mot · G8022870 · 1985-03-12 00:00:00 — m. fl. Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) Det finns goda förutsättningar att bedriva en framgångsrik energipolitik. Efter folkomröstningen lade i stor enighet fast målen för den framtida energipolitiken. På den dåvarande regeringens förslag beslutade 1981 att oljeförbrukningen skulle minska med . Detta skulle ske med sparande samt att olja ersattes med andra energikällor. För att stimulera och underlätta introduktionen av ny teknik inrättades oljeersättningsfonden. Ett program för energihushållning drogs i gång. Den politik som påbörjades med dessa åtgärder kan vi nu börja skönja resultaten av. oljeberoende i energiförsörjningen har pressats ned från till . och har det bedrivits ett intensivt programarbete för forskning, utveckling och introduktion av nya energikällor. Det gör att vi har fått betydande kunskaper om de s. k. alternativa energikällorna. Detta har gjort att några sådana kunnat avföras, eftersom förutsättningarna för en introduktion i saknas. Det gäller t. ex. vågkraft. Andra energikällor har förts fram till tekniska och ekonomiska genombrott. Värmepumparna är kommersiellt konkurrenskraftiga. För några energikällor kvarstår en betydande osäkerhet. Det gäller t. ex. solvärme och vindkraft. beslöt efter folkomröstningen enhälligt att kärnkraften i skall avvecklas. Orsaken till beslutet var främst de konsekvenser för människor och miljö som ett reaktorhaveri kunde få och de svårigheter som är förenade med förvaringen av det högaktiva avfall som bildas vid användningen av uran. Det finns ingen anledning att ifrågasätta beslutet att avveckla kärnkraften. Samhället - dvs. såväl den offentliga som den enskilda sektorn bör inrikta sina ansträngningar på att förverkliga avvecklingen. Den dåvarande mittenregeringen tillsatte energikommitté med uppdrag att bl. a. utreda förutsättningarna för kärnkraftens avveckling samt föreslå åtgärder för att underlätta denna. Utredningen fann det inte möjligt att föreslå en konkret plan för kärnkraftens avveckling. Utredningen har dock i sitt arbete gjort en grundläggande genomgång av de förutsättningar, problem och möjligheter som finns. Det måste understrykas att problemen är betydande när det gäller att förutse de förhållanden som kommer att gälla i början av nästa sekel då kärnkraften skall fasas ut. Bedömningarna när det gäller elproduktionsbeho vet går starkt i sär. Att ställa upp prognoser är dessutom en mycket vansklig uppgift. De bedömningar som historiskt har gjorts av framtida utvecklingar har kraftigt avvikit från det faktiska utfallet. I EK 81 visas att detta varit fallet både för ekonomin och energianvändningen. En första förutsättning för en konkret och realistisk planering är att man någorlunda väl kan bedöma de omvärldsförutsättningar som kommer att gälla planen skall genomföras. Några sådana förutsättningar finns inte när det gäller kärnkraftsavvecklingen. Därför bör heller ingen plan tas fram. Däremot är det i hög grad motiverat att försöka formulera en strategi för hur kärnkraftens avveckling bör gå till. Vi kan i det fallet ansluta oss till den strategi som läggs fast i propositionen. Kärnkraften skall i första hand ersättas genom en effektivare elanvändning, i andra hand genom övergång till inhemska bränslen, solvärme, naturgas m. m. samt i tredje hand genom nya elproduktionsanläggningar, dock endast i den utsträckning detta behövs för att komplettera de andra alternativen. Det finns stora möjligheter att nå fram till en effektivare elanvändning . Vi vill särskilt understryka det som står i propositionen, att behovet att ersätta den bortfallande kärnkraften med ny elproduktionsteknik väsentligt kan minskas om elanvändningen blir effektivare. Möjligheterna att effektivisera elanvändningen behandlas i rapporterna