mot · G802721 · 1985-01-18 00:00:00 — m. fl. Stödet till folkbiblioteken och en bibliotekslag Folkbiblioteken har en unik roll i svenskt kulturliv. Deras uppgifter är betydelsefulla för medborgarnas lika rättigheter till bildning och studier, till fri åsikts- och opinionsbildning. Folkbibliotekens uppgifter är sådana att de inte kan övertas av någon annan samhällelig instans. Därför måste biblioteken förstärkas och därför krävs en bibliotekslag. Regeringen aviserar att den kommer med förslag byggda på folkbiblioteksutredningens betänkande. Det torde emellertid inte vara så lätt att koka ihop någon speciellt fyllig soppa på den särdeles magra spik som folkbiblioteksutredningen levererade. Det var i och för sig främst en följd av att den redan från sin tillkomst snöpts av cementhårda direktiv som i stort sett inte tillät något annat än en beskrivning av den nuvarande situationen. En av de frågor som utredningen förbjöds att syssla med men som av en stor del av litteratur- och biblioteksvärlden upplevts som den viktigaste för en sådan utredning var en bibliotekslag och statens roll i folkbiblioteksverksamheten. Men här skulle sakernas tillstånd inte få ifrågasättas. Då bör man emellertid betänka - exempelvis - det förhållandet att den ansvarsfördelning mellan stat och kommuner som råder på folkbiblioteksområdet är grundad på ett riksdagsbeslut som inte har ett dugg med kultur- eller bibliotekspolitik att göra utan som helt och hållet bygger på finanstekniska överväganden. Man kan likaledes betänka den slutsats litteraturutredning kom fram till i den här frågan: Skulle den ojämna biblioteksstandarden kommunerna emellan bli bestående eller utvecklingen inom biblioteksområdet ta en annan riktning än f. n. - om kommunerna t. ex. mot all förmodan och statsmakternas intentioner skulle avgiftsbelägga viss biblioteksservice - finns det anledning att på nytt aktualisera frågan om bibliotekslagstiftning. Men nej då, på ett direkt utmanande sätt lämnade utredningen folkbiblioteken i sticket i lagfrågan. Och det trots att den på sitt diskreta sätt själv påvisade att bägge de av litteraturutredningen beskrivna förhållandena är till finnandes. I ett särskilt kapitel vänder sig dock utredningen i en förhållandevis skarp formulering mot tanken att avgiftsbelägga folkbibliotekens tjänster. Men uttalandet förpliktigar inte till mer än att det även i fortsättningen blir möjligt för kommunerna att införa avgifter för biblioteksutnyttjandet. Då är det viktigare att notera vad som har hänt i den här frågan efter det att utredningen lämnat scenen. Remissinstans efter remissinstans kräver att rätten att använda folkbiblioteken utan att behöva betala för det skall säkras genom en lag. I många läger, inte minst socialdemokratiska, har det visat sig pågå en omsvängning, både i kommuner och i fackföreningar, till förmån för tanken på en lagfäst avgiftsfrihet på folkbiblioteken. Skälet är uppenbart. Avgiftsfriheten är utsatt för angrepp. näst största parti, , har på sitt program införandet av en eller annan form för biblioteksavgift, och i åtskilliga kommuner arbetar det partiet aktivt och systematiskt för att det också skall bli så. Det är oerhört angeläget att dessa angrepp slås tillbaka. Och finns det inte bara tungt vägande skäl utan också en stark opinion för att införa en bibliotekslag, i första hand för att slå vakt om avgiftsfriheten. Det tillfället får inte försummas. Men vad som är lika viktigt är att en sådan lagfäst avgiftsfrihet inte bara kommer att gälla bibliotekens bokutlåning som en del remissinstanser föreställer sig. Avgiftsfriheten måste gälla folkbibliotekens tjänster som helhet. Folkbibliotekens uppgift är nämligen inte bara att låna ut böcker. Folkbiblioteken har två funktioner, båda lika unika för folkbiblioteken, båda lika