ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021044 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Den humanistiska och samhällsvetenskapliga forskningen I samband med att behandlade den forskningspolitiska propositionen beslöt att som sin mening ge regeringen till känna följande uttalande: En allmän volym och kompetenshöjning inom det samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnesområdet samt forskning som avser kulturyttringar och kulturfrågor i övrigt anges i proposition 1983/84:107 även fortsättningsvis som tillhörande de prioriterade områdena. Regeringens satsning på denna forskning är emellertid alltför liten. Starka argument finns för en förstärkning av våra möjligheter att studera samtidskulturen och utforska viktiga inslag i vår kulturmiljö, både nationellt och internationellt. Det behövs en vital humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning som vårdar och för vidare de olika vetenskaperna på detta område. Regeringen bör därför återkomma till med förslag till en förstärkning av den humanistiska och samhällsvetenskapliga forskningen. Regeringen efterkommer i budgetpropositionen inte uttalande. De förslag som regeringen presenterar för den humanistiska-samhällsvetenskapliga forskningen motsvarar inte vad avsåg. Vi yrkar därför att skall anslå ytterligare 10 milj. kr. till den humanistiskasamhällsvetenskapliga forskningen. Dessa medel bör tillföras fakultetsanslagen, varefter regeringen har att fördela till högskolorna. Med hänvisning till det anförda föreslås 1.att med änddring i proposition 1984/85:100, bil. 10, , D 16, Humanistiska fakulteterna, anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . 2. att med ändring i proposition 1984/85:100, bil. 10, , D 19, Samhällsvetenskapliga fakulteterna, anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G8021046 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1046 Högre konstnärlig utbildning vid i Tanken på en konstnärlig utbildning i är gammal. Vid i har kontinuerligt arbetats med olika förslag till konstnärliga utbildningar. Universitets- och högskoleämbetet har i sin anslagsframställning föreslagit att högre konstnärlig utbildning skall etableras vid i . Jag noterar med tillfredsställelse att regeringen i budgetpropositionen (prop. 1984/85:100. bil. 10) anför att inrättande av denna typ av utbildningar bör ha hög prioritet. Regeringen är dock nu inte beredd att föreslå att utbildningen inrättas bl. a. med hänvisning till att planeringsunderlaget skulle vara ofullständigt och att lokalfrågan ej är löst. Jag vill i anslutning härtill anföra följande. Planeringsunderlaget och förslaget till högre konstnärlig utbildning i har utarbetats av en arbetsgrupp som tillsatts av styrelsen för högskoleregion. Förslaget är väl genomarbetat och innehåller ett betydande mått av pedagogiskt nytänkande. a. föreslås gemensamma utbildningsmoment för konstlinjen och för formlinjen. I förslaget understryks den betydelse som en formgivningsutbildning skulle ha för näringslivet. UHÄ:s förslag innebär att utbildningen skall planeras under /86 och att första intag till linjen för fri konst skall ske . Första intag till formlinjen skall ske . UHÄ:s förslag är väl avvägt dels med hänsyn till den planeringstid som erfordras för en utbildning av detta slag, dels med hänsyn till att viss bearbetning bör ske av formlinjen med anledning av inkomna remissynpunkter. Existerande planeringsunderlag är enligt min mening fullt tillräckligt för ett riksdagsbeslut i enlighet med UHÄ:s förslag. I lokalfrågan har ingående överläggningar ägt rum mellan och kommun, varvid flera olika alternativ till lokallösning skisserats. har även i sin långsiktiga plan för lokalförsörjningen pekat på möjligheten att inrymma verksamheten i en befintlig byggnad. Jag vill slutligen erinra om att regeringen i budgetpropositionen föreslår att /87 skall åläggas att göra besparingar om 3,45 milj. kr. Besparingarna skall ske i omfördelningssyfte. En dylik omfördelning kan underlätta finansieringen av utbildningen. Sammanfattningsvis anser jag att förslaget till högre konstnärlig utbildning i är så väl underbyggt att nu kan ta ställning i frågan. l.att uttalar sig för att högre konstnärlig utbildning etableras vid i fr. o. m. /87, 2. att hos regeringen begär att UHÄ får i uppdrag att planera utbildningen.
