ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8022856 · 1985-03-11 00:00:00 — m. fl. Livsmedelsforskning (prop. 1984/85:121) Frågor som rör livsmedlens kvalitet har fått allt större betydelse i den allmänna debatten. Dessa frågor är särskilt viktiga för konsumenterna. En hög kvalitet måste finnas i alla led i livsmedelskedjan. Allmänt sett torde också ha en hög livsmedelskvalitet. Eftersom det i de övergripande målen för jordbruksproduktionen står att livsmedel skall produceras i tillräcklig mängd och av god kvalitet och vara så utformade att en tillfredsställande produktion kan upprätthållas även i tider av kris och avspärrning, måste stor vikt läggas vid livsmedelskvalitet också i forskningen. Begreppet kvalitet på livsmedel är inte entydigt. Det innehåller så vitt skilda aspekter som hygien, sammansättning, näringsinnehåll, färskhet, smak och utseende. Vad gäller den hygieniska aspekten kan konstateras att livsmedlen har en mycket hög standard. Det gäller generellt också frihet från kemiska restsubstanser och från skadliga mikroorganismer. Kritik har dock riktats mot användning av kemoterapeutika i djurfoder, fiskmjöl i djurfoder och kemiska restsubstanser i importerade grönsaker. har tidigare i annat sammanhang framlagt förslag om åtgärder mot detta. Vi anser det angeläget att dessa aspekter av kvaliteten också uppmärksammas i livsmedelsforskningen. Andra områden där kvaliteten har ifrågasatts är råvaror som kommer från storproducenter som broileruppfödningar, äggleverantörer och fläskfabriker. Storskaligheten har här försämrat kvaliteten för konsumenten. Storskaligheten leder också till distributionsavstånd som kan försämra kvaliteten genom att konserveringsmedel måste tillsättas, som t. ex. vid långa transporter av bröd. När det gäller spannmål har diskussionen främst gällt fallande proteinhalter i den svenska brödspannmålen och därmed försämrade bakegenskaper hos mjölet. Den fortsatta utvecklingen torde komma att ställa krav på ett utökat kvalitetsmedvetande hos och ett nära samarbete mellan alla dem som är verksamma inom livsmedelskedjan. Det gäller såväl i råvaruledet, förädlingsindustrin, distributionsledet och handeln som hos konsumenterna. Till konsumenterna gäller det att få ut information om tillagning och näringsriktigt sammansatt kost. Det finns ett stort behov av forskning och informationsinsatser inte minst på detta område. Det ökade intresset för livsmedlens kvalitet bör enligt vår mening också spegla forskningsinriktningen. Vi har ovan nämnt några av de områden som tilldrar sig det största intresset. Vi anser det vara angeläget att regeringen gör en översyn av livsmedelskvalitetsforskningen i dess olika led. Det är angeläget att en sådan översyn görs i nära kontakt med de verksamma i livsmedelskedjan för att tillvarata och knyta samman den kunskap som finns hos producenter, konsumenter och forskare. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att en översyn görs av livsmedelskvalitetsforskningen i livsmedelskedjans olika led. () ()
mot · G8022860 · 1985-03-12 00:00:00 — Motion 1984/85:2860 Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) I har drivits ett ambitiöst statligt utvecklings- och forskningsprogram för vindkraft, som vid en jämförelse framstår som ett av världens största. Denna försöksverksamhet har för alla inblandade instanser, exempelvis statens energiverk och , givit mycket positiva resultat. Vindkraften har visat sig vara ett konkurrenskraftigt alternativ för elproduktion trots att försöken bara pågått . Priset på el som kommer från vindkraften ligger på samma nivå som el producerad i kolkondenskraftverk. Det som talar för vindkraft är att man slipper försurande utsläpp, den efterlämnar inget avfall och den är dessutom förnyelsebar. Genom de beställningar som gjorts genom och av prototyper till bl. a. på har en betydande industriell kompetens byggts upp i vårt land. Det är av stor vikt att denna kunskapsresurs tas till vara och ges möjlighet att vidareutvecklas, och därför är det nödvändigt att forskningsprogrammet får ekonomiska möjligheter för detta. Inom pågår ett arbete med generalplan för för att bereda väg för en gruppstation om fem aggregat. Denna gruppstation betecknas av som andra generationens vindkraftverk. I regi pågår dessutom lokaliseringsstudieroch vindmätningar för tredje generationens vindkraftverk, som är en gruppstation bestående av tio aggregat. Dessa aggregat är i samma storleksordning som det aggregat som finns i drift på . En viktig faktor i sammanhanget är de sysselsättningseffekter som en fortsatt aggregattillverkning ger. En leverans från till skulle ge arbetstillfällen i två regioner som har en besvärlig sysselsättningssituation. behöver dessutom en bas för teknologisk forskning och utbildning, något som en vindkraftstation kan medverka till. Det är därför med viss besvikelse det kan konstateras att energiministern i proposition 1984/85:120, Riktlinjer för energipolitiken, med många, vackra ord talar positivt om vindkraften men icke är beredd att satsa några statliga medel på detta. Det måste vara rimligt att staten har det huvudsakliga ekonomiska ansvaret. Om huvudansvaret läggs på kraftbolagen finns det uppenbara risker för en lägre ambitionsnivå. Med tanke på de positiva effekter jag nämnt tidigare bör regeringen här visa handlingskraft och anvisa medel för det fortsatta vindforskningsprogrammet ur oljeersättningsfonden. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medel till fortsatt utvecklingsarbete kring vindkraft.
