mot · G802655 · 1985-01-17 00:00:00 — m. fl. Beskattningsfrågor m. m. för företag och jordbruk De mindre och medelstora företagen har en avgörande betydelse för möjligheterna att upprätthålla en allsidig och spridd näringsstruktur över landet. Småföretagen står för nästan halva sysselsättningen. Ca en miljon är anställda i företag med mindre än tio anställda. Uppfinningar, tekniska innovationer och nya affärsidéer har ofta sin upprinnelse i små företag. De svarar vidare för en stor del av servicen på olika områden. Småföretagen betyder också mycket för de stora företagens verksamhet genom underleverantörer. På mindre orter och i glesbygd är småföretagsamhet som regel en förutsättning för bibehållen sysselsättning och avgörande för utvecklingen. Småföretagen är också en nödvändig förutsättning för att skapa en differentierad arbetsmarknad. skulle stora delar av landet stagnera med en ökande befolkningskoncentration och arbetslöshet som följd. och första dominerade stordriftstänkandet inom näringslivet. Detta tänkande står i överensstämmelse med socialdemokratins centraliseringsiver. Många enheter slogs ut inom industri, jordbruk och service. Nyetableringarna motsvarar inte de nedläggningarna. Regeringsskiftet 1976 innebar att den koncentrationsinriktade näringspolitiken ersattes med ett nytt synsätt, i vilket småföretagens utveckling spelade en central roll. Den dåvarande regeringen under ledning lade 1977 fram det första samlade utvecklingsprogrammet för den mindre företagsamheten. Samhällets näringspolitiska organ decentraliserades och byggdes ut - de regionala utvecklingsfonderna inrättades. Kampen påbörjades mot krångel, onödiga uppgiftskrav och byråkrati. Kapitalbeskattningen lättades genom lägre skatt på arbetande kapital i företag. Denna aktiva småföretagspolitik förstärktes steg för steg genom bl. a. ökade insatser till teknisk forskning och utveckling samt möjligheter till provanställningar. Småföretagen fick bättre konsolideringsmöjligheter. Orättvisorna i socialförsäkringssystemet började att rättas till - bl. a. fick egna företagare rätt till delpension. Den s. k. starta eget kampanjen, vilken initierades 1980 av den dåvarande regeringen, innebar ett markant ökat intresse för nyföretagande. 10 000 personer deltog i kampanjen. Inte minst har denna kampanj medfört ett ökat intresse för företagande bland kvinnor. 1982 antog på den dåvarande regeringens förslag ett nytt s. k. småföretagspaket, vilket bl. innebar att dubbelbeskattningen lindrades, utvecklingsfonderna fick möjligheter att skjuta till utvecklingskapital, en särskild börslista för småföretag inrättades, åtgärder vidtogs i syfte att initiera lokala investmentbolag etc. Inrätta privata investeringskonton (nyetableringskonton) förordar inrättande av privata investeringskonton som innebär att insättningar på kontot skall berättiga till en skattereduktion av insatt belopp. Endast ett ökat sparande skall berättiga till skattereduktion. Också ett sparande av exempelvis den uppburna räntan räknas som ett nysparande. Skattereduktionen skall sedan kvarstå så länge inget uttag görs från kontot. Först om medlen lyfts för annat ändamål än eget företagande skall det åligga ifrågavarande kreditinstitut att inbetala reduktionen till statsverket. förordar en liknande möjlighet till skattestimulerat målsparande inom bostadssektorn. Vi vill peka på att ett sparande i dessa former kan ses som ett steg på vägen mot ett utgiftsskattesystem. Företagens uppgiftslämnande har på olika sätt underlättats genom beslut av de centerledda regeringarna. De av dessa regeringar beslutade åtgärderna, framför allt införandet av skyldigheten för myndigheterna att samråda med företagens uppgiftslämnardelegation innan beslut fattas om inhämtande av uppgifter från företagen, har varit betydelsefulla. Uppgiftslämnandet är ur företagssynpunkt betungande. Därför måste ständigt en noggrann avvägning göras mot behovet av de uppgifter som efterfrågas. Allt slentrianmässigt infordrande av uppgifter måste bort. Det krävs i ett utvecklat samhälle som det svenska rätt omfattande information för att besluta om olika åtgärder skall kunna fattas på ett tillförlitligt underlag. Uppgiftslämnandet måste dock enligt vår uppfattning begränsas