mot · G8022838 · 1985-02-08 00:00:00 — m. fl. Ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske m. m. 1984/85:107) Regeringen föreslår i propositionen, att handredskapsfiske skall få bedrivas i enskilt fiskevatten mot ersättning blott i vissa fall för detta intrång. Lagrådet har vid granskning inte kunnat ta ställning till om sådant intrång omfattas av ersättningskravet i RF 2:18 § eller ej. Detta är ur flera synpunkter anmärkningsvärt. Det är t. ex. väl känt, att intrång i fiskerätt regelmässigt har ersatts t. ex. i vattenmål i en stor mängd ersättningsfall. Ofta har intrånget då bestått i försämringar som bortfall av vissa fiskebestånd, t. ex. vandringsfisk. Utbytet av fisket har med andra ord försämrats, utan att för den skull betyda totalt bortfall av förutvarande fiskerätt, som lämnats i övrigt orubbad. Parallellen mellan detta och föreslagna intrång ligger i tydlig dag. Klart är också, att fisket i dessa sammanhang betraktas som en särskild rätt i expropriationsrättslig mening. Fiske är ofta föremål för upplåtelse på arrende. Det ersätts därför också i fast rättspraxis som särskild rätt i expropriationsrättslig mening. Som expropriationsobjekt i denna mening omfattas fiske otvivelaktligen av ersättningsskyddet i 2:18 §. Det är i detta sammanhang tydligt, att bl. a. kortvariga fiskeupplåtelser - fiskekort - är en mycket vanlig form av korttidsarrende, som klart ingår i den expropriationsrättsliga skyddssfären. Regeringen föreslår ersättningsbegränsningar, som lagrådet avråder ifrån. Regeringen vidhåller emellertid sitt begränsningsförslag, beroende på att ersättningskravet enligt 2:18 anses vara osäkert i sådan grad att ersättningsbegränsningar skulle vara möjliga. Detta synsätt vilar på att det föreslagna fiskeintrånget inte formellt skulle omfattas av grundlagens ersättningskrav utan vara en form av eventuellt ersättningsfri befogenhetsreglering. Enligt förslaget undantas intrång i fiskerätt från ersättning, om fisket legat oanvänt i sakägarnas hand. Detta leder till en olikabehandling, som blir både omfattande och svårlöst. Stora delar av svenskt fiskevatten är samfällt för många fastigheter i ett skifteslag. I t. ex. vattenmål har skillnad ej kunnat göras mellan aktiva fiskare och andra i sådana skifteslag. Någon åtskillnad i ersättningsbehandling för intrång i gemensam egendom, torde också vara utomordentligt svårt att motivera. Vad propositionens förslag innebär för dessa mycket vanliga fall är inte närmare utrett. Det är dessutom tydligt, att åtskillnad i ersättningshänseende knappast heller kan göras då fisket är delat mellan olika ägare beroende på visad aktivitet, om fiskevattensägare som varit inaktiva får ersättning för intrånget i samfällt fiske. Det vill synas som dessa frågor på ett helt annat sätt 1* 1984185.3 sami. borde ha belysts i lagförslaget för att ge lagrådet tillräckligt underlag för sin granskning. Lagrådet finner i den granskning som förevarit, att skyddet i RF 2:18 enligt propositionsuttalanden ej omfattar befogenhetsregleringar, som menligt ändrar enskilda befogenheter, och att regeringsförslagets intrång i enskilt fiske kan vara en form av befogenhetsreglering - en gråzon. Som framgått torde denna uppfattning bero på bristande utredning i lagförslaget om fiskets ställning i ersättningssammanhang i expropriationsrättslig och vattenrättslig praxis. Hänvisningen till propositionsuttalanden om räckvidden av 2:18 § kan visserligen göras, men måste också då betecknas som en ofullständig information om det konstitutionsrättsliga materialet. Propositionen om en begränsad rekommendation om ersättning vid expropriation underkändes nämligen av - den s. k. jämviktsriksdagen - som i stället beslöt utreda