ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802478 · 1985-01-17 00:00:00 — Antag att tre vänner - , och - i samma lönegrad ungefär ärver sin mor eller far. mor hade samlat sitt sparkapital i aktier. Deras börsvärde var på dödsdagen . och hon fick betala . För att kunna göra det och eftersom hon är skeptisk till att äga aktier i bolag som snart kan vara dominerade av löntagarfonderna säljer hon aktierna. I bästa fall - och om räntan inte stigit veckan innan - har kursen inte fallit mellan dödsdagen och försäljningen utan hon får faktiskt . Men därmed har hon enligt kommunalskattelagen gjort en realisationsvinst på . och måste också betala inkomstskatt på den delen av sitt redan beskattade arv. Om hon är en s. k. normalinkomsttagare blir det eller ca . Av arvet återstår . får hade inga aktier men väl en ointecknad sommarstuga taxerad till . Hennes arvsskatt blev därför . Hon säljer sommarstugan och får det pris lagstiftaren räknat med att den faktiskt är värd, nämligen . Även hon har därmed gjort en realisationsvinst och eftersom priset faktiskt överstiger taxeringsvärdet blir hon glatt förvånad när hon upptäcker att hennes skattepliktiga vinst inte anses vara mer än . vilket höjer årets inkomstskatt med . Av arv som enligt bouppteckningen var . mor lämnade bara efter sig en bostadsrätt som i bouppteckningen togs . och betalas snabbt. Men bostadsrättens marknadsvärde är . som säljer den för. Om hon gjorde det 1984 behövde hon bara ta upp av vinsten (200 000 minus 55 000) eller . som inkomst vilket betyder . mer i inkomstskatt, och har därmed fått ut . för ett arv på . (Om hon säljer först , måste hon skatta för av vinsten och får skatten höjd med .) Den som på papperet ärvde . fick i verkligheten kvar . och den som ärvde . Resultatet är så absurt att det inte ens kan förklaras som högre matematik. I bästa fall kan det naturligtvis ändå för var och en av damerna bli en sorg i rosenrött, men det förutsätter nog att de inte träffas och jämför varandras skatteöden. Det skulle inte gå att skylla på den svenska avundsjukan ifall med aktierna finge ett rättmätigt vredesutbrott, riktat, inte mot vännerna, men mot lagstiftare som talar om jämlikhet men åstadkommer motsatsen. (Jag har inte räknat med omsättningsskatten på aktier.) Finansministern har tillsatt en kommitté med uppdrag att se över arvs- och gåvoskatten. Det behövs, men jag tror att , och lika mycket önskar en översyn av realisationsvinstbeskattningen. Annars är det risk att de sprider sin historia med följd att ingen arvlåtare vill satsa sina sparmedel i ett livsviktigt näringsliv som dock behöver kapital. Det vore inte bra för . Med stöd av det anförda hemställer jag att begär att regeringen låter utreda reglerna för realisationsvinstbeskattningen.
mot · G802480 · 1985-01-17 00:00:00 — Förmånligare skatteregler vid arbete i annat nordiskt land Det nordiska samarbetet har utvidgats och fördjupats på många sätt . Målsättningen har varit att så långt det går sudda ut det hinder som gränsen mellan de olika länderna utgör. I många sammanhang hör man också hur det i stolta paroller talas om den fria arbetsmarknaden och hur man genom olika konventioner nått lösningar på olika gränsproblem. Det gäller bl. a. den sociala tryggheten och likformighet och rättvisa i beskattningen för den som bor i ett nordiskt land och helt eller delvis arbetar i ett annat land. Man kan ställa frågan hur man löst skatteproblemen genom gemensamma regler och överenskommelser mellan de nordiska länderna. Vi som bor i gränstrakterna och möter den enskilda människans problem med en snårskog av olika, för den enskilda medborgaren, svårbegripliga bestämmelser, vet att praktiskt är ännu inte skatteproblemen lösta. Många medborgare som bor i och har sitt arbete i har mycket stora problem med beskattningen och delvis också med bestämmelser om den sociala tryggheten. Min bedömning är att en översyn bör ske av effekten av de nuvarande bestämmelserna. Man bör exempelvis genom eller genom avtal mellan länderna utforma bestämmelser som får till följd att den som arbetar i ett land och bor i ett annat land behåller sin sociala trygghet och blir rättvist beskattad. Först då kan man med fullt fog tala om att gränsen mellan länderna i skattehänseende är utplånad. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsamma åtgärder i syfte att undanröja risken för dubbeldebitering av skatt på svenska medborgares arbetsinkomst i annat nordiskt land.
