mot · G8022232 · 1985-01-23 00:00:00 — En rad olika åtgärder behöver vidtas beträffande informationsteknologins och ADB-teknikens användning inom administrationen. Dessa uppgifter bör anförtros åt ett särskilt organ. Det kan i princip ske antingen genom att ett befintligt organ erhåller förändrade, vidgade och delvis nya arbetsuppgifter eller genom att ett nytt organ tillskapas. Oavsett vilken av dessa metoder som väljs kommer det att påverka arbetsuppgifterna för andra myndigheter och organisationer. Bristerna i den nuvarande ordningen har sådana orsaker och är av en sådan omfattning att det förefaller ogenomförbart att avhjälpa dem på ett tillfredsställande sätt enbart genom smärre förändringar av något av de befintliga organen. I praktiken kan en framkomlig väg vara att bygga upp det nya organet kring vissa personella resurser inom befintliga myndigheter, som en allmän effektivisering av den statliga rationalise rings- och revisionsverksamheten kan åstadkommas genom att den redan tidigare väckta tanken om en sammanslagning av statskontoret och realiseras. Någon ökning av de totala kostnaderna behöver därvid icke ske utan minskningar förutses kunna ske i stället. Statlig verksamhet inom datatjänstområdet 1 motioner har belysts frågan om statens engemang inom datatjänstsektorn. Denna fråga har också uppmärksammats i dags- och fackpress. Staten har ägarskap i ett trettiotal datatjänstorganisationer med en sammanlagd årsomsättning om 1 å och ca 3 000 anställda. Dessa organisationer tillgodoser mer än väl statsförvaltningens behov av dataservicetjänster. har i mycket ringa utsträckning hitintills anlitat privata servicebyråer. Så har dock skett då det varit uppenbart att de statliga servicebyråerna inte lyckats tillhandahålla effektiva system till rimliga kostnader. har märkts ett ökat intresse från myndigheternas sida att anlita privata servicebyråer. De flesta av de organisationer som helt eller delvis är statsägda dras med betydande problem av olika slag. Flera av organisationerna tillhandahåller dessutom samma tjänster, dock på olika villkor. Dubbleringen har inte medfört en effektiv konkurrens mellan organisationerna. Snarare har avsevärda resurser inom organisationerna avsatts för att klara ut samarbetsrelationer och gränsdragningar, dvs. i princip en fördelning av den statliga marknaden. Den uppkomma situationen måste ses som ett direkt resultat av att de statliga datatjänstorganisationerna lever skyddade från reell konkurrens från privata servicebyråer. Den statliga datatjänstorganisationen präglas av en mycket hög grad av koncentration. Det bör noteras att har uttalat sig för en decentralisering av dataserviceverksamheten. Den del av administrativ databehandling som statsförvaltningens myndigheter lagt på servicebyrå ligger till största delen på DAFA. DAFA har inom den statliga sektorn en monopolliknande ställning. I vissa avseenden är verksamheten även formellt monopoliserad. Privata servicebyråer har till mycket liten del kommit i fråga. Det är inte uteslutet att statens egen databehandling blivit dyrare än den kunnat vara om konkurrens fått råda. Enligt vår mening bör därför förutsättningarna för ett minskat statligt engagemang inom datatjänstområdet prövas. Besvärsreglerna i datalagen m. m. I den moderata motionen 1982/83:274 hemställdes att skulle besluta att ändra 25 § datalagen, 23 § kreditupplysningslagen och 19 § inkassolagen, som samtliga har samma lydelse, så att talan mot datain spektionens beslut föres hos regeringsrätten genom besvär och icke hos regeringen. avstyrkte i betänkande KU 1984/85:7 motionsyrkandet med motiveringen att det ofta finns ett betydande politiskt inslag i den bedömning som måste göras vid en överprövning av datainspektionens beslut. Utskottet ansåg det därför motiverat att behålla regeringen som besvärsinstans i dessa frågor. har en för förvaltningsmyndigheter osedvanligt bred sammansättning med företrädare för de politiska partierna samt för fackliga och andra intressen. Därigenom får dessa ärenden en allsidig bedömning även vid behandlingen i denna instans. Enligt vår mening är det en fråga av yttersta vikt för rättssäkerheten att frågor av denna art slutligt avgörs av en opartisk domstol med utgångspunkter i av beslutade aktuella lagar, och utan övriga hänsyn. Detta är en grundläggande princip som åberopades i den åsyftade motionen och som senare även bekräftats bl. a. i prövade ärenden hos . Regeringsrätten bör således bli besvärsinstans. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi* 1. att systemet med särskilda registerlagar väsentligt utvidgas i syfte att ytterligare begränsa utrymmet för samköming, 2. att myndigheternas rätt att insamla, registrera, lagra och vidarebefordra personuppgifter begränsas, 3. att begär att regeringen tillsätter en delegation med uppgift att föreslå minskningar i medborgarnas uppgiftslämnande för att därigenom stärka den enskildes integritetsskydd och rättssäkerhet, 4. att beslutar med verkan fr. o .m. ändra 25 § datalagen, 23 § kreditupplysningslagen och 19 § inkassolagen (som samtliga har exakt samma lydelse) enligt följande som Motionärernas förslag betecknade förslag: Talan mot datainspektionens beslut föres hos regeringen genom besvär. Justitiekanslern får föra talan för att tillvarataga allmänna intressen. Talan mot datainspektionens beslut föres hos regeringsrätten genom besvär. Justitiekanslern får föra talan för att tillvarataga allmänna intressen. * Se även motion 1984/85:2233. () () () () () () () ()