mot · G8023170 · 1985-04-17 00:00:00 — och självdeklaration (prop. 1984/85:180) Avgörande för om en lag skall respekteras av allmänheten är enligt vårt förmenande att den upplevs såsom rättvis och förankrad i det allmänna rättsmedvetandet. Vid all lagstiftning bör man därför söka anpassa sig till angivna instinktiva rättsmedvetande, även om detta kan innebära viss jämkning ur strikt juridisk synpunkt. Vi har länge haft en massmediadebatt om hur en förenklad taxering skall kunna åstadkommas utan att kollidera med den personliga integriteten. Däremot har man sällan eller aldrig analyserat problemet ur det allmänna rättsmedvetandets aspekt. Men har den erfarne uppbördstjänstemannen och välkände moderatpolitikern från i gjort just en sådan analys och framfört vissa förslag i syfte att åstadkomma en bättre anpassning till det allmänna rättsmedvetandet. Låt oss citera något ur hans tänkvärda artikel: Självfallet finns ingen principiell skillnad mellan kontrolluppgifter på bankräntor och sådana på löneinkomster och aktieutdelningar, som tillbaka har lämnats till taxeringsmyndigheterna och som inte betraktats som integritetskränkande. Det negativa mottagande som förslaget om kontrolluppgifter fått bottnar sannolikt i en icke ovanlig åsikt att skatt på pengar som redan beskattats en gång som arbetsinkomst är en orättvis pålaga. Politikerna underskattar förmodligen hur utbredd denna uppfattning är. Den som invänder att bankmedel kan vara ärvda pengar bör erinra sig att då har de utsatts för en hård arvsbeskattning. En del av de skattskyldiga har tyvärr tagit saken i egna händer när det gällt att rätta till denna orättvisa. De har utelämnat bankmedlen i deklarationen. Undertecknad har arbetat som taxeringsnämndsordförande och har vid många tillfällen mött liknande reaktioner och noterat hur relativt hårt samhället slår till mot dem som ertappas med att inte ha redovisat sina bankmedel etc. Speciellt orättvist tycker många banksparare det är att verkligt förmögna personer kan inneha mycket värdefulla konstföremål, smycken etc. för familjens behov utan att drabbas av någon förmögenhetsskatt. Många pensionärer skaffade sig egna hem med hjälp av stora egna arbetsinsatser och ekonomiska uppoffringar. Man kostade inte på sig några dyrbara semestrar etc. utan allt satsades på att göra det egna huset till en så god och trivsam bostad som möjligt. sökte man alltid ha en sparad slant på banken för att kunna klara snabbt uppkommande behov av reparationer eller utbyten av inventarier etc. i det Något som ju inte en hyresgäst behöver bekymra sig för, när han väl har betalt sin hyra. På grund av den kraftiga inflation som rått finner nu många av dessa villaägare att de på papperet blivit så förmögna att de skall betala förmögenhetsskatt, något som de starkt reagerar mot, eftersom de menar sig inte "kunna äta sina hus eller sälja delar av dem för att betala sin skatt. Och sitt lilla sparkapital anser de sig behöva för att klara allt oftare uppkommande reparationsbehov på sina nu ganska ålderstigna hus. Vi har velat ge denna ganska fylliga bakgrund för att motivera de förslag, som aktualiserats av ovan nämnde och som vi nu vill konkretisera som en åtgärd som bör ställa sig bakom. Vi vill understryka, att även om vi har förståelse för att vissa småsparare underlåter att redovisa sin förmögenhet och sina kapitalinkomster på ett korrekt sätt, så kan detta inte accepteras av samhället, eftersom förfarandet innebär en orättvisa olika skattskyldiga emellan. Men hur skall man då förändra det allmänna rättsmedvetandet? Vi menar, att man då först och främst måste se till att bankspararna inte behandlas ogynnsammare än andra inkomstgrupper. Alltför länge har grundavdraget trots en kraftig inflation - legat stilla och man har bara gynnat nysparande i vissa speciella former, något som bl. a. missgynnat pensionärerna, som erfarenhetsmässigt huvudsakligen har sina sparmedel på bank. De genom inflationen