mot · G802767 · 1985-01-17 00:00:00 — Denna motion behandlar möjligheterna att bedriva gruvbrytning i s. k. små gruvor. Det material som denna motion bygger på är framtaget av Norrlandsfonden och dess chefgeolog . En liknande motion väcktes också till fjolårets men denna motion är kompletterad med nya fakta som understryker möjligheterna för småskalig gruvdrift. I regionalpolitiska frågeställningar och program för industriell utveckling som behandlats av statsmakterna i olika sammanhang är gruvnäringen knappast omnämnd. Detta är anmärkningsvärt med tanke på att man i åtminstone vissa norrländska inlandskommuner ser gruvnäringen som en av de få återstående möjligheterna att uppehålla sysselsättningen. Den gruvindustri som förekommer i är i princip baserad på - dels stora malmfyndigheter, där malmen behandlas i anrikningsverk placerade i anslutning till fyndigheter, - dels mindre fyndigheter, från vilka malmen transporteras till centralt belägna anrikningsverk inom ett gruvdistrikt. Gränsen mellan större och mindre produktionsenheter ligger inom intervallet 500-600 kton/år. Utbyggnad av stora fyndigheter med tillhörande malmbehandlingsdel kräver stora investeringar medan däremot mindre gruvor, som exempelvis utbyggs för att fylla ledig kapacitet i ett befintligt centralt verk, kräver i motsvarande grad lägre investeringskostnader. I det senare fallet kan exempelvis transportkostnaden vara en avgörande faktor för ett utbyggnadsbeslut. Tiden från upptäckten av en större fyndighet fram till dess den kommer i produktion är ofta mycket lång; den kortaste tiden men i allmänhet . Så behöver dock fallet inte vara när det gäller öppnande av mindre förekomster. Gruvbrytning i mycket liten skala, små gruvor, är inte så vanligt förekommande i , utom när det gäller förekomster av s. k. industrimineral och bergarter. Småskalig gruvbrytning utomlands är ofta förekommande såväl i som i-länder. Begreppet små gruvor är flytande, men kan i detta sammanhang sägas innebära förekomster i storleksordningen upp till malm med en årsproduktion på uppemot malm/år. Fyndigheter av nämnd storleksordning bör tekniskt kunna tas ut , vilket emellertid saknar regionalpolitiskt intresse eftersom sysselsättningseffekten blir låg, men kan ändock vara av intresse för den redan etablerade gruvindustrin. Ett långsamt uttag i storleksordningen 20 000-50 000 ton/år under en tidsrymd av kan däremot vara av intresse ur regionalpolitisk synpunkt, eftersom det kan ge sysselsättning åt från 2 och kanske upp till 5 å 10 personer under denna begränsade tidsrymd. En gruvas livscykel kan indelas i följande stadier - gruvbrytning och anrikning Ovannämnda huvudstadier bör beaktas vid bedömning av vilka regionalpolitiska insatser som erfordras för att underlätta gruvetablering. Vidare bör sådana åtgärder övervägas vad gäller möjligheterna att få avsättning för producerad slig. Hälleforsgruvan, en slutbruten liten malmkropp. har inom ramen för ett uppdrag från Norrlandsfonden om små gruvor tagit fram kostnadsbilden priser för en liten gruva, Hälleforsgruvan i , som är utbruten och nedlagd. Brytningen har skett som underjordsbrytning. Investeringskostnaden (tabell 1) utgörs uteslutande av kostnader för malmbrytning, eftersom all hantering inkl. krossning avsågs ske i redan befintliga anläggningar från fyndigheten. Investeringskostnader för Hälleforsgruvan totalt och i kr./ton Driftkostnaderna indelas på följande sätt: Driftkostnader för Hälleforsgruvan totalt i Undersökning - löpande Malmtransport Anrikning - fullkostnad Anm. Marginalkostnaden eller driftkostnaden för anrikningen kan beräknas till . Under förutsättning att prognosen beträffande mängder och halter hade infriats skulle den slutliga balansen mellan kostnader och intäkter mycket grovt kunna se ut på följande sätt i jämförelse med utfallet. Kostnader och intäkter avseende prognos och utfall för Hälleforsgruvan Beläggningskostnader - 50 Driftkostnader - 148 Intäkter + 291 - 148 + 127 Prognosen har i detta fall baserats på följande antagna noteringar, tabell 4:1, eftersom metalipriserna var extremt låga under 1977-1978. Tabel) 4. Långtidspriser, nivå (I) samt högsta metallpriser (II) De redovisade relationerna mellan prognos och utfall är givetvis grova men ger dock en god bild av hur olika variabler kan påverka ett förväntat utfall av en gruvbrytning, speciellt när gruvan har en kort livslängd. I detta fall