ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021872 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1872 m. fl. Kvalificerad teknisk högskoleutbildning i län I län finns en stark teknisk tradition genom en rad verksamma tekniska företag. Många av dessa är tekniskt mycket avancerade och har stort kunnande. De flesta har dock svårigheter att rekrytera kompetent arbetskraft. Orsaken till detta är att län saknar kvalificerad teknisk utbildning. Många försök har gjorts att förstärka den tekniska utbildningen vid högskolan i . Statsmakterna har dock varit tämligen kallsinniga. Det är dock synnerligen angeläget att behovet av kompetenta, välutbildade tekniker hos länets näringsliv kan tillgodoses. En satsning på att förstärka den tekniska utbildningen i länet skulle därigenom verksamt bidra till tillväxt och förnyelse i regionen. Inriktningen av en förstärkning av den tekniska utbildningen i län måste bygga på en bedömning av behovet. Den skall vara kvalitativt högtstående. Med fördel kan den ordnas och utformas i samarbete med länets näringsliv och andra intressenter. Finansieringen kan också ske i olika former. De tekniska högskolornas distansutbud kan utnyttjas och utvecklas. Att företag och myndigheter i länet anser att en förstärkt teknisk högskoleutbildning är angelägen visar sig i att initiativ redan tagits för att utreda behov av inriktning, utformning, finansieringsmodeller och möjligheter till samverkan. UHÄ har dessutom föreslagit att en dataingenjörslinje om 80 poäng (fyra terminer) skall inrättas på tio orter fr. o.m. 1986/87. Linjen föreslås omfatta: naturvetenskapligt basblock 40 poäng (matematik 20 poäng och fysik 20 poäng), programmeringsmetodik/datateknik 20 poäng samt profilerade fördjupningsstudier om 20 poäng. Linjen föreslås även bli kompletterad med en påbyggnadslinje om 40 eller 60 poäng, vilken möjliggör övergång till civilingenjörsutbildningens senare del (datateknikerlinjen). Vid högskolan i finns mycket goda förutsättningar att genomföra en dataingenjörsutbildning av ovan angiven inriktning och omfattning. En lokalisering av dataingenjörslinjen till högskolan i skulle innebära att stora delar av redan befintlig kompetens inom systemvetenskapliga linjen, driftteknikerlinjen (främst styr- och reglerteknik) och inom ämneslärarlinjen (främst matematik, fysik och elektroteknik) samt flerårig erfarenhet från kurser i teknisk programmering skulle utnyttjas. En sådan lokalisering skulle också innebära att länets näringsliv får större möjlighet att rekrytera kompetent arbetskraft på detta område. Därmed bidrar den till utvecklingen av länets näringsliv. Vi finner det angeläget att möjligheterna att inrätta en dataingenjörslinje vid högskolan i fr. o.m. 1986/87 seriöst och i positiv anda prövas. Vi anser det också viktigt att en sådan satsning kompletteras med ytterligare initiativ på det tekniska området som tidigare anförts i motionen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättande av en dataingenjörslinje vid högskolan i samt vad i övrigt i motionen anförts angående angelägenheten av kvalificerad teknisk högskoleutbildning i län. () () () ()
mot · G8021873 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1873 Slopande av statsbidraget för kulturarbetares vistelse vid folkhögskolor I årets budgetproposition föreslår utbildningsministern, att ett anslag på . avsätts för att låta kulturarbetare bo och verka vid några folkhögskolor under någon månad . SÖ förutsätts fördela anslaget på ett tiotal skolor. Det finns i och för sig anledning att på olika sätt ge stöd åt våra kulturutövare. Det bör emellertid ske i genomtänkta former och inte som förtäckt stipendieverksamhet under den anslagspost det här är fråga om, Bidrag till driften av folkhögskolor m. m. Till detta kommer det ansträngda statsfinansiella läget, som knappast tillåter i och för sig säkert trivsamma och populära extrapremier av den sort som föreslagits. I den mån folkhögskolorna vill engagera kulturarbetare bör detta ske inom ramen för den ordinarie verksamheten och tilldelade anslag. Det ter sig inte rimligt att på så lösa boliner som det här är fråga om öppna en helt ny anslagspost. Det borde mer än väl finnas utrymme för nya former av kulturverksamhet inom den ram på nära , som anslås till driften av folkhögskolorna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå det i proposition 1984/85:100, bil. 10, C 6. Bidrag till driften av folkhögskolor, p. 8, föreslagna statsbidraget för kulturarbetares vistelse och medverkan vid folkhögskola.