mot · G802481 · 1985-01-16 00:00:00 — m. fl. Beskattningen av jordbrukets bostäder Bostaden på en jordbruksfastighet ingår som en del i jordbruksrörelsen, även om bostadshus och tomt taxeras särskilt vid fastighetstaxeringen. Inkomster av jordbruksfastigheter beskattas efter bokföringsmässiga grunder. Som intäkt skall bl. a. värdet av bostadsförmån tas upp. Avdrag får göras för alla kostnader såsom reparationer, sophämtning, räntor, försäkringar, värdeminskning m. m. Den tiden då jordbrukens bostäder utformades på ett speciellt sätt på grund av behovet av stora kök, uppvärmningsmöjligheter för vissa foderingredienser och tjänsterum för personal är förbi. Dagens beskattningssystem av dessa bostäder har sitt ursprung och sin utformning från . Då dagens bostadshus inom jordbruket är likvärdiga med gängse enfamiljsvillor, finns ej längre behov av att dessa i skattehänseende skall skiljas från dessa. Den avdragsrätt för reparationer och ombyggnader som jordbrukare har enligt nu gällande regler upplevs som ojämlikt av andra ägare av enfamiljshus. Därför bör dessa två kategorier jämställas. Avdragsrätten för reparation och ombyggnader på jordbrukets bostadshus bör således avskaffas. Frågan har varit föremål för prövning i olika utredningar men någon lösning har ej presenterats. Det är viktigt att denna fråga nu får sin lösning och detta bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beskattning av jordbrukets bostäder. () () () () () minab/gotab 1985 79633
mot · G802483 · 1985-01-16 00:00:00 — Motion 1984/85:483 Förmånligare skatteregler vid arbete i annat nordiskt land Det råder fri arbetsmarknad inom och detta är positivt. För det nordiska samarbetets skull är det viktigt att skapa förhållanden som gör att regionalpolitiken kan fungera över gränserna. I gränslän är det ganska vanligt att man bor i ett land och arbetar i ett annat. I mitt län, , finns det ganska många gränsgångare, som bor i och arbetar i . Tyvärr drabbas inkomsttagare, som bor i ett land och arbetar i ett annat, av att socialförsäkrings- och skattelagstiftningen ej är likartad. Genom konventioner har man löst en del problem men inte alla. trädde exempelvis en ny nordisk konvention om social trygghet i kraft. Enligt denna skall den medborgare, som bor eller arbetar i ett annat nordiskt land än hemlandet, omfattas av detta lands lagstiftning om social trygghet på samma sätt som landets egna medborgare. Vad gäller de s. k. gränsgångarna skall dessa omfattas av lagstiftningen i sysselsättningslandet. En svensk medborgare som arbetar i skall alltså ha norska socialförsäkringsförmåner. Vad gäller socialförsäkringen synes alltså frågan vara löst, däremot ej när det gäller skattefrågan. En person, som bor i och arbetar i , beskattas i för inkomsten enligt svensk-norska skatteavtalet. Enligt avtalet får inkomsten beskattas även i . Den norska skatten får i sådant fall avräknas från den svenska inkomstskatten. Avräkning får göras med högst så stort belopp som den svenska skatten på samma inkomst. I det norska socialförsäkringssystemet förekommer ganska betydande egenavgifter, dvs. avgifter som inkomsttagaren själv får betala i form av s. k. trygde avgift. Vad gäller socialförsäkringsavgifterna omfattas dessa inte av skatteavtalet och kan därför inte avräknas i .Detta innebär en kännbar skattebörda för den enskilde. Den aktuella skattefrågan lär vara föremål för utredning av skatteavräkningssakkunniga. Frågan har emellertid varit föremål för upprepade motioner , och de personer frågan gäller är så hårt skattetyngda att frågan bör komma till en lösning. Med stöd av ovanstående hemställer undertecknad att hos regeringen begär skyndsamt förslag om ändring av skattereglerna för personer som är bosatta i men arbetar i annat nordiskt land.
