ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021656 · 1985-01-22 00:00:00 — och som alternativ till fängelse På olika håll i världen har man letat efter alternativ till fängelse. Många idéer har förts fram, några har prövats, en del med gott resultat. Närmast är det då samhällstjänsten som är av intresse. Samhällstjänst innebär att den dömde efter eget medgivande i stället för ett kortvarigt fängelsestraff kan åläggas att på sin fritid utföra arbete som är till nytta för samhället. Lön skall då inte utgå. Om den dömde fullföljder sina arbetsuppgifter enligt föreskriven ordning slipper han fängelsestraffet. Två fördelar uppnås genom ett sådant förfarande. Det är humant för den dömde. Dessutom blir det mycket låga kostnader för skattebetalarna. Det sistnämnda är högst intressant med tanke på att en fängelseplats kostar i genomsnitt kring . vet vi att fängelsestraffet ofta är nedbrytande och sällan gör de intagna till bättre människor. Med en påföljd då samhällstjänst ersätter fängelsestraffet minskar hämndmomentet i betydelse. Straffet blir mindre dramatiskt. Det har dock ett stort pedagogiskt värde för den dömde genom att han avkrävs en arbetsprestation för att uppfylla de krav som är knutna till påföljden. Det kan i många fall vara så att det t. o. m. skulle kännas bra för den dömde att få sona sitt brott utan att senare drabbas av den skamkänsla som ett fängelsestraff ofta medför. Det kan dock finnas nackdelar i en påföljd av typ samhällstjänst. Det kan lätt ses negativt att i tider av hög arbetslöshet döma människor till arbete. blir det självklart inte något tillskott av oavlönat arbete på den reguljära arbetsmarknaden, snarare torde det bli tvärt om. Det åtgår mycket tid för introduktion, kontroll och kontaktverksamhet m. m. med den dömde. Det kan även hävdas att det kan bli svårt att finna myndigheter och institutioner som kan ge arbetsuppgifter för de dömda utanför ordinarie arbetstid, dvs. då samhällstjänsten skall utföras. Här borde kunna prövas ett system då de frivilliga organisationerna kunde komma att anlitas. Betydande intresse har redan visats från en råd organisationer av typ Svenska röda korset, de kristna samfunden m. fl. Andra lämpliga organisationer kan vara de fackliga, idrottsföreningar och scoutorganisationer osv. Avsikten med samhällstjänst är inte att ersätta påföljden för de grövre brotten där fängelsestraffet kan anses ofrånkomlig såsom vid narkotikabrott m. m. Samhällstjänst skall alltså tillämpas i första hand på personer med många och täta återfall vid relativt ringa brott, s. k. gråtjuvar eller de som upprepar lydnadsbrott t. ex. Med det anförda vill vi föreslå att begär att regeringen lägger fram förslag om en reformerad brottspåföljd där en försöksverksamhet med s. k. samhällstjänst kan ersätta fängelsestraff i linje med vad som förespråkas i motionen.
