mot · G902110 · 1985-11-13 00:00:00 — m. fl. Ändring i m. m. (om brott mot borgenärer) (prop. 1985/86:30) Enligt propositionen kriminaliseras bl. a. vissa typer av förmögenhetsförsämrande handlingar som företas när gärningsmannen är på obestånd eller när det föreligger en påtaglig fara för att han skall komma på obestånd. Det är inte, såsom enligt gällande rätt, ett nödvändigt rekvisit för ansvar att åtgärderna har orsakat eller förvärrat ett obestånd eller åtminstone framkallat allvarlig fara för obestånd. Det huvudsakliga syftet med den föreslagna förändringen är att genom en ändrad brottskonstruktion underlätta brottsutredningarna. Nuvarande lagstiftning innebär en skyldighet för åklagarna att visa dels att ett förfarande har framkallat (fara för) eller förvärrat gäldenärens obestånd, dels att denna effekt har omfattats av den misstänktes uppsåt eller oaktsamhet. Särskilt bevisningen angående den s. k. subjektiva täckningen, dvs. att gäldenären har handlat uppsåtligt eller av vårdslöshet, leder till att utredningarna får en stor omfattning och blir komplicerade. Det nuvarande gäldenärsbrottet är utformat som ett s. k. effektbrott (Gäldenär som och därigenom ). denna utformning förändras genom att det i stället införs ett tidsrekvisit (Den som, när han ). Med hänsyn till de obestridliga svårigheter som utformningen av nuvarande lag innebär ur utrednings- och bevishänseende är vi beredda att tillstyrka den föreslagna förändringen i denna del. Däremot är vi inte beredda att acceptera den vidsträckta utformning som tidsrekvisit ger i förslaget. Som vi har haft anledning att påpeka i flera sammanhang då vi behandlat propositioner om bekämpandet av den ekonomiska brottsligheten är det angeläget att lagtexten utformas så att näringsidkare och andra direkt kan utläsa vilka handlingar som lagstiftaren anser skall vara otillåtna. Lagtexten är från denna utgångspunkt alltför oklar för att vara acceptabel. Det finns knappast något entydigt svar på i vilken situation som det föreligger fara för obestånd. Vad som i en bransch kan vara en acceptabel ekonomisk situation kan i andra branscher eller sammanhang uppfattas som att det föreligger en fara för obestånd. Den oklarhet som skapas genom att lagtexten inbegriper faresituation riskerar att leda till bristande förutsebarhet och svårigheter för alla berörda. Regeringen har föreslagit att 1 och 3 §§ skall få följande lydelse: Den som, när han är på obestånd, eller när påtaglig fara föreligger för att han skall komma på obestånd förstör eller genom gåva eller någon annan liknande åtgärd avhänder sig egendom . bör ändra den föreslagna lydelsen i 1 och 3 §§ till Den som, när han är på obestånd förstör eller genom gåva I propositionen föreslås också ändrad lydelse av 11 kap. 4 § BrB, den som behandlar mannamån mot borgenärer. Detta stadgande ändrades senast genom proposition 1975/76:82.1 sin anmälan av lagrådets yttrande utvecklade dåvarande justitieministern vilken krets av personer som gäldenären otillbörligt gynnar på annat sätt för att ansvar för mannamån skall komma i fråga. Han anförde bl. Vad som kriminaliseras blir de fall då själva syftet med betalningen kan betecknas som otillbörligt, dvs. fall då gäldenärens handlande bestäms av en önskan att i en obeståndssituation visa välvilja gentemot en speciell borgenär, fastän det sker på de övrigas bekostnad. Det kan naturligtvis inte uteslutas att det i några fall kan tänkas uppkomma avgränsningssvårigheter när det gäller att bedöma om en gäldenär vid en betalning av vanlig typ har handlat i otillbörligt syfte. Sådana svårigheter torde dock knappast behöva uppkomma i en situation som svarar mot lagrådets exempel med ställföreträdaren för ett gäldenärsbolag som låter detta betala en förfallen skuld till ett annat bolag, där han själv har intressen, liksom inte heller i det av lagrådet i annat sammanhang berörda fallet att gäldenären gör en otillbörlig betalning till närstående av en skuld som har bringats att förfalla genom särskild förfalloklausul. Det illojala motivet torde nämligen i sådana fall framstå som uppenbart. Det bör tilläggas att ett otillbörligt syfte givetvis också föreligger, om gäldenärens direkta avsikt är att skada de övriga borgenärerna, en situation som dock enligt vad som har sagts förut får betecknas som opraktisk. Vad statsrådet här anförde har emellertid inte kommit att tillämpas i praxis. Tvärtom råder det stor osäkerhet i vilka sammanhang som ansvar för mannamån skall inträda enligt kompletteringsregeln i 4 §. Vi finnér det därför angeläget att nu komplettera lagtexten i denna del så att det av denna direkt framgår att gynnandet skall ske till närstående. Närstående i detta sammanhang bör i enlighet med vad som anfördes i proposition 1975/76:82 syfta såväl på fysisk som juridisk person. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställer vi 1. att beslutar att 11 kap. 1 § och 3 § BrB skall få följande som Vårt förslag betecknade lydelse: Vårt förslag 11 kap. Gäldenär, som förstör eller genom gåva eller annan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet och därigenom försätter sig på obestånd eller förvärrar sitt obestånd, dömes för oredlighet mot bor öen som, när han är på obestånd förstör eller genom gåva eller någon annan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydande värde, döms för oredlighet mot borgenärer till fängelse i högst . 1 Senaste lydelse 1981:827. g e n ä r e r till fängelse i högst . Detsamma skall gälla, om gäldenär genom sådant förfarande framkallar allvarlig fara för att han skall komma på obestånd. Gäldenär, som eller säkerhet. Gäldenär som mot borgenärer. samma skall gälla om någon genom sådant förfarande försätter sig pä obestånd eller framkallar påtaglig fara för att han skall komma på obestånd. Gäldenär, som fortsätter rörelse under förbrukande av avsevärda medel utan motsvarande nytta för rörelsen eller lever slösaktigt eller inlåter sig på äventyrligt företag eller lättsinnig ansvarsförbindelse eller vidtager annan sådan åtgärd och som därigenom uppsåtligen eller av grov oaktsamhet framkallar eller förvärrar obestånd, dömes för vårdslöshet mot borgenärertillfängelse i högst . Den som, när han är på obestånd fortsätter rörelse under förbrukande av avsevärda medel utan motsvarande nytta för rörelsen eller lever slösaktigt eller inlåter sig på äventyrligt företag eller lättsinnig ansvarsförbindelse eller vidtar annan sådan åtgärd och därigenom uppsåtligen eller av grov oaktsamhet försämrar sin förmögenhetsställning i avsevärd mån, döms för vårdslöshet mot borgenärer till fängelse i högst . Vad som sagts skall gälla även om gärningsmannen inte insåg men hade skälig anledning anta att han var på obestånd. Gäldenär, som mot borgenärer. 2. att beslutar att 11 kap. 4 § BrB skall kompletteras så att det framgår att kompletteringsregeln i stadgandets andra del syftar på ett gynnande av närstående fysiska och juridiska personer. () i Röstänga 2 Senaste lydelse 1981:827.