mot · G802484 · 1985-01-17 00:00:00 — i och till skatteavdrag för inköp av konstgödsel m. m. Vårt land dras med stora överskott på jordbruksprodukter, mycket beroende på en ohämmad övergödsling. Användningen av konstgödsel och gifter inom jordbruket ställer även till problem inom andra områden. Detta har debatterats , därför tas dessa problem inte upp i denna motion. Det finns forsknings- och utredningsresultat som visar på förstöringen. Det finns också forskning som visar hur mycket konstgödsel som skall ges till olika grödor per ex. hektar. Vad beträffar användning av gifter så finns regler för detta. Efterlevnaden är däremot svår att bedöma. Samhället betalar stora summor pengar för att motverka skadorna av ovannämnda hantering. Eftersom lagar och regler för användning av gödselmedel och gifter inte respekteras, måste samhället finna andra vägar att bringa ner användandet och därmed minska skadeeffekterna. Ett sätt är att sätta avdragsrätten för inköpt konstgödsel i proportion till arealen samt vilken gröda som skall drivas fram där. För besprutning med gifter i vår natur skall inga avdrag få göras. Det står helt klart att kemi- och giftjordbruken ökar i omfattning. Sammanläggningen av små jordbruk till stora brukningsenheter driver utvecklingen åt fel håll. Det är orimligt att samhället åsamkas stora kostnader för att motverka förstörelsen i vår natur som brukarna i sin deklaration kan göra avdrag för kostnader i samband med inköp av de produkter som orsakar föroreningar. Till detta kommer kostnader för skattebetalarna vid export av jordbrukets överproduktion. Om brukaren anser det så ekonomiskt fördelaktigt att använda gifter och stora givor gödselmedel i sitt jord- och skogsbruk, så bör han stå för kostnaderna själv. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar begära att regeringen tillsätter en utredning som syftar till att se över avdragsrätten för inköp av konstgödsel och gifter som används i vår natur. HANS () i
mot · G802485 · 1985-01-17 00:00:00 — i och att i offert upplysa om arbetsgivaransvar I anslutning till proposition 1982/83:177 om lättnader i småhusägarnas och lägenhetsägarnas skyldighet att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter på ersättningar för arbeten på sina fastigheter m. m. motionerade undertecknade med krav om att lagstiftningen skulle kompletteras på sådant sätt att konsumenten redan vid godkännandet av offerten fick klart för sig vem som hade arbetsgivaransvaret. I motion 1983/84:2 skrev vi bl. Eftersom de uppgifter som krävs för att klargöra det inbördes förhållandet mellan uppdragstagare och uppdragsgivare är kända redan när avtalet träffas, måste det vara bättre för alla parter att man redan från början kommer överens om detta. Det måste vara näringsidkarens skyldighet att upplysa konsumenten om vilken status han har som uppdragstagare. Likaväl som lagen om hemförsäljning stadgar att säljaren informerar köparen om ångerveckan, kan man kräva att presumtiva uppdragstagare redan då de erbjuder sina tjänster, skall klargöra vem som har arbetsgivaransvaret. I sitt betänkande SkU 1983/84:5 avstyrkte utskottet det i motionen framställda kravet om omedelbar komplettering av lagstiftningen. beslutade i enlighet med utskottets betänkande. Hade man däremot bifallit motionen skulle många konsumenter ha sluppit få chockartade besked från myndigheterna att betala avgifter såsom varande arbetsgivare. a. har två flagranta fall uppmärksammats av massmedia där konsumenterna krävs på Med hänvisning till det anförda hemställer vi att begär att regeringen lägger fram förslag om komplettering av 2 § i lagen om undantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen så att konsumenten redan vid avtalets ingående vet vem som har arbetsgivaransvaret. HANS () i
