mot · G8021009 · 1985-01-23 00:00:00 — Särskilda åtgärder för att underlätta och förbättra medicineringen för äldre Denna motion grundar sig på handlingsprogram . Flertalet äldre i använder läkemedel regelbundet. Äldre har definierats som personer, vilka är eller äldre. Mängden receptförskrivna läkemedel per patient i öppen vård är större bland äldre än bland yngre. Också receptfria läkemedel används i större utsträckning av äldre än av yngre. Antalet äldre och andelen äldre av befolkningen i ökar. Den vägledande principen för äldreomsorgen är att människor så långt möjligt skall bo kvar i sin invanda miljö. Ökat behov av hjälp, tillsyn och vård tillgodoses av samhällets socialtjänst, öppen sjukvård, sjukvård i hemmet och annan primärvård. Många äldre i öppen vård har problem med sin medicinering. Problemen är i allmänhet störst från ca . Orsakerna härtill kan härledas till förhållanden såväl hos patienten och dennes sociala situation som inom hälso- och sjukvårdssystemet i vid mening. En inte oväsentlig del av på recept förskrivna läkemedel i öppen vård kommer av olika skäl inte till användning. Detta har såväl medicinska som ekonomiska konsekvenser. Av den totala läkemedelsförskrivningen i öppen vård, som uppgick till , utgjorde (motsvarande ) förskrivning till äldre. I hälso- och sjukvårdslagen, som gäller fr. o. m. 1983, fastslås att varje människa har rätt att själv avgöra, om hon vill ha den vård som erbjuds. Patienten skall därför ges erforderliga upplysningar. Skyldigheten att informera såsom ett led i läkemedelsbehandlingen är därmed stadfäst. Om upplysningarna inte kan lämnas till patienten, skall de i stället lämnas till en nära anhörig. Tillförlitliga uppgifter om i vilken utsträckning väsentlig läkemedelsinformation kommer äldre patienter till del saknas . Det är också oklart vilken roll den information som lämnas om läkemedelsbehandlingen spelar för äldre patienters följsamhet till läkemedelsordinationen. För äldre är enligt olika undersökningar en kombination av muntlig och skriftlig information att föredra. Av det totala utbudet patientinformation om läkemedel är endast en ringa del av i varje fall den skriftliga informationen anpassad till problem, som är särskilt vanliga hos äldre. 1 1984185.3 sami. Principiella aspekter på hur äldres medicineringsproblem bör lösas Långvariga sjukdomstillstånd, som fordrar daglig medicinering, är den viktigaste anledningen till att äldre allmänt sett behöver mera läkemedel än yngre. Preparatbyten och ändringar i dosering, vilka syftar till att fortlöpande anpassa läkemedelsterapin till sjukdomsbilden, är vanliga och vidtas inte sällan av olika läkare. Alltemellanåt inträffar dessutom kortvariga sjukdomstillstånd, som kräver särskild medicinering. De svårigheter som äldre inte sällan möter, när det gäller att sköta medicineringen, varierar från individ till individ beroende på bl. a. skiftande förmåga att rent praktiskt handha medicinering och att tillgodogöra sig information i form av anvisningar m. m. Detta hänger i sin tur samman med olika slag av funktionsnedsättningar och olikheter i kunskaps- och erfarenhetsbakgrund samt social situation. För äldre invandrare tillkommer särskilda svårigheter. Gruppen äldre patienter är således heterogen i flera avseenden. Åtgärder som främjar individuella lösningar har därför de största förutsättningarna att lyckas. För att minska äldre patienters medicineringsproblem bör åtgärder vidtas, vilka syftar till att o Förenkla medicineringen. Förenkling kan åstadkommas såväl genom åtgärder, som berör läkemedlen som sådana, som genom valet av terapi och medicineringsrutiner. Större hänsyn än f. n. bör tas till äldres särskilda behov redan i läkemedelsutvecklingen, bl. a. beträffande förpackningarnas utformning. I behandlingssituationen kan medicineringsrutinerna förbättras både i fråga om preparatval och genom ordination av doseringshjälpmedel. Kassering av överbliven medicin sedan läkemedelsbehandlingen ändrats förenklar också patientens medicinering. o Förstärka patientens motivation och förmåga att på egen hand sköta Hit hör information och undervisning om patientens aktuella behandlingssituation, åtgärder som medverkar till rätt handhavande av läkemedlen, koppling av medicineringsrutinerna till patientens invanda rutiner och tillfällen till övning. o Stötta patienter som inte kan sköta medicineringen på egen hand med Det är närmast fråga om insatser av närstående eller av personal inom socialtjänst eller hälso- och sjukvård. o Öka informationsgivarnas förmåga och möjligheter att ge rätt information på ett för äldre anpassat sätt. Förmågan kan påverkas genom undervisning och uppövning av färdigheter i den grundläggande yrkesutbildningen eller genom fort/vidareutbildning. Möjligheterna att i praktisk yrkesutövning tillämpa kunskaperna är oftast en fråga om arbetsorganisation och tillgängliga resurser. viktigt för ett gott resultat är att informationsgivarna använder ett enkelt språk och tar till vara de möjligheter som olika typer av informationskanaler erbjuder. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i denna motion sägs om utbildning och information i medicineringsfrågor för äldre. () () 1* 1984/85.3 sami.