mot · G8022660 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:2660 Om förhållandena på arbetsmarknaden skulle motsvara dem som råder i , skulle ha: 41 000 personer vid förmedlingarna utan arbete 46 000 personer hjälpta genom arbetsmarkn.åtg. 82 000 personer av olika skäl förtidspensionerade 169 000 personer skulle i dessa tre former behövt hjälp i i verkligheten 15 600 i verkligheten 19 600 i verkligheten 53 000 i verkligheten 88 000 De direkta kostnaderna, utan hänsyn till produktionsbortfall och personliga svårigheter, uppgick till 1 800 milj. kr. Fördelat på olika hjälpformer för människor i åldrarna var kostnaderna: KAS, kontant arbetsmarknadsstöd 357 milj. kr. 246 milj. kr. 32 milj. kr. 94 milj. kr. 852 milj. kr. 1 800 milj. kr. finns anledning att räkna med att beloppet blir över 2 000 milj. kr. var motsvarande kostnad 510 milj. kr. Detta är citat från landshövding inledning till Länsrapport . Jag citerar ytterligare några värdefulla fakta från . Utvecklingen i tyder på en fortsatt minskning av arbetstillfällena inom direkt produktion och en svagare ökning än när det gäller tjänster. är i väsentlig grad präglat av industriell sysselsättning- - men i ännu högre grad av sysselsättning inom basindustrierna. Basindustrins andel av industrisysselsättningen är och överträffas endast av förhållandena i . För varje 100-tal pojkar i åldern , som slutat skolan och fått jobb, går 47 utanför den vanliga arbetsmarknaden, hjälpta kontant, genom arbetsmarknadsåtgärder eller förtidspension. För flickorna är motsvarande siffra 68 utanför mot 100 som har jobb. Utslagningen sjunker därefter med stigande ålder. Den ökar igen . De fem åren närmast före folkpensionen går 86 män utanför arbetsmarknaden, mot varje 100-tal som alltjämt har jobb. För kvinnorna är motsvarande siffra 147 utanför. Av allt att döma kommer utslagningen den närmaste framtiden att hårdast drabba de industrilän, där basindustrin alltjämt spelar en betydande roll. Detta är nedslående fakta för länet. Men det är nödvändigt att våga tala om det verkliga förhållandet. Utifrån dessa fakta må det sedan vara regering och riksdags skyldighet att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att få till stånd en industriell utveckling samt utbyggd offentlig verksamhet. Vpk kan inte längre åse hur utarmas på ungdomlig livskraft och skaparförmåga. Kvinnornas produktivitetsresurser förslösas. De äldres erfarenhet och yrkeskunnande förskingras. Flera kommuner i som , , och har toppat rekordtabellerna över arbetslöshet och utflyttning. Samhällets gemensamma tillgångar, infrastrukturer som bostäder, kommunikationer, allmän och social service, som och med stora ekonomiska insatser byggts upp blir överflödiga eller felaktigt dimensionerade. Den kapitalförstöring som ett nedlagt företag eller en avvecklad produktion medför blir flerfaldigad i det samhällsekonomiska perspektivet. Arbetslöshetens sociala konsekvenser blir alltmer uppenbara. Social utslagning, drogmissbruk, fysisk och psykisk ohälsa följer i arbetslöshetens spår. De hårda slagen mot enskilda människors livsvillkor kan ej mätas i kronor och ören, endast våra gemensamma, samhälleliga värderingar om vad ett bra liv får kosta avgör i vilken grad arbetslöshet och utslagning kan tillåtas utan att våra beslut kan betecknas som cynism och människoförakt. Samhällets utgifter när det gäller ökat tryck mot sjukvården, arbetslöshetsunderstöd, förtidspensioner och sociala åtgärder borde dock vara nog för att väcka den som endast kan se samhällsproblem och kolumner. För december månad 1984 redovisar länsarbetsnämnden följande siffror: Kvarstående arbetslösa 8 141 I arbetsmarknadsåtgärder 9 905 Kvarstående lediga platser 438 Helt klart är att arbetslösheten i länet fortfarande ligger på en mycket hög nivå. råder vad man kallar en kapitalistisk högkonjunktur. Tiderna är goda! Frågan vi måste ställa är för vem. Ett svar är att ingen i , frånsett enstaka stora kapitalägare, märkt av dessa goda tider. Inom alla områden kvarstår de problem som fanns i den tidigare lågkonjunkturen. Den regering som tillträdde 1982 hade förmånen att se en uppgång i den kapitalistiska världsekonomin. Man valde att satsa alla tillgängliga resurser De stora exportföretagen skulle föra ur krisen hette det. Höga företagsvinster skulle ge investeringar och nya jobb i stället för dem som försvunnit och fortfarande försvinner. I vårt län återfinns flera av de gynnade exportjättarna. , , och dominerar industriarbetsmarknaden och visst har vinsterna ökat. Men hur gick det med investeringarna och de nya jobben? Här kan vi bara konstatera att av detta blev