mot · G802487 · 1985-01-16 00:00:00 — Skatteavdrag för kontorslokal i anslutning till bostaden De flesta egenföretagare har en så omfattande administrativ verksamhet att särskild lokal härför är erforderlig. Inte minst har ökade krav på uppgiftslämnande till olika myndigheter liksom krav på arkivering bidragit till detta. För många har det av praktiska och ekonomiska skäl varit mest lämpligt att inreda en kontorslokal i anslutning till bostaden. När vederbörande i deklarationen yrkat på reducering av bostadsförmånsvärdet - med hänvisning till kontorsverksamheten - har denna begäran i de flesta fall avslagits. Som skäl för detta anges vanligtvis gällande rättspraxis. Om ett rum som inretts med kontorsmöbler och används som kontor ligger i anslutning till den övriga bostaden, kan varken rummets inredning eller dess användning som kontor utesluta att rummet ändå skulle kunna användas som bostadsutrymme (rättsfall RÅ 81 1:62). Givetvis skall taxeringsmyndigheten pröva deklarantens framställningar, men i detta fall synes det vara så att inga argument är till fyllest, så länge kontorslokalen inte är helt avskild från bostaden. Åtskilliga egenföretagare saknar således den avdragsmöjlighet de rätteligen borde ha. Enligt vår mening måste bestämmelserna för avdrag för kontorsverksamhet av ovannämnda slag vara utformade så att skäliga kostnader godkänns som avdragsgilla. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att avdrag skall medges för kontorslokal i anslutning till bostaden. () ()
mot · G802488 · 1985-01-14 00:00:00 — Motion 1984/85:488 Vidgad möjlighet till rättshjälp för näringsidkare ändrades bestämmelserna rättshjälpslag i syfte att utvidga möjligheterna till allmän rättshjälp för näringsidkare. Den utformning som 8 § första stycket 3 rättshjälpslagen då fick innebär att en näringsidkare inte får beviljas allmän rättshjälp i angelägenhet som uppkommit i hans näringsverksamhet, om ej skäl föreligger för rättshjälp med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hans ekonomiska och personliga förhållanden eller omständigheterna i övrigt. Det råder alltså fortfarande en mycket allmänt hållen formulering utifrån vilken domstolar och rättshjälpsnämnder skall göra en helhetsbedömning i det enskilda fallet. Lagändringen synes ha något förbättrat situationen för småföretagare, men fortfarande beviljas endast rättshjälp ytterst restriktivt. a. företagare som haft en rörelse som överskridit fastställda schabloner för omsättning m. m. har drabbats härav i de numera inte sällsynta fall då det blivit nödvändigt för dem att tillvarata sin rätt efter det att företaget försatts i konkurs. Företagarens privata ekonomiska förhållanden tillmäts då ringa, om ens någon betydelse, trots att kostnaden för den rättsliga angelägenheten ej längre kan avdras som driftskostnad. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om att sådan ändring görs inom ramen för rättshjälpens medelstilldelning att näringsidkare ges förbättrad möjlighet att få rättshjälp också i angelägenheter som berör hans näringsverksamhet.
