ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8023221 · 1985-05-14 00:00:00 — Ansvarighet för lokala kabelsändningar, m. m. 1984/85:208) har i en partimotion (mot. 1984/85:3192) med anledning av propositionen om radio- och TV-sändningar i kabelnät (prop. 1984/85:199) utvecklat hur vi vill att kabelmediets framtid skall utformas. Vi har i motionen lämnat konkreta förslag till alternativ lagtext utformad utifrån våra principiella värderingar. När vi nu har att ta ställning till propositionen om en kabelansvarighetslag utgår jag ifrån ställningstaganden i den ovan nämnda motionen. Jag förutsätter att - som avser att behandla de bägge propositionerna - ser bägge våra motioner i ett sammanhang och utarbetar lagförslaget i kabelansvarighetspropositionen i enlighet med det synsätt som finns i vårt lagförslag i partimotionen. Förslaget till kabelansvarighetslag bygger på tryckfrihetsförordningens (TF) regler om periodiska skrifter. Detta framgår dock bara indirekt i lagen då föredraganden, uppenbarligen av praktiska skäl, väljer att göra kabelansvarighetslagen underordnad radioansvarighetslagen (). Jag anser detta vara en olämplig lagstiftningsteknik för en så principiellt viktig lag som det aktuella förslaget innebär. Kabelansvarighetslagen bör därför omarbetas så att den direkt refererar till TF i stället för till . Visserligen innebär detta att textmassan blir mer omfattande, men innebörden i lagen torde bli mera lättillgänglig som man markerar att lagen är jämställd - inte underställd - med . Det bör ankomma på utskottet att göra nödvändiga anpassningar av lagen för att tillgodose vårt yrkande. I vårt alternativa lagförslag med anledning av propositionen om lokala kabelsändningar har vi funnit det angeläget att det för både program i egensändning och vidaresändning av programkanaler från satelliter skall finnas programutgivare. Vårt förslag i denna del skall ses mot bakgrund av vår i förhållande till regeringen helt väsensskilda modell för ingripande mot innehållet i en sändning. Vårt lagförslag i den tidigare motionen innebär att prövning huruvida innehållet bryter mot TF skall göras av domstol i enlighet med den i TF stadgade ordningen. Vidare finner jag det angeläget att det alltid är den som verkligen sänder som skall utse programutgivare. Till skillnad från vad regeringen anser i den nu föreliggande propositionen anser jag inte att en särskild programutgivare skall användas sparsamt. I stället skall som huvudregel gälla att en särskild programutgivare utses av den till vilken kabelsändarföretaget ställer sänd 1 1984185.3 sami. ningstid till förfogande. 2 § i lagförslaget bör omarbetas med hänsyn till vad jag här har anfört. Detta bör ankomma på utskottet. Med anledning av vad jag i motionen anfört hemställer jag att beslutar anta kabelansvarighetslagen med de i motionen föreslagna ändringarna.
mot · G8023223 · 1985-05-14 00:00:00 — 1984/85 3223-3224 Motion 1984/85:3223 Arrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge (prop. 1984/85:197) Jag finner propositionens förslag till förändrade regler vid avräkning mellan jordägare och jordbruksarrendator väl motiverade och tillstyrker propositionen i denna del. I propositionen föreslås vidare att de nya reglerna som skall träda i kraft blir tillämpliga även på avräkningsperioder som löper vid ikraftträdandet under förutsättning av att frågan inte reglerats i avtal eller det skulle vara oskäligt att de nya reglerna tillämpades. Jag har förståelse för att regeringen vill medverka till att det oklara rättsläget som gäller frågan om kostnadsuppräkningar vid avräkningar löses. Detta bör dock inte få leda till att de nya reglerna införs med retroaktiv verkan. Denna uppfattning tycks delas av ett antal remissinstanser - propositionen är betänkligt ofullständig när det gäller att redogöra för remissinstansernas synpunkter - däribland arrendenämnderna i , och , lantbruksstyrelsen samt . Med ändring av propositionens förslag bör därför besluta att de nya reglerna skall gälla bara beträffande avräkningsperioder som tar sin början efter lagens ikraftträdande. Med anledning av vad jag i motionen anfört hemställer jag att beslutar att de nya bestämmelserna i 9 kap. 23 § tredje stycket skall tillämpas på avräkningsperioder som tar sin början efter lagens ikraftträdande. 1 1984/85.3 sami.
