mot · G802694 · 1985-01-21 00:00:00 — En lag om ideella föreningar Ideella föreningar är en viktig del av vårt samhälle. De fullgör betydelsefulla uppgifter inom olika områden av de mest skiftande slag - det må gälla facklig, politisk och humanitär verksamhet eller religionsutövning, vetenskaplig forskning och idrott. Många organisationer har lagstiftningsvägen kommit att få ett starkt - ja, några rent av ett dominerande - inflytande över samhällsutvecklingen. Samhället stöder också ekonomiskt organisationer och föreningar av olika slag. Den starka föreningsbildning som sålunda kännetecknar vårt land uppvisar otvetydiga inslag av ett korporativt system. Organisationernas makt och inflytande visar sig bl. a. genom att många organisationer deltar i det statliga utredningsväsendet och remissförfarandet. Till yttermera visso tillåter regeringsformen (11:6) att förvaltningsuppgift överlämnas till förening. I kommentaren till grundlagarna (och ) erinras dock om att den offentliga makten ej utgår från organisationerna utan från folket och att ett korporativt statsskick är främmande för grundlagen, en erinran som är av fundamental betydelse med hänsyn till vårt styrelseskick. Mot denna bakgrund är det minst sagt anmärkningsvärt att det saknas rättsliga normer för dessa föreningar och organisationer såvida de är hänförliga under den juridiska etiketten ideell förening. Skulle associationen vara av annan typ t. ex. ekonomisk förening eller aktiebolag, är den däremot underkastad en fullständig och omfattande lagreglering. Avsaknaden av lagstiftning beror på socialdemokraternas inställning. Deras vägran att medverka till att allmänt vedertagna normer får tillämplighet även inom förevarande område torde bero på att en lagstiftning skulle komma att omfatta fackföreningar. Inställningen är förvisso ett konsekvent uttryck för den ståndpunkt som normalstadgarna av för till LO anslutna förbund bygger på, nämligen att fackföreningsrörelsens principiella inställning till utträdesrätt för medlem ur ett fackförbund är den att sådan rätt saknas (se närmare högsta domstolens dom i NJA 1982 s. 853, ett rättsfall som behandlar en persons önskan att utträda ur ). Föreningen kan emellertid även tjäna annat ändamål. Processer vid allmän domstol har sålunda gällt bl. a. tandläkarförening, kennelklubb, båtklubb och mannekängförening. I samtliga rättsfall har frågan gällt uteslutning av medlem. Det säger sig självt att beslut om uteslutning kan drabba den enskilde mer eller mindre hårt. I fallet med uteslutningen ur en båtklubb - för 1 1984/85. att nämna ett exempel - gällde konsekvenserna tillgång till hamn och båtuppläggningsplats, anordningar vilka sannolikt tillkommit med stöd från det allmänna. Hur kan man mot denna bakgrund göra gällande att det saknas behov av lagstiftning, en invändning som regelmässigt åberopas mot kravet på vedertagna rättsregler inom hithörande rättsområde? En lag om ideella föreningar bör innehålla föreskrifter om den enskildes rätt att inträda i, kvarstanna i eller utträda ur en förening och hans rätt att slippa bli ansluten till en förening mot sin vilja (negativ föreningsrätt, kollektivanslutning). Detsamma gäller förekomsten av s. k. organisationsklausuler av innebörd att arbetsgivaren förbinder sig att icke anställa personer som ej tillhör den avtalsslutande arbetstagarorganisationen. Till uppräkningen är slutligen att lägga regler om minoritetsskydd, ekonomi och revision samt om skadeståndskyldighet, ansvarighet för uppkomna förbindelser och om föreningens upplösning. Med hänsyn till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till lag om ideella föreningar.