mot · G8021047 · 1985-01-22 00:00:00 — Behovet av flygförbindelser med inland Goda kommunikationer är en av de viktigaste förutsättningarna för en regions utveckling. Detta är särskilt framträdande i områden med stora avstånd och gles befolkning. För att stimulera näringslivets utveckling i sådana områden har flygförbindelser kommit att framstå som alltmer betydelsefulla. De förhållanden jag här pekat på är i hög grad gällande i inland. I detta vidsträckta område bor knappt 50 000 invånare. Avstånden från centralorterna till närmaste flygplats där reguljär flygtrafik upprätthålls är stora. För del rör det sig om , medan avstånden för och del uppgår till . Av bifogad karta framgår att ingen region i är så dåligt tillgodosedd med regelbunden flygtrafik som inland. och kommuner har med statligt stöd anlagt flygplatser vilka är resp. har varit godkända som instrumentflygplatser. I kommun finns ett stort militärt flygfält som med vissa kompletterande åtgärder skulle kunna utnyttjas för civil flygtrafik. trafikerades sträckan av AB Lapplandsflyg. 1974-1978 förekom flygtrafik på sträckan . Antalet passagerare var i båda fallen ca 2 000 och frekvensen fem till sex dubbelturer . Denna flygtrafik subventionerades av och kommuner. Att inte ha tillgång till reguljärt inrikesflyg inom rimligt avstånd är en ännu större konkurrensnackdel än det var tidigare. De insatser som görs för att utveckla sekundärlinjeflyg i övriga delar av landet måste också komma inland till del. De statliga insatser som har gjorts för att utveckla industri, service och turism i detta område måste, för att få full effekt, kompletteras med vissa statliga åtaganden för att det skall bli möjligt att upprätta flygförbindelser. Insatserna torde inte behöva bli så omfattande och främst vara av initierande art. och kommuner har förklarat sig villiga att svara för erforderlig upprustning och drift av resp. flygfält. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i 1984/85:1047 7 motionen anförts beträffande behovet av insatser för flygförbindelser med inland. Minst lika långt från flygplats som . Minst lika långt från flygplats som . Uppgifterna avser förhållandena . AVSTAND TlLtT~FLYG PLATSER MED LINJETRAFIK
mot · G8021048 · 1985-01-23 00:00:00 — med tvärbanor är i ett sammanhängande transportsystem av stor betydelse för att tillvarata inlandets stora tillgångar av skog, torv, malm och mineraler och för att göra området tillgängligt för en ökande turism. prövas delar av detta trafik- och transportsystem utifrån frågeställningen spårbunden eller landsvägsbaserad personbefordran. Ännu föreligger inget regeringsbeslut när det gäller banan , endast ett uttalande av kommunikationsministern om det lämpliga i att överföra banan till riksnätet. Enligt min mening bör ett sådant beslut nu tas innebärande att banan överförs till riksnätet. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överförande av bandelen till riksnätet.
mot · G8021049 · 1985-01-20 00:00:00 — Motion 1984/85:1049 Skellefteåområdet är ett industriellt centrum i . Där finns många industrier som är beroende av kapacitet av tunga transporter. Här behöver bara nämnas . Med tanke på bandelen Bastuträsk-Skelleftehamns betydelse för transporter till och från berörda industrier är en elektrifiering av banan mycket angelägen. En elektrifiering av denna bana skulle förutom en förbättring av trafikmiljön och energipolitiska vinster bli ett välkommet arbetsobjekt som är ekonomiskt motiverat. Enligt min mening bör därför regeringen noggrant pröva möjligheterna till att igångsätta arbetet för en elektrifiering av banan . Inte minst bör prövas möjligheten att genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder starta detta projekt. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om elektrifiering av banan .
