mot · G802594 · 1985-01-17 00:00:00 — Detta belopp avser /85 och skall upptas på tilläggsbudget för att kunna utbetalas före budgetårets utgång. Årets budgetproposition innebär i ett viktigt avseende en radikal nyordning när det gäller och regeringens hantering av försvars Medan det alltid tidigare varit självklart, att i ett sammanhang behandlar försvarsbudgeten i dess helhet, föreslås nu ett system enligt vilket bemyndigandena för materielbeställning delas upp på ett flertal olika beslutstillfällen. Av de medel ÖB enligt gällande planer och existerande ekonomisystem begärt för centralt vidtagen materielanskaffning och materielunderhåll (anslagen B 2, C 2, D 2, samt E 2) på totalt 6 . är regeringen beredd att endast godkänna 3 , dvs. drygt hälften av det begärda beloppet. Detta är ett lika allvarligt som unikt ingrepp i det system för rationell planering och beställning av materiel som tillämpats . Åtgärden framstår som än mer dramatisk när man beaktar, att av de 3 . exkl. prisregleringsmedel som regeringen föreslår att bevilja, föreslås 1 . att ställas till regeringens disposition. Propositionen innebär ett vittgående underkännande av den planering som gjorts av de militära myndigheterna, och som kommer till uttryck i 85-90. Detta innebär en radikal omläggning av hantering av försvarsbudgeten. Det har inträffat, att på detta sätt berövats möjligheten att vid ett och samma tillfälle pröva frågan om beställningsbemyndigandena till sina avgörande delar. De skäl som regeringen anför för denna radikala omläggning är varken godtagbara eller relevanta. Det blir därmed svårt att frigöra sig från misstanken att regeringens syfte bakom den föreslagna åtgärden är en annan än den som redovisas i budgetpropositionen. Åtgärden kan rationellt tolkas som en förberedelse för realt sänkta försvarsramar. Departementschefen skriver, att materielbeställningar får inte läggas ut i en sådan omfattning och med så långsiktiga bindningar att binds till att göra ett rampåslag i samband med nästa försvarsbeslut. Detta synes vara regeringens huvudmotiv för den föreslagna radikala omläggningen. gällande system för planering av försvarets verksamhet, inkl. dess materielbeställningar, har tillämpats . Icke har den typ av problem som av departementschefen anförs som motiv för den föreslagna radikala förändringen uppkommit. Den intill nu gällande tillämpningen av systemet har icke på något sätt inneburit en inskränkning av handlingsfriheten inför kommande försvarsbeslut. Att nu göra drastiska förberedelser för neddragningar av försvarskostnaderna i samband med beslut är säkerhetspolitiskt oklokt och knappast förenligt med andan i fyrpartiöverenskommelsen om försvaret. Regeringens åtgärd förefaller i själva verket att vara riktad mot just den del av överenskommelsen som inriktade ÖB:s planering mot oförändrad köpkraft för försvaret efter 1987. 1** 1984/85. Av tekniska skäl, som hörsamman med beräknade och erfarenhetsmässigt konstaterade brister i de olika priskompensationssystemen, utförs planering för oförändrad köpkraft som planering för en uppjustering av försvarsramen med ca 300 milj. kr. i samband med försvarsbeslutet. Att fyrpartiöverenskommelsen uttryckligen gav ÖB:s planering denna inriktning hade sin bakgrund i försök som gjorts från sida att frånta ÖB rätten att bedriva en sådan planering för oförändrad köpkraft. När regeringen nu hårt kritiserar denna princip, anbefaller att ÖB dessutom skall använda en annan och dessutom tar principen om oförändrad köpkrafts tillämpning till intäkt för allvarliga och unika ingrepp i budgetprocessen måste detta uppfattas som riktat också mot den uppgörelse som träffades på denna punkt. Det framgår med all önskvärd tydlighet av propositionen, att regeringen i stället vill inrikta ÖB:s planering mot en nominellt oförändrad ram, vilket i praktiken innebär en urholkning av ramarna och en försvagning av försvaret. Detta kan moderata samlingspartiet inte acceptera. Det i propositionen antydda argumentet att beställningar