mot · G902So702 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86: So702 m. fl. (vpk) Belastnings- och förslitningsskador av alla yrkesverksamma i industrin drabbas under sin livstid av belastningsskador. 100 000 svenskar är förtidspensionerade på grund av ond rygg, skelettskador och muskelsjukdomar. Det är en tredjedel av alla förtidspensionerade. Rapporter om hälso- och sjukvårdskostnader visar att belastningsskador toppar listan. penningvärde beräknas kostnaderna till för belastningsskadorna, vilket kan jämföras med försvarsanslaget på . Onda ryggar, ont i leder, axeloch nackvärk, en molande värk som pågår . Belastnings- och förslitningsskadorna är arbetslivets största gissel. För vpk är det ingen nyhet. Vpk har år i krävt åtgärder för att begränsa skadeverkningarna. Tyvärr har socialutskottet, och regeringen lyssnat mer till företagens och myndigheternas lugnande försäkringar. Ergonomiska risker - jämlikhet - forskning De ergonomiska riskerna, i sin mer begränsade betydelse av arbetsställningar och arbetsmoment som leder till sjukdomar i främst muskel- och ledapparaten har genomgått förändringar . var tunga lyft det avgörande problemet, medan ensidiga rörelser och statisk belastning numera är ett större problem. Det allvarliga i de ergonomiska riskerna visar sig i den höga andelen sjukfrånvaro och förtidspension på grund av besvär med skuldror, rygg och leder. Dessa besvär har inte alla sin grund i dåliga arbetsställningar, men med bättre ergonomisk utformning av arbetsplatserna hade de drabbade ofta sluppit besvär och utslagning. Lyft- och bärarbete är också en jämlikhetsfråga. Den fysiska lyft- och bärförmågan är genomsnittligt betydligt mindre hos kvinnor än hos män. Detta betyder att kvinnor i allmänhet får anstränga sig betydligt mer för att utföra samma arbete jämfört med männen. Att underlätta lyft- och bärarbete är således en viktig jämlikhetsfråga för att kunna erbjuda samma möjlighet till arbete. Forskningen kring långtidseffekter av olämpliga belastningar har varit särskilt eftersatt och är besvärlig eftersom många faktorer samverkar. Ryggvärk, nedsatt muskelkraft och förslitna leder är mindre dramatiska effekter än död och cancer, men utgör likafullt plågsamma, invalidiserande och utdragna lidanden. Dessutom är de synnerligen utbredda i befolkningen och drabbar särskilt dem som har tunga arbeten i dåliga arbetsställningar. Led- och muskel- (reumatiska) sjukdomar är folksjukdomar och arbetarklassens gissel. Arbetarskyddsstyrelsen och arbetsmarknadsministern prioriterar sådan forskning. bör uttala ett särskilt stöd för denna forskning liksom för utvärderingar av förändringsåtgärder. Med kraftåtgärder kan belastnings- och förslitningsskadorna och kostnaderna för dessa halveras. Det är lika angeläget med en mot belastnings- och förslitningsskadorna som mot asbesten. Snabbaste vägen att angripa dessa är att skyddsombud och lokal fackförening får rätt att stoppa arbete som bedöms medföra yrkesskada. Det är dags att utarbeta medicinska gränsvärden för belastning och arbetstempo så att yrkesskador inte uppstår. Täta raster vid monotona och förslitande jobb, arbetsväxling som motverkar ensidig belastning och lägre arbetstempo är viktiga medel. Införande av ny teknik medför ofta nya belastningsskador av fysisk och psykisk art. Tekniken måste anpassas till människans hela livsarbetstid. För att stärka de anställdas position skall ny teknik och arbetsorganisation bara få införas med fackets godkännande. Alla måste få tillgång till grundutbildning och fortbildning, när det gäller ny teknik, så att de vid växling av arbete också kan utföra mer kvalificerade arbetsuppgifter och påverka utvecklingen. Det måste bli slut på företags och myndigheters nonchalerande av de fysiska och psykiska lidanden som belastnings- och förslitningsskadorna förorsakar. De som drabbas måste få detta klassificerat som yrkesskada och erhålla fullgod ersättning. De ersättningsberättigade har rätt att kräva snabba besked. Ersättningarna skall täcka inkomstförlust vid t. ex. omplacering. Arbetsskadeförsäkringen (LAF) trädda i kraft och innebar väsentliga förbättringar och utvidgningar i förhållande till den tidigare yrkesskadeförsäkringslagen . Det verkliga utfallet av lagen är ännu svåröverblickbart trots att 8 1/gått, vilket beror på den stora ärendebelastningen inom försäkringskassor och överklagningsinstanser. Många beslut måste avvakta prejudicerande utslag i de regionala försäkringsrätterna och försäkringsöverdomstolen, som är högsta instans i ärenden om socialförsäkringar, vilket ytterligare försenar ärendena. Dessa svårigheter kunde ha förutsetts vid lagens antagande. Förseningarna innebär för många cancersjuka och andra svårt sjuka arbetare att ersättningsfrågor försenar även rehabiliterande åtgärder bland skadade. Flera utredningar har visat att praxis varierar kraftigt mellan olika försäkringskassor, vilket leder till stora orättvisor för de många drabbade. Om regeringen och myndigheterna såg de arbetandes hälsa och rättigheter som en förstahandsfråga hade de uppkomna förseningarna aldrig fått uppstå. De ersättningsberättigade har rätt att kräva besked efter samordningstiden i normalfallet. 1985/86 So702 Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen begär att en kommission mot belastningsskador och förslitningsskador tillsätts och ett samlat program mot sådana skador föreläggs , 2. att uttalar att forskning om och åtgärder mot belastningssjukdomar fortsätter att prioriteras i arbetsmiljöarbetet, 3. att hemställer hos regeringen om förslag om att skyddsombud och lokala fackföreningar bör ges utvidgad rätt att stoppa arbeten som misstänks utsätta den arbetande för belastningsoch förslitningsskador, [4. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att skyndsamt behandla arbetsskadeanmälningarna så att beslut normalt kan fattas från anmälningsdagen.1] (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1985/86 So702 1 1985/86:Sf229.