mot · G8021050 · 1985-01-22 00:00:00 — och att gå mot rött ljus Lagar måste vara förankrade i människors rättsmedvetande. De skall kännas angelägna och meningsfulla. I annat fall uppluckras efterlevnaden. Detta har i allt större omfattning skett då det gäller förbudet att gå mot röd trafiksignal - att gå mot s. k. röd gubbe. Det känns inte meningsfullt att stå och vänta vid övergångsställe på trafiksignal då inget fordon finns inom synhåll. Därför överträder allt fler människor lagen trots att de flesta är medvetna om att de begår en kriminell handling. I vägtrafikkungörelsens 7§ heter det bl.a.: Vägtrafikant skall följa anvisning för trafik som meddelas genom märke, vägmarkering eller trafiksignal. Under ansvarsbestämmelser står det i 164 §: Till böter, högst , döms den som bryter mot 7 §. Självfallet är det viktigt att vi har regler som skyddar de svaga i trafiken och som alla trafikanter följer. Dock bör enligt vår mening trafiksignal vid övergångsställe för gående ses som en rekommendation i stället för en straffsanktionerad regel. Grundregeln i 5 § bör vara tillräcklig. I denna stadgas: Vägtrafikant skall iakttaga den omsorg och varsamhet som till förekommande av trafikolycka betingas av omständigheterna. Han skall uppträda så att han ej onödigtvis hindrar eller stör trafiken. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar hos regeringen begära förslag om sådan ändring av vägtrafikkungörelsen att trafiksignal vid övergångsställe för gående (s. k. röd gubbe) inte skall vara en straffsanktionerad regel. () ()
mot · G8021051 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Kinnekullebanan, Hallsberg-Mariestad-Lidköping-Herrljunga, går genom tre län och åtta kommuner. Den knyter samman ett befolkningsområde med 140 000 invånare. är residensstad med läns- och landstingsförvaltningar. a. huvudkontor för läns försäkringskassa. Banan har goda marknadsförutsättningar för framtiden på grund av att nya motorvagnar satts in, fler stationer öppnats och att en komplettering till basstandard har skett. Dessutom har SJ och kommunerna gjort gemensamma marknadsföringsinsatser. Resandet med Kinnekullebanan är till övervägande del interregionalt. har upprepade krav från centerhåll framförts att banan skall hänföras till SJ:s riksnät. Genom ett pressmeddelande från fick vi uppfattningen att våra krav skulle tillgodoses. Det framstår nu emellertid som ytterst märkligt att regeringen sänder ut ett pressmeddelande om att Kinnekullebanan skall överföras till riksnätet och sedan inte fullföljer med något förslag som kan ligga till grund för riksdagsbeslut. Något riksdagsbeslut har således ännu inte fattats. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar hänföra järnvägssträckan till riksnätet. () ()
mot · G8021052 · 1985-01-23 00:00:00 — Kommunikationer i vid bemärkelse är en mycket viktig del i samhällets infrastruktur. Tillgången till lämpliga kommunikationer och möjligheten att använda dem är därför viktiga faktorer för konkurrensförmågan och effektiviteten hos existerande företag och för lokalisering av ny verksamhet. En väl utbyggd transportapparat påverkar samhällets regionala utveckling. Goda kommunikationer är en av förutsättningarna för industrins utveckling. Arbetsmarknaden i är mycket kärv och kommer att så förbli under resten av 1980-talet. Detta kräver ett flertal särskilda åtgärder bl. a. inom kommunikationssektorn. Järnvägstrafiken bör alltmer komma i blickpunkten. Snabb teknisk utveckling på järnvägsområdet har gjort det möjligt att i många länder sätta in snabbtåg mellan olika regioner och större tätorter. Även i finns en sådan utveckling och olika idéer och uppslag bearbetas. Spårbunden trafik är energisnål och är därför ur inhemsk energiproduktionssynpunkt väl lämpad för våra förhållanden. Också de relativt höga bränslepriserna gör tågen mer konkurrenskraftiga. Ökad användning av spårbunden trafik medverkar också till mindre trängsel på vägarna, färre olycksfall, mindre buller och avgaser. I området runt bor närmare 2 miljoner människor, de flesta i stora industricentra med ett rikt näringsliv och en alltmer differentierad arbetsmarknad. Detta i sin tur kräver en allt rörligare stab av medarbetare på olika nivåer. En väl fungerande kollektivtrafik skulle också bidra till bättre balans i befolkningsutvecklingen inom . Järnvägsnätet runt är ej av högsta kvalitet och därför borde en satsning på snabbtåg i ringlinje runt allvarligt övervägas. Ett