har malmbrytningen blivit olönsam på grund av följande orsaker. a) Det beräknade malmtonnaget var mot i verkligheten . Därmed stiger kostnaderna för investeringarna från /ton till /ton. b) Metallhalterna och metallutbytena kom i verkligheten att avvika från de prognoserade. c) Metallpriserna kom att ligga på en extremt låg nivå just då gruvan var i drift. Med ett snitt av priser skulle det ekonomiska utfallet blivit positivt. Det ekonomiska utfallet enligt tabell 3 visar hur stora riskerna i ett gruvprojekt är. Detta gäller speciellt för små gruvor där utbrytningstiden är kort och prissvängningarna på metallmarknaden inte hinner kompensera varandra. Ekonomiska förutsättningar för smågruveverksamhet Man kan nu använda kostnadsbilden för Hälleforsgruvan som bakgrund för en diskussion kring de ekonomiska förutsättningarna att försöka etablera gruvbrytning i små gruvor. Därvid kan antas att malmkroppen håller samma malmkvantitet som Hälleforsgruvan, dvs. malm, men i dagbrytning. En sammanfattning av diskussionen finns i tabell 5. Kostnader och intäkter för en tänkt dagbrytning av malm vid olika alternativ. - anläggningskostnaderna sjunker från /ton till /ton vid dagbrytning. Eftersom en gruvdrift i liten skala kan förmodas bli dyrare än den rationella driften i ett storföretag har här antagits att anläggningskostnaderna för en dagbrytning är ca /ton. - driftkostnaderna minskar vid en dagbrottsbrytning i jämförelse med en underjordsbrytning. Denna driftkostnad varierar givetvis beroende av olika naturliga omständigheter, personella omständigheter m. m. och ligger i storleksordningen /ton-30 kr./ton. I denna sammanställning har antagits /ton i dagbrytning i jämförelse med ca /ton vid under j ordsbrytning. I alternativ II har antagits att prospekterings- och undersökningskostnaderna försvinner ur kostnadsbilden, dvs. de rörliga kostnaderna minskar med /ton. Driftkostnadssidan belastas vad beträffar anrikningen med en Skulle man här i stället kunna räkna med en marginalkostnad kan denna uppskattas till ca /ton. Hänsyn till detta har tagits i alternativ III. Kostnad för aktuell mineralisering i kommun Mineraljakten har från SGU fått rapport om en undersökt malmkropp, som kan antas hålla ca malm. Den är belägen i MoskoselKåbdalisområdet i kommun. Befolkningen i denna kommun kan förväntas få stora svårigheter att få anställning inom hemorten. Metallvärdet i mineraliseringen framgår av tabell 6. Som jämförelse lämnas motsvarande värden för den tidigare diskuterade Hälleforsgruvan. Metallvärdet i kr./ton i Hälleforsgruvan och vid normala metallpriser (I) och högsta metallpriser (II) I II I II De metallpriser, som utgör underlag för diskussion, återfinns i tabell 4. Det första alternativet är baserat på långtidspriser i tabellen och det andra på högsta noterade metallpriser, som dock ej är indexkorrigerade. Koppar- och zinkpriserna är de genomsnittliga LME-noteringarna och blypriset motsvarande notering . Guld- och silverpriserna är exempel på enstaka dagsnoteringar . I detta fall har jag valt att diskutera metallvärdet i stället för malmvärdet, som jag tidigare använt. Skälet härtill är att malmvärdet kan variera från gruva till gruva beroende av sådana faktorer som brytningsförhållanden och anrikningsproblem m. m. Avsikten med beräkningen av de olika metallvärdena i tabell 6 är ett försök att demonstrera spännvidden i de prisnivåer som existerar rent teoretiskt. har i sin verksamhet i Hälleforsgruvan visat på de möjligheter som existerar för att bedriva gruvbrytning i småindustriell skala. framgår även de risker som är förknippade med verksamheten och som till stor del är beroende av gruvans relativt korta livslängd. Exemplen visar dock att en smågruveverksamhet inom en regionalpolitisk ram kan bli en lönsam affär i jämförelse med de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som sätts in i många stödområden. Ett program för smågruveverksamhet förutsätter dock enligt min uppfattning statliga insatser av olika slag. Jag vill här nedan ge exempel på sådana utan att därmed på något sätt i förväg vilja åstadkomma några låsningar av tänkbara åtgärder. Statliga insatser för att underlätta malmbrytning i små enheter De geologiska förutsättningarna i med flackt liggande berggrund, till täckt av ett jordlager, gör det mycket svårt för icke fackfolk att utföra malmletning. Förhållandena är helt annorlunda i vissa andra