mot · G8023224 · 1985-05-15 00:00:00 — Motion 1984/85:3224 Arrendeavräkning vid ändrat kostnadsläge (prop. 1984/85:197) Det föreslagna tillägget till arrendelagen - innebärande att tillträdessynens bristsumma justeras med hänsyn till den förändring som skett i den allmänna prisnivån fram till tidpunkten för avräkningsförfarandet - föreslås bli tillämpligt även på avtal som ingåtts före ikraftträdandet. Lagen ges alltså tillbakav erkände kraft. Till förmån för ett sådant avsteg från allmänna rättsgrundsatser kan onekligen åberopas det av framförda skälet att det här egentligen inte är fråga om att införa nya bestämmelser för bestående rättsförhållanden utan mer att rätta till en av tidigare lagstiftare icke förutsedd konsekvens av den bristande stabiliteten hos penningvärdet. Olika villkor i ett avtal är å andra sidan så beroende av varandra att en ändring däri ej bör ske utan att parterna haft möjlighet att ta ställning till hur ändringen skall påverka andra avtalsvillkor. En sådan bedömning kan ske först i samband med förlängning av avtalet i fråga. Med åberopande av detta argument avstyrker förslaget om att lagen skall träffa löpande avtal. Samma ståndpunkt intas av och flertalet arrendenämnder. Övervägande skäl talar därför för att lagen icke ges tillbakaverkande kraft. Den i propositionen föreslagna övergångsbestämmelsen inbjuder dessutom lätt till tvist mellan parterna med hänsyn till det däri uppställda oskälighetsvillkoret. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att punkt 2 av övergångsbestämmelsen skall erhålla följande ändrade lydelse: Den nya bestämmelsen i 9 kap. 23 § tredje stycket skall tillämpas även på arrendeavtal som ingåtts före ikraftträdandet, dock att lagrummet skall gälla i dess äldre lydelse fram till den tidpunkt till vilken jordägaren tidigast kan uppsäga avtalet efter ikraftträdandet. minab/gotab 1985 82937
mot · G8023227 · 1985-05-23 00:00:00 — Motion 1984/85:3227 Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. 1984/ 85:211) I proposition 1984/85:122 om organisation och finansiering av djurens hälso- och sjukvård m. m. förelädes ett finansieringssystem med djursjukvårdsavgifter. Propositionens förslag antogs av . I en följdmotion till den nämnda propositionen, hävdade jag att om principen med djursjukvårdsavgift en gång knäsatts, leder detta till att en allt större del av den totala finansieringen av djursjukvården kan krävas ske genom ökade djursjukvårdsavgifter. Den utveckling som sedan följt har besannat dessa farhågor. Allt fler smågrisproducenter vänder sig mot de höga statliga djursjukvårdsavgifterna som distriktsveterinärerna tvingas inkassera. Dessutom förväntas ytterligare höjningar. Lönsamheten är redan tidigare pressad inom animalieproduktionen. Företrädare för smågrisproducenterna hävdar bl. a. att högre veterinärkostnader kan innebära risk för att sjuka djur av mindre värde ej behandlas, och man anser att det också finns en risk för att lantbrukare drar sig för att anlita veterinär även om det är ekonomiskt och etiskt motiverat. Mot den här refererade bakgrunden är det angeläget för statsmakterna att ompröva det nuvarande avgiftssystemet. I vart fall bör avgifterna sänkas till de . som var utgångspunkten för det ursprungliga riksdagsbeslutet. bör göra ett uttalande av denna innebörd, vilket inte minst är angeläget med hänsyn till den lönsamhetsdebatt som bl. a. svårigheterna att nå enighet kring frågorna om reglering av priserna på jordbruksprodukter m.m. entydigt bär vittne om. Med åberopande av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av omprövning i finansieringssystemet med djursjukvårdsavgifter.
