mot · G802627 · 1985-01-17 00:00:00 — Motion 1984/85:627 Trafikmiljön belastas av för många skyltar. En förenkling av utmärkningssystemet skulle sannolikt kunna inbespara stora kostnader för staten förutom att trafiksäkerheten skulle kunna höjas. Problematiken belyses i en artikel i tidskriften , nr 11 1984. Några citat återges här: Har vi för många vägmärken? Det var temat för en debatt som arrangerade . Och svaret från alla utom en i expertpanelen blev ett rungande JA\ Informationssystemet till föraren, dvs. vägmärkena, har inte hängt med i teknikutvecklingen. Det framhöll professor , VTI/NTF. - Trafikanten måste ha korrekt ingående information (av bl. a. vägmärken) för att fatta rätt handlingsbeslut. Och haverikommissioner har konstaterat att det i hög grad ligger informationsfel bakom olyckorna. - Med många vägmärken på en gång försämras vår kapacitet. Och ju flera handlingsalternativ vi står inför, desto längre reaktionstid i en kritisk situation. Och i en sådan situation är vägskyltarna det första vi 'gallrar bort, dvs. Undersökningar har visat att om det finns fyra skyltar så missas de av hälften av förarna. Två skyltar är max vad vi behöver ha. - Jag tror att vi har ett vägmärkessystem av juridiska skäl i stället för ett som hjälper trafikanterna. Systemet tjänar som en gardering för att myndigheterna efter en olycka ska kunna säga 'Vi hade ju varnat dig .... På gator finns ca 77 000 trafikmärken, dvs. i snitt étt märke var 20:e meter (uppgifter) och med ledning av Rumars ovanstående redogörelse frågade därför om han ansåg det rimligt i alla lägen att 'bötfälla' felparkerare. - Jag har fått två stycken felparkeringslappar i . Detta i sällskap med departementsfolk (! ), där vi stått länge och begrundat skyltarna innan vi kom fram till att parkering var tillåten. Och jag är ändå en högutbildad person. Så jag tycker frågan är berättigad ... Generaldirektör , TSV, ansåg att det fattades för många trafikbeslut som resulterar i för många skyltar när besluten sedan ska 'skyltas'. Det är bristande kommunikation mellan beslutsfattarna och dem som ska effektuera besluten. , kongressledamot i M, var starkt kritisk och visade många fotobevis med hårresande skyltsamlingar. - Regler och miljö ska anpassas efter människan - inte tvärtom. en känsla av att det blir en byråkratisk påbyggnad . Majoriteten av trafikanterna vill göra rätt för sig, men de får ingen chans eftersom de ofta inte klarar att tolka skyltningen. Den forskning som bedrivs har dokumenterat att trafikanten inte klarar att tillgodogöra sig all den information skyltarna ger. Man har bl. a. kommit fram till att väglinjemarkeringar ger goda utvecklingsmöjligheter. Detta område är mindre hårt internationellt reglerat, och friheten för att pröva ny utformning är större här än inom andra berörda områden. Det är vägmärkesförordningen (SFS 1978:1001) som reglerar hur, vad och vilka vägmärken som sätts upp. Kommunerna stadgar i sina lokala trafikföreskrifter den konkreta uppmärkningen. Vägmärkena har varit föremål för internationell samordning i syfte att öka trafiksäkerheten och förståelsen. har ratificerat European Rules Concerning Road Traffic Signs and Signals m. fl. deltar i samarbetet inom ramen för i och permanenta transportministerkonferensen, CEMT, i . I finns en stark enighet att upprätthålla uniforma regler. En ansvarfördelning föreligger mellan berörda instanser. har framfört synpunkter om den alltför stora mängden trafikmärken i dagens gatu- och vägmiljö. Men det är som kan initiera en revidering. Det är som ansvarar för den praktiska utmärkningen och statens väg- och trafikinstitut som utför forskning inom trafikområdet. har redan inom ECE och CEMT aktualiserat vägmärkessituationen. Intresset har varit mycket svalt från övriga länders sida. a. har åberopats kostnadskäl - det kostar ganska mycket pengar att byta ut alla vägskyltar. Det regelsystem som ratificerat 1968 (internationell kod) och 1971 (europeisk kod) skall revideras med början . Mycket beror på vilken ambitionsnivå revideringen antar. Om reglerna, som vid tidigare tillfällen, helt omarbetas kan mer genomgripande synpunkter av det slag framfört lättare tillgodoses. Om revideringen å andra sidan bara blir partiell blir möjligheterna till sakändringar mycket små. kan inte heller ensamt ändra sina vägskyltar. För detta krävs en mycket bred samstämmighet. Det finns dock möjligheter att redan nu förenkla märkesfloran inom ramen för nuvarande system. Förenklingar kunde ske bl. a. om kommunerna dämpar kraven på precision i de lokala trafikföreskrifterna. En privatperson, S.