som läggs ut enligt en planering för oförändrad köpkraft kan komma att inskränka möjligheterna att minska försvarets reala ramar vid försvarsbeslutet är icke korrekt. En inom försvarsdepartementet upprättad sammanställning (Figur 1) visar tydligt, att planerade beställningar 1985/86 inte på något sätt begränsar handlingsfriheten mellan en ram med oförändrad köpkraft och en ram med nominellt oförändrat belopp försvarsbeslut. Principen om oförändrad köpkraft måste vara den grundläggande utgångspunkten för den långsiktiga försvarsplaneringen. Endast denna princip för planeringen ger regeringen och riksdag möjligheter till rationella ställningstaganden till frågan om man i ett visst försvarsbeslut vill öka eller minska de reala resurser som skall tillföras försvaret. Enligt vår mening är det av avgörande betydelse för den fortsatta försvarsplaneringen att principen om oförändrad köpkraft, som lades fast i fyrpartiöverenskommelsen, icke rubbas. Att detta förutsätter ett ramlyft bekräftas indirekt av propositionens anvisning till ÖB om att dessutom planera för en nominellt oförändrad ram. En sådan är således icke, enligt regeringens mening, detsamma som en ram med oförändrad köpkraft och måste då innebära en minskning av de reala resurser som tilldelas försvaret. Att nu skjuta ställningstaganden vad gäller mer än hälften av de begärda beställningsbemyndigandena till höstriksdagen kan skapa osäkerhet i flera hänseenden. Hos de myndigheter som har att långsiktigt handlägga dessa frågor skapas osäkerhet om huruvida planerade objekt kan fullföljas eller icke. Hos en vidare allmänhet skapas osäkerhet om regeringen har för avsikt att fullfölja försvarsprogrammet eller icke. 1984/85:594 13 \ \ **> -/SitCA . \\ v tGtJR&£ TietTÄu^j / / .' *V/frW / - LA40A £E£rSujsn*-*A<. PLtHjggfrs st Aulas, »V tv Ekonomisk handlingsfrihet på anslagen för materielbeställningar samt forskning och utveckling. De två ramarna efter FB 87 är dels en högre med oförändrad köpkraft och dels en lägre med nominellt oförändrad nivå. Av figuren framgår klart att de begärda beställningsbemyndigandena /86 ej berör handlingsfriheten i FB 87 mellan dessa två olika ramar. Källa: Försvarsdepartementet. Den radikala omläggning som föreslås av regeringen har lett till en mycket skarp reaktion från de ansvariga militära myndigheterna. I ett offentliggjort handbrev till försvarsministern , skrev ÖB bl. a. följande (kursiveringarna i brevets text är våra): Vi har ju byggt upp vårt planeringssystem, med femåriga försvarsbeslut och en elvaårig produktionsplan för materielanskaffningen, för att få stadga i försvarsplaneringen och därmed kunna använda tilldelade ramar på bästa sätt. Den planeringsmetodik som propositionen nu ger uttryck för leder till en halvårsplanering med ett omfattande merarbete inom de centrala staberna men framför allt inom FMV. Dessutom uppstår oundvikligen en stor osäkerhet inom organisationen om vad som egentligen gäller. Jag kan därutöver konstatera att min stab lämnat ett underlag till Fö om hur bemyndiganden bör fördelas under de förutsättningar som tillämpats i propositionen. Detta underlag har sedan av något skäl i avsevärd omfattning frångåtts i propositionen. När jag nu har tagit del av utkastet till proposition finner jag på sid 39 uttryck för att den förändrade bemyndigandeplaneringen inte skulle vara en teknisk fråga utan en fråga om storleken på den militära utgiftsramen och därigenom en prioriteringsfråga. Jag häri min programplan ÖB85-90 använt de planeringsförutsättningar som och den partipolitiska överenskommelsen givit mig. Om regeringen nu vill ändra dessa planeringsförutsättningar kan jag emellertid inte acceptera denna metod för en sådan ominriktning. Jag förutsätter att jag inom ramen för ordinarie planeringsrutiner istället får ett reellt uppdrag att inrikta försvarsmaktens fortsatta utveckling mot eventuellt förändrade planeringsförutsättningar. Den utformning som utkastet till propositionen nu har leder enligt min uppfattning