mot · G8021493 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. har datorer och datorbaserad teknik blivit oumbärliga i samhället. Utvecklingen har gått oerhört snabbt. Datorerna har fått allt högre bearbetningskapacitet, som de blivit allt billigare. Denna utveckling påverkar både arbetsliv och samhället i stort. En del ser den här utvecklingen som ett hot. De ser ökade kontrollmöjligheter för myndigheterna gentemot enskilda medborgare, arbetslöshet när industrirobotarna tar över allt fler arbetsmoment och monotonare arbetsuppgifter framför dataskärmarna. Andra betonar i stället den nya teknikens möjligheter. De ser överlägsna tillfällen att lagra, finna, bearbeta och sända information. De ser datatekniken som ett förträffligt hjälpmedel som gör arbetet lättare. De hävdar att den nya tekniken ger fler jobb som ersätter de gamla. Det går att i hög grad påverka vilka datasystem som skall användas och vilka effekter dessa skall ge. Datoriseringen kan leda till: - såväl centralisering som decentralisering av beslut, - såväl centralisering som decentralisering av arbetsplatser, - såväl ökade kvalifikationskrav i arbetet som mer monotona och rutinbetonade arbetsuppgifter, - såväl ökad arbetsgemenskap som ökad isolering. På några områden är utvecklingen lovande från liberala utgångspunkter. Utvecklingen går åt alltmer användarnära decentrala system. På andra områden är utvecklingen sådan att den hotar väsentliga liberala värden. Utbyggnaden av olika personregister har varit omfattande. De tekniska möjligheterna att samköra olika register förbättras. Samhällets sårbarhet har på olika sätt ökat i och med att de stora datasystemen byggts ut. Vi menar att vi måste ta till vara de möjligheter som datatekniken ger att sprida makt och ge medborgarna bättre service och förbättrad information. Datateknik bör användas till att öka allmänhetens insyn i och inflytande över myndigheterna och den politiska beslutsprocessen. För att nå dessa mål krävs i en del fall politiska beslut och ny lagstiftning. Vi vill dock varna för en övertro på möjligheterna att enbart via politiska beslut länka in datautvecklingen i önskvärda banor. Genom en bred datautbildning får många människor själva möjlighet ta ställning i datafrågor. I hög grad måste opinionsbildning ske och beslut tas i de enskilda företagen och av arbetsmarknadens organisationer. Detta berör exempelvis programvaruutvecklingen. Det är enligt vår mening av stor vikt att man tar fram användarvänliga program. Arbetsprocessen får inte styckas upp i smådelar där människor har svårt att se helheten. Man måste också vara försiktig med att bygga in alltför många beslut i datasystemen. Görs det så blir resultatet stela och rigorösa beslutsstrukturer i företag och inom den offentliga sektorn. Beslutsfattandet kommer då att bygga på för mycket av reglementen och paragrafer och för litet på sunt förnuft och mänskligt omdöme. Datatekniken skall användas där dess egenskaper kommer fram bäst, t. ex. att sammanställa stora informationsmängder. Omdömen skall göras och beslut skall fattas av människor. Det ger både en bättre arbetsmiljö samt mänskligare och mer obyråkratiska organisationer. Vi anser att integritet i stor utsträckning är en fråga om kunskap och därigenom även om makt. Vad man vill skydda är den enskildes makt att bestämma över sitt eget liv och de uppgifter som lagrats om henne. Vad man vill minska är andra människors makt att manipulera henne - vare sig dessa andra är statliga myndigheter, företag, privata organisationer eller andra enskilda individer. Inför stora byråkrater känner många människor maktlöshet. Det är angeläget att möta en ökad datorisering med åtgärder för att förstärka den enskildes rätt och möjligheter att själv reagera. Uppgifter om varje svensk finns vid det här laget i en stor mängd olika personregister. Det är inte bara myndigheter som registrerar folk. Det finns personalregister, kundregister och kreditregister i företagen. De stora organisationernas medlemsregister ligger på data. Datalagen tillkom med avsikt att skydda den enskilde mot missbruk av datalagrad personinformation. har föreslagit ett tillägg till datalagen med innebörd att alla dataregister skall utformas så att myndigheternas kontroll av företag och deras kunder inte försvåras. Vi anser att ett sådant tillägg skulle strida mot grundläggande utgångspunkter för datalagen och motverka dess syfte. motsätter sig ett sådant tillägg. Datalagrad personinformation skall användas enbart för de syften för vilka den är insamlad. Om någon person förvägras sin rätt eller råkar ut för obehag på