mot · G8021657 · 1985-01-24 00:00:00 — och vid misstanke om rattfylleri Påföljdsvalet vid rattfylleri varierar kraftigt i landet. I justitieutskottets betänkande 1980/81:1 redovisas tingsrätternas val av villkorlig domskyddstillsyn jämfört med fängelse vid rattfylleri 1979. Exempelvis var förhållandet i 1:1, i 1:22, i 1:20, I 1:2, i 1:19,1 1:3, i 0:21 och i 1:2,5. Ekonomiska aspekter påverkar inte påföljdsvalet, men är en realitet. Kriminalvård i frihet kostar endast ca /dygn. För en plats på anstalt är genomsnittskostnaden ca /dygn. I lagen om personundersökning i brottmål, 1 §, står följande: 1 brottmål skall, om det prövas erforderligt, personundersökning äga rum Att göra en personundersökning rutinmässigt i de mål där den åtalade misstänks för rattfylleri skulle ge en bättre grund för en rättvis bedömning av påföljdsvalet och man skulle kunna ge den åtalade kurativa insatser på ett tidigt stadium. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att hos regeringen begär förslag om sådant tillägg i lagstiftningen att personundersökning görs obligatorisk vid misstanke om rattfylleri. () ()
mot · G8021658 · 1985-01-25 00:00:00 — och översyn av vapenlagstiftningen m. m. Den svenska vapenlagstiftningen och dess tillämpning har inneburit en förskjutning mot mera snåriga bestämmelser, skärpta krav vid förvaring av vapen och dyrare licensavgifter. I en del polisdistrikt lär man, efter sekretesslagens tillkomst, ha börjat tillställa de licenssökande formulär vari den licenssökande ger polisen tillstånd att via socialmyndigheternas register få uppgifter om ev. spritmissbruk o. d. Allt större del av polisens resurser binds vid vapenärenden. Enligt uppgift går ca 170 helårstjänster inom polisen, till en kostnad av 30 milj. kr. , åt för vapenärenden. Systemet bör ses över och enkla och klara regler utformas för att möjliggöra snabbare och mindre personalkrävande handläggning. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att hos regeringen hemställer om översyn av vapenlagen. (vpk) (vpk)
mot · G8021659 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. riksdag antog i enighet ett principprogram för den framtida kriminalvårdspolitiken. En bärande idé i detta program var den s. k. närhetsprincipen, enligt vilken personer som ådömts kortare fängelsestraff skulle få avtjäna dessa på anstalter i närheten av hemorten. Denna grundprincip har inte kunnat tillämpas i kriminalvårdens Gävleregion. Till följd av bristen på öppna lokalanstalter hänvisades under /84 317 personer till anstalter i andra län, varav 172 till Viskan i och 145 till Åby i län. Detta medför allvarliga olägenheter för de personer som intas i anstalt och den personal som har ansvar för deras behandling. 1 det utbyggnadsprogram för kriminalvårdens anstalter som antogs av riksdag ingår en ny lokalanstalt i . Den skulle stå färdig 1985 och ersätta den nuvarande som är uppförd 1869 och som trots vissa moderniseringsarbeten inte motsvarar de krav som ställs på en funktionell kriminalvårdsanstalt. Tomt har anskaffats, men projektering har inte påbörjats. Den planerade lokalanstalten i är en sluten anstalt med 42 platser. Byggtiden är beräknad och sysselsättningseffekten för uppförandet till 230 manmånader. Byggkostnaden är beräknad till ca 30 milj. kr. men kan möjligen bli något lägre, om slutenhetsgraden anpassas till regionens behov. Personalbehovet för drift av anstalten är beräknat till 33 tjänster jämfört med på den nuvarande anstalten. För att komplettera Gävleregionens anstaltsbestånd och för att förbättra sysselsättningsläget i är det angeläget att projekteringen av ny lokal i påbörjas. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen hemställer att åtgärder vidtas så att projekteringen av ny lokalanstalt i kan påbörjas. () () () () AXEL () ()
mot · G8021660 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1660 Samordning av straff och körkortsindragning vid rattfylleri I får den som är rattfull tvd straff. Dels dömer tingsrätten i normalfallet till fängelse, dels dömer länsrätten till körkortsindragning. Vid två skilda tillfällen. Detta är otillfredsställande och bör ändras Fängelsedomen upplevs i regel inte av de tilltalade som det värsta straffet. Indragningen av körkortet blir däremot för många det verkligt kännbara straffet. De får svårt att komma till sin arbetsplats och sköta rörliga arbetsuppgifter, där bil erfordras. Körkortsindragningen medför nu att den dömde blir socialfall. Denna sociala utslagning kan leda till att de rattfylleridömda fortsätter utanför lagens råmärken. Körkortsindragningen slår olika hårt mot skilda kategorier av människor. En rattfyllerist bör få hela sin dom vid ett och samma tillfälle. Avsikten med straffpåföljden är ju att den skall verka avskräckande på den presumtive brottslingen. Då är det viktigt att alla vet att körkortsindragning alltid sker vid rattfylleri. Genom att körkortsindragningen sker i administrativ ordning är den för många ganska anonym. En domstol, länsrätten, bör fortsättningsvis handlägga rattfyllerimålen och vid domslut göra en samlad bedömning av den tilltalades situation samt avväga tiden för körkortsindragningen med hänsyn till bland annat den tilltalades behov av bil vid yrkesutövningen så att straffet får så långt möjligt jämförbar effekt på skilda yrkeskategorier. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslås att hos regeringen begär förslag till ändrad lagstiftning så att rattfylleristraffet och körkortsindragningen utdöms vid ett och samma tillfälle i en gemensam dom.