Energi - till vad och hur mycket samt Perspektiv på energi. Enligt rapporternas författare är det möjligt att med känd teknik samt teknik som är under utveckling kraftigt minska elanvändningen utan att detta drabbar produktion och välstånd. Det skulle kort sagt vara möjligt att bryta sambandet produktionstillväxt och energiförbrukning. Ett välfärdssamhälle skulle också kunna vara ett lågenergisamhälle. Vi vet att man inom många industrigrenar kraftigt har minskat energiåtgången per producerad enhet. Även hushållsmaskinerna har blivit effektivare och förbrukar mindre energi än . a. bättre isolering och sparande har energiåtgången per uppvärmd ytenhet i bostäder och lokaler kunnat minskas. Men stora möjligheter till ytterligare effektivitetsvinster finns onekligen. Det är en av de viktigaste energipolitiska uppgifterna framöver att kartlägga och ta till vara dessa möjligheter. EK 81 gjorde inte någon närmare analys av vilka former av statliga åtgärder för att effektivisera elanvändningen som är möjliga och lämpliga. EK 81 föreslog med hänsyn till frågans vikt inför kärnkraftsavvecklingen en särskild utredning om ökad eleffektivitet. Vi anser att den föreslagna utredningen bör tillsättas. Den bör som EK 81 föreslog framför allt inrikta sig på att studera åtgärder i syfte att påskynda ökningen av eleffektiviteten inom hushållssektorn och inom offentlig service. När det gäller utvecklingen av eleffektiviteten inom industrin är den enligt EK 81 i stort sett tillfredsställande. Vi instämmer i detta när det gäller den elintensiva delen av industrin - framför allt processindustrin, men anser att det borde finnas mer att göra när det gäller andra delar-1, ex. verkstadsindustrin. Därför anser vi, att den ovan föreslagna utredningen bör studera vilka möjligheter som finns att påskynda utvecklingen även inom denna sektor. På kort sikt bör den goda tillgången på el användas i uppvärmningen för att ersätta olja. Detta kan ske och sker i hög grad i fjärrvärmesystemet genom s. k. avkopplingsbara elpannor. Detta innebär att det för kärnkraftsavvecklingen är möjligt att ersätta elenergin med annan energi utan alltför stora ingrepp. Fjärrvärmen har stor strategisk betydelse inför kärnkraftsutvecklingen även i ett annat avseende. I tillräckligt stora system kan man till rimlig ekonomi producera elenergi med hjälp av s. k. mottryckskraft. Mot den bakgrunden anser vi liksom föredraganden, att det är angeläget att kommunerna bygger ut fjärrvärmen. Det är också välmotiverat att vidta åtgärder för att anpassa fjärrvärmenäten till lägre temperaturer samt få till stånd sammankopplingar för att öka kraftvärmeunderlagen. Vi vill dock understryka, att framtida utbyggnader endast bör ske till områden med ett tillräckligt värmeunderlag för att ge systemet god ekonomi. Det är inte rimligt att tvångsansluta konsumenter i fjärrvärmeområden, om de kan ordna uppvärmningen billigare på annat sätt. Blir någon form av individuell uppvärmning i ett område billigare för konsumenten - då skall inte heller fjärrvärmen byggas ut till detta område. Mot denna bakgrund anser vi det inte heller rimligt att en enskild konsument skall kunna förhindras att installera t. ex. en värmepump, om denne bor inom ett fj ärrvärmeområde. Med en fri konkurrens mellan olika värmesystem ökar sannolikheten för att kommunerna gör rimliga lönsamhetsbedömningar vid beslut om utbyggnad av fjärrvärmenäten. För att en rimlig bedömning skall kunna göras mellan olika alternativ krävs att kommunerna tillämpar en taxesättning där abonnentens kostnader för fjärrvärme kan jämföras med kostnaden för alternativa uppvärmningssätt. Direktverkande elvärme tillåts endast i speciellt energisnåla byggnader. Detta regleras av de s. k. ELAK-kraven. Vi anser inte att det finns skäl för en omprövning av de kraven. Det