mot · G8023230 · 1985-05-23 00:00:00 — m. fl. Reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. 1984/ 85:211) Regeringen har än en gång visat att man inte har för avsikt att följa beslut om användning av avgiften på handelsgödsel och bekämpningsmedel. I punkt 2.6 i proposition 1984/85:211 har man funnit ett svepskäl i uppdraget till skogs- och jordbrukets forskningsråd () att redovisa ett program för forskning om bl. a. alternativa produktionsformer inom jordbruket. Effekten av regeringens förhalningstaktik skulle bli att medlen kommer till användning först /87. Det finns därför anledning för att nu ta sådana initiativ att avsikten med beslut kan förverkligas under /86. Det ankommer på regeringen att göra en fördelning och prioritering av de medel som tillförts statskassan i form av avgifter från gödsel- och bekämpningsmedel. Beslutet togs av att gälla från . beslöt att dessa medel skulle användas till bl. a. forskning och rådgivning. I reviderade inkomstberäkning, som redovisas i kompletteringspropositionen 1985, beräknas statens inkomster för avgifterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel uppgå till 110 milj. kr. Vi har inhämtat att ett antal angelägna forskningsprojekt har planerats att genomföras med finansiering över dessa avgifter t. ex. vid med utveckling och utvärdering av testmetoden för markmiljö samt styrning av växtnäringsläckage. Vidare vid högskolan i där ett ekologikommunexperiment planeras i samt i där effekten av utsläppen i ytterligare skall studeras. Det finns sannolikt många andra organ som planerat högprioriterad forskning med sikte på gödsel- och bekämpningsavgifterna, både avseende miljöeffekter och långsiktig produktionsförmåga. Behovet av insatser är väl dokumenterat. I dagens budgetläge kan sådana projekt inte genomföras annat än med tillgång till dessa redan av beslutade avgiftsmedel. Vi upprepar här ett krav moderata samlingspartiet tidigare ställt nämligen att en del av de influtna medlen också används för bidrag till gödselvårdsanläggningar. I de undersökningar som genomförts av , m. fl. har entydigt framkommit att miljöolägenheter vid användning av gödselmedel i främsta hand uppkommer vid olämplig stallgödselhantering. Ett bra sätt att minska dessa olägenheter är att förbättra gödselvårdsanläggningarna på animalieföreta Dessa förbättringar kan stimuleras genom att alltså använda viss del av avgifterna såsom bidrag. Utveckling av ny teknik för spridning av gödsel och bekämpningsmedel samt information till och utbildning av sprutförare för att minska hälsoriskerna för dem som hanterar bekämpningsmedel är ytterligare objekt som kan komma i fråga vid ianspråktagandet av de influtna medlen. Avslutningsvis vill vi dock poängtera att moderata samlingspartiet vill avveckla avgifterna på gödsel- och bekämpningsmedel. Dock måste enligt vår uppfattning tidigare beslut dock genomföras och ej längre förhalas av regeringen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelning av medel från handelsgödsel- och bekämpningsmedelsavgiften. BO () ()
mot · G8023233 · 1985-05-24 00:00:00 — bör därför skyndsamt begära förslag till nya regler för statsbidragen till barnomsorgen, som uppfyller dessa krav på neutralitet och likformighet. bör statsbidragen till barnomsorgen avvecklas och ersättas av grundavdrag för barn, vårdnadsersättning och avdragsrätt för nödvändiga barntillsynskostnader samt en väl utformad skatteutjämning. Vi avstyrker också förslagen till anordningsbidrag liksom förslaget till 415 milj. kr. i ökat statsbidrag. Kommunerna får i stället motsvarande förbättrad ekonomi när löntagarfonderna avskaffas och därmed också kommunernas kostnader för fondskatter för sina anställda. Med stöd av vad ovan anförts hemställs 1. att avslår proposition 1984/85:209, 2. att hos regeringen begär skyndsamt förslag till vårdnadsersättning för barn mellan ett och ålder, utformat i enlighet med vad i motionen anförts och med ikraftträdande . 3. att hos regeringen begär skyndsamt förslag till sådana regler att alla enskilda förskolor och fritidshem som uppfyller kvalitetskraven oavsett driftsform och omsorgsform räknas in i den kommunala barnomsorgsplanen för att fr. o. m. 1986 åtnjuta samma statsbidragsrätt som barnomsorg och att statsbidragen görs neutrala till omsorgsformen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utformningen och inriktningen av familjepolitiken, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att skolstyrelsen skall ha ansvaret för den del av verksamheten i förskolan som förbereder barnen för lågstadiet närmast före skolstarten samt att bör få uppdraget att utforma det pedagogiska programmet för denna del av verksamheten, 6. att sorn sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det pedagogiska programmets innehåll med avseende på bl. a. allsidighet och objektivitet. () () L. () i