mot · G802489 · 1985-01-14 00:00:00 — och av anmälningar mot polismän Polisberedningen har överlämnat betänkandet Anmälningar mot polismän. I detta betänkande behandlas frågor som rör handläggningen av anmälningar mot polismän om brott och av disciplinärenden. Betänkandet är f. n. föremål för remissbehandling. Frågan om vem som skall utreda anmälningar mot polisen har varit föremål för diskussioner i flera omgångar. De åtgärder som polisberedningen föreslår i sitt betänkande är följande: - Polisstyrelsens förtroendevalda ledamöter bör ges möjligheter att fortlöpande följa utredningsarbetet och bör som representanter för allmänheten vara oförhindrade att framföra sina synpunkter på detta. De bör själva få välja organisationsform för sitt arbete. - JO bör beredas praktiska möjligheter att dels eftergranska samtliga utredningar som har gjorts i anledning av en anmälan om obefogat våld, dels överta utredningen eller delar av denna i sådana speciella fall där han anser det vara påkallat. - Vissa rutiner i samband med anmälningsupptagningen bör ändras. En våldsanmälan bör överlämnas till allmän åklagare och till förtroendevalda i polisstyrelsen. Utredningen föreslår vidare att en central inrättas. I nämnden bör förutom företrädare för rättsväsendet ingå två medborgarrepresentanter som utses av regeringen samt personalföreträdare. Det är angeläget att anmälningar mot polisen utreds i en sådan ordning att ingen misstanke kan riktas mot utredningen för partiskhet. Det är därför både av hänsyn till polisens anseende och av rättssäkerhetsskäl angeläget att allmänheten har insyn i de utredningar som görs med anledning av anmälan om övergrepp från polisen. De förslag som har framförts av polisberedningen tillgodoser enligt min mening dessa krav och regeringen bör därför lägga förslagen till grund för en proposition i detta ämne. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ny ordning för utredning av anmälningar mot polisen. () ()
mot · G802490 · 1985-01-16 00:00:00 — Behandlingen av utländska medborgare i kriminalvårdsanstalterna Utlänningar som avtjänar straff i svenska fängelser och som döms till utvisning är en grupp som är utsatt för en form av diskriminering. De är isolerade i dubbel bemärkelse. De får som regel inte permissioner och kan därför sällan träffa anhöriga. De har också svårt att få kontakter inom anstalterna. De utsätts därför för stora psykiska påfrestningar. Tolkar anlitas inte i den utsträckning som man kan kräva. Många har visserligen begått grova brott men de har ändå rätt till samma kriminalvård som svenska interner. har utfärdat vissa anvisningar för den löpande behandlingen av utländska fångar men dessa bestämmelser och tillämpningen av dem har visat sig vara otillräckliga för att skapa bättre förhållanden. Stora ansträngningar måste göras för att lindra deras situation. Vissa åtgärder har vidtagits i syfte att frihetsstraff i större utsträckning än f. n. skall kunna avtjänas i utlänningens hemland. I anledning av vad som här anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om de utländska fångarnas situation bl. a. i fråga om permissioner och resocialiseringsåtgärder. () ()
mot · G802491 · 1985-01-16 00:00:00 — i Åtgärder mot ungdomsprostitutionen Det är brottsligt att mot ersättning ha sexuella förbindelser med den som är . Trots detta förekommer en omfattande prostitution av unga flickor, ofta med missbruksproblem. Det är angeläget att samhället vidtar krafttag för att beivra detta. Det är alltför ovanligt att kunder till prostituerade under lagfors för sina handlingar. Det kan finnas flera anledningar varför polisen inte i större utsträckning ingriper mot dessa kunder. Av praktiska skäl är ingripanden svåra att genomföra. Det kan också vara svårt att få en hållbar bevisning. Den nuvarande ordningen där den aktuella lagregeln i stor omfattning överträds är emellertid oacceptabel. Regeringen bör därför framlägga förslag till åtgärder för att verkligen beivra sådana lagbrott. Vad jag här har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Med anledning av vad jag ovan anfört hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad jag har anfört angående ingripande mot personer vilka mot betalning erhåller sexuella tjänster av dem som är . HANS () i