mot · G8021662 · 1985-01-25 00:00:00 — 1984/85 1662-1674 Motion 1984/85:1662 översyn av jordabalkens bestämmelser om undersökningsplikt Vid köp av fastighet ankommer det på köparen att undersöka fastigheten (undersökningsplikten). Efter köpets fullbordan kan säljaren bara ställas till ansvar för s. k. dolda fel, dvs. brister vilka köparen inte rimligen kunde upptäcka vid sin undersökning. De många fallen med s. k. mögelhus har ofta orsakat svåra tolkningsproblem av undersökningsplikten. För en vanlig husköpare torde det ofta vara omöjligt att göra en sådan teknisk besiktning av ett hus att eventuella fuktskador som inte syns kan upptäckas. som undersökningsplikten ställer hårda krav på köparen leder den också ibland till orimliga resultat för säljaren. Även för den sistnämnde är det nämligen svårt att veta vilka brister hans fastighet är behäftad med. Säljaren kan i god tro ange att fastigheten har vissa egenskaper som senare visar sig inte vara för handen. De senaste årens tragedier till följd av bl. a. mögelhusproblemen väcker frågan vilket ansvar säljaren kan ha när hans hus är uppfört enligt gällande plan- och byggnadslagstiftning. Om isolering etc. är utförd enligt alla tillbörliga regler, är det då rimligt att det är säljaren som skall stå ansvaret för skador som uppkommer på fastigheten till följd av tekniska brister? Det är angeläget att bestämmelserna om undersökningsplikten blir föremål för en översyn och eventuell revidering. bör därför begära att regeringen tillkallar en särskild utredare som skall pröva 4 kap. 19 § jordabalken. Med anledning av vad jag i motionen anfört hemställer jag att beslutar begära att regeringen tillkallar en särskild utredare med uppgift att utvärdera tillämpningen av 4 kap. 19 § jordabalken och förutsättningslöst pröva bestämmelserna om köparens och säljarens civilrättsliga ansvar för fastighetens tillstånd vid köp. I 1984/85.
mot · G8021663 · 1985-01-25 00:00:00 — översyn av reglerna om införsel för fordran på underhållsbidrag Underhållsbidrag erhålls av den som har vårdnaden av barn. Underhållsbidragets storlek bestäms genom dom eller avtal. Om ett fastställt bidrag inte inbetalas, kan inbetalning via kronofogdemyndighetens försorg ske. Denna inbetalning kan ske genom införsel i den underhållsskyldiges lön. Regler för detta finns i utsökningsbalken (1981:774) 15 kap 1 §. 1 fall den underhållsskyldige är arbetslös eller genomgår utbildning och inte betalar sitt underhållsbidrag, som vederbörande enligt fastställda beräkningsmetoder har förmåga att göra, finns inte möjligt att göra införsel i den ersättning som den underhållsskyldige då uppbär. De nuvarande reglerna kan innebära att den som har anställning och därmed lön och är skyldig att betala underhållsbidrag blir behandlad på ett annat sätt än den som enligt ovan har annan ersättning. Det borde vara rimligt att ha en likvärdig bedömning och möjlighet till en eventuellt tvångsvis inbetalning av underhållsbidrag. Det rimliga vore att ändra utsökningsbalkens 15 kap 1 § så att införsel även kan ske av ersättning såsom arbetslöshetsunderstöd och utbildningsbidrag i den mån vederbörandes ekonomiska situation medger det. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna om införsel för fordran på underhållsbidrag.