snabbtåg, Mälarpendel, Stockholm-Enköping-Västerås-KolbäckEskilstuna-Södertälje-Stockholm och omvänt borde kunna bli ett lockande alternativ till andra trafikmedel. Alternativt bör en förlängning sträckan prövas. I båda fallen bör dessa tåg ha snabba förbindelser med Köping-Arboga-Örebro alternativt ArbogaÖrebro. Då den geografiska rörligheten av arbetskraft minskat i är det nödvändigt att underlätta utpendlingen över länsgränserna samt inpendling av för länet värdefull arbetskraft. Det är också viktigt att verka för förbättrade mellanregionala förbindelser med i första hand och i andra hand med övriga angränsande län. Ett stort antal västmanlänningar färdas med tåg till sina arbetsuppgifter inom En av förutsättningarna till att denna pendling skall kunna fortsätta och helst byggas ut är att restiden mellan och och omvänt nedbringas avsevärt. Om detta skall vara möjligt så måste kravet på dubbelspår mellan och förverkligas. Att kunna erbjuda snabba förbindelser med järnväg mellan den överhettade och är också ett sätt att utveckla till en mer attraktiv region både när det gäller arbetstillfällen och som bostadsort. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär utredning om möjligheten att införa ett system med snabbtåg i en ringlinje runt Mälarpendel, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om dubbelspårig järnväg mellan och .
mot · G8021054 · 1985-01-23 00:00:00 — Bo Finnkvist och till Vänerhamnarna Genom den nuvarande utformningen av transportstödet missgynnas Vänerhamnarna. Stora kvantiteter sågade trävaror och skivmaterial, som, om lika konkurrensvillkor hade gällt, skulle ha exporterats över närmaste , skeppas nu över längre bort liggande hamnar. Den erforderliga landtransportsträckan, , uppnås därigenom. Befintlig statistik visar att av de trävaror som exporterats över och kom från stödområdet, medan kom från sågverk utanför stödområdet. Dessa siffror är en utmärkt illustration till hur nuvarande system missgynnar Vänerhamnarna. Reglerna leder till att godset går längre väg på land än vad som är nödvändigt. har kommit med ett bra förslag som undanröjer de påtalade olägenheterna för Norrlandshamnarna. Landtransporter får ett stöd enligt längsta sträcka i resp. zon. Detta förslag likställer sjötransporter med landtransporter. Det leder förmodligen också till att den totala kostnaden för transportstödet minskar. Föreslagna förändringar är lika viktiga för Vänerhamnarna och de industrier som ligger så till att de har en som den närmaste hamnen. Den regionalpolitiska utredningen har funnit en bra teknisk lösning på transportstödet. Det är av största vikt att även Vänerhamnarna omfattas av denna. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om transportstöd till Vänerhamnarna. BO FINNKVIST (s) () minab/gotab 1985 79740
mot · G8021055 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1055 Efter ett framgångsrikt opinionsarbete av befolkningen och vissa politiker i Västerdalarna har persontrafiken säkrats på bandelen . Människors engagemang har lyckats betvinga ett till synes övermäktigt motstånd i form av trafikpolitiska beslut och SJ-byråkratin. Fortsatt person- och godstrafik på järnväg ger kommunerna och människorna hopp . När nu persontrafiken på Västerdalsbanan skall ingå i riksnätet, har första etappen vunnits. måste järnvägstrafiken utvidgas och bli ett offensivt instrument för Västerdalarna. Inom kommuns norra delar ligger landets södra fjällområden. Dessa fjällområden ligger på nära avstånd från södra och . I en satsning på fritids- och rekreationspolitik för de vanliga människorna är, med goda förbindelser, den södra fjällvärlden ytterst attraktiv under både . Efter det helt nödvändiga beslutet att överföra trafiken mellan och till riksnätet, krävs därför en utbyggnad av denna bandel till i första hand och sedan till . Motivet är naturligtvis turismen och den oerhörda vinst ur trafiksynpunkt som en direktförbindelse till fjällvärlden skulle vara. Ett annat motiv är den svaga arbetsmarknad som finns i denna del av landet. I första hand kommer det att bli anläggningsarbeten och på nya jobb i turistnäringen. Ett återuppbyggande av bandelen är dessutom ett utmärkt exempel på ett arbete som kan utföras med samhällsinsatser t. ex. till viss del i AMS-regi. Det saknas inte meningsfulla sysselsättningsobjekt i dagens arbetslöshetstider. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att bandelen Malungsfors-Sälen-Särna bör återuppbyggas. 1 1984/85.3 sami.