mot · G802493 · 1985-01-17 00:00:00 — och genom enskilda organisationer Det bistånd som SIDA kanaliserar genom de enskilda organisationerna har alltmer kommit att framstå som en av de mest effektiva delarna av svenskt bistånd. Uttalanden som stöder detta påstående har ofta framförts både i den allmänna debatten i massmedia och av företrädare för , , regering och riksdag. De resurser som ställts till förfogande för dessa organisationer har visserligen ökat kraftigt men är i absoluta tal en liten summa av SIDA:s totala budget. De enskilda organisationernas verksamhet är oftast inriktad på de mest eftersatta grupperna, de handikappade, de landlösa, de fattiga bönderna, kvinnor och barn. Man arbetar i de fattigaste länderna och har också möjlighet att nå fram till lokalbefolkningen i länder som har regimer som gör det omöjligt att ge bistånd bilateralt. Arbetet bedrivs oftast vid konkreta projekt i liten skala och med hjälp av personal med god kunskap om och stort intresse för landet och uppgiften i fråga. De ovannämnda faktorerna har lett till att påtagliga resultat av biståndsinsatserna har kunnat redovisas till förhållandevis ringa kostnader. Bland organisationer som får bidrag från E-sektionen kan nämnas Rädda barnen, korset, Frikyrkan hjälper, flera missionsorganisationer, kvinnoorganisationer och fackliga organisationer. De enskilda organisationernas biståndsverksamhet är inte av större omfattning än att den är överskådlig och hanterlig. Administrationskostnaderna kan hållas låga och en hög flexibilitet är möjlig, vilket gör hjälparbetet effektivt. I årets budgetproposition bilaga 5 anges att de enskilda organisationerna kan räkna med 38 milj. kr. i ökning för sitt arbete bland fattigaste. Vid första påseendet kan detta verka bra. Men då man betänker att de enskilda organisationer som får bidrag från E-sektionen uppgår till omkring etthundra stycken blir utdelningen inte stor, även om inte alla skall vara med och dela. Enligt propositionen skall dessutom såväl barnbidrag för barn till biståndsarbetare som sådant bistånd genom internationella enskilda organisationer som f. n. upptas under en särskild delpost inom anslagsposten Särskilda program utgå ur anslaget. Vad detta innebär i pengar anges inte. vet alltså inte vad den föreslagna ökningen innebär. Det vet inte heller de enskilda organisationerna. Detta kan inte vara riktigt. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att anvisat anslag till Enskilda organisationer (300 milj. genom omfördelning inom SIDA utökas med 50 milj. 2. att beslutar att hos regeringen begära att anslag till de enskilda organisationerna, och övriga ändamål som i årets budgetproposition avses bli finansierade inom anslaget, i fortsättningen särredovisas för .
mot · G802494 · 1985-01-16 00:00:00 — Det svenska u-landsbiståndet, sorn är avsett som hjälp till utsatta människor som är i behov av bistånd från omvärlden, går ibland till krigförande länder. Genom att u-landsbiståndet därvid minskar kravet på att de krigförande regeringarna själva skall dra försorg om sina behövande utslagna medborgare, innebär biståndet i praktiken att hjälper bidragsländernas regeringar att bedriva krig mot sin omvärld. Att ger u-landsbistånd kan under sådana förhållanden tolkas som att blandar sig i andra länders inre angelägenheter och söker påverka dessa länders styrelseskick. Det finns andra länder där man lever i fred och eftersträvar en sann demokrati. Dessa länder lämpar sig bättre för svenskt u-landsbistånd. Bistånd bör därför under krigsförhållanden ges av internationella organ såsom FN, Internationella röda korset, samt vara riktat direkt till de behövande. I tillämpas exportförbud för vapen till krigförande länder. På motsvarande sätt bör också avstå från att ge u-landsbidrag direkt till krigförande länder och då framför allt bistånd som riktar sig till det krigförande landets regering. Även om det kan tyckas brutalt att inte räcka en hjälpande hand till utsatta och behövande människor, är det grymmare att genom bistånd göra det möjligt för dessa länders regeringar att avsätta ökade resurser till krigföring. Mot denna bakgrund kan indraget u-landsbistånd betyda att de sociala behoven i u-landet snabbare framtvingar en fredlig samexistens, till vilken , när fred uppnåtts, kan gå in med effektivare hjälp, vilken också kan följas upp med olika återuppbyggnads- och välfärdsprogram, som höjer dessa utslagna människors levnadsvillkor på . Med hänvisning till vad som anförs i motionen hemställs att hos regeringen begär en omedelbar ändring av reglerna för u-landsbistånd så att det ej utgår till krigförande länder.