mot · G802452 · 1985-01-15 00:00:00 — Men enighet är inget självändamål. Moderata samlingspartiet kommer aldrig att medverka till kollektivistiska och socialistiska lösningar. Det förblir vår ambition att sträva efter nära och omfattande samarbete mellan de partier som har en gemensam icke-socialistisk grundsyn. En bred parlamentarisk bas innebär bättre förutsättningar för en framgångsrik regeringspolitik. Det är en icke-socialistisk trepartisamverkan som skapar de bästa förutsättningarna för den politik som behöver. Det möjligheternas samhälle som vi vill skapa innebär att familjerna får praktisk och ekonomisk möjlighet att själva välja boende, barnomsorg, skola och sjukvård utan att diskrimineras ekonomiskt eller utsättas för pekpinnar Vårt lands välfärd skapas ur vår förmåga att producera effektivt och efter marknadens önskemål. Marknadsekonomin är ett ekonomiskt system för en effektiv produktion mätt med det enda möjliga måttet - den enskildes egna önskemål om tillgång till varor och tjänster. Den fria marknaden måste stärkas i . Områden som omfattas av offentliga monopol måste öppnas för företagande och nyskapande. Utvecklingen av tjänstesektorn får inte kvävas av monopol, regleringar och politiska hinder. Ekonomisk frihet är en förutsättning för möjligheternas samhälle. En fri ekonomi, byggd på enskild äganderätt till produktionsmedlen, är den främsta garanten för mångfald och ekonomisk effektivitet. Ett system som beskär den enskildes frihet att producera kan aldrig vidga hennes frihet att konsumera efter eget önskemål. I en fri ekonomi ges företagen klara och entydiga spelregler, som respekteras även av politikerna. De kollektiva löntagarfonderna skall avskaffas för att säkra en dynamisk och öppen ekonomi. Företagens vinstmedel används bättre av företagen själva än av politiker och fackliga organisationer. Utvecklingen mot inlåsning av vinstmedel i politiskt kontrollerade fonder och räntelösa konton måste brytas. Det behövs skapas ett bättre klimat för skapandets drivkrafter. Det går inte att skapa ett gynnsamt klimat för arbete och sparande, om arbete och sparande bestraffas genom skattesystemets utformning. Målsättningen måste vara att långsiktigt och varaktigt sänka skattetrycket. Insatser som sänker marginalskatten och marginaleffekterna skall prioriteras. Moderata samlingspartiet har därför lagt förslag om en skattereform, som innebär att flertalet heltidsarbetande har en marginalskatt på högst för de högsta inkomsterna. En skattereform är också den viktigaste insatsen för att göra familjerna ekonomiskt självständiga. Vanliga familjer skall kunna försörja sig på sin egen lön, när skatten är betald. Rundgången, som höjer familjernas skatteutgifter för att öka deras bidragsinkomster, och som i slutändan endast försämrar familjernas handlingsfrihet och standard, måste brytas. Familjer som inte är ekonomiskt självständiga blir svagare familjer och därmed familjer som är sämre rustade att ge barnen en trygg och stabil uppväxtmiljö. Skatten skall ta hänsyn till försörjningsbördan. Det system med barnavdrag som förordas av moderata samlingspartiet tillgodoser detta krav. Familjepolitiken skall ge familjerna valfrihet och valmöjligheter. Ökad valfrihet innebär ökat självbestämmande för familjerna och lägre kostnader för stat och kommun. Inga centrala regleringar och påbud kan fördela knappa tillgångar för barnomsorgen bättre än den fördelning som sker genom familjernas fria val. Inga politiska församlingar kan avgöra barnens bästa bättre än de enskilda familjerna. Olika former av barnomsorg måste tillåtas verka på lika villkor. Familjernas möjligheter att fritt välja hur de skall bo skall stärkas. måste skapas en större mångfald såväl mellan olika typer av bostäder som mellan olika upplåtelseformer. Det måste bli lättare att äga sitt hem. Många vill äga sin bostad. Det vi själva äger kan vi också påverka och ta ansvar för. befrias stat och kommun från stora kostnader i form av subventioner och hämmande byråkrati. Moderat socialpolitik ger utrymme för personligt ansvar. Det viktigaste sociala skyddsnätet är det som bygger på enskilda människors ansvar och initiativ. Det offentligas insatser för att skapa grundtrygghet skall vara ett komplement till den enskildes ansvar, inte tvärtom. Frivilliga insatser, idealism och enskilda initiativ måste uppmuntras, och insatser sättas in där de bäst behövs. I möjligheternas samhälle finns ett utbildningssystem som sätter kunskaper i högsätet. Goda och användbara kunskaper är den enskildes viktigaste tillgång i livets olika skeden. Vår generation har ett ansvar att