viktiga, bokutlåningen och informationstjänsten. Att förmedla information, kunskap och sakupplysningar från alla områden med hjälp av sina samlingar av böcker, tidskrifter, kataloger m. m., och också genom tillgång till t. ex. databaser, är en uppgift som för folkbiblioteken är lika naturlig och som går lika djupt ner i deras rötter som den att låna ut böcker. Folkbiblioteken fungerar som en länk mellan den kunskapssökande och kunskapskällan, och i denna sin roll underlättar de för den enskilde att utnyttja sin grundlagsfästa informations- och yttrandefrihet. De är samhällets enda objektiva och neutrala institution med denna uppgift. Att lagstifta om skydd för den ena av dessa två likvärdiga funktioner och lämna den andra åt sitt öde förefaller lika lite förutseende som att inför en skridskotur spänna på skridsko bara på den ena foten. Att lagstadga om rätten till avgiftsfria boklån på folkbiblioteken är alltså bra men otillräckligt, och kanske farligt. Härigenom får bokutlåningen ett slags legitim status som det enda av vikt och värde på folkbiblioteken, det enda värt att slå vakt om. Omvänt blir då informationstjänsten lägre taxerad och bedöms som inte värd att skydda mot hot om avgiftsbeläggning. Men finns det ett sådant hot? Ja, i minst lika hög grad som mot bokutlåningen. I kölvattnet på informationsexplosionen och datateknikens tunga inbrytande även på det här området härjar ett vilt kommersiellt spekulerande. Det skall kosta pengar att komma åt information, menar man. Redan är detta taget i bruk på forskningsbibliotek, och redan gör många företag stora vinster på att sälja det de har lagrat i sina informationsdatabaser. Om folkbiblioteken drogs med i den här virveln, om informationssökning på kommunernas huvudbibliotek och filialer skulle avgiftsbeläggas, så vore det detsamma som att erkänna att det här. det är ingenting för de resurs- och informationssvaga. Folkbibliotekens informationstjänst skulle bli än mer förbehållen dem som vet vad och var de skall söka och som dessutom kan och är intresserade av att betala för det. Att inte skydda informationstjänsten på folkbiblioteken mot avgiftsbeläggning är att medge att jämlikheten inte längre ryms i dessa våra. jämte skolorna, mest spridda kultur- och bildningsinstitutioner; det är att kasta på sophögen själva innebörden i folkbibliotekstanken, den att folkbiblioteket skall stå med alla sina tjänster fritt öppet för alla. Och det är därför det skall, säger t. ex. folkbiblioteksutredningen: ...göra särskilda ansträngningar för att nå grupper som av olika skäl möter större hinder än andra att utnyttja det... med målet att ...minska informations- och kunskapsklyftorna mellan olika grupper i samhället. Kostnaderna av en bibliotekslag fullt genomförd kan uppskattas till omkring 300 milj. kr. Därvid förutsätts ökade mediaanslag, ökad personalstyrka i form av barnbibliotiekarier m. m., öppethållandetiderna, som minskat, måste öka, liksom möjligheterna att - inte minst i underförsörjda regioner vad gäller biblioteksservice - bättre nå ut till allmänheten. Arbetsplatsbiblioteken måste byggas ut, skolbiblioteken förbättras. Summan kan förefalla hög men är tilltagen i underkant och är i förhållande till vad som satsas på en teknifiering av samhällslivet, med åsidosättande av humaniora, liten. Ledande socialdemokrater är beredda att satsa motsvarande summa på datorer åt barnen. Folkbiblioteken är en unik resurs i vårt land, och boken som medium måste få en stärkt ställning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen hemställer om förslag till en bibliotekslag i enlighet med vad ovan anförts, 2. att hos regeringen hemställer om att ett belopp om 100 milj. kr. upptas /86 för igångsättandet av genomförande av en bibliotekslag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)