skulle, som också framhålls i propositionen, bl. a. kunna leda till en ökad förekomst av fukt- och mögelskador. Vi anser det inte nu motiverat att frångå de s. k. ELAK-kraven och övergå till att via olika planinstrument styra användningen av direktverkande elvärme. Genomförs en sådan förändring innebär det att en rad beslut flyttas från enskilda konsumenter till myndigheter. Skall en sådan omfördelning av beslutsbefogenheter göras måste motiven vara mycket starka. Några sådana motiv redovisas inte i propositionen. De generellt verkande ELAK-kraven bör behållas. avvisar varje förslag till utbyggnad av någon av de stora oreglerade Norrlandsälvarna. I propositionen föreslås förstudier av en utbyggnad av någon eller några av de stora älvarna. Syftet är att klarlägga vattenkraftens framtida roll. Vi avvisar förslaget till förstudier. Vår inställning är att älvarna skall bevaras. Då behövs heller inga förstudier. Huvuddelen av den svenska utbyggnadsvärda vattenkraften är reglerad. Vattenkraften svarar för en väsentlig del av vår elproduktion. Det har också tills nu varit en rimlig avvägning att bygga ut vattenkraften. Men måste det sättas stopp. De sista orörda älvarna måste sparas för rekreation och för att kommande generationer också skall få uppleva orörd natur. Detta var också motiveringen när 1977 fattade beslut om den fysiska riksplaneringen och där undantog de fyra huvudälvarna och vissa andra vattendrag i och från framtida utbyggnad. Vi anser att dessa motiv är väl så starka som de var 1977 och avvisar bestämt en omprövning. Däremot är det möjligt att utan alltför grova ingrepp i miljön genomföra några mindre vattenkraftsprojekt för att komma upp till det av tidigare beräknade bidraget från vattenkraft () till det svenska energisystemet. fattade också beslut om en plan för fortsatt vattenkraftsutbyggnad. I propositionen föreslås nu en komplettering av planen. Vi ställer oss bakom denna komplettering, men menar att i och med att det visat sig möjligt att ta fram dessa kompletterande projekt har det också skapats utrymme för att ompröva några av de projekt majoritet tidigare beslutat skall ingå i planen. Detta gäller Klippen, och . För dessa projekt blir miljöingreppen så stora att de bör undantas från utbyggnad. Detsamma bör enligt vår uppfattning gälla Ammeråns överledning. Enligt rapporter som redovisas i propositionen kan man dra slutsatsen att vindkraftens produktionskostnader kan bli konkurrenskraftiga i förhållande till andra nya elproduktionsanläggningar - t. ex. kolkondens. Det svenska elproduktionssystemet ger också möjligheter till en relativt omfattande utbyggnad av vindkraften. Det finns regleringskapacitet så att vindkraft på sammanlagt ca kan kopplas in. Detta motiverar en fortsatt satsning på vindkraften. Vi instämmer med vad som anförs i propositionen att ansvaret för den fortsatta utvecklingen av vindkraften i första hand bör läggas på kraftföretagen. Därmed kommer vindkraftens lönsamhet att prövas på sedvanligt sätt. Vi utesluter inte att det kan komma att finnas behov av ett visst kompletterande statligt stöd för den fortsatta utvecklingen av vindkraft i . Vi anser emellertid att regeringen i så fall bör återkomma till med ett sådant förslag. Konkurrenssituationen på den svenska bensinmarknaden är mycket hård. Detta beror huvudsakligen på en överetablering på marknaden. I en sådan marknadssituation är det inte onaturligt att kampen om marknadsandelarna blir skarp. Det är heller inte onaturligt att priset används som främsta konkurrensvapen. Det tjänar främst konsumenterna på. Detta är inte en marknadssituation då det är påkallat med statliga interventioner eller hot om interventioner. När det gäller drivmedelssituationens utveckling är det rimligt anta att det fortfarande i början på nästa sekel är bensin