mot · G8022861 · 1985-03-11 00:00:00 — Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) i och har i två omgångar lämnat ekonomiska bidrag till ett forskningsprojekt vid . Syftet har varit att undersöka förutsättningarna för och lämplig lokalisering av vågkraftverk längs . Under arbetets gång knöts kontakter med , som har bedrivit ett utvecklingsarbete kring ett vågenergikoncept baserat på bojar. Under den allmänna motionstiden väckte undertecknade motionärer i en motion ett förslag att skulle uttala sig för ett finansiellt stöd till myndigheter för utveckling av en referensanläggning för vågenergiprojekt utanför . gjorde i sitt betänkande en positiv skrivning men ville avvakta den utvärdering som skulle utföra på uppdrag av energiforskningsnämnden. Denna utvärdering har slutförts och redovisats och har varit en granskning ur såväl ekonomisk som teknisk synvinkel. Granskningsarbetet har väsentligen baserats på en beskrivning av ett tänkt seriemässigt utvecklat vågkraftverk avsett att installeras vid Bremanger i med de goda vågförhållanden som råder i detta område. Den ungefärliga kostnaden visar där ca /kWh. För att ge en uppfattning om vad energiproduktionskostnaden blir vid lägre vågmedeleffekt, jämfört med Bremanger, borde , numera (), ges möjlighet till en nedskalning av den norska anläggningen till en mindre modell, lämplig att pröva i . Vi vill då gärna peka på som en sådan lämplig plats, inte minst med tanke på den tidigare draghjälp som man från de gotländska myndigheternas sida medverkat med. Utvärderingen gav vid handen att för att få ett säkrare bedömningsunderlag måste praktiska prov genomföras. I regeringens proposition 1984/85:120, Riktlinjer för energipolitiken, pekas på det utvecklingsarbete som pågår inom vågkraftsområdet. Även om den alternativa energikälla som vågkraften utgör har en begränsad betydelse för den svenska energiförsörjningen, kan det för del med vårt avskilda läge ha betydelse med ett energitillskott på 1-2 MW. vill vi betona att här finns betydande framtida exportvärden som kommer att ligga i en industripolitisk satsning av projektet. Utgående från energiministerns förslag i propositionen att avsätta 12 1* 1984/85.3 sami. till nya eltillförselsätt vill vi föreslå att medel ställs till energiforskningsnämndens förfogande så att nämnden i samarbete med GES får möjlighet att fortsätta försöksverksamheten med en prototyp för . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande vågenergiprojekt vid . () ()
mot · G8022863 · 1985-03-12 00:00:00 — Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) Det är viktigt att uppställer ett mål för effektiv energianvändning och en låg nivå för energianvändningen. ökade energianvändningen kontinuerligt, och de företag som har ett intresse av att sälja energi presenterade fortsatta ökningsprognoser. har emellertid energianvändningen minskat. En mättnad har nåtts på många områden och det ökade oljepriset har gjort ny energieffektiv teknik intressant. Det visar sig att det går att hålla husen varma och producera varor med mycket mindre energi än man förut trodde möjligt. En nivå på mellan 200 och /år kan anses fullt realistisk för . Detta skulle innebära ökad sysselsättning, när äldre resursslösande system byts ut, bättre miljö- och resursvård och därför bättre välfärd. har emellertid de som är intresserade av att sälja energi en stor övervikt när det gäller att förse beslutsfattare med beslutsunderlag i energifrågan. En upplysningskampanj bör genomföras, där allmänheten informeras om de stora möjligheterna till effektivare energianvändning. Propositionen skriver att vi inte långsiktigt får binda oss vid