ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802322 · 1985-01-10 00:00:00 — m. fl. Ökat antal platser i idrottsgymnasier Kombinationen med specialidrott i gymnasieskolan - de s. k. idrottsgymnasierna - omfattar f. n. (/85) 550 intagningsplatser. SÖ och () har varit eniga om att denna dimensionering är klart otillräcklig och strävat efter att så snabbt som möjligt nå ett tidigare överenskommet tak på 600 intagningsplatser. Siffrorna baserade sig på redovisade önskemål från kommuner och specialförbund (idrottsgrenar). Förslag om ökning med 50 platser från 550 till 600 fanns med i SÖ:s petita /85. SÖ:s förslag tillstyrktes inte med motivet att den påbörjade försöksverksamheten med individuella timplanejämkningar för idrottsträning för elever i gymnasieskolan skulle minska sökandetrycket till idrottsgymnasierna. Denna utveckling hade man även trott och i viss mån hoppats på inom . Trots att vi nu ser resultatet av tredje årets satsningar i intresset för idrottsgymnasier. De 150 nya hemortsplatser som disponeras /86 räcker dessutom inte långt, eftersom specialförbunden redovisat önskemål /86 på tillsammans närmare 1 000 platser. Situationen beträffande kombination med specialidrott i gymnasieskolan kan, efter kontakter med berörda specialförbund, inte förväntas förändras inom överskådlig tid. En fortsatt flerårig utökning av antalet hemortsplatser kan måhända lindra behovet för vissa specialidrotter. Då tillkommer emellertid nya specialförbund på listan över dem som vill ha idrottsgymnasium, frisbee, och förväntas handikapp och landhockey söka. De s. k. idrottsgymnasierna kommer även fortsättningsvis ur flera synpunkter att vara den bästa formen för kombination av idrottssatsning och gymnasiestudier. För flertalet specialförbund kommer hemortsalternativet enbart att förbli ett komplement. F. n. ligger seriösa ansökningar om idrottsgymnasieplatser hos RF och SÖ från följande kommuner och idrotter: (nordisk komb.) 8 platser 16 platser Trots att nya kommuner och idrotter successivt har kunnat beredas plats i systemet har behovet ständigt ökat. Inte ens ett uppfyllande av det tidigare överenskomna taket på 600 platser skulle täcka mer än delar av redovisat behov. Ovanstående önskelista omfattar minst 90 nya platser. Ytterligare ett tecken på att behovet av nya platser är stort är att den kommunala idrottsgymnasieverksamheten ökar. Detta är dock en nödlösning, som på flera sätt går ut över eleverna. De får ingen nedsättning i studierna och inget betyg i ämnet specialidrott. Mot bakgrund av att dels behovet av nya platser på idrottsgymnasierna är fortsatt stort, dels det s. k. hemortsaltemativet inte har minskat trycket på idrottsgymnasierna, måste det vara mycket angeläget att antalet intagningsplatser ökas från 550 till 600 elever . Med anledning av vad ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär att antalet platser till idrottsgymnasier utökas från 550 till 600 platser . () ()
mot · G802324 · 1985-01-10 00:00:00 — Utbyggnad av partiellt dubbelspår på är en av de mest belastade enkelspåriga sträckorna i SJ:s bannät, och kapaciteten är i vissa tidslägen fullt utnyttjad. Genom omläggning av sträckan förbättras trafiksäkerheten, då ett femtiotal järnvägskorsningar inom slopas. Men för att klara en trafikökning krävs det ytterligare investeringar i dubbelspår och linjeomläggningar. Det gäller då främst på sträckan . Enligt uppgift är det i första hand avsnittet där SJ vill bygga om och anlägga dubbelspår. På grund av det begränsade investeringsutrymmet har SJ beslutat senarelägga etapp II av spåromläggningen . Det innebär att den aktuella sträckan inte kommer att byggas ut till dubbelspår som planerats. Effekten av detta blir att kapacitetsproblemen ytterligare kommer att accentueras . Enligt en resvaneundersökning som SJ genomfört är järnvägens andel av det totala resandet efter påfallande liten. SJ bedömer att ett stort antal resenärer bör kunna föras över till järnväg