och dieselolja som huvudsakligen används. Det är knappast troligt att vi får uppleva förändringar på energimarknaderna som motiverar en övergång till s. k. alternativa drivmedel. Tvärtom så kommer produktionskapaciteten i för lättare petroleumprodukter att byggas ut . Flera anläggningar för katalytisk krackning planeras. Det innebär att överkapaciteten på raffinaderisidan i blir än tydligare . framhöll i samband med den forskningspolitiska propositionens behandling , att regeringens satsning på forskning och utveckling av alternativa drivmedel mot den bakgrunden förefaller omotiverad. Vi vill återigen understryka detta och i likhet med EK 81 hävda, att det är sannolikt att bensin och dieselolja kommer att vara de dominerande och billigaste fordonsbränslena även i början av nästa århundrade. Det är dock nödvändigt att vidta effektiva åtgärder för att minska bilismens negativa påverkan på vår miljö. har kväveoxidernas roll, när det gäller försurningen, uppmärksammats alltmer. En stor del av kväveoxidutsläppen kommer via bilarnas avgaser. Dessa utsläpp kan nedbringas med s. k. katalytisk rening. Katalytisk rening förutsätter emellertid blyfri bensin för att fungera. Därför är det angeläget att blyfri bensin, av detta och andra hälso- och miljöskäl, införs i och övriga . katalytisk rening och blyfri bensin kommer att behandlas av med anledning av regeringens försurningsproposition". Tar man bort blyet i bensin minskar oktantalet. Blyet måste därför ersättas med andra komponenter. Låginblandning av etanol har framförts som ett alternativ. Det finns dock flera andra möjliga tillsatser. har i en studie kommit till slutsatsen att etanol knappast kan ersätta blyet. Av tillgängliga alternativ har etanol det lägsta tekniska och ekonomiska värdet som oktantalshöjare, enligt verket. Det torde alltså inte föreligga några energipolitiska skäl att införa en låginblandning av etanol i bensinen. De miljöproblem som man kommer åt med en sådan inblandning kan troligen lösas med andra tillsatser, som dessutom har tekniska och ekonomiska fördelar. Vi vill dock inte utesluta att det i ett annat perspektiv, där hänsyn tas till bl. a. jordbrukspolitiken, man kan komma till en annan slutsats. Det kan därför finnas skäl att tillsätta den utredning om låginblandning av motoralkoholer som aviseras i propositionen. Vissa åtgärder för omställning av energisystemet Under anslaget E 22 föreslås att 300 milj. kr. avsätts för vissa åtgärder för omställning av energisystemet. Det underlag regeringen redovisar som motiv för detta anslag är synnerligen bristfälligt. För de åtgärder som sammanförts under detta anslag borde ett bättre beräkningsunderlag ha kunnat redovisas. Vi anser därför att regeringen bör återkomma till med preciserade förslag. Detta gäller särskilt t. ex. stödet till vindkraft och kommunernas fjärrvärmeutbyggnad. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om effektivare elanvändning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om framtida fjärrvärmeutbyggnad, 3. att uttalar sig för att de generella s. k. ELAK-kraven bör vara normgivande även i fortsättningen för nybyggnation med direktverkande elvärme, 4. att uttalar att förstudier för utbyggnad av någon av de fyra oreglerade norrländska huvudälvarna inte bör ske, 5. att beslutar undanta Klippen, , och Ammerån från framtida vattenkraftsutbyggnad, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående vindkraft, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om konkurrenssituationen på den svenska bensinmarknaden, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om alternativa drivmedel samt låginblandning av motoralkoholer, 9. att avslår förslaget om reservationsanslag på 300milj. till Vissa åtgärder för omställning av energisystemet för /86. () () minab/gotab 1985 82439