så mycket el att kämkraftsavvecklingen försvåras, men man anger inga konkreta åtgärder för att nå det målet. När det gäller direktverkande elvärme vill man inte kräva den beprövade teknik i byggnader som kan reducera energitillförselbehovet till en obetydlighet. Det finns praktiska exempel på hus som klarat uppvärmningen till mycket låg kostnad utan att hygienen eftersatts. I har professor visat ett hus som värms upp för /månad. Docent välkända villor produceras nu av Falu-hus. De är mycket välisolerade och täta med kontrollerad, ljudlös ventilation, och byggs till jämförlig kostnad med vanliga hus. Elåtgången för värme blir extremt låg. De nu gällande energikraven är alltför lågt ställda. Propositionen vill inte skärpa dem utan aviserar i stället att med stöd av olika planinstrument styra användningen av direktverkande elvärme (s. 120). För den enskilde måste det vara betydligt bättre att få ut energisnåla hus på marknaden än att mötas av planhinder när han eller hon försöker bygga. De byggnadstekniska kraven för rätt att installera direktverkande elvärme i nya hus bör sättas efter bästa nu tillgängliga teknik. Elpriset bör inte lura oss fast i mer el än vad som kan långsiktigt levereras. Därför bör priset sättas så att det täcker kostnaden för nyproducerad el. Staten kan anpassa elskatten så att detta pris uppnås och lämna dispens för elanvändning som inte binder oss för framtiden. Denna skatt gör det möjligt att sänka skatten på andra områden. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar uppställa ett mål för en effektiv energianvändning och en låg nivå för energianvändningen, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en upplysningskampanj om energieffektivitet, 3. att beslutar att de byggnadstekniska kraven för rätt att installera direktverkande elvärme i nya hus skall sättas efter bästa tillgängliga teknik, 4. att beslutar att elbeskattningen skall utformas så att långsiktig marginalkostnad uppnås.
mot · G8022867 · 1985-03-11 00:00:00 — Motion 1984/85:2867 m. fl. Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) Vid olika tillfällen då frågor om utbyggnad av vissa vattenkraftsprojekt behandlats har från vpk :s sida väckts förslag om att i en gång för alla skall undantas från utbyggnad. Vi har bl. a. i motioner till pekat på de miljömässiga argumenten mot en utbyggnad av . Vi har pekat på det faktum att en majoritet, om man ser till de politiska partierna, är emot en utbyggnad av forsen. Socialdemokratiska Värmlandsdistriktet och kommunisterna i har klart och entydigt tagit ställning mot en utbyggnad. deklarerade på en miljökonferens i sitt stöd för detta ställningstagande. Man kan säga att det i stort sett bara är som framhärdar om en utbyggnad av . När nu regeringen återigen väljer att inte klart säga ifrån att skall undantas från utbyggnad har det lett till att utbyggnadsivrare tolkat det som en delseger. Man menar att regeringen bara vilar på hanen över valet och sedan låter startskottet gå för en utbyggnad av forsen. Tanken är i och för sig inte ologisk mot bakgrund av vad som hände med det s. k. . Där förlitade sig opinionen på socialdemokratiska löften om stopp av utbyggnad. Trots dessa löften sattes utbyggnaden i gång 1984. Skälen är, som tidigare anförts, många mot en utbyggnad av - att undvika en svekdebatt är ett skäl. De miljömässiga är andra, och ytterligare skäl mot en utbyggnad är den planerade satsningen på det s. k. , en turist- och fritidssatsning som är direkt beroende av ett nej till utbyggnad av . Skulle detta projekt äventyras av att det inte ges klara besked om undantag från utbyggnad av , riskerar norra att gå miste om en mångmiljoninvestering och 50-60 nya årsjobb. Det har inte norra råd med. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att i i undantas från utbyggnad. (vpk) (vpk)