stater, som , , , (, ) m. fl. där landskapet präglas av höga bergskedjor, genomskurna av dalgångar, begränsade av branta bergsidor. Här kan prospektören själv lokalisera malmkroppar i branterna och med små medel starta gruvbrytning. Denna skillnad skulle kunna upphävas genom att staten gör en insats och finansierar en sådan prospektering med särskilda medel inom den regionalpolitiska ramen. SGU, geologiska undersökning, svarar för den statliga prospekteringen på uppdrag av NSG, , i konkurrens med det statliga gruvbolaget och med . Prospekteringen sker i stort sett med samma förutsättningar och samma målsättning som gruvbolagen har, dvs. uppletande av stora malmkroppar. Det kan enligt kansliets uppfattning ifrågasättas om inte SGU även och kanske också i huvudsak borde ha en regionalpolitisk uppgift inom gruvnäringen innebärande en prospektering med regionalpolitisk syfte. Eftersom verket driver sin prospektering på uppdragsbasis kan det vara lämpligt att man får uppdrag även från regionalpolitiska organ som , eller Norrlandsfonden för en sådan verksamhet. Det borde även vara möjligt att, efter överenskommelser med och , även dessa företag får regionalpolitisk stöd för prospektering av små inom sådana områden där de ändå prospekterar efter malm. När tillräcklig information om en fyndighet erhållits för att motivera projektering bör huvudmannaskapet klarläggas. En fullständigt utförd planering av tillredning och brytning, baserad på erforderliga ekonomiska och tekniska kriteria, fordrar erfarenhet av gruvverksamhet, tekniskt kunnande samt god kännedom om driftkostnader och prognosarbete. Underlagsmaterialet, som måste anskaffas, bearbetas och redigeras innan en koncessionsansökan kan framläggas för en gruvverksamhet, är arbetskrävande och tidsödande. Koncessionsförfarandet från de färdigställda ansökningshandlingarna via förhandlingar med naturvårdande institutioner och överklaganden till slutligt koncessionsbeslut är en lång och svårbemästrad process, som tids- och kostnadsmässigt ej kan bedömas på förhand. Anläggningskostnaderna bör i princip belasta ett gruvprojekt. Här bör dock de regionalpolitiska stödåtgärder, som finns i annan industriell verksamhet, kunna sättas in. Ett speciellt problem är dock den tunga posten investering i gruvmaskiner. Olika alternativa finansieringsmöjligheter för dessa maskiner - exempelvis leasing - bör undersökas. Detta då utbrytningstiden för en liten gruva sannolikt kommer att vara betydligt kortare än den ekonomiska livslängden för maskinerna. Påpekas bör dock att enligt erfarenheterna från ett ägandeförhållande vanligen innebär att maskinparken blir väl underhållen. Sådana förberedelser inför gruvdriften som vägbyggnadsarbeten, jordavrymning, framdragning av el m. m. kan vara tunga investeringar. Härvidlag skulle säkerligen AMS-medel kunna komma i fråga. Transportkostnaderna för malm till centrala anrikningsverk och sliger till smältverk är alla utslagsgivande på grund av vägavstånd, tillåtna belastningar på vägar och broar, bristande eller undermålig vägbeläggning med stora påfrestningar på fordon samt vägavstängningar vid tjällossning. Förbättring av vägarnas status bör därför vara väsentlig från regionalpolitisk synpunkt. Gruvbrytning - anrikning. Oberoende av storleken på ett gruvprojekt fordras väl utbildad personal för att förverkliga detta. Okunnighet vid brytning, vanskötsel av dyrbara maskiner och ovetskap om olycksfallsrisker kan få förödande konsekvenser för projektet. All verksam personal måste därför utbildas. En effektiv verksamhet förutsätter dock att man har tillgång till såväl gruvexpertis som experter på energiförsörjning, maskinutrustning och miljövård. Krossning - målning innefattar i huvudsak samma problem som gruvbrytningen. Här kan dock ett alternativ vara att man utnyttjar större mobila enheter för att genomföra dem. Anrikning innebär att malmkornen i fattigare genom olika tekniska förfaringssätt i stora anrikningsverk koncentreras till malmsliger, som sedan transporteras till smältverken för framställning av metaller. Man kan här tänka sig tre alternativ: a) krossad eller nedmald malm kan köras oförädlad till anrikningsverket b) man kan försöka utforma en enkel anrikningsprocess vid gruvan för att höja metallinnehållet innan produkten går till det centrala anrikningsverket c) man kan försöka utnyttja mobil anrikningsutrustning för att på platsen producera