mot · G8021664 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1664 Förfarandet vid uppsägning av hyresavtal I samband med den revidering av hyreslagstiftningen som beslutades av den infördes bl. a. vissa förändringar gällande sättet för uppsägning (lagtext 8 § 13 st. hyreslagen). Huvudregeln i lagen är som tidigare att en uppsägning skall delges den som söks. Från denna regel görs emellertid ett viktigt undantag som fått konsekvenser för hyresgäster, som lagstiftarna rimligen inte avsett. Det gäller bestämmelsen som säger att om den sökte har hemvist här i landet får en uppsägning sändas i rekommenderat brev, i regel under lägenhetens adress. Uppsägningen anses då ha skett när brevet lämnades på posten, vilket innebär att försändelsen går på mottagarens risk. Även om mottagaren inte tagit emot någon avi om försändelsen eller inte brytt sig om att lösa ut försändelsen anses delgivning ha skett. Denna s. k. surrogatdelgivning kan, som skett i flera fall, innebära att en hyresgäst helt ovetande kan bli av med sin bostad t. ex. under sin semester. Det kan inte vara rimligt att en hyresgäst, som t. ex. erhåller krav om retroaktiv hyra efter avslutade förhandlingar om hyresvillkor och är bortrest skall kunna vräkas från sin lägenhet även om retroaktiv hyresskuld betalas in efter hemkomsten. Hyresgästen bör självfallet ha de på sig som lagen talar om för återvinning av hyresrätt etc. räknat från den dag han faktiskt fått del av underrättelse. Här bör samma bestämmelse gälla som i fråga om uppsägning på grund av förverkande eller när hyresvärden säger upp ett lokalhyresavtal utrustat med besittningsskydd dvs. delgivning med rekommenderat brev är inte tillräckligt. Regeringen bör återkomma till med sådant förslag till lagändring. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till ändring av reglerna i hyreslagstiftningen om uppsägning av hyresavtal i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G8021665 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Upplåtelse av lägenhet i andra hand I anslutning till regeringens proposition 1983/84:137 med förslag till ändringar i hyreslagstiftningen accepterade regeringen tyvärr inte hyresrättsutredningens förslag till förbättring av besittningsskyddet vid andrahandsuthyrningar. Riksdagsmajoriteten biträdde inte heller vpk- eller s-motioner (1983/84:2769, 2761) i samma riktning. och motionernas förslag innebar att en andrahandshyresgäst skulle kunna få rätt att överta hyresrätten till den bostad han hyr . Utredningsförslaget är ändå ganska restriktivt genom att man förutsätter att lägenheten skall ha varit upplåten till samma andrahandshyresgäst. Detta innebär t. ex. att den som sammanbott i lägenheten med den som har andrahandsavtal och som övertar avtalet från sin sammanboende, därefter måste bo ytterligare för att få den rätt som utredningen föreslår. En förändring av nuvarande lagstiftning i enlighet med utredningsförslaget bör, mot bakgrund av den stora omfattning andrahandsuthyrningar har och den orättvisa och osäkerhet andrahandshyresgäster känner beträffande sin kvarboenderätt jämfört med andra hyresgäster, genomföras . Med hänvisning till det anförda hemställs att i fråga om 12 kap. 39 § jordabalken antar följande som Motionärernas förslag betecknade lydelse: Hyresgästen får ej utan hyresvärdens samtycke i andra hand upplåta lägenheten i dess helhet utom i fall som avses i andra stycket eller i 40 §. Har en bostadslägenhet upplåtits till en kommun, får kommunen upplåta lägenheten i dess helhet i andra hand. Hyresvärden skall genast underrättas om upplåtelsen. Om förbud i vissa fall för hyresvärden att medverka till att en bostadslägenhet upplåts i andra hand finns bestämmelser i 6 § bostadsanvisningslagen (1980:94). Har en bostadslägenhet under i följd varit upplåten till samma andrahandshyresgäst och upphör upplåtarens hyresavtal på grund av uppsägning eller eljest att gälla, har andrahandshyresgästen rätt att överta upplåtarens hyresrätt och att få hyresavtalet förlängt för egen del, om 1. han har sin bostad i lägenheten, 2. det inte är uppenbart obilligt mot hyresvärden eller andra bostadssökande att han får överta hyresrätten, Nuvarande lydelse Motionärernas förslag 3. hyresvärden även i övrigt skäligen kan nöjas med honom som hyresgäst. 4. annat ej föijer av 56 60 §§. Vad som sagts nu gäller också när hyresvärden sagt upp avtalet till upphörande på grund av förverkande. När andrahandshyresgästen övertar hyresrätten, upphör hans avtal med upplåtaren att gälla. INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1984/85.