till vad som oundgängligen är nödvändigt. Det är angeläget att dessa frågor prövas noggrant innan nya uppgiftsskyldigheter införs. Rätten för myndigheterna att inhämta uppgifter bör preciseras och författningsregleras i högre grad än vad som är fallet f. n. Ett exempel på ett uppgiftslämnande som ofta väcker stor irritation är skyldigheten för företagsledare m. fl. i fåmansföretag att avge den s. k. blankett 10. Enligt taxeringslagens 30 § 3 mom. skall uppgift lämnas på särskilt formulär om företagsledarens m. fl. arbetsuppgifter i företaget, om vad han tillskjutit till eller uppburit från företaget i form av pengar, varor eller annat, om utgifter för hans privata kostnader som företaget bestridit samt om avtal eller andra därmed jämförliga förhållanden mellan honom och företaget. Enligt vår uppfattning bör en utvärdering av detta stadgande komma till stånd. Det bör därvid prövas om inte tillräckliga uppgifter i stället kan infordras efter särskild anmaning till den som omfattas av det nuvarande stadgandet. bör hos regeringen begära en särskild översyn av stadgandet inom ramen för skatteförenklingskommitténs arbete eller i annan form. Skattepolitikens utformning är av stor betydelse för småföretagens utveckling och överlevnad. Småföretagen är starkare påverkade av olika skatteregler inte minst genom de psykologiska effekter som skatter medför. I det lilla företaget där ägaren själv är verksam spelar skatteuttaget en förhållandevis större roll än i ett stort företag med oftast passiva ägare. Det är hela företagarens livssituation som påverkas av skatteuttaget, inte endast en bit i hans ekonomiska förvaltning. Därför är det viktigt att skattepolitiken får en företagsvänlig utformning. Borttagande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital har införts lättnader i beskattningen av arbetande kapital. Fr. o. m. 1981 gäller att förmögenhet som lagts ned i jordbruk eller rörelse skall reduceras till av det värde varmed tillgångarna överstiger skulderna. Reduceringsregeln gäller dock inte för bostadsbyggnader som inte används som personalbostäder. har i ett betänkande avlämnat (Ds B 1981:13) föreslagit att arbetande kapital i mindre och medelstora företag i princip skall undantas från förmögenhetsbeskattning. Motiven till kommitténs förslag var bl. a. att stimulera till kapitalsatsning i mindre och medelstora företag med ökad aktivitet som följd. Detta medför bättre ekonomi, ökad sysselsättning och förbättrat skatteunderlag. Ett slopande av förmögenhetsskatten skulle kraftigt förstärka företagens soliditet och därmed överlevnadsförmåga. Med nuvarande förmögenhetsskatter tvingas företagarna till omfattande kapitaluttag. Inte minst med hänsyn till utvecklingen inom den konkurrensutsatta sektorn är det mycket angeläget med fortsatta lättnader av förmögenhetsbeskattningen på kapital som arbetar i mindre och medelstora företag fullföljs. De allmänna problem vi har i industrin kan inte lösas på annat sätt än genom tillväxt och utbyggnad av industrier och annan företagsamhet. En sådan tillväxt är i hög grad beroende av framgångsrika företag med dynamiska företagare. Mot denna bakgrund framstår det som direkt felaktigt att ta ut förmögenhetsskatt på kapital som arbetar i produktiva verksamheter medan improduktiva föremål som konst, diamanter, frimärken m.m. helt undangår beskattning. Detta förhållande motverkar det engagemang och intresse som är den nödvändiga drivkraften i företagandet. Den rådande situationen motverkar också såsom visats ovan företagens 1* 1984185.3sami. konsolidering och försvårar uppbyggandet av en tillfredsställande likviditet genom den multiplikatoreffekt som uppstår när skatten skall erläggas med beskattad inkomst ur företaget. I samband med reformeringen av inkomstskatten infördes även ett schablonavdrag på . i inkomstslaget tjänst. Avdraget erhålls även om den skattskyldige inte har haft några kostnader för intäkternas förvärvande. Detta avdrag kan ej utnyttjas av den som är egenföretagare och ej har inkomst av tjänst överstigande . Enligt vår uppfatting bör därför ett avgiftsfritt grundbelopp införas för egenavgifter. Detta bör utformas så att motsvarande skattelättnad som för löntagare uppnås, exempelvis genom att inkomster . befrias från löneavgiften på . Även det faktum att en del av underlaget för egenavgifterna utgörs av ersättning för i företaget satsat kapital talar för att ett fribelopp bör införas. Det överskott som uppstår i en enskild firma eller ett handelsbolag består ju inte bara av arbetsinkomster utan kan till en del betraktas som kapitalinkomster vilka borde vara befriade från avgifter. Sänk sjukförsäkringsavgiften för småföretag Den höga sjukfrånvaron på många större arbetsplatser är alltfort ett stort problem och medför att anställda i och ägare till många småföretag med väsentligt lägre sjukfrånvaro tvingas subventionera de större företagen. Den höga avgiftsbelastningen innebär en av de allvarligaste hämmande faktorerna för de små företagens utveckling. Åtgärder måste nu vidtas för att komma till rätta med småföretagens orättvisa avgiftssituation. Med tanke på att sjukfrånvaron är väsentligt lägre i småföretag och bland egenföretagare anser vi att sjukförsäkringsavgiften för dessa bör sänkas med ett belopp motsvarande av avgiftsunderlaget för högst 15 anställda, dock högst 1,5 milj. kr. Sänkningen kan göras genom en reduktion av de debiterade avgifterna. Sjukförsäkringsfonden kan enligt vår mening bära detta utan annan åtgärd, vilket innebär att det utrymme vi reserverat genom minskat behov av arbetsmarknadspolitiska åtgärder i motsvarande del kan räknas som en förstärkning av statsbudgetens saldo. Möjligheterna att genom denna lindring expandera och anställa fler kommer härtill att kunna ge betydande positiva effekter. I proposition 1982/83:53 föreslog regeringen att reglerna för fastställande av preliminär B-skatt skulle ändras. Förslaget som antogs av socialistiska majoritet innebar att preliminär skatt skall debiteras av föregående års slutliga skatt. De tidigare reglerna innebar att samma skatt skulle utgå preliminärt som debiterats slutligt . Inkomstutvecklingen för de egna företagarna och i synnerhet jordbrukarna har varit mycket svag . Med tanke på de inflationsmål som regeringen satt upp är det minst sagt märkligt att preliminärskatten skall ökas . Enligt vår uppfattning bör preliminärskattedebiteringen återgå till tidigare nivå. De nya reglerna har inneburit en ökad administrativ belastning för såväl skattskyldiga som skattemyndigheterna. Många har tvingats att inlämna preliminära självdeklarationer och dessa har i sin tur nödvändiggjort granskning och särskilda utfärdanden av nya skattsedlar. bör därför ändra 13 § uppbördslagen till dess tidigare lydelse. Förenkla inbetalningen av skatter och avgifter Enligt uppbördslagen skall arbetsgivaravgifter och moms betalas in till statsverket via postgirot. För många jordbrukare och andra småföretagare som är kunder i bankerna och som gör sina betalningar genom bankgirot är detta till uppenbart förfång. Dessa bank/bankgirobetalande kunder drabbas av betydande merkostnader genom att de måste använda avvikande rutiner för att betala arbetsgivaravgifter och moms. När det gäller direkta skatter finns det möjlighet att använda sig av bankinbetalning. Detta möjliggör för företagen att ha kvar pengarna på bankkontot längre än vad som är möjligt vid inbetalning av moms och arbetsgivaravgifter. Både av förenklingsskäl och av ekonomiska skäl är det enligt vår uppfattning angeläget att de inbetalningsrutiner som gäller för direkta skatter kan tillämpas för alla företagens betalningar till statsverket. Regeringen bör därför vidta erforderliga åtgärder för att detta förhållande skall uppnås. Den socialistiska majoriteten har avskaffat det särskilda forskningsavdraget. FoU-avdraget infördes som ett provisorium . Mot bakgrund av de positiva erfarenheterna av avdraget permanentades reglerna under bred parlamentarisk enighet med verkan fr. o. m. förbättrades reglerna även i vissa andra hänseenden. Stor enighet förelåg då om betydelsen av att statsmakterna på olika sätt effektivt stöder forskning och utveckling inom företagen och att generella stödformer av nu ifrågavarande typ har en betydelsefull uppgift och även i fortsättningen bör vara öppna för företagen. I proposition 1983/84:64 anfördes att utförda undersökningar hade visat att avdraget inte medfört att företagens insatser för FoU ökat. undersökningsresultat