grund av fel i dataregister så skall han enligt 23 § datalagen kunna få skadestånd. Det ansågs nämligen när datalagen kom till, att skadeverkningarna, om personregister innehåller oriktig uppgift, kan bli betydande genom den stora spridning av en uppgift som datatekniken möjliggör och den särskilda tilltro som datauppgifter ofta åtnjuter. Skadestånd skulle regelmässigt utgå även för s. k. ideell skada, dvs. för lidande eller annan omständighet som inte är av rent ekonomisk betydelse. Skadeståndsskyldigheten är vidare strikt dvs. oberoende av om skadan vållats genom fel eller försummelse, eller omständighet som ingen rått över. Dessa bestämmelser finns som nämnts redan i datalagen. En striktare praxis bör emellertid tillämpas. Rätten att kostnadsfritt få ett utdrag eller registerbesked enligt 10 § datalagen är en mycket viktig bestämmelse som gör det möjligt för var och en att kontrollera att registrerade uppgifter är riktiga. Emellertid ger utdragen oftast ingen eller synnerligen torftig information om varför man finns eller inte i ett visst register, för vilka ändamål registret används osv. Informationsvärdet av ett registerutdrag är därför ofta obetydligt. Känslan hos den som får ett sådant utdrag är ofta besvikelse och en kvarstående oro eller obehagskänsla över att inte veta något om hur uppgifterna används. Även om uppgifterna i sig är riktiga kan det vara fel att personen alls är inregistrerad, eller ej registrerad i ett register, eller kanske borde registrerats med andra uppgifter. Den registrerade kan alltså inte alltid med ledning av utdraget avgöra om registret är korrekt med avseende på uppgifter om honom eller henne. Informationstorftigheten medför en icke avsedd risk för rättsförlust. Det är viktigt att ändringar av betydelse för den enskilde i sådana register som innehåller uppgifter som är känsliga ur integritetssynpunkt alltid meddelas den enskilde. Med hänsyn till att tillämpning av 10 § datalagen kostar de registeransvariga stora belopp är det viktigt att utbytet blir så stort som möjligt. Datainspektionen har i sin författning, 1982:2, av detta skäl fört in ett råd enligt följande: I registerbeskedet skall ingå den enskildes personuppgifter eller besked att uppgifter inte finns. Flyttade ur det sammanhang där uppgifterna normalt förekommer är de dock ej alltid särskilt upplysande. Det är därför lämpligt att i registerbeskedet även ingår överskådlig och lättillgänglig information om den registeransvariges ADB-verksamhet med beskrivning av dess omfattning och av personregisters ändamål och användning. Detta råd följs . En bestämmelse av motsvarande innebörd bör därför tas in i 10 § datalagen. Samköming mellan register med personuppgifter, som vart och ett för sig är mindre känsligt ur integritetssynpunkt, kan skapa kunskap om de berörda individerna som är utomordentligt detaljerad och som kan vara starkt integritetshotande. Samkörningar bör därför tillämpas med största försiktighet. I princip bör en uppgift som är insamlad för ett ändamål inte användas på annat sätt. Varje samköming skall alltså prövas ytterst restriktivt. Skall samköming ske bör det dessutom vara klarlagt: - när, hur, var och av vem uppgifterna ursprungligen samlats in, - vilka felrättningsrutiner som finns, - hur man avser meddela de berörda varifrån uppgifterna om dem har hämtats och på vilket sätt beslut kan överklagas. Resultat av samkörningar bör inte användas som underlag för beslut förrän den som det angår har blivit informerad och haft möjlighet att svara eller ge andra synpunkter. Riskerna för den enskildes integritet är särskilt påtagliga i samband med dataanvändning inom sjukvården. T. ex. väckte det stor uppståndelse när det visade sig att ansåg sig behöva föra ett centralt register över alla mödrar, omfattande de mest intima uppgifter och identifierat med mödrarnas personnummer. svarar inte för någon vård, och för statistik och planeringsändamål behövs inga personnummer, menade kritikerna. Men styrelsen menade att man var tvungen hålla personregister bl. a. för att kunna nå var och en av mammorna i de fall man upptäckte missbildningar, kanske förorsakade av viss medicinering. Hur ofta måste man kunna nå enstaka mödrar för att t. ex. upplysa eller varna den som är i farozonen för att få ett missbildat barn? Att döma av exemplet neurosedynkatastrofen är det i vart fall sist. För att kunna föra statistiken krävs identifikation men vi behöver inte använda personnummer. Till kan mödrauppgifter rapporteras identifierade på journalnummer. Alla andra identifierande uppgifter (namn och adress) kan tas bort. Föder en mor