förvalta de kunskaper och erfarenheter som tidigare generationer kan förmedla. Men vi har också ett ansvar att föra de kunskaperna vidare och se till att nästa generation blir den dittills bäst utbildade. Kunskaper skall mätas. Den kravlösa skolan är den största otjänst vi kan göra våra barn. Skolan skall inte bara förmedla användbara kunskaper och färdigheter, utan också viktiga normer och ideal. Genom ett system med lärlingsutbildning ges de unga yrkeskunskaper och kontakt med arbetslivet, vilket förbättrar deras möjligheter till arbete efter utbildningen. Möjligheternas samhälle är ett rättssamhälle. Lagstiftningen och rättssamhällets främsta uppgift är att garantera den enskildes säkerhet och integritet, inte att underlätta myndigheternas arbete och administrativa rutiner. Den enskildes möjlighet att hävda sin rätt måste gå före statens ständiga strävan att utvidga sina befogenheter. Brott mot staten får inte bedömas allvarligare än motsvarande brott mot enskilda. Det är viktigare att staten värnar den enskildes rätt, eftersom den enskilde i en konflikt med staten alltid är den svagare parten. Principen att var och en skall betraktas som oskyldig tills motsatsen är bevisad skall gälla lika orubbligt när det misstänkta brottet drabbar det offentliga. Lagstiftning som generalklausulen mot skatteflykt, bevissäkringslagen och den s.k. angiverilagen, som riskerar att leda till godtycke och rättslöshet, måste ändras. Förslag om omvänd bevisbörda till den enskildes nackdel måste avvisas. Kontroll och förhör av enskilda medborgare skall grundas på misstanke om brott. Enskilda medborgare och företag skall inte behöva bevisa sin oskuld för att inte på förhand bli behandlade som brottslingar. Respekten för den enskildes integritet måste stärkas. Kollektivanslutningen av fackliga medlemmar till ett politiskt parti är ett övergrepp mot den enskildes integritet. upprepade uttalanden mot kollektivanslutningen har inte respekterats. Organisationsklausuler i kollektivavtal gör fackligt medlemskap i praktiken obligatoriskt på många arbetsplatser. Medlemskap i politiskt parti eller facklig organisation skall nås genom ett fritt och självständigt beslut av den enskilde. Det är endast den principen som är fullt förenlig med den respekt för den enskilde som en levande demokrati skall bygga på. Den negativa föreningsrätten måste säkras i lag och kollektivanslutning till politiska partier måste förbjudas. Kontroll av medborgare som bygger på datasamkörningar måste avvisas. Användning av personnummer, som underlättar datasamkörningar av personregister, skall begränsas. Det grundlagsskydd för vissa viktiga fri- och rättigheter som infördes av den borgerliga majoriteten innebar en viktig framgång i arbetet för att stärka den enskildes rätt. Det arbetet måste nu återupptas. Den enskilde och samhället Den enskilda människans möjligheter att hävda sig gentemot en allt starkare statsmakt har alltmer försvårats . I och med att det offentliga griper in och bestämmer på allt fler områden som tidigare låg inom den enskildes revir har kraven på att skydda hans integritet och möjligheter att bestämma över sitt liv ökat. Dessa frågor har inte fått den uppmärksamhet inom författningsdebatten som de förtjänar. Det är emellertid viktigt att arbetet på det konstitutionella området inriktas på att skydda och utveckla den enskildes frihet. Moderata samlingspartiet verkar för ett samhälle där individen har reella möjligheter att hävda sina intressen mot den offentliga makten. Den utveckling som lett till att människorna i växande utsträckning tvingas underordna sig statsnyttan måste brytas. Författningsdebatten i har länge kretsat kring mer traditionella konstitutionella tvistefrågor såsom mandatperiodernas längd, skilda eller gemensamma valdagar etc. I betydligt mindre utsträckning - ibland ej alls har uppmärksamhet ägnats åt individens roll och behovet av att skydda också minoriteters rätt. En rad försök att nå enighet om en förändring av den svenska grundlagen på just dessa områden har misslyckats. F. n. arbetar folkstyrelsekommittén med problemet. Moderata samlingspartiets uppfattning är klar. En förlängning av de nuvarande mandatperioderna till skall ske. Detta förutsätter emellertid skilda valdagar för riks- och kommunalval. Härigenom garanteras väljaren möjlighet att göra sin stämma hörd i val under den utsträckta mandatperioden. Genom en sådan reform minskas kommunalvalens beroende av rikspolitiken. De kommunala frågorna ges en starkare ställning. Stärk ställning och reformera riksdagsarbetet ställning har i olika avseenden försvagats. Vid