mot · G8021056 · 1985-01-22 00:00:00 — Motion 1984/85:1056 m. fl. Omfördelning av statsbidraget till linjetrafik Den bidragsberättigade linjetrafiken i de tre nordligaste länen utgör en grundförutsättning för goda kommunikationer. Med de långa transportsträckor som föreligger mellan tätorterna, mellan inlandet och regionstäderna och med kravet på goda kommunikationer för alla krävs ekonomiska insatser för att möjliggöra detta. föreligger stora ekonomiska uppoffringar för redan skattetyngda kommuner att ytterligare bidra med ekonomiska insatser för att klara kommunikationskravet i dessa län. Statsbidragets storlek utgör här en högst nödvändig del i finansieringen. har statsbidraget ej följt kostnadsutvecklingen vilket ju medför en ökad finansieringsgrad för de kommunala intressenterna. Höjning av bensinskatt och kilometerskatt för dieseldrivna fordon har väsentligt ökat kostnaderna för de trafikföretag som skall trafikera dessa långa vägsträckor. IAC län utgör trafikerad väglängd i kilometer 8 747, BD län 7 648, Z län 4 650. Av dessa är andelen bidragsgrundande trafik i AC, i BD och i Z län. Statsbidraget utgör i kronor per vägkilometer AC 1,07 att jämföra med M 0,24 Med tanke på den stora andel statsbidraget utgör i linjetrafiken för AC, BD och Z län är deras känslighet betydligt större för uteblivna uppräkningar av statsbidraget. Det vore därför rimligt att uppräkningen av befintligt statsbidrag sker i de län där statsbidraget utgör mer än /vägkilometer och att detta bekostas genom minskade statsbidrag i de län där god skattekraft föreligger och där statsbidraget utgör en försumbar del i finansieringen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar hos regeringen begära förslag till omfördelning av statsbidraget till linjetrafik enligt de riktlinjer som framförts i motionen. BD 1,18 Z 1,27 D 0,42 C 0,26 AB 0,07 P.-O. () . ÅSLING (c)
mot · G8021057 · 1985-01-21 00:00:00 — SJ:s persontrafik på sträckan Styckebruk upphörde persontrafiken på sträckan Styckebruk efter beslut av regeringen. hade efter en utredning baserad på historiskt material rekommenderat denna nedläggning. Att är läns mest expansiva kommun varför behovet av goda kommunikationer ständigt växer valde man att bortse ifrån. Sträckan Strängnäs-Åkers Styckebruk är en bibana till StockholmEskilstuna-banan. Denna i sin tur tillhör det ersättningsberättigade bannätet och kommer att fortsätta att göra det så länge nuvarande tidtabell och servicenivå gäller. Staten skulle dock inte behöva ha några kostnader för . I en separat motion tillsammans med () har jag tidigare föreslagit en snabbtågspendel runt . Under förutsättning att staten på ett rimligt sätt bidrar till kostnaderna för de följdinvesteringar som en sådan trafik skulle kräva borde SJ med god lönsamhet kunna driva trafiken på denna sträckning. Den går ju fram i ett av de folktätaste områdena i vårt land. Resandeflödet i denna region är också påfallande stort. Eskilstunaregionen har drabbats hårt av den pågående strukturomvandlingen främst inom järnmanufakturen. Regionens problem har accentuerats av de dåliga järnvägsförbindelserna från . Sålunda har normala pendlingsmöjligheter till saknats och gör det fortfarande. Problemen har varit av den storleksordningen att utgjort stödområde. karaktär av industristad gör att behovet av goda kommunikationer måste betraktas som ett livsvillkor för staden. Även kommun