mot · G8021325 · 1985-01-21 00:00:00 — m. fl. vill inledningsvis slå fast att den svenska skolan är av hög kvalitet och att den står sig gott i olika internationella jämförelser. arbetar efter en modern och ändamålsenlig läroplan kring vilken det rått stor politisk enhet. Gymnasieskolan är i inledningen till en ny utvecklingsfas, som skall göra den än bättre skickad att möta utbildningsbehoven från den ständigt ökande andelen elever som önskar en vidareutbildning efter . För båda skolformerna kan också slås fast att skolledare, lärare och övrig personal gör ett förtjänstfullt arbete som är värt all uppskattning. Årets budgetproposition innebär inte, evad det gäller skolans område, några större förändringar - än mindre några reformer. För del kan vi, med en viss tillfredsställelse, notera att regeringen nu ger oss rätt på ett flertal punkter där vi under föregående redovisade egna förslag. Det gäller t. ex. behovet av vikarier i där regeringen nu slår till reträtt. Det gäller vidare sådana frågor som behovet av en uppstramning av reglerna för hemspråksundervisning som påtalade i en kommittémotion . Samma förhållande gäller förslaget till ett samlat program för skolledarutbildningen. Vi kan också konstatera att regeringen nu följer vårt förslag om en återgång till intagning i gymnasieskolan på vårterminsbetyget i årskurs 9 och att man är beredd att öka den arbetsplatsförlagda utbildningen i gymnasieskolan. Även gymnasieskolans dimensionering får en viss ökning - dock inte tillräcklig enligt vår mening. Frågan om ett nytt statsbidragssystem enligt modell har också kommit ett steg närmare sin lösning i och med det förslag från som bereds i . På detta sätt kan man på punkt efter punkt notera att regeringen nu tar upp våra tidigare framförda förslag. Vi kan bara beklaga att det i många fall måste ske med fördröjning. Skolväsendet i stort skulle ha tjänat på om en del av förslagen hade omsatts i praktiskt handlande . Vi vill också, innan vi går in på de enskilda anslagsposterna, fästa uppmärksamheten på några frågor som är synnerligen angelägna för skolan. Den första gäller behovet av en förnyad lärarutbildning för . Den nuvarande lärarutbildningen fick sin utformning , och har vi genomfört två läroplansreformer som innebär stora förändringar, inte minst när det gäller arbetssätt och metoder. 1 1984/85.3 sami. med tillfredsställelse att utbildningsministern nu anmäler sin avsikt att lägga en proposition till vårriksdagen och nöjer oss därför med att erinra om våra motioner om en förändrad lärarutbildning som vi redovisat vid de två senast föregående riksmötena. Den andra frågan gäller utvecklingen av ett demokratiskt arbetssätt i skolan och behovet av ökade möjligheter till delaktighet och medbestämmande för elever och föräldrar. Den frågan utreds f. n. av en särskild arbetsgrupp inom demokratiberedningen och kommer förmodligen att bli aktuell i samband med nästa budgetproposition. Vi vill dock redan nu markera vikten av att dessa frågor kommer att genomsyra skolans lokala utvecklingsarbete, inte minst i den förnyelse som inletts av gymnasieskolan. Den tredje fråga som vi vill ta upp hänger intimt samman med den föregående och gäller möjligheter att behålla skolenheter i drift på platser där de nu hotas av nedläggning på grund av ett vikande elevunderlag i kombination med ett inflexibelt statsbidragssystem. För många orter i vårt land är skolan ett livsvillkor, och vi återkommer i det följande med konkreta förslag. Slutligen vill vi också slå fast att en gymnasieskola för alla för vår del innebär en något vidare syn än den som regeringen ger uttryck för i sina förslag till dimensionering av gymnasieskolan. Vi har tidigare varnat för den utveckling som pågår, där insatserna inom den kommunala ungdomsuppföljningen är på väg att bli ett parallellskolesystem. Enligt vår mening bör gymnasieskolan dimensioneras så att alla sökande, dvs. även de något äldre och de med en tidigare gymnasieutbildning, kan beredas plats. På det sättet blir det också möjligt