användningen av belopp, varmed värdet av där avsedd anläggningstillgång uppskrives, får sådant belopp utnyttjas även till fondemission eller avsättning till en uppskrivningsfond, vilken får tagas i anspråk endast för ändamål som avses i nämnda lagrum i bokföringslagen eller för fondemission. Belopp som avsatts till uppskrivningsfond får således endast användas till erforderlig nedskrivning av värdet på andra anläggningstillgångar eller till fondemission. Motivet till denna bestämmelse är att man inte skall kunna göra uppskrivning av tillgångar och använda uppskrivningsbeloppet till aktieutdelning. Denna nuvarande lagstiftning kan medföra en del praktiska problem som här skall redovisas och ganska enkelt kan åtgärdas med en smärre ändring i lagen. solida företag kan tillfälligt drabbas av lönsamhetsproblem. Efter den kraftiga svenska devalveringen 1982 hamnade många små aktiebolag i likvidationssituationer när deras mer eller mindre påtvingade utlandslån skulle omräknas till balansdagens valutakurs. Även en strukturomvandling kan innebära förluster som också försätter bolaget i den situationen att kontrollbalansräkning skall upprättas. Om bolaget exempelvis äger en fastighet vars verkliga värde vida överstiger det bokförda värdet, kan man gång på gång upprätta kontrollbalansräkning och konstatera, att likvidationsplikt inte föreligger. Ett sådant förfarande är omständligt och inte alls tilltalande att visa i den offentliga årsredovisningen. Om bokförda värdet understiger taxeringsvärdet kan uppskrivning ske till taxeringsvärdet. Erforderlig nedskrivning av andra anläggningstillgångar förutsätts inte föreligga. Uppskrivningsbeloppet måste då användas antingen till fondemission eller till avsättning till uppskrivningsfond (som då bara kan användas till fondemission). Under rubriken eget kapital står de balanserade förlusterna kvar i balansräkningen och det bundna egna kapitalet har ökat med uppskrivningsfonden. För att få bort de balanserade förlusterna ur balansräkningen måste enligt nu gällande lagstiftning följande ske: Uppskrivning och avsättning till uppskrivningsfond. Uppskrivningsfonden används till höjning av aktiekapitalet genom fondemission (uppskrivna medel kan också direkt användas till fondemission). Aktiekapitalet nedsätts igen genom kvittning av de balanserade förlusterna. Detta förfarande är krångligt, byråkratiskt och onödigt kostsamt för bolaget. För att undvika detta fordras blott den lilla ändringen i aktiebolagslagen att belopp avsatt till uppskrivningsfond även får användas till kvittning mot balanserade förluster. Jag föreslår att en sådan ändring sker och att vederbörande utskott utformar erforderlig lagtext. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar om en sådan ändring i aktiebolagslagens regler om användning av uppskrivningsfond som angetts i motionen.
mot · G802591 · 1985-01-15 00:00:00 — Aktiebolags redovisning av inventarier Enligt aktiebolagslagen skall i balansräkningen för varje maskin och inventarium anges dels anskaffningsvärdet, dels de av- och nedskrivningar som gjorts på anskaffningsvärdet. behöver däremot inte brandförsäkringsvärdet anges. Motivet till specifikationskravet torde vara att ge läsaren av bolagets årsredovisning en uppfattning om storleken av eventuellt förekommande dolda reserver samt bättre kunna bedöma bolagets avskrivningar. torde speciellt för mindre och medelstora företag som inte har tillgång till ADB-baserade inventarieregister specifikationskravet vara av begränsat värde och inte motsvara det ganska omfattande merarbete som fordras. Skälen härför är att en hel del anskaffningsvärden är beräknade enligt schablonmetod och därmed tämligen osäkra. Samma är förhållandet med tidpunkten för utrangering därför att många maskiner står kvar som reserv för att vid behov kunna tillhandahålla delar. Till detta skall läggas att många bolag numera finansierar sin maskinpark genom leasing vilket knappast kommer till uttryck i årsredovisningen. Med hänsyn härtill och till förekommande felaktigheter i uppgifterna om ackumulerade anskaffningsvärden och ansamlade avskrivningar, borde det nuvarande omfattande specifikationskravet kunna slopas och ersättas med annat redovisningssystem. En given förbättring vore att i aktiebolagslagen införa en bestämmelse att bolagen i sina förvaltningsberättelser skall redovisa det gångna årets nyinvesteringar i maskiner och inventarier med särredovisning av sådana tillgångar som finansierats genom leasing. Jämförelsevärde skall också framgå. Jag föreslår att en sådan lagändring sker. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar om en sådan ändring i aktiebolagslagens regler om redovisning av inventarier som angetts i motionen.