ett andra barn rapporteras det in på samma journalnummer så att uppgifterna kan kopplas till "rätt mor. då styrelsen måste kunna nå en viss mor kan man gå till den klinik eller vårdcentral där journalen finns. Samma princip kan användas t. ex. för att rapportera patientuppgifter och diagnoser från barnpsykiatriska kliniker till landstingens centrala system. Då kanske vi kan slippa den absurda situationen att föräldrar, enbart av rädsla för vad dataregistreringen av deras barn skall föra med sig , avstår från att söka vård. Offentlighetsprincipen ger varje medborgare som så önskar rätt att ta del av statliga, landstingskommunala och kommunala handlingar. Denna grundlagsfästa rätt är ett omistligt inslag i vår demokrati. har i stort sett alla offentliga dokument funnits utskrivna och tillgängliga på papper. Varje medborgare har kunnat besöka en myndighet och där fått ta del av en för denne intressant handling. För en rimlig kostnad har det också i de flesta fall gått att få en kopia på handlingen. håller emellertid situationen på att genomgripande förändras. Fler och fler handlingar finns tillgängliga endast på data. Specialkunskap krävs för att kunna ta del av dem. Det händer att skrivna utdrag beläggs med rätt höga kostnader. Data- och offentlighetskommittén (DOK) har fått tilläggsdirektiv för att utreda offentlighetsprincipens tillämpning på ADB-upptagningar. Samma fråga har tidigare utretts av DALK (datalagstiftningskommittén) vilket medfört vissa förbättringar. anser liksom tidigare att medborgarnas rätt till insyn enligt offentlighetsprincipen inte får förminskas av föregivna tekniska eller ekonomiska omständigheter. I sammanhanget anser vi att en annan aspekt på datahantering och offentlighet bör uppmärksammas. Datoriseringen innebär inte bara faror utan också möjligheter när det gäller tillgängligheten av offentliga handlingar. har det varit nödvändigt för den enskilde att uppsöka en myndighet när hon vill ta del av en handling. För många har detta naturligtvis kunnat vara ett oöverstigligt hinder. Datatekniken öppnar möjlighet för var och en att från t. ex. närmaste bibliotek eller från egen bostad få tillgång till alla offentliga dokument. Det innebär att det först i och med datateknikens genombrott är möjligt att verkligen leva upp till offentlighetsprincipens anda. Myndigheterna bör organisera sin datahantering på ett sådant sätt att dessa möjligheter kan förverkligas. Denna ökade tillgänglighet är dock inte enbart av godo för den enskilde. I offentliga dokument finns uppgifter om enskilda människor av integritetskänslig natur. som det är önskvärt att använda datatekniken för att öka medborgarnas insyn i olika myndigheters förehavanden måste hänsyn tas till enskilda individers behov av ett integritetsskydd. Därför är det nödvändigt att på en gång öka tillgängligheten för sådant material som är offentligt och skärpa sekretessreglerna för uppgifter som är av integritetskänslig natur. Avvägningen blir i många fall svår att göra men är nödvändig. Samhällets ökade sårbarhet som följd av datorisering måste uppmärksammas. T. ex. inom offentlig förvaltning och inom livsmedelsdistributionen kan störningar i vitala datasystem medföra allvarliga skador för samhället. Våra myndigheter bör åläggas att upprätta och hålla aktuellt katastrofplaner med syftning på känsligheten hos myndighetens datasystem för störningar av olika slag. I planerna bör framgå vilka - eller automatiska reservfunktioner som kan inkopplas, om ordinarie datasystem skulle bringas ur funktion. Planerna bör sekretessbeläggas. I detta sammanhang aktualiseras behovet att redan från skapandet av ett datasystem ta hänsyn till risker för kommande missbruk eller oavsiktlig skada. Under allmänna motionstiden inlämnades flera motioner kring teknisk forskning rörande en breddning av det av STU framlagda s. k. nationella mikroelektroniska programmet (NMP). Avsikten var att detta då startade program borde kompletteras på det forskningsteknologiska området, nämligen med - informationsteknologins användning. beslöt att en sådan komplettering av planeringen borde ske. STU har , i samråd med 14 andra myndigheter (varav främst arbetarskyddsfonden och universitets- och högskoleämbetet), framarbetat det av begärda fullständiga forskningsprogrammet. Detta presenterades 1984, och benämns Svensk informationsteknologi - utgångsläge och underlag för ett nationellt program. Detta programförslag utgör en synnerligen värdefull plattform för vidgade insatser på det informationsteknologiska området. Där görs också vissa internationella jämförelser, som indikerar den stora