till att betydelsefulla delar av intentionerna i den partipolitiska överenskommelsen inte kommer att kunna nås i avsedd omfattning och takt. De av ÖB kritiserade avsnitten i tidigt utkast till budgetpropositionen har icke ändrats. Vissa materielprojekt har drabbats av betydande kostnadsfördyringar. Det gäller främst den planerade lätta för armén, som enligt gällande planer skall seriebeställas 1985/86. I detta fall är det, enligt vår mening, angeläget att regeringen gör en noggrann prövning av projektets förenlighet med den långsiktiga planeringen innan den ger ÖB tillstånd att utnyttja de beställningsbemyndiganden som bör ge regeringen. Det kan noteras att varje beställning för mer än 20 milj. kr. automatiskt underställs regeringen för granskning och godkännande. I enlighet med de principer som gällt bör bevilja de begärda bemyndiganden som är förenliga med den långsiktsplanering för försvaret som gäller. Under anslaget B 2 bör bemyndiganden medges för 2 372 300 tkr., under anslaget C 2 bör de medges för 2 786 700 tkr., under anslaget D 2 för 1 854 100 tkr. och under anslaget E 2 för 133 300 tkr. Under anslaget D 2 bör dessutom beaktas vad som anförs på annan plats i denna motion om beställning av kustkorvetter. Skillnaderna i förhållande till propositionen framgår av tabellerna 1-4 nedan: Anslag B 2 Arméförband Justering p. g. a. inkomster och över Anslag C 2 Marinförband Justering p. g. a. inkomster och över Anslag D 2 Flygvapenförband Justering p. g. a. inkomster och över Anslag E 2 Operativ Ledning Vidare bör uttala vad som här anförts om vikten av fortsatt planering enligt principen om oförändrad köpkraft. Ökade uppgifter - utan pengar som regeringen, förebärande att man är oroad för att det håller på att lastas in för mycket inom de snäva ekonomiska ramarna, kraftigt drar in på beställningsbemyndiganden ålägger man ÖB en rad nya uppgifter utan att ge honom mer pengar att klara dessa uppgifter med. Vore regeringen så oroad för planernas överinnehåll som man säger sig vara, borde man självfallet inte förfara på detta sätt. Exempel på de ökade uppgifter utan ökade resurser som regeringen i budgetpropositionen vill lägga på ÖB är - höjda värnpliktsförmåner, - utökad grundutbildning av värnpliktiga, - utökad repetitionsutbildning inom marinen, - ökad verksamhet vid trafikflygarhögskolan vid , - verksamheten vid flygtekniska försöksanstalten (FFA). 1 försvarsbeslut angavs, att sådana höjningar av värnpliktsförmånerna som medför kostnader utöver vad priskompensationen ger försvaret skall leda till en höjning av de militära utgiftsramarna i motsvarande mån. Sker inte detta blir resultatet en successiv urholkning av det avsedda realinnehållet i ramarna. Under såväl 1982/83 som 1983/84 har värnpliktsförmånerna, trots de klara uttalandena av 1982, ökat mer än priskompensationen. Den sammanlagda ökningen utgör ca 50 milj. kr. Ramarna borde ty följande höjas med detta belopp. I budgetpropositionen föreslås nu en ytterligare förbättring av värnpliktsförmånerna utöver vad priskompensationen medger. Kostnaden utöver priskompensation har av ÖB uppskattats till ca 25 milj. kr. innebär detta en total urholkning av ramarna genom dessa åtgärder på ca 200 milj. kr. Moderata samlingspartiet delar uppfattningen att förbättringar av vissa värnpliktsförmåner kan vara befogade. Men sådana förbättringar måste vara klart finansierade genom att de militära utgiftsramarna höjs med de belopp med vilka de förbättrade förmånerna överstiger priskompensationsindex. bör ge regeringen detta till känna, och begära att regeringen på tilläggsbudget lägger fram de förslag till finansiering av de föreslagna åtgärderna som följer av principerna försvarsbeslut. ÖB har för regeringen redovisat möjligheterna att under kommande budgetår till en kostnad av 35 milj. kr. öka grundutbildningen av värnpliktiga med 900 utöver gällande planer. Regeringen vill nu göra denna utökning, men utan att anvisa erforderliga nya resurser. Propositionen anger att verksamheten