mot · G8021877 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Ett centrum i för utbildning i flygmaterielunderhåll är den enda ort i landet med en av luftfartsverket godkänd gymnasieutbildning av flygmekaniker. Utbildningen utgör den andra årskursen i fordonsmekanisk utbildning. Denna utbildning har riksintagning och omfattar 80 årsstudieplatser. /bedriver en flygteknisk kurs på 40 poäng i samverkan med luftfartsmyndigheterna för att täcka behovet av certifierade flygtekniker. Dessutom ger skolan i även typutbildningar på olika småflygplan. Vidare har KTH i startat en flygingenjörsutbildning inriktad mot underhållssektorn. Flygsektorn är under en mycket stark teknisk utveckling. Detta omfattar även behovet av olika kategorier av flygtekniker och flygmekaniker, vilka skall svara för underhållet av flygplanen. Denna fråga har bl. a. studerats av och som sammanfattat sina synpunkter i (m. fl., 1984). Här pekar man bl. a. på behovet av nya intagningsregler och en specialisering av flygunderhållsutbildningen. Ett sådant utvecklingsarbete pågår vid i . På grund av platsbrist är det emellertid inte möjligt att genomföra några förändringar där. Ett samarbete mellan kommunen, högskolan i , SAS och FFV i har inletts för att bedriva uppdragsutbildning i flygplansunderhåll, lärarutbildning samt administration av flygunderhåll. Detta förutsätter emellertid andra lokaler än de nuvarande. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en ny studieorganisation för utbildning i flygmaterielunderhåll med lokalisering till . () () () ()
mot · G8021879 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1879 m. fl. Dataundervisning på låg- och mellanstadiet i De barn och ungdomar som finns i utbildningssystemet skall vara yrkesverksamma på olika områden i samhället långt in . Datorn och kunskap om datorns påverkan på människor måste finnas med i den skola som formar dessa ungdomar. sker undervisningen i huvudsak under rubriken datalära. På särskilda lektioner använder man datorn, man programmerar. Man undervisar om datorer och datoranvändning. Att använda datorn som ett led i den ordinarie undervisningen, s. k. datorstödd undervisning, har knappast börjat. Låg- och mellanstadieskolorna saknar nästan helt datorutrustning. Ändå är det bland dessa yngsta, ja kanske redan bland förskolebarnen, vi måste sprida kunskap om datorn som hjälpmedel i det informationsteknologiska samhälle vi oundvikligen kommer att möta. Det är de allra yngsta som har mest att vinna på en förändring av förutsättningarna för inlärning. För att få en plats på framtidens arbetsmarknad måste vi behärska datortekniken, det gäller både flickor och pojkar. För att inte flickorna skall ställas vid sidan av denna utveckling måste vi , innan könsrollsmönstret vuxit sig starkt, låta ungdomarna komma i kontakt med och lära sig använda denna informationsteknik. Om vi utestänger barn på låg- och mellanstadiet från kunskap om datorer, skapar man en elit. Denna elit består av barn som i hemmet har tillgång till datorer och datorkunskap. Vi utestänger också 55000 kvinnor från framtidens arbetsmarknad. En annan fråga vi måste ställa oss är om lärarutbildningarna och skolan