kraftigt höjda taxeringsvärdena på fastigheter aktualiserar också en följsamhet till inflationsutvecklingen, när det gäller den obeskattade delen av förmögenheten. Vi noterar med tillfredsställelse att regeringen nu föreslår en relativt kraftig uppräkning av det grundavdrag som görs i fråga om ränteinkomster etc., innan det blir fråga om någon inkomstbeskattning. Men enligt vår mening bör redan nu hos regeringen begära förslag till nya regler anpassade till inflationsutveckling, diskonto etc. när det gäller beskattning av kapitalinkomster och förmögenhet. Undertecknad har i annan tidigare inlämnad - motion närmare lämnat förslag i denna riktning, varför vi avstår från närmare preciseringar i denna motion. Andra har föreslagit att ränteinkomster etc. bara skulle drabbas av procentuell källskatt av ungefär samma modell som när det gäller premieobligationer och vinster. Även om vi kan ha förståelse för att detta kan synas mindre acceptabelt ur "skatt efter bärkraft-synpunkt, så menar vi att regeringen även bör överväga en sådan åtgärd. Men även om vi med dessa åtgärder skulle kunna öka allmänhetens förståelse för att lämna en korrekt redovisning i deklarationen också beträffande sina sparmedel etc., så löser inte detta problemet för dem, som med mer eller mindre dåligt samvete hitintills underlåtit detta. Om inte några övergångsregler skapas, är risken stor att många av dessa - inför hotet att bli avslöjade genom kontrolluppgifter från sina resp. banker - kommer att ta ut sina sparmedel års utgång och sedan förvara dem i bankfack. etc. Något som ur alla synpunkter vore olyckligt. Då vore det avsevärt bättre, om samhället kunde acceptera en mager förlikning! Och det är detta vi nu vill föreslå. Som vi redan antytt, så drabbas den som ertappas med att inte ha lämnat en korrekt redovisning beträffande inkomster och förmögenhet ganska hårt med de regler som gäller för eftertaxering, skattetillägg etc. Även den som självmant börjar lämna korrekta uppgifter fr. o. m. ett visst inkomstår, kan drabbas ganska hårt genom eftertaxering för fem föregående taxeringsår. Den i propositionen föreslagna ökade uppgiftsskyldigheten skall ju tillämpas fr. o. m. . Men för innevarande inkomstår, dvs. , gäller fortfarande hittillsvarande regler. Här har samhället ett perfekt tillfälle att visa generositet som man minskar riskerna för att ytterligare kapitaltillgångar blir svarta. Inte minst väsentligt är ju i dessa sammanhang att bankmedlen i princip fungerar såsom rörelsekapital i samhället - nödvändigt för att skapa sysselsättning. Svarta pengar i bankfack och madrasser är däremot som regel improduktiva i den mån de inte används för ren konsumtion, något som ur inflationssynpunkt inte heller är önskvärt. Vi föreslår alltså, att regeringen vidtar åtgärder som leder till att de som tidigare underlåtit att korrekt redovisa sina inkomster och tillgångar i förvärvskällan kapital, nu får en stimulans att lätta sitt samvete och redan vid deklarationstillfället deklarera korrekt. För att en sådan aktion skall bli framgångsrik krävs, utöver en effektiv information, att beslutar något slags "moratorium" när det gäller utnyttjande av bl. a. taxeringslagens 114-116 §§ bestämmelser om eftertaxering i fråga om här aktuella kapitalinkomster och förmögenhet under inkomståren 1980-1984. Givetvis bör detta moratorium bara gälla den som frivilligt rättar sina uppgifter i här aktuella avseenden, när han lämnar in sin deklaration . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av en kontinuerlig anpassning till inflation och diskonto etc. när det gäller beskattning av kapitalinkomster och förmögenhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av ett moratorium när det gäller utnyttjande av bl. 114-116 §§ taxeringslagens bestämmelser om eftertaxering i syfte att stimulera till en riktig redovisning av kapitalinkomster och förmögenhet vid upprättandet av självdeklaration för . () () 1* 1084185.