majoritetsregeringar har möjligheterna för oppositionen att direkt påverka varit begränsade, då den svenska författningen i praktiken saknar minoritetsskydd. a. massmedias allt snabbare förmedling och behandling av nyheter har lett till att betydelse som ett nationellt debattforum har minskat. Riksdagsdebatterna har oftast kommit för sent och varit så utformade att de haft svårt att få genomslagskraft. En reformering av riksdagsarbetet framstår som alltmer angelägen. Snabbheten att genomföra debatter i dagsaktuella frågor måste öka. Andra åtgärder är att minska antalet riksdagsledamöter för att göra riksdagsarbetet mer hanterligt och effektivt. Offentliga utskottsutfrågningar skulle vidare öka intresset för . Många länders författningar innehåller olika former av skydd för den politiska minoriteten. Det kan t. ex. gälla krav på kvalificerad majoritet för att avgöra vissa typer av frågor eller möjligheter för minoriteten att skjuta en fråga framåt i tiden innan slutligt ställningstagande sker. Vanligt är också att en minoritet kan genomdriva att ett ärende bereds på särskilt sätt. Den svenska har få bestämmelser om minoritetsskydd. Möjlighet finns dock för en minoritet i ett utskott att få ett ärende lagrådsbehandlat. Denna rätt har emellertid flerfaldiga gånger på ett godtyckligt sätt satts åt sidan av majoriteten. Det finns mot denna bakgrund anledning för folkstyrelsekommittén att se över bestämmelserna vad gäller lagrådsremiss så att minoritetens rätt skyddas effektivare än vid nuvarande ordning. Riksdagsordningen bör emellertid också kompletteras med andra former av minoritetsskydd. Exempel på detta är att en minoritet ges rätten att skjuta en frågas avgörande framåt i tiden. För beslut i vissa frågor kan föreskrivas att kvalificerad majoritet erfordras. Frågan om minoritetsskydd finns med i direktiven till folkstyrelsekommittén. Vi utgår från att denna utarbetar konkreta förslag som är ägnade att stärka minoritetsskyddet i författningen. En annan möjlighet i detta avseende erbjuder folkomröstningar. Som ett komplement till den parlamentariska demokratin har folkomröstningarna ett stort värde. En minoritet i bör ges rätt att begära folkomröstning. En sådan rätt finns bara vad avser grundlagsfrågor men bör utsträckas till frågor som rör den enskildes fri- och rättigheter. bör närmare utreda hur en avgränsning kan ske. F örfa 11 ningsdomstol Däremot finns i den svenska författningen inskriven s. k. lagprövningsrätt, dvs. rätt för domstolar att ta ställning till lagars och författningars förenlighet med grundlagen. En författningsdomstols främsta uppgift skulle vara att säkerställa att regeringsformens fri- och rättigheter verkligen efterlevs av de politiska organen och av förvaltningen. Härigenom skulle en författningsdomstol bli ett skydd för den enskilde mot samhället. Frågan om en författningsdomstol har inte varit föremål för någon större debatt i . Utvecklingen mot en allt starkare statsmakt, verksam på allt fler områden och ett minskat intresse att se till minoritetens rätt i skilda sammanhang gör emellertid att frågan om inrättande av en författningsdomstol har fått stor aktualitet. I lämpligt sammanhang bör frågan om inrättande och eventuell utformning av en sådan göras till föremål för en noggrann utredning. har fällts i flera uppmärksammade mål i i . Det gäller bl. a. för brott mot egendomsskyddet och för alltför långa anhållandetider. Därutöver har fällts för brott mot den rättsordning som stadgas i konvention om de mänskliga rättigheterna. I denna stadgas bl. a. att den enskilde skall ha rätt att få sin sak prövad av domstol eller domstolsliknande organ. Vidare har tvingats ingå förlikning i flera fall för att undvika att formellt fällas av domstolen. I något fall har ändringar gjorts i svensk lagstiftning för att förekomma ett fällande utslag i . Antalet fall som av svenska medborgare har förts till kommissionen och domstolen i har ökat starkt . Det finns anledning att från svensk sida följa utvecklingen med största uppmärksamhet och vidta åtgärder för att undvika att fler fällande domar blir verklighet. Detta förutsätter att en genomgång görs av svensk lagstiftning för att undersöka om den verkligen står i överensstämmelse med konventionen om de mänskliga rättigheterna. Krav på att så sker har flerfaldiga gånger framförts i av moderata samlingspartiet men avvisats. Vi upprepar nu kravet på en genomgång. riskerar i annat fall fler fällande domar. Det borde vara självklart att - utomlands känt för att ofta kritisera andra stater vad gäller mänskliga rättigheter - vidtar snabba åtgärder för att