skall ge den grundläggande kunskapen inom datalära och datorkunskap eller om vi skall överlåta den uppgiften till kommersiella företag. Det är angeläget att institutioner och personer som har kunskap om barn och barns utveckling utvecklar kunskap om hur och när barn bör introduceras till datorer. Särskilt angeläget är att lärarutbildningen inriktas så att den har en framförhållning på datorområdet med utgångspunkt från att datorn i undervisningen bör användas för problemlösning och därför kan vara ett hjälpmedel att utveckla barns tänkande. Den etiska och kulturella synen på det informationstekniska samhället måste också ges väsentligt utrymme i lärarutbildningarna. 1. att som sin mening ger regeringen till känna det angelägna i att man kartlägger förutsättningarna för att kunna bedriva dataundervisningen på låg- och mellanstadiet och planerar en fortbildning i datorstödd undervisning för redan verksamma lärare, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att lärarutbildningarna bör utvecklas enligt riktlinjerna i motionen. () () () BO () () ()
mot · G8021881 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1881 Beslutet om en ny studieorganisation för vissa medellånga och korta vårdyrkesutbildningar togs av 1979, utan att frågan om huvudmannaskapet var löst. De högt satta målen om en enhetlig organisatorisk samordning av all högskoleutbildning som utbildningsutredning framförde kom aldrig till stånd. Även huvudmannaskapskommittén föreslog i sitt betänkande 1981 att en samordnad och enhetlig högskoleutbildning ökar och huvudmannaskapet är enhetligt för hela högskolan. beslöt emellertid 1982 att bibehålla det kommunala huvudmannaskapet. Det skulle av statsfmansiella skäl vara omöjligt att genomföra en ändring. Någon ekonomisk beräkning redovisades dock inte. Vi har i tidigare motioner anfört att skälen för ett enhetligt statligt huvudmannaskap var så tunga att frågan allvarligt borde övervägas: o Ett effektivt resursutnyttjande, o En starkare anknytning till forskning, o En enhetlig utbildningskvalitet, o Bättre överblick och samordning. har uppmärksammat att landstingens samordning mellan verksamhetsplanering och utbildningsplanering fungerar mindre tillfredsställande. Planeringsunderlaget för dimensionering av utbildningen är inte alltid tillförlitligt. Vi anser också att forskningen inom den kommunala högskolans område inte prioriteras när det gäller fördelning av anslag. Utbildningsplanens intentioner har i många fall inte följts upp av kursplanerna. Detta kan naturligtvis bero på vissa övergångssvårigheter men kvar står dock det faktum att de högt ställda förväntningarna på en ny och bättre vårdyrkesutbildning till alla delar inte har infriats. Enligt utbildningsministerns uppfattning är det också angeläget att skapa förutsättningar för en samverkan mellan läkarutbildningen och de kommunala vårdutbildningarna. Vi anser att den bästa samverkan mellan dessa utbildningar skapas om de får en enhetlig statlig huvudman. Frågan bör därför utredas. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om tillsättande av en utredning rörande förutsättningarna för ett statligt huvudmannaskap för vårdutbildning inom den .