med hjälp av en bättre tidtabell. Man får hoppas att inte SJ:s ambitiösa planer på att förbättra standarden på går i stöpet på grund av minskade investeringsanslag. Det borde finnas möjlighet att finansiera de aktuella objekten utanför ordinarie investeringsram. Med hänsyn till arbetsmarknadsläget bör en del av investeringarna kunna finansieras med beredskapsmedel. Genom inrättande av flygförbindelse har järnvägens konkurrenssituation försämrats. andel av marknaden har minskat till av det totala resandet. Om inte mer resurser satsas på upprustning av banan är det risk för att järnvägens andel av resandet fortsätter att minska. En bidragande orsak till järnvägens förhållandevis ringa andel av det totala resandet torde också vara att till stor del består av högklassig motorväg. Genom en successiv upprustning av banstandarden på inkl. utbyggnad av partiellt dubbelspår är det möjligt att höja medelhastigheten jämfört med den nuvarande som uppgår , vilket skulle förkorta restiden . Därmed ges järnvägen ökade möjligheter att överta en större andel av den interregionala trafiken längs både vad gäller person- och godstransporter. Medelhastigheten på sträckan är och på sträckan . En upprustning av är inte enbart av företagsekonomiskt intresse för SJ utan i lika hög grad ett samhällsekonomiskt intresse. trafikpolitiska beslut angavs att långväga godstransporter bör överföras från lastbil till tåg, och även i vad gäller persontransporter finns det ett samhällsekonomiskt intresse av att dessa i ökad utsträckning överförs till kollektiva färdmedel. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående upprustning och utbyggnad av partiellt dubbelspår på .
mot · G802325 · 1985-01-10 00:00:00 — och tredje vice talman av trycksaksportot Det svenska postverket har avskaffat trycksaksportot inom landet. Detta innebär att böcker, tidningar, tidskrifter m. m. måste sändas som brev inom - till en betydligt högre kostnad än som varit fallet, och dessutom till en högre kostnad än i övriga länder i världen. Att skicka en bok på kostade våren . kostar det kr. Priset har alltså femdubblats på mindre än . Här bör dock nämnas att bokförsändelsen kan kosta mindre om man använder speciella rabattfrimärken - för den som har kvar sådana, att den som skall skicka minst sju bokpaket kan tjäna något på att betala . för rätten att sända dem som ekonomibrev, att bl. a. författare har möjlighet att skaffa sig frankoetiketter, varvid halvkilosboken kostar . Men svår- eller oåtkomliga rabatter är ingenting för vanligt folk som vill skicka en bok eller en tidskrift som gåva eller byta läsupplevelser med varandra. För allmänheten är slopandet av trycksaksportot ett hinder i informationsfriheten. För förlag och författare, för kulturtidskrifter och ideella organisationstidskrifter är det borttagna trycksaksportot en svår ekonomisk belastning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att trycksaksportot bör återinföras.
mot · G802328 · 1985-01-11 00:00:00 — 1984/85 328-333 och i Ett pantsystem för batterier m. m. Det är väl känt att vi fortfarande har stora problem såväl med kvicksilver som med kadmium och andra tungmetaller. En av de största källorna till kadmiumförekomsterna etc. är de små elbatterier till hörapparater, elektronräknare m. m. Även lysrören är en tungmetallkälla, när de såsom avfall hamnar bland soporna. Nuvarande teknik ger knappast några som helst möjligheter att separera ut dessa tungmetaller från gaserna i förbränningsanläggningarna eller avloppsvattnet från avfallstipparna. I lär förbrukas batterier med ett tungmetallinnehåll, som motsvarar ca kadmium och kvicksilver. Detta är nära så mycket kvicksilver som kommit ut från industrins processutsläpp. har dessa processutsläpp reducerats medan användningen av tungmetallhaltiga batterier bara ökat. Problemen är likartade i hela . Svårigheten är att samla in dessa batterier, lysrör etc. på ett ekonomiskt försvarbart sätt. Vi har tidigare aktualiserat