mot · G802592 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:592 Stöd till vården av fistelsjuka i Det finns en grupp kvinnor i som är utstötta. Det är de kvinnor som drabbas av fistel i samband med graviditet. I kallas dessa kvinnor för Fistala-pilgrimer. De stöts ut från make och hem och söker sig långa vägar till . Där kan de få vård på det enda fistelsjukhuset i världen hos läkarparet . kvinnor behöver hjälp vid förlossning. I i-länderna har vi en elektronisk förlossningsövervakning som hindrar skador på moder och barn. I kan allvarliga situationer uppstå vid långa och komplicerade förlossningar. Unga flickor - ännu ej tonåriga - kan få underlivsskador i samband med samlag. Fistel är en onaturlig förbindelse mellan olika kroppsorgan. Ett alltför långvarigt tryck av barnets huvud innebär vävnadsdöd och en förbindelse kan uppstå mellan urinblåsa och slidan och också mellan slidan och ändtarmen. Underlivet blir ett stort hål, allt rinner rakt ut. Stanken blir outhärdlig. Ingen vill ha kvinnan i sin närhet - hon behandlas som spetälsk. På sjukhuset utförs 600 specialistoperationer - pengar till verksamheten får man tigga ihop. Lön får läkarna från staten. På sjukhuset i får kvinnorna livet tillbaka. De kan få barn igen, även om de måste komma tillbaka för att få hjälp när de blir gravida. Sjukhuset har betytt mycket för dessa utstötta kvinnor som fått sitt människovärde tillbaka. Ett nytt sjukhus planeras i . Den kunskap som finns på sjukhuset är unik. Och den måste tas till vara. Behovet är stort i av detta kunnande. Vi har även läkare i , professor och med. som arbetat med fisteloperationer. Tyvärr är det få läkare i som vill ägna sig åt denna sjukdom som är så illa ansedd. Det är viktigt att vi från svensk sida hjälper till att skapa opinion för dessa kvinnors rätt till liv och hälsa och att vi stöder sjukhuset i och det planerade fistelsjukhuset i ekonomiskt. Vi bör också hjälpa till att tillvarata kunnandet på området. Läkarna i bör avlastas rutinoperationer, så att de kan ge undervisning till nya läkare. Denna hjälp till kvinnor kommer att behövas . Det är lång väg kvar innan vi nått samma mödra- och förlossningsvård i som i i-länderna. 1* 1984/85. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vikten av att ekonomiskt stödja fistelsjukhuset i och det planerade sjukhuset i samt vikten av att kunskapen vid sjukhuset tas till vara för utbildning av nya läkare.