mot · G8021882 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1882 och av en professur i omvårdnadsforskning När 1979 fattade beslut om en ny vårdyrkesutbildning var bl. a. ett av målen att de studerande skulle skaffa sig kunskaper och färdigheter som skulle utgöra en grund för olika yrken och för fortsatt utbildning, som förberedelse för forskning och utvecklingsarbete inom hälso-, sjuk- och socialvårdsområdena. Det tillmättes stor betydelse att även vårdyrkesutbildningarna kom under den , varvid särskild vikt lades vid forskningsanknytningen. Därmed blev forskningen inom utbildningens kärnämne, omvårdnad, en realitet. Men omvårdnad som forskningsdisciplin har svårigheter, då utbildning av forskare sker inom andra discipliner vars ämnesinnehåll, vetenskapssyn och forskningsmetoder endast delvis täcker omvårdnadsfältet och omvårdnadsforskarens kunskapsbehov. Avsaknad av egna institutioner gör forskningsmöjligheterna efter avslutad utbildning osäkra. finns en extra forskartjänst i omvårdnadsforskning inrättad vid i . Syftet med detta initiativ är att bidra till uppbyggnad av en vetenskaplig kompetens i omvårdnad och att stimulera forskning inom detta område. Den extra forskartjänsten, motsvarande professur i omvårdnadsforskning, är placerad vid medicinska fakulteten, . Undervisning, handledning och examination är knutna till . Medel för tjänsten har anvisats via den medicinska fakulteten liksom medel för visst material och forskarutbildningskurser. I övrigt har verksamheten finansierats genom externa anslag. fastställdes studieplan för forskarutbildning i ämnet Omvårdnadsvetenskap av fakultetsnämnden vid medicinska fakulteten. Något anslag till fast tjänst inom detta område har inte anvisats i årets budgetproposition. Den svaga satsningen på omvårdnadsforskningen är otillfredsställande. Behovet av samverkan mellan omvårdnadsforskningen och den medicinska forskningen har fått allt större betydelse genom den nära kopplingen i det praktiska arbetet. Vi anser att en professur i ämnet omvårdnadsforskning bör inrättas. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening uttalar att en professur i omvårdnadsforskning inrättas. () ()
mot · G8021884 · 1985-01-22 00:00:00 — Alltsedan de kommunala musikskolornas utveckling har en stor andel av lärarna saknat musikpedagogisk utbildning. SMI:s huvuduppgift är att täcka denna brist i utbildningsväsendet. Till stor del har utbildningen bekostats av eleverna. F. n. studerar ca 250 elever i den treåriga musikpedagogutbildningen. Kursavgifterna är ca . I utredningsarbetet inför reformen av de statliga musikhögskolornas undervisning (SOU 1976:33) framhölls SMl:s verksamhet som en förebild för en statlig kompletteringsutbildning, medan frågan om skolans framtid lämnades därhän i väntan på folkbildningsutredningen. I SOU 1976: 33 sägs om kompletterande utbildning: Det måste generellt bli en rättighet för de redan verksamma att delta i kompletteringskurser med ett innehåll som motsvarar det som ges i den kommande reguljära lärarlinjen. Just denna funktion fylls av SMI. Ej behöriga lärare i musikskola som på grund av yrkesarbetets och bostadens geografiska läge eller av åldersskäl ej kan studera vid musikhögskola, som av familjeskäl måste studera och yrkesarbeta, som av pedagogiska skäl föredrar en utbildning integrerad med yrkesverksamhet. Musiklärare som önskar komplettera sin utbildning. Cirkelledare i musik med bristfällig utbildning. SMI arbetar för dagens och morgondagens musikundervisning genom gruppmetodik (studierna organiseras genomgående i grupper, vilket ökar de studerandes erfarenheter av gruppsamverkan och gruppmetodik), genre- och instrumentbredd, stor vikt vid ensembleledning, stor vikt vid nybörjarmetodik, röstvård och sång på en repertoar avpassad för musikskola och folkbildning. 1981 beslöt att SMI:s pedagogutbildning t. v. skulle anordnas som utbildning med enskild huvudman motsvarande högskoleutbildning. De studerande skulle få studiemedel. UHÄ fick i uppdrag att utreda SMI:s framtida organisation. 1983 var UHÄ:s utredning klar. Där konstateras bl. (citat): SMI fyller ett angeläget behov inom den högre musikutbildningen både kvantitativt och kvalitativt. Denna typ av utbildning som SMI erbjuder är primärt ett statligt ansvar enligt principbeslut om musikutbildning . Det är oförenligt med statens ansvar för musiklärarutbildningen att ta ut elevavgifter av denna typ för kompletterande grundutbildning. Staten måste ge anslag så att eleverna befrias från kostnader för själva utbildningen. UHÄ anser vidare att det lämpligaste alternativet är att staten överlåter åt en självständig institution i form av stiftelse att bedriva denna typ av kompletteringsutbildning med i huvudsak samma organisation och lärarstab som SMI nu har och föreslår att SMI svarar för denna verksamhet och får ett utökat anslag så att elevavgifterna kan slopas. Mot denna bakgrund föreslår vi att ges ett statsbidrag på 2,3 milj. kr. fr. o. m. /86. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statsbidrag till .