frågan, men motionerna har avslagits med förhoppningen att regeringen skulle lägga fram förslag som skulle förbättra situationen. Men då vår socialdemokratiska regering ännu ej fått ändan ur vagnen ser vi oss nödsakade återkomma. Enligt vårt förmenande borde det enklaste sättet vara att införa ett pantsystem av ungefär samma modell som vi f. n. tillämpar när det gäller returglas och aluminiumburkar. Panten måste givetvis sättas betydligt högre (sannolikt ca /st), men tillvägagångssättet skulle kunna vara detsamma. När man första gången köper batteri eller lysrör så betalar man denna pant och det kan väl hända, att man i princip behöver två uppsättningar för vilka man har betalat pant. När en uppsättning är förbrukad tar man den med sig till affären, där man då får köpa motsvarande antal batterier eller lysrör, utan att betala pant. Sedan återstår det ju bara för eller eventuell entreprenör att i de aktuella affärerna samla in dess förbrukade batterier, lysrör etc. och förvara eller destruera dem på ett sådant sätt att miljön inte förorenas. pågående försök att på frivillig väg söka samla in förbrukade batterier är i och för sig lovvärda, men innebär inte den så nära hundraprocentiga återvinning som vi av miljöskäl anser nödvändig. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i 1 1984/85. motionen anförts om behovet av ett pantsystem för batterier, lysrör etc. för att minska problemen med tungmetaller i miljön.
mot · G802332 · 1985-01-10 00:00:00 — m. fl. Vissa ändringar i bostadssaneringslagen I en motion med förslag om ändringar i hyresförhandlingslagen har vi föreslagit att hyresgästerna får rätten till förhandlingsordning och därmed rätt att välja vem som skall företräda dem i förhandlingar enligt nämnda lag. Bostadssaneringslagen (1973:531) innehåller fullmakt för riksorganisation eller förening, som är ansluten till sådan organisation att enligt 2 § ta initiativ till upprustningsåläggande och användningsförbud även för fastigheter där organisationen ej har förhandlingsordning. Denna bestämmelse har i en del fall givit upphov till tvister mellan hyresgäster och organisationen. Organisationen har fått en myndighetsfunktion och det anser vi inte att en medlemsorganisation bör ha. Bostadssaneringslagen bör därför ändras så att initiativrätten ligger hos hyresgästerna själva, hos organisation som har hyresgästernas uppdrag att förhandla samt hos kommunen. Speciellt berörs paragraferna 2 och 2 a. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att måste besluta att bostadssaneringslagen ändras i enlighet med vad som i motionen anförts. () () () ()
mot · G802334 · 1985-01-10 00:00:00 — 1984/85 334-342 m. fl. Rätten till förhandlingsordning enligt hyresförhandlingslagen Ökat inflytande och ansvar för hyresgästerna Enighet råder om värdet av att hyresgäster visar ett ökat ansvar och engagemang för bostaden. Förutsättningen för detta ökade engagemang är självklart att det verkliga inflytandet för den enskilde hyresgästen ökar. Detta kan ske på olika sätt. Ombildning av hyresfastigheter till bostadsrätter, avtal mellan fastighetsägaren och hyresgästerna om förvaltningen och ansvaret för den egna lägenhetens underhåll är exempel härpå. För att kunna hävda sina intressen är en frivillig samverkan i föreningsform oftast nödvändig. Genom hyresförhandlingslagen regleras tillvägagångssättet vid förhandling om hyra m. m. Rätten till förhandlingsordning ligger för hyresgästernas del hos organisation av hyresgäster. Vid prövning av tvist om rätt till förhandlingsordning (§ 10) skall hyresgästorganisationen ha rätt till förhandlingsordning, om det ej med hänsyn till organisationens kvalifikationer, hyresgästernas inställning och omständigheterna i övrigt kan anses obilligt mot hyresvärden att den begärda förhandlingsordningen skall gälla. Kraven på en prövning av hyresgästernas kompetens att kunna hävda sina egna intressen anser vi vara ett utslag av onödigt förmynderi. Vi anser