mot · G802613 · 1985-01-16 00:00:00 — m. fl. Folkmusiken i musiklärarutbildningen, m.m. Svensk traditionell musik och dans, s. k. folkmusik och folkdans, har unika konstnärliga kvaliteter, som är viktiga att bevara, levandegöra, använda och utveckla. Dessa kulturformer kan underlätta förmedling av kunskaper om gången tid. De bygger på närhet till förebilder samt gemenskap i utövandet och utgör därmed ett alternativ till den kommersiella masskulturen. har intresset för folkmusik och folkdans ökat starkt. Antalet amatörutövare har mångdubblats och kan räknas i hundratusental. har ett fördjupat konstnärligt och historiskt intresse utvecklats hos många utövare. Efterfrågan på vidgade kunskaper har lett till inrättande av en mängd speciallinjer på folkhögskolor. Samhällets kulturpolitik har i många fall kommit på efterkälken. När det modebetonade intresset, som utvecklades i kölvattnet på den s. k. gröna vågen, nu är på väg att ebba ut, är det av största vikt att kunskaper som samlats hos pedagoger och utövande artister/konstnärer tas till vara. Det är väsentligt att uppmärksamma dessa traditionella kulturgenrers situation. I det följande vill vi ta upp två konkreta problem beträffande den svenska folkmusikens plats i musiklärarutbildningen och vikten av att skapa forskarutbildning i dans med hänsyn till folkdansområdets forskningsbehov. (SOU 1976:33) anför: Den högre musikutbildningen har ansvar även för sådana genrer och musikformer som varit underrepresenterade i utbildningen. Dit hör såväl olika former av improvisatorisk musik som folk- och konstmusik från skilda kulturmiljöer. (s. 68) Man måste under alla förhållanden kräva av musiklärare, att de är 'musikaliskt allmänbildade. De måste ha bred kännedom om musikens olika stilar och uttrycksformer genom tiderna. De skall kunna med enkla medel illustrera dem musikaliskt. (s. 118) pläderade alltså för att folkmusik skulle tillsammans med andra eftersatta genrer ges en ökad plats i musiklärarutbildningen. Svensk folkmusik utgör enbart en mycket liten del av ämnet "musik och samhälle, oftast i form av en eller ett par föreläsningar. Det räcker alltså med ett par timmars frånvaro på grund av ointresse eller sjukdom för att man skall kunna gå igenom musiklärarutbildningen utan att där möta traditionell svensk folkmusik. Vår mening är att svensk folkmusik är en omistlig del i det traditionella kulturarv som skolan skall förmedla till eleverna. En förutsättning för att detta skall kunna förverkligas är att folkmusiken ges en rimlig del i Detta bör ske både i form av allmän genrekännedom och i form av eget utövande. I samband härmed bör följande beaktas: En viktig principiell skillnad i musikerlinjens och musiklärarlinjens allmänna inriktning när det gäller specialiseringsproblematiken kan formuleras så, att musiklärarkandidaterna ofta måste komplettera sina brister innan de kan utveckla sina speciella intressen, medan det för musikerstuderande är mer legitimt att satsa tid på utveckling av egna specialanlag och -intressen. Den som t. ex. är skicklig jazzpianist redan vid antagningen till lärarlinjen måste på grund av lärarrollens krav använda mycken tid till att lära sig spela i andra stilar, t. ex. wienklassisk eller modern europeisk musik. (SOU 1976:33 s. 118) Tillgång till bra dokumentation och seriös forskning är två avgörande förutsättningar för att möjliggöra en kvalitativ utveckling av folkmusik- och folkdansutövandet. Särskilt på dansområdet har det statliga engagemanget varit nästan helt obefintligt när det gällt att garantera denna nödvändiga grundresurs för kulturområdet. En deltidstjänst vid skall räcka till att skapa ett arkiv, till dokumentationsarbete, fältarbete, forskning och informationsarbete om folkdans. Uppgiften är naturligtvis helt orimlig. Dansen är generellt sett ett eftersatt område beträffande forskningsinsatser och forskarutbildning. Detta finns behandlat i utredningen - Dansvetenskapens ställning i högskoleorganisationen (1982:33). Remissbehandlingen av rapporten har bekräftat vikten av ett statligt initiativ. Det är därför av största kulturpolitiska vikt att utredningens förslag möjligt förverkligas. Det är likaledes av största vikt att den svenska folkdansens behov beaktas i samband med förverkligandet av dansforskarutbildningar. En mycket stor del av den dokumentation som finns gjord av svensk folkdans har gjorts av amatörer. Flera av dessa amatördokumentatörer har även inlett enklare forskningsprojekt. I samband med inrättandet av forskarutbildningar vid universiteten bör även dessa amatörers behov av vidareutbildning, handledning och stipendier beaktas. Mot bakgrund av ovanstående hemställs 1.att uttalar att de synpunkter som framförts i denna motion beaktas vid fastställande av musikhögskolornas utbildningsplaner, 2. att hemställer hos regeringen om ett förslag till en framtida organisation av dansforskarutbildning, 3. att anvisar . för inrättandet av ett centrum för dansforskning. 4. att uttalar att den svenska folkdansens behov bör beaktas i samband med inrättandet av forskarutbildningar i enlighet med vad som anförts i denna motion. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)