har haft en betydande företagsetablering, inte minst av terminalbunden distributionsverksamhet. Utöver detta har dessutom blivit mässtad genom tillkomsten av Mälarforum vilken är största inomhushall för publika evenemang såsom inomhusfotboll m. m. En Mälarpendel skulle förfoga över ett resandeunderlag som saknar motstycke i någon annan del av landet. Den skulle passa väl in i ett framtida rationellt järn vägssystem. En upprustning av sträckan är helt nödvändig och även planerad av SJ. Därvid bör i stället för upprustning av bandelen Åkers en helt ny bansträckning komma till stånd. Därigenom kommer samtliga berörda större tätorter att inlemmas i Mälarpendeln. Förutsättningarna för en sund och balanserad utveckling av den nordöstra länsdelen i kommer då att avsevärt förbättras. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts angående Mälarpendel.
mot · G8021058 · 1985-01-23 00:00:00 — genomdrev den socialdemokratiska regeringen med stöd av moderater och folkpartister en trafikpolitik som innebär att länshuvudmännen får ett generöst övergångsbidrag om man väljer att ersätta spårbunden trafik med buss på landsväg. har i stället krävt ett driftbidrag till fortsatt persontrafik på järnväg. De sörmländska s. k. tvärförbindelserna mellan de södra och norra länsdelarna är mycket bristfälliga. Detta är synnerligen besvärande främst ur regionalpolitisk synpunkt. Som exempel kan nämnas att merparten av länsmyndigheterna är lokaliserade till residensstaden liksom . I finns däremot länets centrallasarett liksom den lokala högskolan. Resebehoven mellan länsdelarna och inom länet är således väl dokumenterade, men utbudet svarar inte på något sätt mot efterfrågan. För att tillgodose dessa behov borde i första hand den spårbundna persontrafiken återupptas och utvecklas. För en sådan lösning talar de stigande drivmedelskostnaderna, en ökad medvetenhet om bil- och busstrafikens roll i försurningen och i andra miljöproblem liksom den dåliga kvaliteten på de vägförbindelser som står till buds. Även om vägnätet skulle bli föremål för en omfattande upprustning är det ändå en fråga på relativt lång sikt och dessutom mycket kostnadskrävande. i har gjort en utredning som visar att det går att utveckla persontrafiken i samverkan med gods- och malmtransporterna på ett samhällsekonomiskt lönsamt sätt. En sådan lösning ger också kortare restider jämfört med buss och med en betydligt högre resandekomfort. Som ovan nämnts talar också regionalpolitiska skäl för spårbunden persontrafik. Förutom har , de berörda kommunerna och de fackliga och politiska organisationerna i länet tagit ställning för järnvägstrafik. Vi vill också erinra om att vid förra uttalade sig för att bidrag borde kunna utgå även för spårbunden trafik. Trots denna massiva uppslutning från dem som skall betjänas av trafiken, trots att spårbunden trafik bevisligen är samhällsekonomiskt lönsam och trots de klara miljömässiga fördelarna som föreligger har transportrådet beslutat föreslå regeringen att denna skall besluta att persontrafiken på järnvägssträckan helt skall upphöra och att ersättningsbidrag i stället skall utgå för busstrafik. Ett sådant beslut vore högst olyckligt. Enligt vår mening bör i stället persontrafiken behållas och utvecklas på den aktuella sträckan, och bandelen överföras till riksnätet. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om järnvägssträckan . () ()