för de ungdomar som väljer att inte söka direkt till gymnasieskolan att senare komma tillbaka och avsluta sin utbildning. Här spelar också påbyggnadsutbildningarna en stor roll, och vi beklagar att regeringen här, genom en alldeles för snäv dimensionering, riskerar att strypa många av de initiativ som växer fram under gymnasieskolans förnyelse. Vi återkommer också till dimensioneringsfrågan i det följande. A 2 Kommittéer m. m. Under detta anslag redovisas en kraftig ökning, från 11,4 till 20,9 milj. kr. Även med hänsyn till de nya uppgifter som föredragande statsrådet beräknar skall föras till detta anslag beräknar vi en besparing på 4 milj. kr. som fullt möjlig. Dessa pengar bör i stället tillföras anslaget B 8 Fortbildning m. m. Under denna rubrik redovisas ett nytt anslag på 1 milj. kr. till löntagarorganisationerna för ett ökat ansvar för rekrytering till handledarutbildning. yrkar avslag på detta bidrag, och pengarna bör i stället tillföras anslaget B 8 Fortbildning m. m. B 8 Fortbildning m. m. Som vi tidigare nämnt räknar vi med en proposition om den framtida lärarutbildningen . Det finns då också anledning att anta att kommer att fatta beslut i denna fråga under detta och därmed ange hur den framtida lärarutbildningen skall se ut. Det kommer sedan att ta innan en ny utbildning kan starta och innan några lärare, utbildade enligt den nya ordningen, kan börja tjänstgöra. Däremot anmäler sig genast nya fortbildningsbehov av redan utbildade lärare. Inte minst gäller detta ämneslärarna som behöver en breddning mot ytterligare ämnen. Utformningen av en sådan fortbildning måste av naturliga skäl anstå till dess beslutat om den tidigare nämnda propositionen om en ny lärarutbildning, men vi ser det som angeläget att redan nu bereda ett visst ekonomiskt utrymme för fortbildningsinsatser under /86. Vi föreslås således att anslaget ökas med 10 milj. kr. för detta ändamål. B 11 Driften av grundskolor m.m. I vår inledning har vi konstaterat att regeringen nu gör en reträtt i frågan om vikarier. Därmed har man bekräftat att vår kritik vid riksdagsbehandlingen under föregående var riktig och sakligt underbyggd. Det hade varit bra om hade kunnat besparas detta olyckliga experiment. Vi noterar dock att det belopp som föreslås återföras till tilläggsbidraget endast uppgår till 80 milj. kr., dvs. halva det inbesparade beloppet. Dessutom innebär den föreslagna finansieringen, genom en förändrad periodisering av statsbidragen, att kommunerna själva får betala det nya statsbidraget. Till detta kan läggas att regeringen också föreslår att statsbidraget till skolchefer skall dras in, varför slutresultatet blir en ökad kostnadsbelastning av kommunerna. För att möta den ökade kostnadsbelastningen, framför allt i de ekonomiskt svaga kommunerna, förordar en utökning av det kommunala skatteutjämningsbidraget. Vi har således konstaterat att kommunerna själva får stå för kostnaderna för sina korttidsvikarier, och då tycker vi att det är bättre att de 80 miljonerna tillförs förstärkningsresursens undervisningsbundna del. bör den nuvarande regeln, att kommunerna får anställa fasta lärarvikarier till ett belopp som högst motsvarar av kommunernas lönesumma för lärare, avskaffas. Till skillnad från föredragande statsrådet anser vi detta vara en mer ändamålsenlig användning av skolans vikarieresurser. Även användningen av den resurs som fasta lärarvikarier utgör lämpar sig väl för lokala och pedagogiska bedömningar. 