mot · G8021736 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1736 Enhetliga vårdbidragsregler för barn och ungdom med diabetes, m. m. Diabetes hos barn har ökat markant i , och ökningen tycks fortsätta. Hos barn med diabetes föreligger behov av särskild tillsyn och vård. För att minimera komplikationer får de flesta diabetesbarn numera två till fyra injektioner , ofta av olika insulintyper. Flera kontroller av blod och/eller urin företas . Regelbunden motion är nödvändig. När ett barn drabbas av diabetes innebär det en omställning av hela familjens liv. Efter första tiden på ett halvt till med sjukdomen kommer svårigheterna med svängande blodsocker, risk för låga blodsockervärden med medvetslöshet och kramper. På andra sidan lurar risken för långvarigt alltför höga värden med komplikationer för ögon, njurar m. m. Speciella insatser för tillsyn och vård krävs därför av föräldrar till barn och ungdomar med diabetes. Många föräldrar tvingas att drastiskt ändra sin arbetssituation i samband med barnets diabetesdebut. Enligt 9 kap. 4 § lagen om allmän försäkring gäller bl. a. följande: Försäkrad förälder äger för vård av barn som ej fyllt rätt till vårdbidrag om barnet på grund av sjukdom, psykisk utvecklingsstörning eller annat handikapp är i behov av särskild tillsyn och vård. Vid bedömningen av rätt till vårdbidrag skall även beaktas sådana merkostnader som uppkommer på grund av barnets sjukdom eller handikapp. Vårdbidrag utgår allt efter tillsyns- och vårdbehovets omfattning och merkostnadernas storlek med belopp motsvarande hel eller halv förtidspension till ensamstående jämte pensionstillskott som svarar mot pensionen. Vårdbidraget kan begränsas till . Behovet av bidrag skall omprövas minst vart annat år, om det inte finns skäl för omprövning med längre mellanrum. Utfallet av ansökningar om vårdbidrag till barn och ungdom med diabetes har följts vid barnklinikerna på och . Tydliga skillnader i bedömningen av vårdbidragsärendena har konstaterats, vilka kan tillskrivas bristen på enhetliga regler. lic. , barnmedicinska kliniken vid i , professor , barnmedicinska kliniken vid i och docent , barnmedicinska kliniken vid , har behandlat dessa frågor i en artikel i , varifrån nedanstående uppgifter huvudsakligen är hämtade. Till grund för beslut i vårdbidragsärenden ligger dels ett läkarutlåtande, dels en socialutredning om barnets situation. Förälderns bundenhet, egna synpunkter liksom barnets behov av träning beaktas, och uppgifter från skola och kurator kan även bli aktuella vid bedömningen. Bedömningen ligger f. n. hos de enskilda försäkringskassornas förtroendeläkare. Bidrag utgår f. n. efter mycket varierande linjer. På en del håll avslås de flesta ansökningarna, på andra håll är man mer liberal. Orättvisan blir särskilt uppenbar när man flyttar från en ort till en annan. Vägledande för hur skall tolka lagen är de domar som avkunnas i försäkringsrätten och försäkringsöverdomstolen (försäkringsdomstolen och beslut av ). Genom dessa domar och beslut bildas praxis som kassan är skyldig att följa. Försäkringsöverdomstolen anser med utgångspunkt i utlåtande från att patienterna kan indelas i tre olika grupper: Fall där inga särskilda problem tillstöter utan den dagliga skötseln av sjukdomen, efter en anpassningstid av , kan handhas av barnet självt, uppfyller inte förutsättningarna för rätt till vårdbidrag. I fall där sjukdomen är mer svårbehandlad, t. ex. där det föreligger svårigheter att ställa in rätt insulindos, är halvt vårdbidrag motiverat under en anpassningstid av . För de mest svårartade fallen, där diabetessjukdomen eller skötseln därav kompliceras av andra sjukdomar och handikapp som medför svårigheter att lära barnet att självt sköta sin sjukdom, torde det vara motiverat att utge halvt vårdbidrag till dess barnet fyllt . Vid barnmedicinska klinikerna vid och har 137 läkarintyg skrivits för vårdbidragsansökan till barn och ungdom med diabetes . Läkarintygen har utformats enhetligt och innehållit likartad information. Behov av mer tillsyn och vård än friska barn och ungdomar i motsvarande ålder, daglig behandling med i regel två insulininjektioner, lämplig motion, speciell diabeteskost samt dagliga självtest av urin har framhållits. Målsättningen att med god metabolisk kontroll minska riskerna för akuta och kroniska komplikationer har poängterats. Föräldrarnas aktiva roll i behandlingen och ovannämnda kontroller har betonats liksom merkostnaderna för diabeteskosten. Föräldrarna har kontinuerligt lämnat besked om utfallet av sina vårdbidragsansökningar. Av de 137 barn och ungdomar med diabetes som ansökt om vårdbidrag har 70 fått bifall och 67 fått avslag. 