mot · G8022868 · 1985-03-11 00:00:00 — Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) Bevarande av Ammerån - nej till överledning Alltsedan frågan om om- och tillbyggnader av de fem kraftstationerna i nedströms sjön aktualiserades har kraftbolagen sökt göra sådana förbättringar och effektiviseringar beroende av en överledning. Orsaken till detta har varit och är helt klar - ekonomiska vinstintressen från kraftbolagens sida. Eftersom tiden gått har det emellertid framkommit allt starkare skäl mot en överledning från nedre delen av Ammerån till Gesunden (). En bred majoritet i vattenkraftberedningen gjorde sådana överväganden som talade mot en överledning. En enig expertis har framhållit att en överledning av Ammerån innebär att den blir förstörd nedströms överledningen och att detta inte går att klara med föreslagna minimitappningar. Det ekologiska systemet i ån skulle tveklöst spolieras genom en minimitappning och även under andra årstider skulle konsekvenserna bli förödande för det ekologiska samspel som är förutsättningen för livet i och omkring ån. Inga förslag från kraftbolagen till lösningar av dessa problem är acceptabla. diskuteras, även i förevarande proposition, frågan om effektiviseringen av Krångede-Gammelänge, Hammarforsens, och kraftstationer som om de vore helt beroende av en överledning av Ammerån. Det har aldrig varit och är inte heller nu någon förutsättning för att kunna genomföra ekonomiskt motiverade om- och tillbyggnader med betydande effekttillskott och ett stort antal nya arbetstillfällen. bör uttala att Ammeråns överledning inte bör genomföras, ett beslut som ligger helt i linje med den mycket breda opinion som vill slå vakt om de omistliga värden som finns i Ammerån. En överledning skulle vara en förlust även av arbetstillfällen i kommunen bl. a. då det gäller turismen. Kraftbolagens intressen av att få ut största möjliga vinst har redan tillgodosetts alltför långt då det gäller våra kraftverkskommuner. Det är dags att ge tillbaka något till kommuner som behöver viss ekonomisk hjälp utan att de skall behöva offra det sista av levande vattendrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att Ammeråns överledning ej bör komma till stånd.
mot · G8022869 · 1985-03-12 00:00:00 — Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) I energipropositionen (prop. 1984/85:120) föreslår regeringen att etanolfrågan blir föremål för en parlamentarisk utredning. Denna avses få i uppdrag att närmare studera förutsättningarna för låginblandning av motoralkoholer och användning av ren etanol som motorbränsle, etanolens betydelse ur försörjningssynpunkt, alkoholpolitiska konsekvenser m. m. Av ett pressmeddelande från energiministern framgår att det även är avsikten att väga in betydelsen för jordbruket av en produktion av etanol som drivmedel. En jordbruksbaserad etanolproduktion skulle innebära att främst spannmål utnyttjas som råvara. fås ett värdefullt proteinfoder som kan ersätta importerad soja och fiskmjöl. Etanoltillverkning ur spannmål är ett alternativ till fortsatt spannmålsexport som på kort och medellång sikt kan ha stor potential. Det är därför angeläget att den aviserade utredningen om etanol dels väger in betydelsen av en etanolproduktion för jordbruks-, regional- och naturvårdspolitiken i sitt arbete, dels bedriver sitt arbete med största skyndsamhet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att ge regeringen till känna vad som anförts beträffande utredning av etanolfrågan.
