mot · G8022999 · 1985-03-27 00:00:00 — m. fl. Förbättrade boendeförhållanden för gamla, handikappade och lång* varigt sjuka (prop. 1984/85:142) De flesta av förslagen i propositionen är bra och innebär att man tar itu med och undanröjer en del brister i äldres, handikappades och långvarigt sjukas boende. Flera av förslagen har för övrigt tidigare aktualiserats i olika vpk-motioner och förslag i . Sålunda har vpk ställt krav som nästan ordagrant och innehållsmässigt överensstämmer med de målsättningar som formuleras då det gäller mål och synsätt inom bostadspolitiken. De resurser som föreslås ställas till förfogande för att realisera målsättningarna är emellertid alltför blygsamma. Mot bakgrund av hur många människor som och skulle kunna flytta till egen bostad och annan boendeform från institutionsboende borde betydligt större satsningar göras. Men det är bra att det nu föreslås en ändring i bostadsförsörjningslagen som innebär att kommunerna får ansvaret för att alla i kommunen får en egen bostad av god kvalitet. Den arbetsgrupp inom som svarar för underlaget till föreliggande proposition har bl. a. föreslagit att bostadsförsörjningslagen också skulle kompletteras med en bestämmelse om skyldighet för kommunen att samråda med landstingskommunen om bostadsförsörjningen. Vpk anser liksom handikapporganisationerna att en sådan komplettering skall göras, medan regeringen inte nu finner det befogat att reglera kommuners samrådsskyldighet. Arbetsgruppens slutsatser är att gällande regler ger möjligheter att åstadkomma en god bostadsstandard även för flertalet människor som på grund av funktionsnedsättning eller sjukdom har speciella krav på bostadens utformning. Vi är inte överens om detta utan menar att absoluta krav på tillgänglighet måste fastställas i lag. I förslaget till ny plan- och bygglag (PBL) 10 § sägs exempelvis att kraven på tillgänglighet skall uppfyllas, om detta inte är uppenbart oskäligt. Vidare sägs emellertid att i områdesplan eller detaljplan kan kommunen besluta att lägre krav får ställas, under viss förutsättning, och det talas om att ändring i skälig utsträckning skall uppfylla vissa krav osv. Vad som där sägs är enligt vår mening otillräckligt och ger utrymme för tolkningar som kan försvåra eller omöjliggöra berättigade tillgänglighetskrav från de handikappade. Om förnyelsen av bebyggelse skall genomföras på ett sådant sätt att den svarar mot behoven hos dem som bor och arbetar inom ett område får man inte pruta på grundläggande tillgänglighetskrav. Man får heller inte lämna öppet för mer eller mindre godtyckliga skälighetsbedömningar eller kompromisser beträffande dessa krav så att de sätts lägre än de s. k. grundkraven. Standardnivån får t. ex. inte bli så låg att lägsta godtagbara standard enligt bostadssaneringslagen blir liktydigt med fullvärdig bostad. Förslaget om att slopa möjligheten att finansiera trygghetslarm med bostadslån bör inte genomföras. Den ökade friheten för kommunerna i valet av serviceform för äldre och handikappade innebär inte att kommunerna får lättare att finansiera vissa extra anordningar för rörelsehindrade m. m., t. ex. trygghetslarm. Vi motsätter oss detta förslag och menar att bostadslån och räntebidrag även fortsättningsvis skall kunna lämnas. Förslaget om ett bostadsanpassningsbidrag för att återställa en lägenhet som anpassats till en handikappad person och kan hyras ut till en person som har behov av anpassningen är bra, men en otillräcklig åtgärd. Fastighetsägare kan motsätta sig att en lägenhet anpassas till en handikappad persons behov. En handikappad person måste få ovillkorlig rätt att få sin bostad anpassad och inte behöva riskera ersättningskrav från fastighetsägarna. Detta bör klart slås fast i hyreslagstiftningen, och regeringen bör lägga fram sådant förslag till . Reglerna för bostadsanpassningsbidrag bör även vidgas så att det blir möjligt för handikappanpassning t. ex. av toalett i närlokal för de boende. Detta bör ges regeringen till känna. För övrigt noterar vi med tillfredsställelse den översyn av reglerna för bostadsanpassning för att underlätta kvarboende som aviseras i propositionen. Då det gäller tillgängligheten i den yttre miljön föreslås att ett statligt bidrag skall införas för tillgänglighetsskapande åtgärder på kvartersmark. Vi ansluter oss till förslaget som sådant men anser att medelsramen 10 milj. kr. är alltför snålt tilltagen