mot · G8022973 · 1985-03-21 00:00:00 — Lärarutbildning för m. m. 1984/85:122) Insikten om natur- och miljövårdens betydelse väcktes på allvar . är väl ingen okunnig om de allvarliga miljöproblem, som måste lösas för att framtida generationer skall kunna leva vidare. Ändå har vi inte fått till stånd de avgörande attitydförändringar som krävs för att det skall bli ett avgörande genombrott för miljövårdstanken. Naturresurshushållning och miljövård är centrala, övergripande samhälleliga mål, inte begränsade sektorsintressen. Inte minst i läroplan för 1980 (Lgr 80) finns en mycket stark betoning på naturresurshushållning och miljövård. Problemet har varit att få tillräcklig genomslagskraft ute i skolorna, i själva undervisningen. Lärarnas, kanske framför allt på låg- och mellanstadiet, utbildning har inte varit tillräcklig för att skapa möjligheter för en effektiv undervisning i dessa livsviktiga frågor. Detta är en ytterst allvarlig situation. Från många håll har rests starka krav på en förstärkt lärarutbildning. Den proposition om lärarutbildningen för som regeringen nu lagt fram innehåller förslag om väsentliga förstärkningar, kanske framför allt när det gäller utbildningen för låg- och mellanstadielärare. På finns det skäl att tro att undervisningen om naturresurshushållning och miljövård ute i skolorna blir bättre. Det är emellertid angeläget att betona att fortbildningen av lärare kommer att förbli mycket viktig, ja avgörande för att förbättringar skall kunna uppnås under åtminstone . En brist i propositionen är att det i de allmänna målformuleringarna inledningsvis saknas en markering av miljövårdens betydelse. Propositionen framhåller betydelsen av att främja en demokratisk samhälls- och människosyn hos eleverna. Med tanke på hur starkt idéavsnitten i Lgr 80 genomsyras av miljövårdstanken borde propositionen också starkt ha betonat vikten av att framtida samhällsutveckling skall vila på ekologisk grund. De senaste fem årens allvarliga utveckling när det gäller lutfföroreningar, försurning och skogsdöd har än tydligare visat på behovet av ekologiska kunskaper och en effektiv miljövård. Mot bakgrund av vad som anförts vill vi peka på några allvarliga svagheter i den föreliggande propositionen. Det finns uppenbara risker för att ämnet teknik bland de naturvetenskapliga ämnena överbetonas i kommande utbildningsplaner. Det kan bl. a. gå ut över viktiga moment i t. ex. biologin. Ekologi, naturresurshushållning och miljövård måste garanteras tillräckligt utrymme i utbildningsplanen. har påpekats att biologiundervisningen i alltför liten utsträckning bedrivs i fält. Lgr 80 betonar också vikten av mera fältövningar och naturkontakt. , och andra organisationer har länge krävt större inslag av direkta naturstudier. Det är ute i den levande naturen som grunden förförståelsen av de ekologiska sambanden läggs. I kommande utbildningsplaner för lärarutbildningen är det därför nödvändigt att biologiundervisningen ges en stark inriktning mot fältstudier. Ämnet geografi, särskilt de naturgeografiska momenten, har en svag ställning i skolan . Detta är allvarligt eftersom grundläggande kunskaper om t. ex. geologi, geomorfologi, hydrologi m. m. är mycket viktiga för förståelsen av vår totala livsmiljö. Detta har starkt framhållits från många håll , och krav har framförts om att naturgeografin skall få en starkare ställning. För den lärare som undervisar i biologi i de högre årskurserna är det nödvändigt med en bättre grund i naturgeografi för att kunna bedriva ekologiundervisningen tillfredsställande. Därför bör utbildningen för de blivande lärarna i de senare årskurserna utökas med åtminstone 10 poäng i geovetenskap. För att åstadkomma en större förståelse för ekologi och miljövård över huvud taget och för att öka möjligheterna till samverkan mellan olika ämnen bör även de blivande lärarna i teknik och samhällsorienterande ämnen genomgå en grundkurs på förslagsvis 3 poäng i ekologi, naturresurshushållning och miljövård. När det gäller behörighetskraven för utbildningen av tidiglärare anför statsrådet att det för vissa nyckelämnen, t. ex. svenska, är naturligt att kräva förkunskaper motsvarande tre årskurser i gymnasieskolan. Detta bör absolut även gälla för biologi, som är så omfattande och rikt på stoff. Slutligen vill vi än en gång trycka på lärarfortbildningens betydelse. har konstaterats att fortbildningskurser i ekologi, natur- och miljövård går halvbesatta eller får ställas in på grund av att kommunerna prioriterar fortbildning it. ex. datakunskap och teknik. Det blir inga pengar kvar till miljövård. Detta är en oacceptabel situation. Antingen måste kommunerna uppmanas att göra en omprioritering eller också måste staten vara beredd att gå in med direkta ekonomiska bidrag till kommunerna. Våra förslag i motionen kan sammanfattas på följande sätt: a) ökat utrymme behövs för ekologi, naturresurshushållning och miljövård i kommande utbildningsplaner, b) en stark inriktning mot fältstudier i biologin, c) behovet finns av en utökning av utbildningen för biologilärare i högre årskurser med 10 poäng geovetenskap, d) behovet finns av en grundkurs i ekologi och miljövård för lärare i teknik och samhällsorienterande ämnen, e) behörighetskrav vad gäller biologiämnet, f) behovet finns av ökade resurser för lärarfortbildning i ekologi, naturoch miljövård. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att i samband med behandlingen av propositionen om lärarutbildningen för som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen under punkterna a - f anförs om behov för utbildning i ekologi, natur- och miljövård m. m.