mot · G802755 · 1985-01-18 00:00:00 — m. fl. Statligt stöd till miljöorganisationer I har miljörörelsen utvecklats till en folkrörelse som samlar många människor i sin verksamhet. Genom obyråkratiska och okonventionella sätt att arbeta i t. ex. byalag och aktionsgrupper har miljörörelsen nått grupper av människor som inte engagerats i folkrörelsearbete. Miljörörelsen är en av de nya folkrörelserna. Andra exempel på nya rörelser är invandrar-, pensionärs- och handikapporganisationerna. Karaktäristiskt för dessa folkrörelser är att de bildats eller kommit i blickpunkten utifrån nya behov och förutsättningar som uppstått till följd av samhällsutvecklingen . Vissa av dessa organisationer har ett relativt smalt verksamhetsområde jämfört med de äldre folkrörelserna. Statligt stöd till miljöorganisationerna - en uppföljning av regeringsarbete med folkrörelsefrågorna I regeringsarbetet intog folkrörelsefrågorna en central roll. Inom kommundepartementet, som hade samordningsansvaret för folkrörelsefrågorna, pågick ett översynsarbete kring folkrörelsernas framtida arbetsförutsättningar. En referensgrupp bestående av ett fyrtiotal företrädare från de större organisationerna deltog aktivt i detta arbete. har det arbetet avstannat. På initiativ av den dåvarande regeringen förordades 1977 en särskild utredningsman till att göra en översyn av statens stöd till folkrörelserna. I denna utredning ingick också en översyn av anslagen till miljöorganisationerna. 1979 avlämnade utredningsmannen betänkandet Bidrag till folkrörelser (SOU 1979:60) där han föreslog att ett generellt statligt stöd till miljöorganisationerna skulle inrättas. Aktivitetsutvecklingen i de s. k. nya folkrörelserna befästes i en av kommundepartementet publicerad rapport , Folkrörelserna och demokratin. Rapporten visade att de nya folkrörelserna har höga siffror för medlemmarnas aktivitet i förhållande till andra typer av folkrörelser. a. gällde detta miljögrupper i olika former. Som en följd av detta inbjöds miljörörelsen att ingå i kommundepartementets referensgrupp för folkrörelsefrågor . publicerade kommundepartementet rapporten kooperation - ett folkrörelsealternativ. I denna redovisas bl. a. hur olika grupper inom miljörörelsen varit initiativtagare till verksamhet i nya kooperativa former. lämnade regeringen en proposition till om stöd till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet. beslutade att bifalla propositionen. beredde regeringen en proposition om statligt stöd till miljöorganisationerna. Denna proposition skulle avlämnas efter propositionen om bidrag till kvinnoorganisationerna och som ett led i utbyggnaden av stödet till nya folkrörelser. Den socialdemokratiska regeringen har emellertid inte fullföljt detta arbete. Miljörörelsens tvärpolitiska karaktär och arbetssätt har inneburit att vitt skilda grupper av människor kommit att engageras i arbetet för en bättre miljö. Arbetet inom miljörörelsen och andra folkrörelser är alltjämt en av de viktigaste förutsättningarna för att vi skall kunna bredda och fördjupa vår demokrati. I grupper kan många människor lära sig diskutera, skapa opinion, påverka beslutsprocesser och respektera fattade beslut. Karaktäristiskt för dessa grupper är att de arbetat utanför de traditionella kanalerna för opinionsbildning och politiskt arbete. Dessa miljögrupper jobbar oftast på ett snabbare och betydligt mindre formellt sätt än många andra organisationer. Detta har sannolikt bidragit till att de attraherat så många människor. Förutom frågorna om natur och miljö dominerar alltmer även andra frågor som har en demokratisk innebörd. Dessa är frågor som tveksamhet mot centraliserat beslutsfattande, expertvälde och teknokrati. Det finns bland miljögrupperna en allmän strävan mot lokala styrelseformer och att flytta besluten närmare människorna. Även om många miljögrupper arbetat med nya och okonventionella arbetsformer har deras arbete inneburit att många människor blivit delaktiga i beslut som direkt berör dem själva. Miljöorganisationerna hänförs till organisationer som i huvudsak bedriver verksamhet med inriktning på natur- och miljövårdsarbete. De statsbidrag som står till förfogande för organisationer med inriktning på natur- och miljövårdsarbete är följande: Bidrag från anslaget H 4. Miljövårdsinformation till verksamhet och för naturvårdsupplysning inom , och och fritidsbyar. Bidrag från anslaget H 4. Miljövårdsinformation - anslagsposten Viss övrig information - efter särskilt regeringsbeslut (). Bidrag till dels ur anslaget B 4. Bidrag till kulturverksamhet inom organisationer, anslagsposten Centrala amatör organisationer, dels ur anslaget B 41. Vissa bidrag ur jaktvårdsfonden. Ett generellt stöd till miljöorganisationerna skulle på ett avgörande sätt förbättra deras möjligheter att arbeta och att ytterligare utvecklas utan att deras fria och oberoende ställning skulle kunna ifrågasättas. Bidrag bör utgå till organisationer som av regeringen förklarats berättigade till bidrag. Med miljöorganisation menas sådan organisation som huvudsakligen bedriver verksamhet med inriktning på miljö- och naturfrågor. Som villkor för bidrag föreslås att organisationen har minst 1 500 medlemmar och aktiva lokalavdelningar i minst hälften av landets landstingskommuner. Med aktiv lokalavdelning bör menas avdelning som anordnar minst 25 sammankomster . Några särskilda åldersgränser bör ej gälla vid beräkningen av medlemsunderlaget. Vad beträffar medlemsbegreppet bör gälla samma definition som i fråga om medlem i . Det innebär att som medlem räknas den som är ansluten till en lokalavdelning, har stadgeenliga möjligheter att påverka beslut rörande organisationens verksamhet och inriktning, har betalat avgift till organisationen närmast föregående redovisningsår. Bidraget föreslås utgå med dels ett grundbidrag lika stort för alla bidragsberättigade organisationer, dels ett rörligt bidrag med ett fast belopp per medlem i intervallet överstigande 1 500 medlemmar. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära att den återkommer med förslag om generellt stöd till miljöorganisationer. () () P.-O. ()