det angeläget att hyresgästerna har bestämmanderätten när det gäller vilken organisation som skall företräda dem. Bestämmer sig hyresgästerna i en fastighet för att bilda en förening skall denna förening äga rätt till förhandlingsordningen. Vill annan redan befintlig organisation ha rätt att företräda hyresgästerna i en viss fastighet skall detta bygga på anslutning av och uppdrag från fastighetens hyresgäster. Hyresförhandlingslagen bör därför enligt mening ändras så att det verkliga inflytandet ligger hos hyresgästerna i en fastighet och den organisation dessa bildar för att tillvarata sina gemensamma intressen. Detta synsätt bör ges uttryck genom ändring av §§ 9-11. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställer vi 1 1984/85. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändringar i hyresförhandlingslagen (SFS 1978:304) så att rätten till förhandlingsordning ligger hos den organisation som hyresgästerna i en fastighet bildar. () () () ()
mot · G802336 · 1985-01-10 00:00:00 — Motion 1984/85:336 Avskaffande av skattetillägg vid s. k. otjänliga försök Enligt 116 § i taxeringslagen påförs skatteskyldig särskild avgift - s. k. skattetillägg - om han eller hon lämnat oriktig uppgift i deklarationen. Skattetillägget tas ut , eller, om felet kunnat rättas genom tillgängligt kontrollmaterial, av den skatt som påförts på grund av felet. Det är bara i särskilt ursäktliga eller ömmande fall som skattetillägg kan efterges, t. ex. om deklaranten som felat är mycket gammal eller sjuk. Dess bättre kan skattemyndigheten inte lagligen påföra någon skattetillägg om han eller hon som gjort fel råkat dö innan skattemyndigheten, som granskat deklarationen, hunnit besluta om skattetillägg. I andra fall kan skattemyndighet inte lagligen låta bli att besluta om skattetillägg. Inte ens om det i den felaktiga deklarationen finns en kontrolluppgift från den skatteskyldiges arbetsgivare på den glömda inkomsten. Ett sådant kan ju inte undgås att bli upptäckt - s. k. otjänligt försök. Vanliga hederliga medborgare, som gjort sitt bästa för att skriva en riktig deklaration kan därför drabbas, trots att den glömda inkomsten finns redovisad till skattemyndigheten och insorterad i deklarationen sedan denna kommit in till skattemyndigheten. Det har inte stöd i medborgarnas rättsmedvetande. De otjänliga försöken skall inte medföra skattetillägg. Med stöd av vad som ovan anförts yrkar jag att beslutar om sådan ändring i taxeringslagen att otjänliga försök inte medför skattetillägg.
mot · G802337 · 1985-01-10 00:00:00 — Motion 1984/85:337 m. fl. Avdrag för lantmäterikostnader från inkomst av jordbruksfastighet Lantmäterikostnader räknas enligt praxis som en anskaffningskostnad för en fastighet och inte som en löpande driftskostnad i jordbruket. Detta bygger bland annat på att kostnader för anskaffning av en förvärvskälla inte är avdragsgill. Emellertid får kostnaden medräknas dels vid beräkning av underlag för skogsavdrag och dels vid beräkning av skattepliktig realisationsvinst. Den som av rationaliseringsskäl gör ett tillskottsförvärv av fast egendom skaffar sig därigenom ingen ny förvärvskälla. Vad man gör är att man förbättrar den förvärvskälla man har. Lantmäterikostnaden upplevs då mera som en driftskostnad än som en anskaffningskostnad. Får inte avdrag göras direkt blir det en ekonomisk belastning för brukaren. Eftersom lantmäterikostnaden ofta är ganska stor, kan nuvarande förhållanden motverka en önskvärd strukturrationalisering. Vi föreslår därför att lantmäterikostnader blir direkt avdragsgilla i samband med kompletteringsköp av mark. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att lantmäterikostnaderna vid kompletteringsköp av mark blir avdragsgilla i samband med förvärvstillfället. () () () ()