en förstärkning av egendomsskyddet i tvingande form på särskilda motionsyrkanden. Motionerna ledde senare till en omarbetning av RF till en rättighetskatalog, som antog. har senare - på förslag av rättighetsskyddsutredningen - och då i förstärkningssyfte - tillagt, att skyddets ersättningsnivå skall vara en ersättning för förlusten. Lagrådet har också uttalat sig om intrånget i enskilt fiske enligt regeringsförslaget kan anses omfattat av egendomsskydd eller ej. Också vid denna granskning har lagrådet av allt att döma haft begränsad tillgång till aktuellt material. Granskningen vilar på uttalanden i ett svenskt betänkande , då egendomsskyddet i konventionen bedömdes vagt. Denna bedömning grundades på uttalanden från , som blivit passerade av praxis från . Målet , där två gånger prövat egendomsskyddet i ett mål mot , , har slagit fast, att skyddet i artikel 1 till tilläggsprotokoll är ett grundläggande skydd för egendomsordningen. Intrång i egendomsskyddet kräver en rimlig intressebalans, och även intrång ersätts. I det aktuella fallet lämnades ersättning motsvarande resp. av taxeringsvärdet för överdriven användning av expropriationstillstånd och byggnadsförbud, som drabbat två fastigheter i . Det är tydligt att regeringsförslaget lämnat lagrådet ofullständigt underlag till bedömningen. Viktiga omständigheter - t. ex. ersättningspraxis i vattenmål - har lämnats obelysta. Konsekvenserna av en olikabehandling fiskerättsägare emellan är heller inte klarlagda. Det kan tilläggas, att rådighetsförändringar - begränsning av ensamrättotvivelaktigt ingår i skyddssfären för 2:18 §, då det gäller t. ex. författarrätt eller tvångslicens till patent. Inte heller dessa mycket intressanta parallellfall till det nu aktuella lagförslaget om begränsning av fiskevattensägares ensamrätt finns med i det material, som redovisats från lagrådet. Uppenbart bör i viktiga konstitutionella frågor ha rätt till ett uttömmande och så vitt möjligt entydigt besked om räckvidden av konstitutionella bestämmelser. Lagrådets granskning ger ej sådant besked. Med tanke på de ekonomiska konsekvenserna för statsverket, behövs också beräkningar av utfallet för statskassan, om alla berörda fiskevattensägare genom domstolsprövning befinns berättigade till ersättning enligt 2:18 § utan begränsningar. Utredning skulle t. ex. kunna ske med belysning av praxis från tillämpningen av lag om utvidgning av allmänt fiskeområde, som innehöll andra ersättningsbestämmelser än det nuvarande regeringsförslaget. Vidare måste konsekvenserna från likabehandlingssynpunkt mellan olika fiskevattensägare bli klarlagda, innan fattar beslut, som blir svåröverskådliga enligt den av regeringen föreslagna ordningen. Med hänsyn till beredningens ofullständighet behöver ytterligare utredning ske, innan fattar beslut. Här föreslås, att lagrådet självt bereds tillfälle ange omfattningen av den utredning, som erfordras för att belysa de rättsfrågor, som här tagits upp, särskilt ersättningspraxis i expropriations- och vattenmål vid intrång i fiske, konsekvenserna från likabehandlingssynpunkt mellan skilda fiskevattensägare, den konstitutionella bakgrunden till RF 2:18 § efter upprepade beslut, och lagstiftningspraxis vid intrång i immaterialrättigheter, resp. innebörden av rättspraxis och dess konsekvenser för tolkningen av RF 2:18. Vidare erfordras en utredning - t. ex. av - om de ekonomiska konsekvenserna för statsverket, om fiskeintrång av föreslaget slag visar sig vara ersättningskrävande direkt med stöd av 2:18 RF. Med hänvisning till ovanstående och i avvaktan på att i motionen begärda utredningar sker hemställs att avslår regeringens proposition om fritt handredskapsfiske. HANS NYHAGE (m) () () AXEL ()