mot · G802593 · 1985-01-18 00:00:00 — till Särskilda projekt, 8. att beslutar höja den föreslagna anslagsposten för humanitärt bistånd till med 10 milj. 9. att beslutar höja den föreslagna anslagsposten för humanitärt bistånd till södra med 15 milj. 10. att beslutar höja det föreslagna bidraget till enskilda organisationer med 35 milj. 11. att beslutar anslå 100 milj. kr. till Miljö, markvård och energi, 12. att beslutar minska det föreslagna anslaget för övriga u-landspolitiska insatser med 500 milj. kr. () () () () () () minab/gotab 1985 79649
mot · G802595 · 1985-01-17 00:00:00 — 1984/85 595-605 och för ubåtar att öva inom fiskeområden Vid upprepade tillfällen har fiskebåtar vid fiske i framför allt förlorat trålar under omständigheter som tyder på att redskapen har haft kontakt med ubåtar. Förutom att man förlorat trålar har olyckor och incidenter förekommit. a. kan nämnas att 1967 förolyckades räktrålaren från genom att ubåt vid uppstigning rev upp trålarens botten. Vid denna tragiska händelse omkom fyra fiskare. förliste en dansk trålare från med tre mans besättning. Även var en ubåt orsak till olyckan. Dessa olyckor och tillbud har skapat en stark oro bland de fiskare som tvingas uppehålla sig för fiske i de farvatten där ubåtarna uppträder. Enligt uppgifter från både svenska och danska fiskare tycks antalet incidenter på fiskeplatserna, där ubåtar varit inblandade öka. Dessutom hävdas att övande ubåtar använder fiskefartyg som övningsmål. Detta är ett internationellt problem som berör samtliga nationer, vars fiskeflottor regelbundet uppehåller sig på de berörda fiskeplatserna. Från svensk sida bör man därför ta initiativ till internationella överläggningar för att få fram regler för övande ubåtars uppträdande. Ett internationellt verkande förbud för ubåtar att i fredstid uppehålla sig på de stora fiskeplatserna bör införas. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen i olika internationella sammanhang aktualiserar problemet med övande ubåtar på fiskeplatser i syfte att få till stånd ett internationellt gällande förbud mot sådana övningar. () . () 1 1984/85.
mot · G802597 · 1985-01-17 00:00:00 — m. fl. Gemensam kansliort för civil- och militärbefälhavare Redan i vår motion nr 1974 framhöll vi att civilbefälhavare och militärbefälhavare borde ha gemensam kansliort. Vi övertygades då av beredskapsskäl att en sådan åtgärd vore högst berättigad. i län har i skrivelse till regeringen argumenterat för en gemensam kansliort utifrån i första hand civila driftsskäl. Regeringen har begärt yttrande häröver från olika myndigheter. Yttrandena pekar övertygande i riktning mot en gemensam kansliort. Regeringen har i svar till meddelat att inte skäl finns att flytta civilbefälhavarens kansliort från till . att hos regeringen begär att från fall till fall gemensam kansliort fastställs för civilbefälhavarnas och militärbefälhavarnas kanslier. (s) () () BORJE () ()
mot · G802598 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:598 Rätten till folkpension för utlandssvenskar Enligt huvudregel har svenska medborgare, som bosätter sig i utlandet, rätt till folkpension endast om de har rätt till ATP, dvs. har med ATP-poäng. Med s. k. ATP-år jämställs även år med till statlig inkomstskatt taxerad inkomst . Sålunda har italienska medborgare under vissa förutsättningar möjlighet att ta med sig rätten till viss del av den svenska folkpensionen när de lämnar . Italienska medborgare som flyttar från kan i vissa fall få tillbaka erlagda folkpensionsavgifter. Huvudregeln är minst sagt underlig. Det är ju inte ett brott att utvandra. Tvärtom är det en grundlagsfäst rättighet att få lämna landet. Att bestraffa svenskar som utvandrar med indragning av rätt till folkpension kan betraktas som konfiskation av , då något riksdagsbeslut om en sådan rätt icke föreligger. Inte heller behöver domstolsutslag föreligga på rätt för försäkringskassa att konfiskera inbetalda pensionsavgifter. Endast om en utvandrad har rätt till ATP, äger denne automatiskt rätt till folkpension. Det vill säga: Till den som har viss pensionsrätt skall ytterligare pension varda given. Denna regel kan dock omöjligen ge och rätt att i andra fall lägga beslag på inbetalda folkpensionsavgifter. Dessa är ju icke heller att betrakta som någon skatt. Att skatt betalas till staten är bara ett supplementärt skäl för folkpension. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att folkpension skall utgå från uppnådda även för utlandssvenskar vilka betalt folkpensionsavgift, 2. att , därest yrkandet under 1. icke skulle bifallas, beslutar att erlagd folkpensionsavgift skall återbetalas till pensionstagaren.