mot · G802338 · 1985-01-10 00:00:00 — och för bilresa till och från arbetet Avdrag för resa till och från arbetet med bil medges då tidsvinsten jämfört med resa med allmänna kommunikationsmedel uppgår . Beräkningen av tidsvinst sker med utgångspunkt i den sammanlagda tidsvinsten för fram- och återresa mellan bostad och arbetsplats. I praxis medräknas därvid inte den tid det tar att lämna och hämta barn på daghem. För föräldrar som i samband med sin resa till arbetet måste lämna resp. hämta barn på daghem eller i annan form av barnomsorg bör det vara den totala restiden som jämförs. Möjligheten att ha annan barnomsorg än i hemmet är i många fall nödvändig för att man skall kunna förvärvsarbeta. Daghem eller motsvarande ligger ofta så att man vid resa med kollektiva kommunikationsmedel måste göra flera byten med avsevärd tidsåtgång. Av dessa och andra praktiska skäl kan det vara nödvändigt att använda bil. Reglerna för tidsvinstberäkning bör därför ändras så att den tid det tar att lämna och hämta barn på daghem eller annan barnomsorgsform medräknas vid tidsvinstberäkningen. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att ändra reglerna för tidsvinstberäkning avseende avdrag för resa till och från arbete enligt vad som anförs i motionen. BO () ()
mot · G802339 · 1985-01-10 00:00:00 — Ändring i 16 § förundersökningskungörelsen I 16 § förundersökningskungörelsen, i den lydelse paragrafen har fått fr. o. m. (SFS 1984:957), talas om förhör med barn som inte fyllt . Enligt svensk gällande rätt är myndighetsåldern . Det är därför inte rimligt att tala om barn . Fr. o. m. fyllda skall ingen betecknas barn - då givetvis inte heller i lagtext. att beslutar om ändring av 16 § förundersökningskungörelsen så att ordet barn ändras till ungdom.
mot · G802341 · 1985-01-11 00:00:00 — Den enskildes integritet - rätten till en egen skyddad sfär-hotas från alla håll. Ett effektivt instrument för Storebror är dataregistren av olika slag. Det lär finnas omkring 50 000 personregister. Ett av de mest närgångna personregistren är det som finns hos och hos kronofogdemyndigheterna och som symboliskt nog kallas för . Det är egentligen en rättslig skandal att detta, av offentliga myndigheter förda, personregister existerar helt vid sidan av lagen, något som jag påtalade i en motion (1983/84:1158). Detta rättslösa tillstånd innebärför det första - att inte tagit ställning till eller ens vet vilka uppgifter som insamlas och förvaras i detta omfattande register. Registreras bilinnehav, fordran på , näringsförbud, personer med tillstånd att servera alkoholdrycker, konkurser, exekutiva fastighetsförsäljningar och obetalade underhållsbidrag? - för att bara nämna några uppgifter som förekommit i officiella sammanhang. För det andra: vilka personer berörs? Omfattas även andra än gäldenärer i vanlig mening, t. ex. sådana som debiterats böter eller rättegångskostnad? Lika betänkligt är - för det tredje - att man inte klarlagt vilka som får ta del av uppgifterna. Är registret tillgängligt för envar? Det är nämligen så, att säljer uppgifter ur registret till utomstående, uppgifter vilka alltså insamlats för ett helt annat ändamål, nämligen för att fullgöra myndighetsutövning. Det är framför allt denna kommersiella försäljningsverksamhet som är så kuslig för den enskilde, som kanske ej alls känner till att han finns upptagen i registret, som lär rymma omkring 900 000 svenskar. Att märka är att hanteringen av innebär ett åsidosättande av de skyddsregler till förmån för den enskilde som kreditupplysningslagen uppställer. I betänkande (1983/84:23) delade lagutskottet min uppfattning om det angelägna i att det nya ADB-systemet för kronofogdemyndigheternas verksamhet blir författningsreglerat. Utskottet tilläde: Enligt vad utskottet inhämtat beräknas en proposition i ämnet kunna föreläggas . Någon åtgärd från sida med anledning av motionen är därför inte påkallad. Någon sådan proposition har ännu icke förelagts och har ej heller aviserats i överlämnad propositionsförteckning. Det nuvarande tillståndet är oefterrättligt. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag till utsökningsregisterlag.