1* 1984/85.3 sami. I likhet med föregående år anser vi att statsbidrag inte skall utgå för den samlade skoldagen. Det inbesparade beloppet 42,2 milj. kr. fördelas med 5 milj. kr. på anslaget B 8 och med 30 milj. kr. till en ny post under anslaget B 11 för särskilt stöd till små skolenheter. Resterande 7,2 milj. kr. tillförs anslaget B 17. som statsbidraget dras in bör hela det regelsystem som styr utformningen av den samlade skoldagen avvecklas och kommunerna ges full frihet att själva avgöra omfattningen och utformningen därav. Särskilt stöd för små skolenheter I tidigare motioner har föreslagit ett nytt statsbidragssystem som skulle öka kommunernas möjlighet att fatta beslut om den egna skolorganisationen utan att vara bundna till statliga beslut om antal basresurser etc. Förslag om ett sådant, mer schabloniserat statsbidrag, har lämnats till regeringen av och är enligt uppgift föremål för beredning. som denna beredning pågår är många små skolenheter utsatta för ett direkt hot om nedläggning på grund av ett vikande elevunderlag och kommunala ambitioner att spara kostnader. Enligt vår mening kan det dock starkt ifrågasättas om elever vid små skolenheter drar större per capitakostnader än eleverna vid stora skolor. Om man gör en övergripande, samhällsekonomisk bedömning där man väger in både direkt mätbara kostnader såsom ökade skolskjutsar, ökade elevvårdsinsatser, ökat behov av förstärkningsresurser, ökat behov av fritidsinsatser i skolan etc. och icke mätbara kostnader för trivsel, arbetsmiljö, ökad risk för utslagning etc., torde man finna att de små skolenheterna väl försvarar sin plats. Tar man dessutom hänsyn till vilken betydelse skolan spelar för den enskilda orten och den omkringliggande bygden som ett kulturellt centrum och som en grundpelare i övrig samhällsservice är det lätt att inse att skolan för många människor anses som nära nog omistlig. Detta är i första hand en fråga för glesbygden men kan också gälla större tätorter och storstadsområden. Mot den bakgrunden anser vi det vara befogat med ett särskilt stöd för små skolenheter såsom en särskild post under anslaget B 11. Vi föreslår 30 milj. kr. för detta ändamål och anser att bör uppdra åt regeringen att utforma de närmare reglerna för anslagets användning. Vi kan inledningsvis notera att regeringen med sitt förslag till nya, slutliga ramar för /86 tar ytterligare ett steg närmare den dimensionering som föreslagit. Detta trots att man så sent som kategoriskt avvisade varje förslag om en utökning utöver den av regeringen då angivna slutliga ramen. Vi beklagar detta, eftersom man därigenom motverkat den långsiktiga och kontinuerliga planering som kommuner och länsskolnämnder är så beroende av. Vi beklagar också att tillskottet av platser är otillräckligt på den stora ramen och att den lilla ramen över huvud taget inte får något tillskott. Vi avvisar återigen motiveringen att detta är med hänsyn till det statsfinansiella läget. Alla, regeringen möjligen undantagen, vet att de ungdomar som inte ryms i gymnasieskolan i stället hänvisas till kommunernas uppföljningsansvar eller om de är till arbete i ungdomslag. Detta innebär i sin tur större påfrestningar på statens finanser utan att de berörda ungdomarna har fått en avslutad utbildning. Vi menar att detta är att överge en del av de utbildningspolitiska målen. I en särskild motion om ungdomens situation (motion 1984/85:2291) redovisar vi hur vi på vill dimensionera och organisera gymnasieskolan för att tillgodose alla ungdomars berättigade krav på arbete och utbildning. I detta sammanhang inskränker vi oss till förslag som direkt berör ramarna för läsåren 1985/86 och 1986/87. Antalet intagningsplatser /86 på stora ramen bör utökas med 4 000 till 128 000 platser och på den lilla ramen med 2 000 till 34 230 årselevplatser. Tillskottet på lilla ramen bör i första hand användas till påbyggnadsutbildningar. De ökade kostnaderna på anslaget B 17 till driften av gymnasieskolan uppvägs av minskande anspråk på anslagen B 19, Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar, och anslaget B 17, Statsbidrag för ungdomslag, under arbetsmarknadsdepartement. För /87 redovisar regeringen ramar som i det ena fallet (stora ramen) är lika med /86 och i det andra fallet (lilla ramen) understiger detta budgetår, trots att antalet 16-åringar då återigen ökar i antal. Vi kan inte acceptera en sådan reell neddragning av intagningskapaciteten utan föreslår ytterligare 2 000 platser på stora ramen till 130 000 intagningsplatser och 1 000 årselevplatser på lilla ramen till 35 230 årselevplatser. För /88 har