-E. Gutehus, , har lanserat ett förslag till nytt utmärkningssystem för huvudled i kombination med hastighetsbegränsning, parkeringsförbud eller stoppförbud. Enligt min mening är detta uppslag så intressant att det närmare bör studeras av berörda myndigheter, och det bör belysas ytterligare genom intensifierade forskningsinsatser. Förslaget går ut på att med ett vägmärke informera trafikanterna om att huvudled, hastighetsbegränsning och parkeringsförbud eller stoppförbud gäller. mationen, som kräver två till tre märken, skulle således kunna samlas på ett märke. Ett steg i den riktningen har redan tagits i vägtrafikkungörelsen (§ 74), som anger att fordon ej får parkeras på huvudled utanför tättbebyggt område. Denna bestämmelse anges endast med huvudledsmärke. Gutehus har sökt att åstadkomma en helhetslösning med utnyttjande av kombinationen skylt-vägmarkering. Enligt hans förslag skulle hastighetsbegränsning markeras med olika längd på mittlinjen - ju längre, desto högre hastighet medgives. Genom mittlinjemarkeringen kan man enligt förslaget också ge trafikanterna information om huvudled, resp. icke huvudled, genom att växla färg från vitt till gult. Med vägmärkesförslagen kan man också informera om parkeringsreglerna. Grundprincipen för denna del av förslaget är att vägmärke, vägvisare och gatuskyltar med röd bård betecknar parkeringsförbud. Vägmärke, vägvisare och gatuskyltar utan röd bård betecknar parkering tillåten. Vägmarkering (mittlinje resp. parkeringsficka) betecknar parkeringsförbud resp. parkering tillåten. Driftavdelningen vid gatukontor har tagit upp detta förslag i driftkostnadsutredningens arbetsgrupp för vägmärken, där representanter för , och kommuner ingår. Denna arbetsgrupp har kommit till den uppfattningen, att vägmärkesfloran är alltför stor, att många vägmärken ger hög driftkostnad, att trafikmiljön förfulas av alltför många stolpar och märken samt att mängden av märken kan försvåra för trafikanterna att hinna registrera och förstå innebörden av bestämmelserna. Man är därför intresserad av att detta förslag - efter internationella överenskommelser och författningsändringar - kan genomföras. Enligt mening kan besparingar göras om man nöjer sig med färre skyltar. Inom landets vägförvaltningar omsätts stora summor i mångmiljonklassen på vägmärken. En förenkling skulle följaktligen kunna inbespara avsevärda kostnader, vilket inte minst måste beaktas i dagens statsfinansiella läge. En förenkling av utmärkningen är därför från flera utgångspunkter mycket angelägen. Sammanfattningsvis kan konstateras följande: Vägmärkena i är samordnade med andra länders. En bred enighet på det internationella planet krävs för att ändringar skall ske. a. inom ramen för den internationella ministerkonferensen i verkat för en förenkling av nuvarande skyltflora. En revidering av den internationella överenskommelsen startade . Forskningen fastslår att trafikanterna inte klarar att uppmärksamma så intensivt informationsflöde som dagens skyltmiljö innebär. Slutligen kräver det statsfinansiella läget att besparingar måste initieras inom samtliga områden av den statliga förvaltningen. Det som anförts i det föregående leder till slutsatsen att ansträngningarna från svensk sida att åstadkomma sådana förändringar som banar väg för nedskärningar i de offentliga utgifterna måste intensifieras. Likaså måste forskningen få uppgiften att klara ut om det i första hand är vägmärkenas utformning eller den förekommande mängden som reser de största svårigheterna för trafikanterna att tillgodogöra sig budskapet. Vidare bör staten redan nu - där internationella överenskommelser inte lägger hinder - initiera besparingsåtgärder inom med beaktande av bl. a. förslag och synpunkter som angetts i denna motion. Dessutom bör staten ta initiativ till förhandlingar med med avsikt att främja en ordning som kan leda till en dämpning av kraven på precision i lokala trafikföreskrifter. Det är önskvärt att trafikutskottet inför beredningen av detta ärende remitterar motionen för yttrande till berörda myndigheter och intresseorganisationer. Med hänvisning till det statsfinansiella läget bör hos regeringen anhålla om åtgärder i samtliga dessa avseenden. bör således göra ett uttalande av denna innebörd. Med åberopande av vad som ovan anförts hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om angelägenheten av att initiera åtgärder för att åstadkomma besparingar av statsmedel genom förenklingar av vägutmärkningssystemet.