mot · G8021885 · 1985-01-21 00:00:00 — Forskningen är en statens angelägenhet. har endast statliga utbildningar och institutioner haft fasta resurser för forskning. Den befinner sig därför i ett svårt underläge. Trots detta har omvårdnadsforskningen böljat etableras i landet. finns en extra forskartjänst i omvårdnadsforskning inrättad vid i . Syftet med detta initiativ är att bidra till uppbyggnad av en vetenskaplig kompetens i omvårdnad och att stimulera forskning inom detta område. Den extra forskartjänsten, motsvarande professor i omvårdnadsforskning, är placerad vid medicinska fakulteten, . Undervisning, handledning och examination är knutna till . Medel för tjänsten har anvisats via den medicinska fakulteten liksom medel för visst material och forskarutbildningskurser. I övrigt har verksamheten finansierats genom externa anslag. fastställdes studieplan för forskarutbildning i ämnet Omvårdnadsvetenskap av fakultetsnämnden vid medicinska fakulteten. Att omvårdnadsforskning är nödvändig påpekas bl. a. i SOU 1984:39 (HS 90) där det sägs: Ett särskilt forskningsområde är omvårdnadsforskningen. Den är inriktad på att tillgodose allmänmänskliga och personliga behov och därvid tillvarata individens egna resurser för att bevara eller återvinna hälsa liksom att tillgodose behov av vård i livets slutskede. Omvårdnadsforskningen studerar således processen, situationen och den miljö där omvårdnad ges samt de hjälpmedel som används samt relationer och samspel mellan personal, patienter och deras anhöriga. Behovet av samverkan mellan omvårdnadsforskningen och den medicinska forskningen har uppmärksammats genom den nära kopplingen i det praktiska arbetet. Det rör sig dock om två olika discipliner med olika forskningsfält, kunskapsmål och delvis olika teoretisk bakgrund. Självständigheten gentemot medicinen har i vissa sammanhang varit svår att hävda. Områdets tillkomst bottnar framför allt i den reformering av högre utbildning som genomförts i och med att de medellånga vårdutbildningarna fördes in under högskolan. Detta behov har ej beaktats i proposition 1984/85:100. Inga medel har anslagits till en fast tjänst för omvårdnadsforskningen i . Det finns således inga garantier för framtiden vid det universitet där man på ett mycket förtjänstfullt sätt börjat bygga upp omvårdnadsforskning. Ett avbräck i denna angelägna forskning skulle vara ytterst olyckligt. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att tillföra medicinska fakulteten i fasta resurser för en professur i ämnet omvårdnadsforskning.