mot · G8022872 · 1985-03-12 00:00:00 — Motion 1984/85:2872 m. fl. Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) godtog nya riktlinjer för den fortsatta stödverksamheten till landsbygdens elektrifiering. Dessa riktlinjer innebär bl. a. att 25 milj. kr. skall användas för elektrifiering av landsbygden. Stöd kan beviljas till nyanläggning, bl. a. för elektrifiering av äldre helårsbebodda fastigheter i glesbygd. Som ett alternativ till byggande av kraftledningar kan bidrag beviljas för lokala kraftverk. I skogs- och fjällbygderna i , och finns alltjämt bostäder som saknar el. I många fall rör det sig om bosättningar i bygder där vattenkraften byggts ut. För dessa människor kan det te sig egendomligt att inte ha tillgång till elkraft för sina egna behov då kraften förs vidare från bygden. Elektrifiering av de återstående oelektrifierade fastigheterna bör inte bedömas som en isolerad fråga. I stället bör den ses i ett vidare perspektiv där målsättningen är en förbättring av den tekniska och sociala strukturen och därmed av utvecklingsmöjligheterna. Målsättningen är att förbättra förhållandena för befolkningen i berörda glesbygder men det är också av riksintresse att glesbygden får tillgång till el. Från allmän synpunkt är det av stort värde att kunna bibehålla en fast bosättning i utpräglade glesbygdsområden. Inte minst bör beredskap och övervakning fungera effektivare i räddningssammanhang i närvaro av en fast befolkning i glest bebyggda områden. Vidare bör förutsättningarna betydligt förbättras för att man över huvud taget skall kunna få behålla en fast bosättning om elektrifiering kan realiseras. Från anslaget Främjande av landsbygdens elektrifiering kan bidrag också beviljas till upprustning av vissa olönsamma elnät. I proposition 1984/85:120 föreslår föredragande statsrådet att statens energiverk fortsättningsvis skall ha möjlighet att använda medel inom den ram som är avsedd för stöd till nyanläggningar också för de upprustningar som verket framhållit. har beräknat det statliga stödet för de mest angelägna upprustningarna till 10 milj. kr. Om detta behov skall rymmas inom ramen för bidrag till nyelektrifiering blir det endast 0,5 milj. kr. Det får då till resultat att människor i skogsoch fjällbygderna inte kommer att få tillgång till elkraft, en nyttighet som andra medborgare anser självklar. Med stöd av ovanstående yrkar vi att när det gäller medel för främjande av landsbygdens elektrifiering för de kommande fem åren återgår till tidigare anslagsnivå, dvs. 4,5 milj. kr. . ÅSLING (c) () ()
mot · G8022882 · 1985-03-15 00:00:00 — Motion 1984/85:2882 vik m. fl. Riktlinjer för järnvägspolitiken (prop. 1984/85:114) I propositionen om riktlinjer för järnvägspolitiken föreslås att det järnvägsorienterade forsknings- och utvecklingsarbetet bör få en större andel av de totala FoU-resurserna inom transportsektorn. Vi instämmer i detta. Den järnvägsorienterade forskningen har inte haft samma utveckling som forskningen inom andra trafikområden. De diskussioner som pågår mellan transportforskningsberedningen (TFB), styrelsen för teknisk utveckling (STU) och SJ i syfte att få till stånd ett mera integrerat FoU-program på järnvägssidan bör prioriteras. Vidare föreslås i propositionen att statens väg- och trafikinstitut (VTI) bör ges möjlighet att bedriva FoU-verksamhet även på järnvägsområdet. VTI, som är lokaliserat till , bedriver nu forskning inom trafiksäkerhetsområdet. En stor del av uppdragen kommer från två statliga verk, och trafiksäkerhetsverket i . En samlokalisering av FoU-verksamheten med dessa verk hade varit till gagn för alla parter. I samband med att VTI:s verksamhet nu föreslås byggas ut med forskning även inom järnvägsområdet finns förutsättningar för att lokalisera en del av VTI:s verksamhet till i anslutning till och trafiksäkerhetsverket för att dra nytta av det kunnande och den kompetens som finns inom de båda verken. Ett starkt principiellt skäl för ett sådant arrangemang är att ett trafiksystem alltid bör ses som en helhet. Olika transportmedel bör ses som alternativ i en samhällsekonomisk helhetslösning där den komplementära aspekten är minst lika viktig som konkurrensaspekten. Detta gör att det forsknings- och utvecklingsarbete som sker i samband med vägnät och trafiksäkerhet på ett naturligt sätt bör samordnas med FoU-verksamheten på järnvägsområdet. I samband härmed bör också frågor kring infrastrukturens uppbyggnad behandlas. I , i anslutning till och högskolan /, är ett utvecklingscentrum, DALTEK, under uppbyggnad. Huvudman för detta centrum är forskningsråd. En verksamhet vid centret är dataområdet, där ett samarbete etablerats med för att utveckla nya produkter inom vägområdet. Den kompetens och tekniska utrustning som byggs upp i bör även kunna samutnyttjas med en avdelning av VTI med inriktning på det datatekniska FoU-arbetet som föreslås i propositionen. Den internationella utbildning som SJ kommer att utreda bör även den kunna lokaliseras till högskolan /och samlokaliseras med en utbyggnad av FoU-resurser enligt ovan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att ger regeringen till känna att den utökning av VTI:s forskningsresurser som föreslås i propositionen lokaliseras till för att man skall kunna dra nytta av samordningsfördelar, 2. att ger regeringen till känna att av samma skäl möjligheterna att flytta hela VTI:s verksamhet till utreds. BO () ()