ingenting. Inga nya jobb, nya verksamheter eller planer för sådant har genererats genom exportindustrins vinstökningar. Regeringspolitiken har således totalt misslyckats med uppgiften att föra ut ur krisen. När det gäller landet som helhet tycks utvecklingen vara densamma. Enligt samstämmiga rapporter tycks den kapitalistiska konjunkturen på nytt vara vikande. Samma problem som fanns i den förra konjunkturnedgången blir åter akuta och genom att arbetslösheten inte minskat under de goda åren kommer problemen nu att bli än värre i vart fall i . Kapitalismens oförmåga att skapa arbete och försörjning till folkflertalet blir alltmer tydlig. I visar utvecklingen på en långsiktig stagnation i den industriella utvecklingen. De i länet helt dominerande storbolagen saknar en nödvändig vilja och förmåga till expansion och förnyelse. De investeringar som kommer till stånd syftar endast till rationaliseringar inom redan befintliga verksamheter. Företagens vinstnivåer saknar helt betydelse i detta avseende. Det är uppenbart att samhälleliga insatser krävs för att på nytt skapa förutsättningar för en positiv arbetsmarknadsutveckling i . Ett sådant samhälleligt ansvarstagande kan sammanfattas i följande punkter. Den ensidiga satsningen på kapitalistiskt vinstintresse måste brytas. I stället omfördelas ekonomiska resurser och köpkraft till offentlig och privat konsumtion för folkflertalet. Bristerna inom sjukvård, äldreomsorg och barnomsorg byggs bort. Därmed skapas fler jobb inom den direkta verksamheten, byggandet och servicenäringarna. Samhällets utgifter för sysselsättningen ger mindre utgifter för arbetslöshet. Fler i arbete ger ökade skatteinkomster. 1 * 1984/85. Högre förädling ger nya industrijobb I finns stora möjligheter till att öka förädlingsgraden av svenska råvaror. Skogsindustrin som är länets dominerande industrigren kan genom en medveten satsning på förädling och produktutveckling skapa åtskilliga nya arbetstillfällen. De privatkapitalistiska kortsiktiga vinstintressena måste dock ersättas av långsiktig samhällsplanering om en sådan positiv industriutveckling skall komma till stånd. har goda ekonomiska förutsättningar för investeringar och utvecklingsarbete. Länets export av vinster från skogen, stålet och vattenkraften uppgår till väldiga belopp. Dessa vinster kan och bör styras till investeringar med anknytning till produktion inom länet och regionen. Med den utgångspunkten kan vi skapa en regionalpolitik värd namnet. Löntagarfonden (Norrfonden) bör också ta på sitt ansvar att placera kapital för nyetableringar och för vidareförädling av länets råvaror. kommunisterna betraktar arbetslöshet och undersysselsättning som det helt dominerande samhällsproblemet. Avgörande för välfärdens fortbestånd och framtida utveckling är i vilken grad vi kan skapa meningsfulla jobb åt alla. I den andan ställer vi till årets riksdag följande förslag som bör ingå i en utvecklingsplan för och som kan förverkligas utan större dröjsmål. Förläggning av ett träkemiskt forskningscentrum till . Det skulle innebära att restprodukter från skogen och befintlig pappers- och massaindustri kan användas för framställning av olika kemiska produkter. Produkter som importeras. Brytning av vanadin i , . Förverkliga förslaget om import av sovjetisk gas via . Gas som skulle kunna användas för befintliga järn- och stålverk i , och övriga Bergslagen samt för pappers- och massaindustrierna i och . Utveckling av befintliga järnvägsverkstäder i och för forskning och produktion av avancerad transportteknik. Utbyggnad av den kollektiva trafiken inte minst inom transportsektorn. Alla tyngre transporter överförs från landsväg till järnväg. Satsning på kustsjöfarten mellan länets olika kustkommuner. Igångsätta byggandet av ny järnvägssträckning i samt ny landsvägsbro. Att prioritera länet när det gäller nytillkommande statliga verk och institutioner. En ökad satsning på barnomsorg, äldrevård, sjuk- och hälsovården främst på personalsidan. Ökade resurser till länets naturvårdande instanser. Som exempel kan nämnas att länets skogssjöar riskerar svartlistning på grund av höga halter av kvicksilver. Ett annat exempel är att det finns uppgifter om nedgrävda tunnor med arsenikhaltigt impregneringsmedel uppströms vattentäkt. Resurserna på naturvårdsenhet är inte tillräckliga för att komma till rätta med dessa problem. När det gäller järn- och stålindustrin samt skogs-, trä- och pappersmassaindustrierna har vpk i särskilda motioner ställt konkreta förslag för utveckling av dessa industrier. Under hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om en utvecklingsplan för .