regeringen redovisat en oförändrad planeringsram, trots att antalet 16-åringar då ökat med drygt 5 500. Med hänsyn till osäkerheten i planeringsunderlaget avstår vi från att ange exakta ramar för detta budgetår. För innevarande budgetår får kommunerna ett rekryteringsbidrag på . för nyinrättade lärlingsplatser som kan användas för extra ersättning till företag och institutioner. Vi menar att detta rekryteringsbidrag bör utgå även för /86 och beräknar 10 milj. kr. för detta ändamål. Kostnaden finansieras dels genom de 7,2 milj. kr. som tillförs anslaget från B 11, Statsbidrag för samlad skoldag, dels genom minskade anspråk på anslaget B 19. Under en följd av år har frågan om ett bättre utnyttjande av tillgängliga resurser inom jordbruks- och trädgårdsutbildningen aktualiserats. Man har bl. a. ifrågasatt en annan förläggning av läsårstiderna för att bättre utnyttja vegetationsperioderna för undervisning. En sådan, annan förläggning, är fullt möjlig med de regler som gäller . Detta har utbildningsutskottet klargjort , men en förändring stöter ändå på många praktiska svårigheter. Ett sätt att närma sig en lösning är att organisera praktik för eleverna även vid jordbruk i skolornas närhet och att verksamheten leds av en praktikhandledare även under den tiden. Detta förutsätter också att skolornas internat är öppna den aktuella tiden och att statsbidrag kan utgå för den utökade verksamheten. Vi föreslår att hos regeringen begär förslag till en sådan utökad praktikverksamhet. En mycket stor del av det svenska familjejordbruket består av s. k. kombinerade företag där både jord och skog ingår som integrerade delar i samma företag. Det finns därför ett uttalat behov av en tvåårig gymnasial utbildning med en sådan kombinationsinriktning. Vi föreslår att begär hos regeringen ett initiativ till en försöksverksamhet vid exempelvis tre skolor i landet, en i , en i och en i . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om ett demokratiskt arbetssätt i skolan, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om gymnasieskolans dimensionering, 3. att beslutar att anslaget A 2, Kommittéer m. m., minskas med 4 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag, 4. att beslutar att avslå regeringens förslag om ett nytt bidrag på 1 milj. kr. till löntagarorganisationerna under anslaget B 1, , 5. att beslutar anvisa 10 milj. kr. under anslaget B 8, Fortbildning m. m., för utbildningskomplettering för ämneslärare, 6. att med avslag på regeringens förslag att återföra medel till tilläggsbidraget beslutar att 80 milj. kr. under anslaget B 11, Driften av grundskolor m. m., tillförs förstärkningsresursens undervisningsbundna del, 7. att hos regeringen begär en förändring i skolförordningen som upphäver nuvarande begränsning att anställa fasta lärarvikarier, 8. att beslutar att avskaffa statsbidraget till samlad skoldag (42,2 milj. 9. att hos regeringen begär en avveckling av det regelsystem som styr utformningen av den samlade skoldagen, 10. att beslutar att anvisa 30 milj. kr. till stöd för små skolenheter, 11. att hos regeringen begär ett förslag till regler för bidragets användning, 12. att beslutar att gymnasieskolans slutliga ram för /86 utökas med 4 000 intagningsplatser på stora ramen och med 2 000 årselevplatser på lilla ramen, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om anslagen B 17, Bidrag till driften av gymnasieskolor, B 20, Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar i bilaga 10 m. m., 14. att beslutar att gymnasieskolans slutliga ram för /87 utökas med 6 000 intagningsplatser på stora ramen och med 3 000 årselevplatser på lilla ramen, 15. att beslutar att anvisa 10 milj. kr. under anslaget B 17 att användas för ett fortsatt rekryteringsbidrag om . per nyinrättad plats i gymnasial lärlingsutbildning, 16. att hos regeringen begär förslag om en utvidgad praktikverksamhet inom JST-sektorn, 17. att hos regeringen begär förslag om försöksverksamhet med 2-årig gymnasial utbildning inom JST-sektorn. () () () () () () () () () ()