mot · G8021666 · 1985-01-24 00:00:00 — översyn av reglerna om underhållsbidrag till barn I samband med skilsmässa och liknande fastställs underhållsbidrag för den förälder som inte får vårdnaden om barnet med utgångspunkt från vederbörandes aktuella ekonomiska situation. Skulle den underhållsskyldiges ekonomi förändras varaktigt kan endera föräldern begära omprövning av underhållet. Med varaktigt avses uppenbarligen att förändringen väntas bli bestående framöver. Tillfälliga förändringar beaktas däremot inte. Detta kan i praktiken bli ett hinder för en underhållsskyldig att ta ut föräldraledighet efter födelsen av ett nytt barn, utöver den tid som täcks av den inkomstrelaterade föräldrapenningen. Att betala ett underhåll på . på en inkomst på /dag är orimligt. Det kan naturligtvis inte vara avsikten att en förälder med underhållsplikt för ett tidigare barn skall, på grund av denna underhållsplikt, förhindras att ta ut full föräldraledighet efter ett nytt barns födelse. Därför finns det anledning att pröva möjligheterna att tillfälligt jämka underhållsbidraget i en sådan situation. bör man försöka finna former för ett kompletterande stöd från samhällets sida, så att inte det tidigare barnets ekonomiska trygghet hotas. Ett annat förhållande som upplevs som orättvist av många underhållspliktiga föräldrar är regeln att avdrag på underhållet endast kan göras om barnet varit på besök hos den underhållsskyldige föräldern minst i sträck. I många upplösta äktenskap förekommer det att barnen är var och hos denne förälder. Det kan förekomma att den underhållsskyldige har barnen hos sig fem under en månad till , sammanlagt , utan att kunna göra avdrag i underhållet. Det finns uppenbarligen anledning att se över också denna regel, och t. ex. ersätta den med en regel som möjliggör avdrag för vistelse hos den underhålsskyldige föräldern som överskrider ett visst antal dagar . Med hänvisning till vad som anförts föreslår jag att beslutar hemställa hos regeringen om en översyn av reglerna om underhållsbidrag till barn i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G8021667 · 1985-01-25 00:00:00 — Vad avser såväl alkohol som tobaksvaror skall enligt gällande bestämmelser reklamåtgärder och andra marknadsföringsåtgärder inte vara påträngande eller uppsökande, och de får inte uppmana till bruk av varorna. För spridrycker, vin och starköl är tidningsannonsering förbjuden, utom i fråga om skrifter som tillhandahålls enbart på försäljnings- och utskänkningsställen. Däremot finns inte något motsvarande annonsförbud för tobaksvaror. För att begränsa tobaksbruket måste samhället tillgripa olika åtgärder. Vi har en skatt på tobaksvaror, så att priser skall verka dämpande på konsumtionen. Vi stödjer upplysning och information, som syftar till att skapa ökad kännedom om tobakens skadeverkningar. Men informationen och upplysningen motverkas av den reklam för tobaken som sker. På tobaksreklam nedläggs i vårt land ca 30 milj. kr., och syftet med reklamen är självfallet att hålla uppe tobakskonsumtionen. Reklamen syftar till dels att de som röker skall fortsätta att röka, dels att få nya rökare, främst bland den unga generationen. Att det senare lyckas visas av att mer än 20 000 nya rökare tillkommer. Så här kan det inte fortsätta. Vi anser det vara angeläget med ett annonsförbud. Ett annonsförbud kan bidra till att förhindra att reklamen fortsätter att motverka samhällets