mot · G8023240 · 1985-05-28 00:00:00 — Motion 1984/85:3240 Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 1984/85:217) I regeringens åtgärdspaket ingår bl. a. att reglerna om avbetalningsköp till konsumenter skall skärpas. Kontantinsatsen skall vara och amorteringstiden högst . Bestämmelserna skall meddelas i en särskild regeringsförordning. En förutsättning härför är dock att ger regeringen ett bemyndigande att utfärda en sådan förordning. Detta sker genom den i propositionen föreslagna lagen med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Enligt min uppfattning finns det ingen anledning att regeringen inte nu skulle erhålla det erforderliga bemyndigandet. Emellertid har texten i lagförslaget givits en betydligt mer generell utformning än vad som motsvarar regeringens intentioner, sådana dessa kommit till uttryck i motivtexten (s. 14). Bemyndigandet skulle kunna användas t. ex. för att införa restriktioner även när det gäller avbetalningshandeln inom näringslivet. Speciellt småföretagen skulle då kunna drabbas hårt. Eftersom denna möjlighet inte diskuterats i propositionen och då det på konstitutionella grunder är olämpligt att en fullmaktslag ges en vidsträckt utformning utan att alla konsekvenser härav har kunnat belysas vid lagens tillkomst bör författningstexten ändras så att det klart framgår att bemyndigandet endast avser kreditköp till konsumenter. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderliga justeringar gv lagtexten. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att lagen med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp utformas i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G90214 · 1985-09-30 00:00:00 — Motion till 1985/86:14 decentraliseringsfrågor m. m. inom område (prop. 1984/85:215) Förslaget att revisionssekreterare - föredragande i högsta domstolen - skall kunna förordnas av högsta domstolen tillstyrks. Denna decentraliseringsåtgärd (jämför propositionens rubrik) kan emellertid icke åberopas som grund för förslaget att upphäva 3 kap. 8 § med dess föreskrift om att revisionssekreterare skall vara lagfarna. saknar all anledning att avhända sig rätten att suveränt bestämma om de formella kvalifikationer som bör gälla för denna funktion inom domstolsväsendet. Att märka är att i andra sammanhang uppställer krav på formell kompetens såsom beträffande rådmän och lagmän (1:2), hovrättsråd (2:3) och justitieråd (3:4) samt advokat (8:2). Den i propositionen synbarligen uttalade avsikten att - utan närmare motivering - utmönstra den snart tjänstebeteckningen revisionssekreterare ur lagtexten har dock icke blivit till fullo förverkligad i det att begreppet finns kvar i 3 kap. 3 § samma balk. Lagrådet har ej hörts i ärendet. Avslutningsvis må nämnas att den sittande rättegångsutredningen har i uppdrag att göra en översyn av överrättemas organisation, varför frågor rörande högsta domstolens kansli och dess föredragande kan komma att bli föremål för överväganden i det sammanhanget. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att avslår propositionen i vad den avser ändring av 3 kap. 1 1985186.3 sami.
mot · G90216 · 1985-09-30 00:00:00 — Motion till 1985/86:16 statliga personalpolitiken (prop. 1984/85:219) Genom propositionen (beslutad ) bereds bl. a. tillfälle att ta del av vad föredragande statsrådet anfört om den statliga personalpolitiken. I korthet innebär dessa uttalanden att tjänstetillsättning skall ske på grundval av främst skicklighet för arbetsuppgifterna i tjänsten. Meritvärdet av förtjänsten får en generellt minskad betydelse utom i de fall där skicklighetskriteriet ej är tillräckligt för att ge utslag vid urvalet. Redan innan sålunda yttrat sig i frågan har regeringen ändrat anställningsförordningen (1965:601) i enlighet med det sagda. Ändringen trädde i kraft (1985:334). I 11 kap. 9 § regeringsformen (RF) stadgas bl. a. att vid tillsättning av statlig tjänst avseende skall fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Lagen om offentlig anställning innehåller en hänvisning till grundlagsstadgandet. Bakom ändringen i anställningsförordningen och den nu aktuella propositionen ligger ett betänkande av meritutredningen. Vid remissbehandlingen av betänkandet pekade flera tunga remissinstanser på innehållet i 11 kap. 9 § RF och ifrågasatte riktigheten i att utan ändring av grundlagsstadgandet ändra kriterierna för meritvärderingen (t. ex. , JK och arbetsdomstolen). Den diskussionen berörs över huvud taget ej i propositionen. Det är enligt min mening häpnansväckande att regeringen närmast i förbifarten underrättar om att hela grunden för det i vårt land tillämpade meritvärderingssystemet ändrats genom ett enkelt regeringsbeslut i förordningsform. Oavsett vilken inställning man har i sakfrågan borde det vara självklart att en ändring av denna genomgripande art icke kan ske utan att ha föregåtts av ingående överväganden om hur en sådan ändring ställer sig till de i regeringsformen uppställda kriterierna för meritvärdering, vilka är avsedda att garantera saklighet och oväld vid tjänstetillsättningar. Avslutningsvis må påpekas det anmärkningsvärda i att regeringen ändrat anställningsförordningen redan innan yttrat sig över den fråga som regeringen sålunda hänskjutit till . Detta är emellertid närmast en fråga som hör hemma i förestående dechargegranskning. 1 1985186.3 sami. På grund av det anförda hemställer jag att med anledning av propositionen, andra dels-satsen, begär att regeringen återtar den ändring av anställningsförordningen som trädde i kraft (1985:334).
