mot · G9028 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:8 för alla barn (prop. 1984/85:209) Familjen som livsgemenskap utgör en förutsättning för ett gott och varaktigt samhälle. Utan fungerande hemmiljöer upphör också samhället att fungera. Den öppna familjen med omsorg om de egna och utomstående utgör grunden för samhällsgemenskap och kvartersgemenskap. Levande hemmiljöer är den bästa grunden för solidaritet och medmänsklighet. Vår tids många problem är till stor del hemmens och familjernas problem. Äktenskapet har för många förlorat sin innebörd och mening. Både barn och vuxna har ofta svårt att klara av djupa och varaktiga relationer. vet vi att behovet av gemenskap och värme är stort. Samhället måste genom politiska beslut och en medveten opinionsbildning skapa en god jordmån för fungerande familjer. Föräldrarnas engagemang och intresse för sina barn är av grundläggande betydelse för barnens utveckling. Våra barn behöver trygghet, värme, gemenskap. Deras uppväxtmiljö måste ges förutsättningar för intellektuell, känslomässig, social utveckling och mognad. Det är utifrån denna målsättning samhället bör forma sina insatser för barnen. Samhällets resurser måste komma alla barn till del. Familjerna måste återfå en reell valfrihet beträffande barnomsorgen, dvs. ekonomiska möjligheter att själva vårda och fostra sina barn om man så vill. Arbetet med hem och barn måste erkännas som en fullgod samhällsinsats. Den i propositionen beskrivna förändringen, att i allt fler familjer förvärvsarbetar båda föräldrarna utanför hemmet, har medfört att många föräldrar av tvång eller egen fri vilja överlämnat åt andra att svara för en stor del av barnens skötsel och tillsyn. I olika sammanhang har föräldrar efterlyst bättre ekonomiska villkor så att det skulle vara möjligt för fler föräldrar att stanna hemma hos barnen när de är små. Professor och forskningsassistenten har utifrån en stort upplagd undersökning hävdat, att det inte finns ett folkligt förankrat krav på daghemsplatser åt alla. Professor menar faktiskt att det är medierna som manipulerar. Enligt professor undersökning valde av föräldrarna bidragslinjen, familjedaghem och kommunala daghem. SCBundersökningar och undersökningen som gjort visar samma förhållanden. senast har genomfört en undersökning som visar att en bred majoritet av föräldrar med barn prioriterar någon form av bidrag/vårdlön framför en fortsatt utbyggnad av förskoleverksamheten. demokratisk samlings (KDS) familjepolitiska handlingsprogram tar sikte på detta. En beskattad vårdlön bör införas för vård av förskolebarn som är mer än . Reformen bör genomföras stegvis . Vårdlönen utgår av basbeloppet , /mån. I familjer med flera förskolebarn utgår full vårdlön för första barnet. För övriga barn utgår vårdlönen per barn. Vårdlönen är i första hand avsedd att göra det ekonomiskt möjligt för föräldrarna att själva vårda och fostra sina barn. Den ger också möjlighet att på annat sätt ordna omsorgen om barnen. Därför skall vårdlönen utgå till alla föräldrar med barn i förskoleålder. Vårdlönen utbetalas till den förälder som har den lägsta inkomsten och berättigar till ATP till den del omsorgen utövas av föräldern. Beskattningen skall ta hänsyn till försörjnings- och vårdansvar. Därför bör rätten att vid beskattningstillfället dela familjeinkomsten på makarna införas. Överföringen begränsas till fyra gånger basbeloppet. En fortsatt satsning på barnomsorgen i enlighet med propositionen kommer att kosta flera miljarder för stat och kommun. Vidtas inga familjepolitiska åtgärder som underlättar för familjerna att själva vårda och fostra sina barn kommer det även efter ett tillskott på 55 000 platser att finnas föräldrar som köar för en plats i samhällets barnomsorg därtill tvingade av den ekonomiska situationen. Vill man uppnå en balanssituation bör den vårdlön som KDS föreslagit genomföras, varefter samhällets barnomsorg kan byggas ut för det verkliga behov som då föreligger efter föräldrarnas önskemål. Denna utbyggnad bör kommunerna och andra kunna klara utan särskilt lagstiftning. Mål och