se till att den egna lagstiftningen uppfyller konventionens krav på ett fullgott skydd för de mänskliga fri- och rättigheterna. Trots vissa förbättringar har den svenska grundlagen fortfarande stora brister vad gäller skyddet för vissa fri- och rättigheter. Det gäller så viktiga områden som egendomsskyddet, närings- och yrkesfriheten. Moderata samlingspartiet har under en följd av år krävt att skyddet på dessa områden skall förstärkas och ges en plats i grundlagen. Vi upprepar detta krav. Utvecklingen har gått mot allt större svårigheter för den enskilde att utöva näring och yrke. Såväl formella som reella hinder finns och nya tillkommer i snabb takt. Den enskilde blir alltmer utlämnad åt samhällets godtycke. Rätten till personlig egendom och skydd för denna är grundläggande i alla västerländska demokratier. Detta skyddas icke på ett fullgott sätt av den svenska grundlagen. Som tidigare visats har också fällts av för brott mot just egendomsskyddet. Det är viktigt att egendomsskyddet stärks i grundlagen. Ett sådant skydd måste ta sikte på att ge egendomsrätten inte bara ett formellt och principiellt skydd utan också att reellt säkerställa den. Den ökade datoriseringen av samhället understryker ytterligare behovet av rätten till ett fullgott skydd för den personliga integriteten. Dataskyddet bör därför skrivas in i regeringsformen. var först i världen med att införa ett ombudsmannasystem till skydd för enskilda medborgare gentemot övergrepp från den offentliga makten. Detta system finns i ett stort antal länder, delvis efter svensk modell. Den enskildes rättssäkerhet förutsätter ett effektivt JO-ämbete. JO:s möjligheter att ingripa har begränsats genom avskaffandet av ämbetsansvaret 1975. Antalet åtal från JO:s sida har minskat drastiskt till några få . Det har hävdats att JO:s främjande av rättssäkerheten i första hand bör ta sig uttryck i de uttalanden som görs av JO. Dessa skall vara så utformade och förenade med en sådan tyngd att de leder till efterrättelse utan att de förenas med åtal eller liknande åtgärder. Det är tveksamt om detta verkligen varit fallet . Det finns mot denna bakgrund anledning att på olika sätt stärka JO:s ställning. Inte minst bör detta ske genom att hans sanktionsmöjligheter görs effektivare. Ett led i denna strävan är att ämbetsansvaret återinförs. Vi förordar att så sker. Beträffande JO:s ställning och ämbetets utformning i övrigt pågår f. n. en särskild utredning som beräknas avsluta sitt arbete under innevarande år. I avvaktan på dess slutsatser och rekommendationer avstår vi från att nu lägga fram konkreta förslag till reformer. Vi utgår från att lägger fram förslag som leder till att ämbetets effektivitet och sanktionsmöjligheter stärks. Antalet lagar och föreskrifter har ökat i allt snabbare takt, som de ofta blivit alltmer komplicerade och svåra att förstå. Detta placerar den enskilda människan i ett underläge gentemot myndigheterna. En viktig strävan från rättssäkerhetssynpunkt måste därför vara att verka för en utveckling som gör att relationerna mellan medborgare och myndigheter sker utifrån likvärdiga förutsättningar. Det kan starkt ifrågasättas om det nuvarande stora antalet lagar med ofta detaljerade föreskrifter på de mest skilda områden är nödvändiga. Ett brett upplagt arbete måste igångsättas för att mönstra ut eller förenkla lagar som är onödiga eller leder till icke godtagbara inskränkningar i den enskildes rätt. Ett led i strävan mot bättre möjligheter för den enskilde att hävda sin rätt mot samhället är att likformighet införs vad gäller de tidsfrister som gäller vid myndighetsinfordrande av olika uppgifter från den enskilde. En översyn bör ske av de olika tidsgränser som finns. Därvid bör målsättningen vara att samma krav i princip skall ställas på myndigheterna som på den enskilde vad gäller lämnande av uppgifter, besked i olika frågor etc. Det är viktigt att ansvar kan utkrävas av tjänstemän i offentlig tjänst. Som nämnts tidigare anser vi att ämbetsansvaret skall återinföras. Ett problem som blivit akut är ansvaret för de uppgifter som registreras i dataregister av skilda slag. Felaktigheter härvidlag kan ofta leda till avsevärda problem för den enskilde som drabbas av felen. Svårigheterna att snabbt få rättelse och utkräva ansvar av den som är skyldig är betydande. Möjligheterna att få skadestånd för den som drabbats av lidande för felaktiga åtgärder från myndighets sida är ytterst begränsade. regler måste skapas för hur datoriserade personregister skall föras och hur ansvar och skadestånd skall kunna utkrävas av den som drabbats av registreringsfel. Datatekniken