har emellertid inte redovisats. Tvärtom visar entydiga uttalanden från näringslivets sida att avdraget har haft väsentlig betydelse för den långsiktiga planeringen av forskningsinsatserna och för finansiering av nya forskningsprojekt. Vi vill framhålla att det tidigare gällande avdragssystemet bl. innebar, att det var företagen själva och inte myndigheterna som beslutade om de olika forskningsinsatsernas omfattning och inriktning, och att FoU-avdraget därmed var fritt från den hämsko som ett bidragssystem i allmänhet drar med sig i form av byråkratisk kontroll och prövning. De s. k. förnyelsefonderna, vilka fungerar som en inlåsning av företagens likviditet, kan för många företag bli ett hinder i deras forskning och utveckling. Inte minst de mindre innovationsföretagen kan få svårigheter utan möjlighet till det särskilda forskningsavdraget. bör därför begära ett återinförande av forskningsavdraget. Aktiebeskattningen måste ges en sådan utformning att sparandet i hög utsträckning får en sådan inriktning att sparkapitalet står till förfogande för produktiva investeringar i näringslivet. Den särskilda skattereduktionen för aktieutdelning tillkom för att lindra dubbelbeskattningen av aktieutdelning. Den socialistiska riksdagsmajoriteten upphävde denna möjlighet (SkU 1983/84:32) trots att den haft uppenbart positiv inverkan på näringslivets möjligheter att anskaffa riskvilligt kapital. I det ekonomiska läge vi nu befinner oss framstår det som särskilt angeläget att beslutar att den tidigare möjligheten åter står till förfogande. I en särskild motion har vi från sida föreslagit att skogsvårdsavgiften skall tas bort fr. o.m. skall alla de skogliga bidragsformerna som betalas med skogsvårdsavgiftsmedel slopas. Skogsvårdsavgiften har successivt ändrat karaktär från att ha varit ett medel för utjämning av skogsvårdande insatser till att bli en extra punktskatt på skogsbruket. 1974 betalade skogsägarna in ca 12 milj. kr. /86 beräknas avgifterna till ca 340 milj. kr. Skogsbruksavgifterna har tagits i anspråk för att betala åtgärder som hör hemma i regionalpolitiken. Dessa bör enligt vår uppfattning betalas av statskassan och inte av skogsägarna som grupp. Genom 30-dubblingen har skogsvårdsavgifterna blivit en betungande pålaga på skogsbruket. I kombination med ökade förmögenhetsskatter har uttaget passerat det tolerablas gräns. Skogsvårdsavgiften beräknas på det taxerade skogsbruksvärdet och innebär att skogsägare i södra och , genom höga taxeringsvärden, drabbas extra hårt. innebär dessutom att skötsamma skogsägare får betala medan bidragen går till dem som inte skött sin skog. Avgifts- och bidragssystemet innebär således en överföring från skötsamma till mindre skötsamma skogsbrukare. När skogsvårdsavgifterna slopas får näringen själv svara för de skogsvårdande uppgifterna. Det kan ske genom avtal med staten enligt modell som tillämpas för andra liknande kostnader. stöd till skogsbruket i inland får betalas över statskassan liksom anslag till skogsbilvägar. bör få i uppdrag att se över vilka personalminskningar som kan göras centralt och vid skogsvårdsstyrelserna i länen i och med att det skogliga bidragssystemet tas bort. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs* 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag om nyetableringskonton i enlighet med det anförda, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts beträffande att företagens uppgiftslämnande till myndigheterna bör begränsas, 3. att beslutar att hos regeringen begära en översyn av reglerna om skyldigheten för företagsledare m. fl. i fåmansföretag att avge deklarationsblankett 10, 4. att hos regeringen begär förslag om borttagande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital, 5. att hos regeringen begär förslag om befrielse från löneavgift för de lägsta delarna av egenföretagarnas inkomster i enlighet med det anförda, 6. att beslutar att återinföra det särskilda forskningsavdraget, 7. att beslutar att preliminär B-skatt åter skall utgå av föregående års slutliga skatt, 8. att beslutar att hos regeringen begära förslag till åtgärder för att förenkla företagens inbetalningar av skatter och avgifter. *Se även motion 1984/85:656 1** 1984/85. . ÅSLING (c) . () () ()