innehåll i barnomsorgen Mångå förskolebarn tillbringar en stor del av sin vakna tid i förskolan. Föräldrarna behöver därför medverka i den verksamheten. Det behövs olika former för föräldramedverkan, då föräldrarna har olika förutsättningar och behov att medverka i barnomsorgen. I den reguljära förskolan måste föräldrarna kunna få medverka i planering av arbetet och genom eget arbete delta i den dagliga verksamheten. Barnens vistelse i förskolan bör börja med en väl planerad introduktionstid. Föräldraträffar skall anordnas regelbundet. Till förskolan skall också kunna knytas ett föräldraråd, som kan höras innan beslutet fattas om t. ex. riktlinjer för förskolans pedagogiska arbete, budgetförslag, planer, funktionsförändringar, arbetsinnehåll, ny- och tillbyggnader. skall också höras i vissa frågor innan beslut fattas av socialnämnderna. Ett annat sätt att öka föräldrarnas medverkan i barnomsorgen är att inrätta föräldrakooperativ eller alternativa dag- och fritidshem. Propositionen anför att den pedagogiskt inriktade verksamheten bör utgå från en helhetssyn på barnet. Det bör således finnas en klar förankring i närmiljön socialt och kulturellt. Att fostra till goda vanor när det gäller hygien, måltider, utevistelse, vila och aktiviteter är andra viktiga delar. Gemenskap, samarbete och ansvar, Mot. som är väsentliga delar i social fostran, skall utvecklas genom att barnen deltar i vardagsarbetet. Den organiserade leken i barnomsorgens verksamhet skall därför ge barnen del av den gemensamma lekkultur av sånger, danser, rim och ramsor, regler, sagor och berättelser som länge bundit samman generationerna. Allt detta är bra liksom tanke att kultur inte kan särskiljas från övrig verksamhet utan måste ses som en dimension av all verksamhet i förskolan. Verksamheter som knyter an till kulturarv och traditioner ger barn förankring och trygghet i den miljö de växer upp i. Kultur i förskolan är också viktig för att motverka negativa effekter av den kommersiella påverkan som barn ofta utsätts för. Mot denna bakgrund är det angeläget att barn redan i förskolan ges rika tillfällen till skapande verksamhet och kommer i kontakt med ett levande kulturliv. Mycket av vårt kulturarv blir obegripligt om förskolan inte beaktar den kristna trons värderingar och begreppsvärld. Den hittillsvarande värdemässiga neutraliteten är oacceptabel och till förfång för barn och samhälle. Förskolans arbete bör därför vila på de kristna grundvärderingarna och ge barnen normer och värderingar för livet. Vid införandet av vårdlön enligt KDS-förslaget kan det barnrelaterade bidraget för barn utgå ur systemet. Vårdnadshavaren får då i stället en lön på ca . för det första förskolebarnet. Anlitas kommun, alternativ förskola eller privat dagbarnvårdare bör kostnaderna för detta vara avdragsgilla upp till det belopp som utgår i vårdlön. Huvudmannen för förskoleverksamheten kan då ta ut avgift av föräldrarna i normalfallet med det belopp som utgår som statsbidrag för varje inskrivet heltidsbarn, utan att föräldrarnas ekonomiska situation förändras mot nuläget. Det personalrelaterade statsbidraget bör kunna utgå enligt de grunder som föreslagits i propositionen. Samma sak gäller det barnrelaterade bidraget för barn . Statsbidrag bör lämnas efter samma grunder som för förskola med huvudman till förskolor med föräldraförening, kyrka eller annan ideell organisation som huvudman. Samma regler bör i detta fall även gälla för statsbidraget till deltidsförskola samt öppen förskola. Förskolor med annan huvudman än kommunen bör få ett startbidrag till inventarier och annan utrustning på . Med anledning av det anförda hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1984/85:209, 2. att hos regeringen begär förslag till vårdlön för barn i förskoleåldern i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att sorn sin mening ger regeringen till känna att förskolans pedagogiska verksamhet skall förankras i kristna grundvärderingar, 4. att hos regeringen begär förslag till statsbidragssystem till förskolan i enlighet med vad som anförts i motionen.