mot · G90224 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:24 1984/85:220) Historiskt sett har arbetstagarnas integritet varit svag. Den är inskränkt redan i ordinära industriarbeten. Övervakning och kontroll har varit och är inom industrin en del av företagets organisation och har ofta inneburit att produktionssystemen inte kunnat tillvarata de anställdas förmåga, kunskap och erfarenhet. Genom den arbetsrättsliga lagstiftningen har de anställda fått möjlighet att genom sina organisationer arbeta med och påverka frågor som rör arbetets organisation och innehåll. Därvid har frågor som helheten i arbetsuppgifterna, självständighet och medbestämmande i arbetet varit viktiga. En viss övervakning och kontroll har accepterats som en nödvändighet i många arbeten. har emellertid de anställda protesterat och vänt sig mot en alltför närgången övervakning och kontroll. Med datatekniken införs alltmer avancerade övervakningssystem med syfte att fånga upp störningar i produktionen. innebär kontrollsystemen utomordentligt närgångna analyser av individernas arbete och spilltider. Kontrollen av de anställda blir obönhörlig och ovillkorlig. Det kan röra sig om rapporteringssystem där toalettbesök, närgångna prestationsmätningar, samtal med arbetskamrat o. d. registreras. Datatekniken används också alltmer i olika ackordslönesystern där den anställdes möjlighet att hävda sig i diskussioner om databaserade ackordsunderlag blir en omöjlighet. Olika system med passage- och identitetskontroll gör att den enskilde individens frihet beskärs ytterligare. Företagen inför allt fler system av övervakningskaraktär som innebär inskränkningar i individernas integritet. Den här utvecklingen innebär stora svårigheter för de fackliga organisationerna eftersom stora svårigheter föreligger att med nuvarande regelsystem stoppa system som kränker medlemmarnas integritet. För att trygga de fackliga organisationernas möjlighet till inflytande och insyn över företagens dataanvändning i arbetslivet krävs en förstärkt lagstiftning. Eftersom datalagen är en allmän lagstiftning som huvudsakligen reglerar den enskilde individens skydd mot registeranvändaren kan det vara främmande att i denna lagstiftning införa specialregler som rör arbetsmarknaden. Det finns ett växande behov av inflytande över andra former av dataanvändning än personregister. Dessutom krävs inte tillstånd enligt datalagen för många av de personregister som används i företagen - en licens för registeranvändaren är tillräcklig. Det bör därför prövas om inte en särskild lag om dataanvändning i arbetslivet () bör införas som alternativ till en utbyggd datalag. Skälet till att detta bör prövas är den svårighet det måste vara att i datalagen reglera dessa frågor. En sådan särskild datalag, , bör omfatta frågor som: - tillämpningen av alla dataregister i arbetslivet, - den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationens rätt att företräda medlemmarnas intressen både vad det gäller personregister och andra register, - villkor bör införas som innebär att avtal skall träffas med de fackliga organisationerna som förutsättning för införande av dataregister. Andra frågor som bör tas upp i är produktansvar, utbildning, sanktioner m. m. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en snabb lagreglering av dataanvändningen i arbetslivet.