mot · G802344 · 1985-01-10 00:00:00 — Motion 1984/85:344 m. fl. Lokalisering till av civilbefälhavarens kansli för södra civilområdet är stationerat i medan militärbefälhavarens stab i södra militärområdet är placerad i . Kontakterna mellan civilbefälhavarnas kanslier och militärbefälhavarnas staber är betydande. För civilbefälhavarens kansli utgör kontakterna med militärbefälsstaben den allt övervägande delen av de externa kontakterna. I betänkandet Högre regional ledning (SOU 1978:77) framfördes flera argument för att lokalisera civilbefälhavarens kansli och militärbefälhavarens stab till samma ort: Milostab och CB-kansli är inte bara samgrupperade i krig utan kan också betraktas som integrerade delar i en totalförsvarsstab. En gemensam lokaliseringsort i fred underlättar krigsplanläggning, mobiliseringsförberedelser, övergång till krigsorganisation och verksamheten i krig. Vid lokalisering till samma ort kommer också personkännedomen att förbättras. MB och CB förbereder och genomför gemensamt ledningsövningar dels för milostab och CB-kansli, dels med fostaber/länsstyrelser. Förberedelser för dessa övningar underlättas. Möjligheterna för CB-kansliet att tidigt kunna medverka i den militära planeringen och påverka denna förbättras. Förutsättningarna för att den militära och den civila krigsplanläggningen skall kunna samordnas ökar härigenom. Detta underlättar också för CB att inrikta och samordna den civila totalförsvarsplaneringen inom civilområdet. Den sistnämnda faktorns betydelse ökar om CB ges de ökade uppgifter som vi föreslår. MB:s samarbete med de civila totalförsvarsmyndigheterna underlättas vilket ökar i betydelse i takt med försvarsmaktens ökade beroende av samhällets civila resurser. CB-kansliet har givetvis ett stort behov av att samarbeta även med övriga civila totalförsvarsmyndigheter. Planeringsgrunden för verksamheten inom milo/civo tas dock fram av MB och CB gemensamt. Järnvägsbefälhavaren m.fl. regionala chefer kan därför i detta avseende betraktas som verkställande. Vi anser således att behovet av samverkan är störst mellan MB och CB och att denna samverkan också är av grundläggande betydelse. Mot den bakgrunden anser vi att principen bör vara att milostab och CB-kansli lokaliseras till samma ort. Däremot bör en lokalisering till samma byggnad undvikas för att understryka dels kansliets fristående ställning, dels kravet på att en väl fungerande samverkan mellan kansli och milostab inte får ersätta samverkan mellan . Med hänsyn till storleken på milostab resp. CB-kansli är det naturligt att kansliet flyttar till milostabens lokaliseringsort. Genom en lokalisering av civilbefälhavarens kansli till uppnås en samlokalisering med militärbefälsstaben. Kansliet kommer dessutom att ligga mera centralt inom civilområdet, vilket underlättar kontakterna med kommuner, landsting och näringslivet i övrigt. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att beslutar att civilbefälhavarens kansli för södra civilområdet skall stationeras i . () ()
mot · G802345 · 1985-01-11 00:00:00 — m. fl. Försvarets redovisning av kostnader för konsulthjälp Man kan spåra en brist i systemet för redovisning vid försvaret av kostnader för konsulter i förhållande till avsedda besparingar av anställd personal. Det mål för neddragning av personal som uppsatts för exempelvis Fort F har medfört att bl. a. ingenjörstjänster dragits in. Eftersom arbetsvolymen inte minskat har man nödgats ersätta de indragna tjänsterna med konsulter. Synbarligen finansieras konsulter över sakanslag, där de inräknats i kostnadsberäkningen utan att sådana kostnader följs upp närmare. Över den anbefallda personalminskningen sker däremot en detaljerad granskning. Övergången till att konsultera är inte utan vidare rationell. Konsult skall anlitas till arbetsuppgifter som är så sällan förekommande, att en anställd inte skulle ha full sysselsättning därmed, eller där en alldeles särskild sakkunskap måste inhämtas ur erfarenhet från projekt utanför försvaret. Med anställda bör byggas upp och vidmakthållas en bestående bank av kunskap, särskilt avsedd för den försvarsanknutna verksamheten. Förhållandet har påpekats av Fort F . att hos regeringen begär en översyn av redovisningen vid försvaret, så att kostnaden för konsulter kan direkt avvägas mot kostnaden för anställd personal. (s) () () () ()