mot · G802599 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:599 Slopande av arbetsgivaravgiften för korttidsanställda I syfte att förenkla reglerna för beräkning av socialförsäkringsavgifterna infördes en ny lag (1981:691) om socialavgifter. Denna innebar bl. a. att basbelopps- och maximeringsreglerna vid beräkning av tilläggspensionsavgiften liksom åtskilliga andra begränsningar i avgiftssystemet, som syftar till att uppnå överensstämmelse mellan avgifter och förmåner eller i vart fall att upprätthålla ett visst samband mellan dem, upphörde att gälla. Denna princip hade emellertid redan övergivits på övriga områden inom socialförsäkringarna, t. ex. inom sjukförsäkringen, folkpensioneringen och delpensionsförsäkringen. Motiveringen till det försvagade sambandet mellan avgiftsunderlaget och förmånen var bl. a. den allmänna försäkringens solidariska och obligatoriska karaktär. Även i socialpolitiska samordningsutredningens betänkande (SOU 1979:94) och i riksdagsbehandlingen av den därav föranledda propositionen (prop. 1982/83:3 och SfU 1982/83:14) kommer detta betraktelsesätt till uttryck. Någon direkt koppling mellan sociala avgifter och de förmåner den försäkrade har rätt att uppbära finns alltså inte. synes inte nedsättning helt eller delvis av sociala avgifter för korttidsanställda ungdomar ha varit uppe till behandling. Eftersom en försäkrads förmåner inte är kopplade till de sociala avgifterna påverkar inte en hel eller delvis avgiftsbefrielse dessa. Man kan jämföra nedsättningen helt eller delvis av socialavgifterna och allmänna löneavgiften i . Bakgrunden till nedsättningen var arbetsmarknadspolitiska skäl. Arbetslösheten bland ungdom är fortfarande stor. För att stimulera anställandet av yngre arbetare vid t. ex. arbetstoppar bör de sociala avgifterna då lindras. Sysselsättningsfrämjande åtgärder för yngre människor är mycket angelägna och slopandet av arbetsgivaravgiften för ungdomar, exempelvis upp till , skulle göra det lättare för dem att få anställningar. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar att arbetsgivaravgiften för korttidsanställda ungdomar avskaffas.
mot · G802600 · 1985-01-17 00:00:00 — m. fl. Föräldrar till svårt handikappade barn försätts i en svår ekonomisk situation, då barnet avlider. Förutom den personliga sorg det innebär att förlora ett barn, så blir den sociala och ekonomiska omställningen mycket stor för dessa familjer. Familjen har fått anpassa sig efter de behov det handikappade barnet har haft, vilket ofta betyder att man skaffat en dyrare bostad än man annars skulle ha gjort. Vårdbehovet hos barnet har ofta varit av den graden att en förälder fått avstå från förvärvsarbete helt eller delvis, varigenom vårdbidrag utgått. Om barnet avlider upphör samhällets ekonomiska stöd till familjen; vårdbidrag och bostadsbidrag dras in. Dessa familjer får ofta inte heller några livförsäkringar, eftersom försäkringsbolagen inte vill teckna försäkringar för svårt handikappade barn. Den sociala och ekonomiska omställning som dessa familjer tvingas göra efter barnets bortgång kan bli mycket stor. Det borde därför vara möjligt att låta det statliga vårdbidraget utgå under ytterligare efter dödsfallet, så att familjen hinner ställa om sig ekonomiskt och socialt. De fall det här handlar om är mycket få . Det torde också vara det mest obyråkratiska sättet att stödja dessa familjer , utan tidskrävande behovsprövningar inom socialhjälpssystemet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna för vårdbidrag, så att det blir möjligt att det kan utgå även efter ett barns bortgång. () ()