vid trafikflygarhögskolan (TFHS) skall utökas. Detta är under nuvarande omständigheter en angelägen åtgärd. Det är dock anmärkningsvärt att försvarsmaktens övriga verksamhet skall begränsas som en följd av att civila flygtrafikföretag planerar att utöka sin verksamhet. Beträffande den ökade repetitionsutbildningen inom marinen i förhållande till programplanen bör man betänka att programplanen är en samlad avvägning av hela försvarsmakten. Den utökade ubåtsskyddsverksamheten och den minskade köpkraften, främst till följd av valutakursförändringarna, har inneburit att den planerade materielanskaffningen avsevärt har begränsats. I överbefälhavarens samlade avvägning och inriktning av försvarsmakten har det därför varit nödvändigt att begränsa repetitionsutbildningen. När regeringen nu vill öka repetitionsutbildningen bör erforderliga medel anvisas. Inom försvarsmakten pågår i enlighet med försvarsbeslut ett mycket omfattande rationaliseringsarbete i avsikt att kunna omfördela medel från den rena fredsdriften till en höjd beredskap och krigsorganisationens behov. Försvarsmakten skall minska antalet anställda med 6 000 och spara . Arbetet med att nå dessa besparingar är mycket omfattande och i vissa avseenden smärtsamt inom organisationen. Det är därför väsentligt att försvarsmaktens personal känner att uppnådda besparingar går till avsett ändamål och inte till nya uppgifter eller att besparingarna hålls inne av statsmakterna genom att ändra ramar eller hålla inne prisregleringsmedel. presenterade moderata samlingspartiet i en rapport, Möt utbåtshotet!, en serie förslag till åtgärder för att trygga våra skärgårdar och kusthav från främmande utbåtskränkningar. I rapporten framfördes följande förslag till snabba åtgärder från regeringens sida: - snabbt ikraftträdande av nya IKFN-bestämmelser t. ex. genom att det klargjordes att ÖB intill dess att de nya bestämmelserna formellt träder i kraft har möjlighet att operativt agera som om de redan gällde, - diplomatiska framstötar för att i första hand till framföra det allvar med vilket såg på de fortsatta ubåtskränkningarna efter ubåt 137-incidenten, - ett klarläggande av vilka immunitetsregler som gäller för främmande örlogsfartyg som medvetet tränger in på svenskt inre vatten eller på annat sätt kränker vårt oberoende, - en snabb förstärkning av utbåtsjakthelikoptrarna genom att ett antal av flygvapnets tunga helikoptrar moderniseras och överförs till marinen för ubåtsjaktuppgifter, - studier av möjligheterna att även använda flygplan för spaning och insatser mot inträngande främmande utbåtar med bl. a. hydrofonbojsystem, - en omdisponering av resurserna inom försvaret för att möjliggöra en ökad beredskap för snabba insatser mot framtida kränkningar, - öppen redovisning av så mycket som möjligt kring de incidenter som inträffat. Som ett resultat av den s. k. Hårsfjärdenincidenten tillsatte regeringen . Dess betänkande, som avlämnades , kom i många hänseenden att ansluta sig till de synpunkter och förslag som förts fram i den moderata rapporten . ansåg det möjligt att göra uttalanden även om de kränkande ubåtarnas nationalitet. Efter att ha konstaterat, att ingen observation har erhållits som tyder på intrång på svenskt territorium av ubåt tillhörande NATO skriver kommissionen: Om summan av alla dessa incidenter läggs samman med vad som i övrigt är känt om operationsmönster i framstår det enligt de militära och civila svenska experter kommissionen konsulterat som klart att kränkningarna vid liksom andra kränkningar under 1980-1982 utförts av ubåtar tillhörande . Det faktum att har cirka 45 ubåtar (varav merparten av s. k. Whiskey-klass) av konventionell storlek i operativt bruk medan endast har 4 ubåtar av äldre typ och DDR såvitt känt inga alls är en av flera faktorer som talar för att i detta sammanhang väsentligt är liktydigt med . Kommissionen har efter ingående prövning anslutit sig till denna bedömning. förslag innebar att ytterligare 250 milj. kr. skulle tillföras försvaret