mot · G9023 · 1985-09-30 00:00:00 — Motion till 1985/86:3 för personalföreträdare i kommunala nämnder (prop. 1984/85:200) Det arbetstagarinflytande som avses med propositionen kan otvivelaktigt leda till att de i kommun eller landsting fattade besluten blir av annat innehåll än om de i val utsedda förtroendemännen beslutat utan sådan påverkan. I så fall har emellertid - såsom bl. a. regeringsrätten framhållit - den politiska demokratin i själva verket trätts för när. De i propositionen framlagda medbestämmandeformerna synes icke heller vara förenliga med regeringsformens föreskrift om att beslutanderätten i kommunerna utövas av valda församlingar (1:7). Den offentliga makten utgår från folket och icke från fackliga organisationer, som till sin juridiska karaktär är ideella föreningar och som sådana helt oreglerade. Ett korporativt styrelseskick är grundlagen främmande. Även den - av regeringsrätten uppmärksammade - omständigheten, att de organisationer som sålunda föreslås utrustade med offentlig makt icke själva är underkastade några som helst offentliga regler för sin verksamhet, talar emot ett antagande av propositionen. Att märka är ytterligare att samma organisationer enligt 2 kap. 17 § regeringsformen förlänats rätt att använda fackliga stridsåtgärder som kan riktas även mot kommunerna för att utverka förmåner för sig själva och sina medlemmar. Sammanfattningsvis bör icke en kommuns medborgare ges möjlighet att mer än en gång - genom allmänna val - så att säga inifrån öva inflytande över kommunens skötsel eller angelägenheter, detta som ett uttryck för likställighetsprincipen. Och detta gäller oavsett om inflytandet tar sig uttryck i partssammansatta organ eller i närvarorätt i olika kommunala nämnder. Det självklara utbytet av åsikter och synpunkter mellan arbetsgivaren och arbetstagarna skall liksom relationerna i övrigt i stället fullgöras genom sedvanliga förhandlingar mellan parterna. Det deltagande i den kommunala verksamheten som sålunda enligt propositionen skall tillkomma fackets företrädare är förvisso icke gratis - det kommer att belasta kommunens budget vartill är att lägga risken för att förfarandet blir omständligare och mera tungrott än eljest. Några uppgifter om de ekonomiska konsekvenserna av förslagen lämnas emellertid ej alls i propositionen, något som hade förefallit naturligt i dagens kärva ekonomiska situation. Allvarliga invändningar kan sålunda riktas mot propositionen. Den bör därför avslås i sin helhet. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att avslår propositionen i dess helhet.
mot · G90256 · 1985-10-15 00:00:00 — Motion till 1985/86:56 och skollag m. m. 1985/86:10) I lag angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda (1967:940, omsorgslagen) stadgas i 3 §: Undervisning av psykiskt utvecklingsstörda meddelas i särskola. I samband därmed skall eleverna beredas den personliga och medicinska omvårdnad som behövs. ersätts omsorgslagen av lagen om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Denna lag omfattar inte undervisning. I proposition 1985/86:10 framläggs förslag till skollag, som även skall innefatta undervisningen av utvecklingsstörda i särskola. I lagen om särskilda omsorger om utvecklingsstörda föreskrivs att i de särskilda omsorger som innefattar daglig verksamhet för personer över skolåldern samt boende skall ingå omvårdnad. I förslaget till skollag finns inte motsvarande skrivning beträffande rätt till omvårdnad i skolan. Omvårdnadsinsatser är för många utvecklingsstörda elever en förutsättning för att de skall kunna ta emot undervisning. Särskilt gäller detta flerhandikappade. Till omvårdnaden hör stöd och hjälp med dagliga personliga behov som den handikappade kan ha svårt att klara själv. Exempel på sådana behov är hjälp att sköta hygien, äta, kla sig, nå och förflytta sig. Omvårdnadsbehovet kan tillgodoses genom att man anställer assistent till läraren eller beträffande vissa gravt flerhandikappade personlig vårdare. Vikten av sådana insatser illustreras av att det har förekommit att elever i särskola utestängts från undervisning därför att inte har tillgång till assistenter i tillräcklig utsträckning. Den nya skollagen måste därför få sådan utformning att det klart framgår att landstingen som huvudmän för särskolan och för de särskilda omsorgerna har oavvislig skyldighet att sörja för elevernas behov av omvårdnad även under skoldagen. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller att den i proposition 1985/ 86:10 föreslagna skollagen får en sådan utformning att omvårdnadsbehovet hos eleverna i särskolan tillgodoses.