har inneburit att den enskildes integritet beskurits med hänvisning till samhällets krav på effektivitet i sin hantering av känsliga personuppgifter. Moderata samlingspartiet kan aldrig acceptera att samhälleliga effektivitetskrav tillåts vara utgångspunkten för åtgärder på integritetsskyddsområdet. Det är tvärtom så att den enskildes krav på integritet och sekretess måste vara styrande för lagstiftningen och myndigheternas praktiska hantering av olika dataregister. Ett typexempel på vilka följder datatekniken kan få är skatteområdet. Den nya sekretesslagen syftade bl. a. till att undanröja oklarheter rörande sekretessen i rådande lagstiftning härvidlag. I själva verket har emellertid en allvarlig förändring skett i och med att beslutsmotivering om avvikelse från inlämnad självdeklaration i praxis blivit Denna kan innehålla för den enskilde känsliga uppgifter om hans ekonomi och personliga levnadsförhållanden. Röjandet av sådan information kan i vissa fall vålla allvarlig skada. Inför risken att integriteten inte är säkert skyddad kan det också befaras att deklaranterna underlåter att lämna för korrekt taxering nödvändiga uppgifter. Frågan om effektiv sekretess vad gäller taxeringen i första instans har behandlats av . Utskottets majoritet ville inte medverka till att klarlägganden gjordes så att den ursprungliga sekretessgraden återställdes. Det är viktigt att så sker. Vi föreslår därför att 9 kap. 1 § i sekretesslagen ändras så att skattesekretessen i första instans, i de avseenden som här har berörts, görs absolut. föreligger ett avtal mellan staten och vissa personalorganisationer om tillämpning av MBL-lagstiftningen inom . Internationellt är detta unikt. Genom att MBL-förhandling sker om vissa regeringsförslag ges de aktuella personalorganisationerna möjligheter att påverka politiska beslut i en särskild ordning. Det har visserligen sedan avtalet kom till skett en begränsning av de ärenden som på detta sätt MBL-förhandlas. Strävan har varit att undvika formell MBL-förhandling av utpräglat politiska ärenden. Någon klar gränsdragning är emellertid knappast möjlig att göra. Oenighet har också rått om klassificeringen av vissa ärenden med bl. a. behandling i arbetsdomstolen som följd. Det är inte rimligt att en MBL-behandling sker av regeringens propositioner till och andra regeringsbeslut. konstitutionsutskott har granskat utvecklingen på området och kommit fram till att en ytterligare begränsning av tillämpningen av MBL inom bör ske. Det enda rimliga är emellertid att helt avskaffa MBL vad gäller regeringsbeslut. Vi förordar att så sker och att det nu gällande avtalet sägs upp. I samband härmed bör ändringar ske i nuvarande MBL-lagstiftning så att det klart framgår att MBL icke skall tillämpas vid beredningen av regeringsförslag. I motionen har lagts förslag som medför lagändringar. Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderliga sådana ändringar. Med hänvisning till vad som anförts i denna motion hemställs 1. att beslutar att uttala att fyraåriga mandatperioder och skilda valdagar för riksdags- och kommunalval bör införas, 2. att beslutar att uttala sig för att minoritetsskyddet i regeringsformen och riksdagsordningen skall stärkas, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att frågan om införandet av en författningsdomstol bör utredas, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en genomgång av svensk lagstiftning i avsikt att bringa den i överensstämmelse med de krav som anslutning till konvention om de mänskliga rättigheterna medför, 5. att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till grundlagsskyddad egendomsrätt samt närings- och yrkesfrihet i enlighet med vad som i motionen anförts, 6. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om grundlagsfäst dataskydd, 7. att beslutar att i lag förbjuda kollektivanslutning till politiskt parti, 8. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om återinförande av ämbetsansvaret, 9. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en genomgång av lagstiftningen i syfte att utmönstra onödiga lagar, 10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av de tidsgränser som myndigheter kan ålägga den enskilde för infordrande av uppgifter etc. i syfte att öka den enskildes möjligheter att hävda sin rätt mot det allmänna, 11. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn av reglerna för ansvarighet vid förande av dataregister, 12. att beslutar att skattesekretessen i första instans skall vara absolut vid beslut om avvikelse från självdeklaration. () () () PER () () () () () () () L. () () i