för att möjliggöra en snabb förstärkning av ubåtsskyddsresurserna. har ubåtskränkningarna fortsatt. Det rör sig om omfattande operationer som med stor uthållighet riktas mot hamnar, skärgårds- och basområden främst längs den svenska . ÖB har i ett flertal rapporter översiktligt redovisat karaktären på den främmande ubåtsverksamheten. Det ligger i sakens natur, att ett betydande material inte kan redovisas offentligt, då detta ger den kränkande makten insikt i våra observations- och ingripandemöjligheter. Efter har ÖB inte velat göra några uttalanden om de kränkande ubåtarnas nationalitet. Det har dock framgått, att de kränkande ubåtarna förefaller att vara av samma huvudtyper som tidigare och att ubåtsoperationerna sker enligt ett i sina huvuddrag etablerat mönster. kom till slutsatsen, att dessa kränkningar representerar förberedande skeden i en militärt operativ planering. Detta innebär, att de främmande ubåtarna i våra skärgårdar och kusthav förbereder olika typer av operationer som de skall kunna utföra i ett krigsfall. Icke minst mot denna bakgrund är det värt att notera hur delar av dessa operationer riktar sig mot svenska hamnar och basområden samt den uppmärksamhet som ubåtarna ägnar olika svenska defensiva försvarssystem i kustområdet. Kränkningarnas frekvens är svår att exakt fastställa. Antalet observationer varierar . De kriterier med vilka dessa observationer värderas förändras i takt med att nya erfarenheter vinns. torde, av olika skäl, kraven på tillförlitlighet i observationerna ha höjts. anpassar självfallet de kränkande ubåtarna sina operationsmönster till de erfarenheter man vunnit av den svenska förmågan. Icke i någon situation kan vi heller räkna med att säkert kunna konstatera mer än en del - sannolikt liten - av de ubåtsoperationer som bedrivs mot . T. o. m. 1983 har ÖB hitintills redovisat statistik över möjliga och sannolika kränkningar av våra vatten. Trots de osäkerheter som föreligger visar denna statistik entydigt en bild av en kraftigt ökad verksamhet och därefter en tämligen nivå. Källor: ÖB:s olika incidentredovisningar . Vissa skillnader föreligger i förhållande till de siffror redovisade. ÖB har ännu ej redovisat någon sammanställning över incidenter . När så sker kommer denna att visa en verksamhet som, av allt att döma, är av i stort sett oförändrad omfattning och inriktning. har ubåtsoperationer företagits mot i stort sett samma områden som . Ubåtar har trängt in i några av de militärt allra mest känsliga områdena längs den svenska kusten. Mot denna bakgrund är det självfallet av största vikt, att försvarets förmåga att möta ubåtskränkningarna utvecklades så snabbt och så kraftfullt som möjligt. Endast ett starkt utbåtsskydd utgör ett varaktigt skydd mot den typ av operationer som varit utsatt för . 1 budgetpropositionen redovisar försvarsministern vissa mycket allmänt hållna överväganden vad gäller ubåtsskyddets fortsatta inriktning. Dessa överväganden utgår från den ubåtsskyddsplan som ÖB inlämnade till regeringen . är, av lätt insedda skäl, hemlig. De bedömningar av denna plan som regeringen väljer att redovisa för är intill ytterlighet allmänna. Det säger sig självt att detta starkt begränsar förutsättningarna för att ta ställning till om de åtgärder som föreslås är tillräckliga eller inte. är huvudsakligen inriktad på de åtgärder som skall vidtagas under innevarande försvarsbeslutsperiod. Såväl ÖB som regeringen stryker under, att ställning till ubåtsskyddets mera långsiktiga inriktning måste tas i samband med försvarsbeslut. Moderata samlingspartiet instämmer i denna bedömning. Ubåtsskyddsfrågorna måste ägnas betydande vikt i samband med förberedelserna för detta försvarsbeslut. På vissa punkter finns det emellertid anledning att redan nu med viss styrka poängtera vikten av ett mer kraftfullt agerande för att stärka ubåtsskyddet. Den första gäller utökningen av marinens kapacitet när det gäller kvalificerade ubåtsjakthelikoptrar. Dessa spelar en central roll när det gäller att med