strävanden att minska tobaksbruket. Det kan bidra till att inte nya ungdomsgrupper genom reklamen påverkas att bli rökare. , som har högsta ansvaret för hälsovårdsfrågor i vårt land, har klart tagit ställning för annonsförbud. Det har gjorts mot bakgrund av att tobaksbruket medför en rad allvarliga medicinska skadeverkningar. avslog motsvarande motionskrav med hänvisning till att regeringens ställningstagande inte borde föregripas. Som framgår av interpellationssvar strax efter riksdagsbehandlingen avser dock inte regeringen att lägga fram förslag om förbud mot tobaksannonsering. Enligt vår mening bör förslag till ändring av lagen om marknadsföring av tobak framläggas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till bestämmelse om annonsförbud för tobaksvaror enligt samma grunder som gäller för alkoholdrycker. () ()
mot · G8021668 · 1985-01-24 00:00:00 — Ett föräldrapar skiljer sig. Modern får vårdnaden om en dotter i tonåren. Fadern betalar underhållsbidrag via . Modern reser utomlands, och bosätter hon sig där. betalar ut underhållsbidraget för flickan till modern på hennes nya adress. Mormor och morfar fick ta hand om flickan. lyckades förmå att betala ut pengarna till , som i sin tur såg till att flickan fick dem. Då överklagade modern, och återgav henne rätten till pengarna. Handläggarna vid förklarar att modern ju är den juridiska vårdnadshavaren, och då det inte visats att hon använder pengarna till knark, alkohol eller farligt spel, så kan man inte ta från henne underhållsbidraget. Sådana är reglerna. I lagen talas om synnerliga skäl, och i motiven nämns som exempel ovannämnda missbruk. har dock inte gett upp. Därifrån överklagar man vidare i alla instanser med hopp om att någon instans skall ge flickan rätt till de pengar som ju är avsedda för henne. Den nuvarande lagtexten och dess förarbeten ger inte tillräckligt stöd åt för att den skall kunna betala ut underhållsbidraget till flickan. Därför krävs en ändring i lagtexten. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till ändrade bestämmelser om utbetalning av underhållsbidrag i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G8021669 · 1985-01-24 00:00:00 — och ökat antal överförmyndarnämnder Proposition 1974:142 angående ändringar i förmyndarskapslagstiftningen innehöll många betydelsefulla förändringar: 1. grunderna för omyndighetsförklaring begränsas, 2. vidgade möjligheter ges till att utse god man, 3. även överförmyndaren får rätt att begära en omprövning av nu gällande omyndighetsförklaringar, 4. kommunerna rekommenderas att utse överförmyndarnämnder samt att, där så behövs, förstärka kansliresurserna för överförmyndare och överförmyndarnämnder, 5. kommunerna får till stor del ansvaret för att arvodera förmyndare och överförmyndare. skulle kommunen vara ett överförmyndardistrikt. Därigenom försvann många små överförmyndardistrikt i kommunen, där vederbörande överförmyndare hade god personkännedom. Vid riksdagsbehandlingen fanns det förslag om att överförmyndarnämnder skulle vara obligatoriska, men då ansågs att man av särskilda skäl skulle avvakta kommunernas egna initiativ att införa överförmyndarnämnder. , , beräknas endast av kommunerna ha infört överförmyndarnämnder trots den uttryckliga rekommendationen att införa nämnder. Mot bakgrund av det anförda yrkar vi att hos regeringen begär att åtgärder vidtas för att inrätta ett ökat antal överförmyndarnämnder. () ()