betydelse som många andra länder f. n. fäster vid åtgärder på detta forskningsfält. I beställningen av detta programarbete anfördes (så sent som) från industridepartementet att planeringen skulle inriktas på åtgärder som kunde genomföras inom redan tilldelad budget. Detta kan inte anses ligga i linje med beslut om en komplettering av den redan beslutade mikroelektroniska satsningen. Inom existerande budget kan utomordentligt få nya projekt startas och ledas fram till praktiska demonstrationstillfällen. Det nämnda forskningsprogrammet befinner sig på remiss fram till . Kunskapsutveckling inom informationsteknologin är fundamental för utvecklingen inom många andra områden. Vår industriella, sociala m. m. utveckling beror på vilka möjligheter som här kan framarbetas. Det är alltså viktigt att vår forskning på detta område vidareförs och att därvid nya medel tillförs. Vi avser att återkomma till resursbehov m. m. för dessa åtgärder i samband med att den av regeringen aviserade datapolitiska propositionen behandlas i . Tillämpningsprojekt av större intresse De samlade effekterna av mer omfattande telekommunikationstillämpningar är ofta stora, och de griper in på många områden. Industriella, organisatoriska, sociala och regionala konsekvenser kan ofta bli betydande. Ett antal kvalificerade demonstrationsprojekt bör nu genomföras på telekommunikationsområdet för att inhämta kunskaper och ge erfarenheter av a. tillämpad tvåvägskommunikation. Berörda tillämpningsområden kan t. ex. vara: - distribuerad utbildning till arbetsplatser, - datorstyrd konsumentupplysning med beställning via nya betalkort m. m. Dessa projekt bör genomföras av fristående parter med användar-, industri- samt universitetsanknytning. Privata industriella tillämpningsprojekt organiseras naturligen av industriföretag och organisationer, med forsknings- och utvecklingsbidrag från STU och ASF. Projekt med anknytning till den offentliga sektorn kan organiseras av statskontoret i samverkan med privat industri och berörda forskningsorgan. Modern informationsteknologi ger en utomordentlig möjlighet att överbrygga många typer av handikapp. I en nyligen publicerad skrift från Informationsteknologi i de handikappades tjänst sammanfattas en rad (nya och äldre) tekniska möjligheter för personer med nedsatt syn, hörsel, rörelseförmåga m. m. De färdigheter som med lämplig teknik kan inövas kan för personer med handikapp innebära att revolutionerande nya möjligheter till mänsklig kontakt öppnar sig. Bland viktiga tekniska möjligheter på dessa områden kan nämnas att syntetiskt tal numera kan åstadkommas till allt lägre kostnader (bl. a. med hjälp av dataprogram för vanliga persondatorer). Talinmatning förstås numera för allt vidare tillämpningsområden. Vidare finns bildförstorande terminaler som enkelt kan kopplas samman i telekonferenser m. m. Radio och TV kan även användas i nya former. Den uppmärksamhet som svensk industri visat och visar dessa områden antyder att även intressanta marknader finns här. Starka sociala och medmänskliga skäl talar för att hög prioritet måste ges åt satsningar på informationsteknik för handikappade. På en marknad där allt fler leverantörer presenterar sina produkter, blir det allt svårare för den enskilde konsumenten att orientera sig, att skaffa sig kvalificerad varuinformation som bas för köpbeslut. Den sakkunskap som ofta krävs blir allt djupare. Allt fler köp sker utan tillräcklig kunskapsbakgrund. Rådgivning om marknadens utbud blir i dessa sammanhang allt viktigare. Jämförande tester och separat provning producerar resultatinformation som ofta inte når ut till konsumenterna. Med videotex (tidigare benämnt teledata) samt text-TV, bl. rat med s. k. telesoftware, kan viktig jämförande information om varor och tjänster ställas till många konsumenters disposition. Därför bör varu- och tjänsteförteckningar med produktinformation sammanställas i videotex. bör ges i uppdrag att närmare överväga hur videotex kan användas för kvalificerad varuinformation. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs* 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om tillämpning av en striktare praxis av skadeståndsregeln i datalagen, 2. att hos regeringen begär förslag om en komplettering av 10 § datalagen om rätt till registerutdrag i enlighet med motionens förslag, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om samköming mellan register och personuppgifter, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om datahantering och offentlighetsprincipen. () () () () * Se även motionerna 1984/85:1494-1496. minab/gotab 1985 79783