stor snabbhet uppta sökandet efter en främmande ubåt. Med förbättrad utrustning kommer deras möjligheter att upptäcka även bottenliggande och mindre ubåtar successivt att förbättras. Antalet kvalificerade ubåtsjakthelikoptrar utökas, enligt tidigare beslut, från sju till tio genom modernisering av äldre helikoptrar inom marinen. Utöver detta föreslog ett överförande av fyra tunga helikoptrar från flygvapnet och modifiering av dessa till kvalificerade ubåtsjakthelikoptrar. Kommissionen strök under betydelsen av att detta skedde så skyndsamt som möjligt. På detta sätt skulle marinens tillgång på kvalificerade ubåtsjakthelikoptrar ökas från sju till fjorton, dvs. De planer som föreligger möjliggör knappast ett förverkligande av intentioner. Fyra helikoptrar från flygvapnet kommer att livstidsförlängas och modifieras, men de kommer inte att överföras till marinen för ubåtsjaktuppgifter på det sätt som förutsatts. Det fulla förverkligandet av förslag om en skyndsam utökning av antalet ubåtsjakthelikoptrar till fjorton skjuts, enligt nu gällande planer, till 1990. Det är sju (7) år efter det att förslaget lades fram och fick ett klart stöd av regering och riksdag. Detta är enligt moderata samlingspartiets mening inte acceptabelt. De berörda helikoptrarna bör överföras till ubåtsskyddsverksamheten så fort detta är möjligt av tekniska skäl. De brister som därvid uppkommer i flygvapnets flygräddningsorganisation kan lösas antingen genom nyanskaffning av speciella räddningshelikoptrar eller, i avvaktan på en mera permanent lösning, genom inhyrning av lämpliga civila helikoptrar. Detta bör ge regeringen till känna. Den andra punkten gäller vikten av en snabb utbyggnad av de kvalificerade övervattensstridskrafter som blir kärnan i de ubåtsskyddsstyrkor som successivt kommer att sättas upp. har provisoriska ubåtsskyddsstyrkor opererat längst de svenska kusterna. Erfarenheterna från dessa understryker vikten av en snabb anskaffning av fartyg med förmåga att medföra kvalificerad utrustning för uthållig spaning och övervakning under vattnet. Sådan saknas i allt väsentligt i den svenska flottan. Anskaffningen av s. k. kustkorvetter med släphydrofon kommer att reparera denna brist. Två kustkorvetter kommer att levereras 1985 och 1986. Dessa kommer att möjliggöra uppsättandet av en ubåtsskyddsstyrka med väsentligt högre kapacitet än dagens. Till detta medverkar också tillkomsten av de nya minijaktfartygen. Enligt är det angeläget att så snabbt som möjligt beställa ytterligare fyra kustkorvetter. En tidigareläggning av dessa möjliggjordes också av den fyrpartiöverenskommelse om försvaret som ingicks . Trots detta är regeringen i budgetpropositionen inte beredd att direkt ge ÖB beställningsbemyndigande för dessa fyra kustkorvetter. Sådana bemyndiganden har begärts av Chefen för och ÖB i årets anslagsframställning. Regeringen väljer i stället att av begära ett beställningsbemyndigande som ställs till regeringens disposition. Detta kan tyckas som att regeringen vill fördröja beställningen av kustkorvetterna. Av såväl sakliga som politiska skäl är det angeläget med ett snabbt beslut i kustkorvettfrågan. Ytterligare långhalning av denna fråga kan lätt uppfattas som en oförmåga att verkligen leva upp till de uttalade ambitionerna på utbåtsskyddsområdet. bör därför bevilja ÖB de begärda beställningsbemyndigandena för de fyra kustkorvetter som enligt fyrpartiöverenskommelsen och skall tidigareläggas. bör speciellt uttala den vikt man fäster vid ärendet. Den tredje punkten gäller personal- och värnpliktsramarna för marinen, där ÖB i sin ubåtsskyddsplan meddelar att de i sin nuvarande utformning inte gör det möjligt att bedriva den utökade ubåtsskyddsverksamhet som regering och riksdag tidigare uttalat sig för. Liksom de övriga försvarsgrenarna är marinen mitt uppe i ett omfattande rationaliserings- och besparingsarbete. Detta får självfallet inte rubbas av att nya uppgifter genom ubåtsskyddsverksamheten nu lagts på såväl flottan som kustartilleriet.