mot · G8021886 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Inrättande vid av en professur i yrkesmedicin med placering vid Med anledning av proposition 1970:122 angående utbyggnad av organisationen för läkare- och tandläkareutbildningen i fattade 1970 (SU 1970:135, rskr 1970:309) och 1972 (proposition 1972:1, bil. 10, UbU 1972:4, rskr 1972:93) principbeslutet om inrättande av 17 professurer vid med placering vid . Tjänsterna har inrättats successivt under budgetåren i takt med att olika kliniker har tagits i drift. 1977 föreslog Kl och UHÄ att den principbeslutade professuren i infektionssjukdomar skulle ändras till professur i klinisk virologi. I budgetpropositionen 1982/83 föreslår departementschefen att regeringen inhämtar bemyndigande att inrätta denna tjänst så snart de sjukvårdsorganisatoriska förutsättningarna är klarlagda. Medel beräknas också för tjänsten. I anslagsframställan 1984 föreslår och att den principbeslutade professuren i dermatologi och venerologi i stället inrättas i yrkesmedicin. Motiven för förändringarna är att behovet av förstärkta forskningsinsatser inom det yrkesmedicinska området har kommit att framstå allt klarare . Sambandet mellan arbetsmiljö och hälsa är väl belagt. Ytterligare undervisnings- och forskningsinsatser inom det yrkesmedicinska området är därför utomordentligt angelägna. En tjänst inom yrkesmedicinen är också av betydelse för grundutbildningen av läkare eftersom den reformerade studieplanen förutsätter betydande undervisningsinsatser inom yrkesmedicin. har redan beslutat inrätta en professur i dermatologi och venerologi vid Kl med placering vid . Till följd av utvecklingen inom detta vårdområde har i beslutat att inte knyta några slutenvårdsplatser till hudmottagningen vid . bygger upp en yrkesmedicinsk verksamhet på . Resurser för yrkesmedicin inom har varit mycket begränsade. Det är därför mer angeläget att den principbeslutade professuren i stället inrättas i yrkesmedicin. skulle erbjuda en utmärkt miljö för sådan verksamhet genom lämpliga lokaler och närhet till flera forskargrupper med mycket aktiv verksamhet inom angränsande delar av invärtesmedicinen liksom toxikologi och epidemiologi. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om professur i yrkesmedicin vid med placering vid . () ()
mot · G8021887 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1887 Ett mer flexibelt statsbidragssystem Ett mer flexibelt statsbidrag skulle öka kommunernas möjlighet att fatta beslut om den egna skolorganisationen utan att vara bundna till statliga beslut om antal basresurser. De nu gällande statsbidragsreglerna ger stora negativa effekter i kommuner där elevantalet minskar. Vilka orimliga konsekvenser det stela statsbidragssystemet kan få visar några siffror ur en utredning som gjorts av skolstyrelsen i min hemkommun . Elevantalet i minskar här med 21,t. o. m. / 95. Lågstadiet får sitt lägsta elevantal /89 och mellanstadiet 1992/93. Högstadiet får sitt lägsta elevantal /96. Därefter ökar elevantalet igen. Till följd av elevminskningen minskar också antalet basresurser med 37. Detta skulle bl. a. få följande konsekvenser: o 6 skolenheter i kommunen är hotade av nedläggning, o ytterligare 150 barn tvingas att åka skolskjuts, o skolskjutskostnaderna kommer att öka väsentligt, o 4 samhällen i kommunen blir helt utan skolverksamhet, o ett stort antal lärare blir överflödiga. Den beskrivning jag här kort gjort om framtidsutsikterna för ett antal skolor inom kommun är säkert inte unik. Med stor sannolikhet kan likartade exempel hämtas från flera andra kommuner i vårt land. Enligt min mening är det angeläget att kommunerna ges ökade möjligheter att fatta beslut om den egna skolorganisationen. Detta kan ske genom att göra statsbidragssystemet mera flexibelt. Det är angeläget att slå vakt om de små skolorna. De har stor betydelse för bygden som kulturellt centrum och för övrig samhällsservice. Gör man sedan en övergripande, samhällsekonomisk bedömning och väger in kostnader, som är direkt mätbara, exempelvis ökade skolskjutsar, mer av fritidsinsatser för eleverna, ökad elevvård och förstärkningsresurser är jag övertygad om att de små skolenheterna försvarar sin plats. Trivsel och hemkänsla är heller inte oväsentligt i sammanhanget. Det minskar risken för utslagning bland eleverna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ett nytt, mer flexibelt statsbidragssystem.