en slig som går direkt till smältverk. De två senare alternativen medför att man sänker transportkostnaden och kan därför innebära att avlägsnare belägna malmkroppar kan utnyttjas. De små gruvenheter som här diskuteras torde inte var för sig kunna bära kostnaderna för högt utbildade experter av olika slag. Sådana måste, som framgår av detta avsnitt, delta i projekteringsarbeten, konces sionsförhandlingar, finansieringsfrågor och i olika faser av gruvbrytning anrikning. Man kan här tänka sig att - företag, t. ex. , , med referensgruvor samt förädlings- och marknadsföringsresurser bör kunna ställa lämpliga experter till förfogande, - specialisttjänster inrättas vid utvecklingsfonder eller andra regionalpolitiska organ. I båda fallen bör staten kunna finansiera specialisternas insatser från regionalpolitisk utgångspunkt. Statliga insatser på marknadssidan Möjligheten att finna avsättning för produkterna är naturligtvis avgörande för att kunna genomföra gruvbrytning i småindustriell skala. Metallpriserna svänger kraftigt, och den normalt fungerande metallmarknaden skulle sannolikt göra gruvdriften mer riskfylld än önskvärt. Staten kan här få ett avgörande inflytande genom att skapa en speciell marknad, innebärande att fasta metallpriser garanteras, baserade exempelvis på mineralpolitiska utredningens långsiktiga metallprisbedömning alternativt genomsnittliga eller särskilda metallprisindex. Priserna skulle även kunna variera efter behovet av att genomföra regionalpolitiska insatser i olika regioner. Staten har redan i överstyrelsen för ekonomiskt försvar ett organ som mycket väl skulle kunna köpa upp smågruveråvarorna enligt ovan och vid lämpliga tillfällen försälja det lager man sålunda bygger upp. Förekomst av lämpliga mineraliseringar Förvånansvärt litet är känt om förekomsten av lämpliga mineraliseringar för upptagande av gruvdrift i liten skala här i landet. Man kan dock göra vissa antaganden av förekommande generella uppgifter. uppger i den mineralpolitiska utredningen att företaget känner till ett 20-tal sådana mineraliseringar. SGU prospekterar i landet i ännu större omfattning än och bör därför rimligen känna till minst lika många. uppger att man i känner till ett 100-tal malmkroppar av växlande storlek och kvalitet (och malm i , s. 17, SIND, ) utan att närmare ange några tonnagesiffror. Ett 20-tal av dessa har varit eller är f. n. i drift som gruvor. De flesta av de återstående bör utgöras av mindre malmkroppar. Inom mineraljaktens ram har ett 35-tal nyfynd gjorts där metallhalterna är sådana att gruvbrytning kan komma att ske under förutsättning att mineraliseringarna är tillräckligt stora. Förutsättningarna för att hitta ytterligare fyndigheter av små i anses i expertkretsar som mycket goda. bedrivs i Norrlandsfondens regi s. k. mineraljakt som engagerat många amatörgeolo ger och gett indikationer på många nya fyndigheter av olika mineraler. En gruvverksamhet i liten skala i inland skulle göra att många av dessa fyndigheter kunde aktiveras i en småskalig gruvverksamhet. Småskalig gruvverksamhet med regionalpolitisk inriktning bör på försök genomföras i inland. Med hänsyn till nu kända fyndigheter och för att göra insatsen regionalpolitisk! särskilt värdefull kan denna verksamhet inledningsvis förläggas till , , och kommuner i och , och kommuner i . En planerad smågruveverksamhet förutsätter att all statlig information om samtliga mineraliseringar, samtliga indikationer på mineraliseringar och all annan relevant geologisk information rörande de ovan nämnda kommunerna ställs till förfogande för genomförandet av projektet. På basis av detta material kan sedan eventuell kompletterande prospektering genomföras. Det i denna motion påtalade behovet av teknisk experthjälp finns inom regionen, t. ex. vid tekniska högskolan i och vid SGAB i Malåträsk. En viktig förutsättning för verksamheten är att en jämn prisnivå kan uppnås på den malm som levereras från de små gruvorna till uppköparna. En tänkbar lösning på detta problem kan vara statligt lokaliseringsstöd i form av statliga garantier för en viss prisnivå. En expertgrupp för ändamålet kan formeras vid SGAB:s verksamhet i Malåträsk. Med stöd av det anförda hemställs att i skrivelse till regeringen begär att förutsättningarna för att starta gruvdrift i liten skala utreds med sikte på att försöksverksamhet med smågruvor kan startas i inland. minab/gotab 1985