66 patienter har tilldelats halvt vårdbidrag och 4 helt vårdbidrag. Anledning till helt vårdbidrag utgjorde bl. a. förefintlig annan kronisk sjukdom, flera diabetessjuka i samma familj, ensamstående förälder med svårighet att arbeta på grund av minderårigt barn. Medianåldern för de 70 barn som beviljats vårdbidrag var , för de 67 som erhållit avslag . Antalet vårdnadshavare eller syskon tycks inte ha haft någon betydelse vid bedömningen utom möjligen hos de fyra patienter som erhållit helt vårdbidrag. Andelen beviljade vårdbidragsansökningar har varierat (tabell I). beviljades resp. av ansökningarna, medan av ansökningarna beviljades . Patienterna indelades i följande åldersgrupper: , och . Det visade sig då att det i yngsta åldersgruppen erhölls 22 bifall och 4 avslag (tre av dessa har överklagats till , och man har då erhållit halvt vårdbidrag). I gruppen erhöll 40 bifall och 15 avslag, och gruppen erhöll 8 bifall och 48 avslag. Då rättspraxis varierat har materialet även indelats i gällande rekommenderade åldersgräns och diabetesbarnets ålder vid ansökningstillfället , 1976, 1977 och 1980. Resultatet ger vid handen att 51 av 63 (81,) beviljade ansökningar förekommer hos barn vars ålder ligger under den rekommenderade åldersgränsen och att 46 av 59 (78,) avslagna ansökningar återfinns hos barn som är äldre än de rekommenderade åldersgränserna. I resterande 13 fall med avslag måste det ha funnits andra skäl för avslag. I några fall finns kommentarer som merutgifter av den grad att vårdbidrag beviljas har ej förelegat eller för hög inkomst hos föräldrarna. I bifallsgruppen finns inga speciella kommentarer till bifallet. För att kartlägga eventuella lokala skillnader i försäkringskassornas bedömning har materialet från sorterats efter kommun och ålder vid ansökningstillfället. Av uppgifter framgår att har en restriktiv attityd, bl. a. med avslag för en och gosse och en och flicka, medan har en liberal attityd utan registrerade avslag för barn . I Umeåmaterialet med dess tio kommuner visar det sig att , och Stomman har en mer restriktiv attityd. Skillnaden i bedömning hos försäkringskassorna upplevs av patienten och dennes föräldrar som orättvis och leder till irritation. Utfallet av undersökningen bekräftar att enhetliga regler saknas för beslut om vårdbidrag till barn och ungdom med diabetes, även om åldern har en stor men inte avgörande betydelse. De barn som beviljats vårdbidrag har inte haft mer svårinställd diabetes än de barn som inte erhållit vårdbidrag. För barnläkarna utgör fastställandet av vårdbidragsbehovet för barn och ungdom med diabetes en viktig fråga. Behov av principiella riktlinjer för en enhetlig och rättvis bedömning föreligger, något som tidigare efterlysts från barnläkarhåll. har kontaktat för att försöka komma överens om vissa principiella regler eller riktlinjer för vårdbidrag till barn med kroniska sjukdomar. De principer som rekommenderas av och dess barndiabetesgrupp är följande: Helt vårdbidrag bör utgå till barn med diabetes under det första sjukdomsåret oavsett barnets ålder. Helt vårdbidrag bör även utgå till barn med diabetes i åldern oavsett hur länge de haft diabetes. Till barn i åldern bör halvt vårdbidrag utgå efter det första sjukdomsåret. Efter individuell prövning bör helt vårdbidrag även kunna utgå till barn med diabetes i åldern under de speciella perioder av ökat vårdbehov som ibland uppträder. Dessa rekommendationer bygger på lång erfarenhet av diabetessjukdomens sociala konsekvenser, och de borde kunna ligga till grund för försäkringskassornas bedömning. Det föreligger ett starkt behov av att pediatrisk expertis utnyttjas då ärenden rörande vårdbidrag för barn med diabetes behandlas i försäkringskassorna. Pensionsdelegationerna bör ha en sådan sammansättning att medicinskt sakkunnig person finns tillgänglig. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär att åtgärder vidtas för att möjliggöra att enhetliga regler tillämpas vid bedömning av ärenden rörande vårdbidrag i vad gäller barn och ungdom med diabetes, 2. att hos regeringen begär att åtgärder vidtas för att säkerställa att pensionsdelegationerna får en sådan sammansättning att barnmedicinskt sakkunnig person finns att tillgå.