och föreslår en ökning till 20 miljoner. Om bidraget skall få de i propositionen skisserade effekterna synes det klart att förslagets rambelopp är för litet. Om bostadsmiljön som helhet inom flera bostadskvarter eller ett bostadsområde skall göras tillgänglig och användbar för de personer som avses måste betydande insatser göras. Inte minst gäller det de synskadades möjligheter att orientera sig i området där stora insatser behöver göras med exempelvis orienteringstavlor till olika hus och lokaler. Krav på tillgänglighetsplanering bör ställas i detta sammanhang, i enlighet med den förut omtalade arbetsgruppens förslag. I propositionen föreslås att räntebidrag skall förbehållas sådana utrymmen som betalas av de boende över hyran eller avgiften för lägenheten. Innebörden av detta är att lokaler av typ dagcentraler med service för äldre, handikappade m. fl. inte längre får räntebidrag. I stället föreslås ett engångsbidrag till försöksverksamhet med en integrerad boendeservice. Engångsbidraget skall täcka investerings- och/eller driftskostnaderna under ett inledningsskede. Vpk anser det angeläget att räntebidrag även i fortsättningen utgår till vissa lokaler för service till äldre m. fl., och vi föreslår detta. I syfte att stimulera en decentraliserad utbyggnad av sådana lokaler, exempelvis i bostadsområden med stor andel äldre, bör storleken på de lokaler som kan få bidrag begränsas hårdare än . Även det nya stöd som föreslås till försöksverksamhet med boendeservice är angeläget, och de två stödformerna bör kunna komplettera varandra. En del av de lösningar som finns är inte bra, lokaler och service är alltför uppsplittrade, servicelokaler och avstånden från bostadslägenheten alltför stora osv. De pengar som föreslås avsättas - 20 milj. kr. - bör i sin helhet upptas under anslaget B 8 och inte blandas ihop med anslag Bidrag till social hemhjälp eller understöd av allmänna arvsfonden. Under rubriken arbete pekar regeringen bl. a. på att utvecklingen mot öppna vårdformer medför behov av utbildning. Denna bör då ges sådan inriktning och präglas av sådana värderingar att det ligger i linje med vad främst handikapporganisationerna föreslagit. Man måste på olika sätt underlätta för vårdpersonalen att bidra till och underlätta för gamla, handikappade och långvarigt sjuka att inrätta sitt boende så att de kan få en meningsfull självständig livsföring efter egna önskemål. Enligt gällande bestämmelser om hissinstallation i bostadshus m.m. ges bidrag för installation av hiss i bostadshus med mer än tre våningar endast om det finns särskilda skäl. De nuvarande reglerna är oklara. Sökanden kan inte få besked i förväg om finansieringsförutsättningarna, och de orsakar en komplicerad handläggning. Det är dessutom sällan fastighetsekonomiskt fördelaktigt att installera hiss i fyravåningshus på grund av att hissbidrag inte kan utgå. Byggnadsstadgans krav på hiss har betydelse endast i samband med en något större ombyggnad. Hissinstallation som separat åtgärd kommer därför sällan till stånd. Andra effekter av en ogynnsam ekonomi för hissinstallationer kan vara att ombyggnadsprojekt inte kommer till stånd eller att de görs mindre omfattande så att hisskravet inte aktualiseras. Reglerna bör ändras så att hissinstallation i fyravåningshus generellt kan få bidrag. Bidragets andel av de godkända kostnaderna kan sättas lägre än vid trevåningshus från såväl kommun som stat. Ett ytterligare skäl för den av oss föreslagna förändringen är att en stor del av de ansökningar som kommer in avser fyravåningshus och måste avslås. ser det ut som om de anslagna 300 miljonerna för det statliga bidraget inte kommer att tas i anspråk. Med hänvisning till vad som anförts föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om a) komplettering av bostadsförsörjningslagen, b) utformningen av en plan- och bygglag i avsikt att göra det möjligt att bättre än hävda tillgänglighetskravet, c) möjligheten att med bostadslån finansiera trygghetslarm, d) ovillkorlig rätt till bostadsanpassning, e) bostadsanpassningsbidrag för toalett i närlokal, f) räntebidrag till kommunala servicelokaler, g) bidrag till hissinstallation i hus med fyra våningar, 2. att beslutar medge att bidrag för tillgänglighetsskapande åtgärder på kvartersmark får beviljas inom en ram av . under /86. (vpk) (vpk) C.-H.HERMANSSON (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)