ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G90212 · 1985-10-07 00:00:00 — m. fl. Ändring i luftfartslagen (1957:297), m. m. 1984/85:212) Moderata samlingspartiet verkar för en luftfartspolitik där luftfarten ges ökade möjligheter att verka efter marknadsekonomiska principer. Vi vill reducera olika former av regleringar, konkurrensbegränsningar och subventioner. När drog upp riktlinjerna för luftfartspolitiken hävdade vi bl. a. att bör alltid verka för ökad konkurrens i den internationella luftfarten. För inrikesflygets del bör koncessioner beviljas för flera matarlinjer. Detsamma gäller även interskandinaviska linjer. (Motion 1982/83:1927.) har svenska flygbolag ansökt hos regeringen om att få bedriva trafik på sträckorna , , samt Jönköping-Lidköping-Oslo. var positivt till dessa önskemål förutom till den föreslagna linjen . Regeringen intog dock en restriktiv attityd och avslog samtliga begärda koncessioner. I proposition 1984/85:212 om ny luftfartslag föreslås i 7 kap. 1§ första stycket: Luftfart i förvärvssyfte får inte utövas i riket utan tillstånd av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Den myndighet som kan komma i fråga vid en delegering är luftfartsverket. beslut kommer att kunna överklagas till regeringen. Det finns skäl att anta att möjligheterna att överklaga till regeringen kommer att utnyttjas relativt frekvent. Härigenom kan delegeringen av tillstånd till luftfartsverket komma att innebära ytterligare byråkratisering och fördröja beslut i viktiga ärenden. En något likartad konstruktion för beviljande av koncessioner tillämpade för viss trafik är tillståndsgivning av transportrådet. Erfarenheterna av detta system är ej entydigt positiva, varför en utveckling till ett likartat system inom luftfarten är tveksam. Inom luftfartspolitiken intar regeringen och dess organ en central position, bl. a. med tanke på samarbetet med SAS och de ofta komplicerade förhandlingar som föregås beviljande av koncessioner från fler länder. Sammantaget resulterar de ovan redogjorda förhållandena i att vi ej kan ansluta oss till att regeringen skall ges möjlighet att såsom föreslås i den föreslagna lagen delegera tillståndsgivningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att den föreslagna luftfartslagens 7 kap. 1 § första stycket ges följande lydelse: Luftfart i förvärvssyfte får icke utövas här i riket utan tillstånd av regeringen. () Per Stenmarck (m)
mot · G90217 · 1985-10-04 00:00:00 — Motion till 1985/86:17 och andre vice talman statliga personalpolitiken (prop. 1984/85:219) I proposition 1984/85:219 begär regeringen bl. a. medgivande att få bestämma om vissa ändringar av villkoren för ett anslag som rör lönekostnader vid omskolning och omplacering samt bereder tillfälle att ta del av vad som anförs i propositionen om den statliga personalpolitiken. Vad gäller den första frågan kan erinras om att regeringen gjorde ett försök att få fullmakt att ändra på villkoren för vissa anslag av för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i . Med anledning av en motion från (1984/85:2647) föreslog arbetsmarknadsutskottet preciserade ändringar i villkoren för de berörda anslagen i stället för att ge regeringen den begärda fullmakten. följde AU:s förslag. återkommer regeringen i proposition 1984/85:219 med begäran om en ny fullmakt att ändra villkoren för användningen av ett anslag, nämligen förslagsanslaget under trettonde huvudtiteln vid viss omskolning och omplacering. Regeringen bör enligt vår mening inte erhålla den begärda fullmakten. Vi har inga erinringar mot att anslaget får en bredare användning än . Detta bör emellertid ske först sedan de önskade ändringarna preciserats och inte genom att regeringen får en fullmakt att godtyckligt göra ändringar av detta slag. Det ankommer på att ange de villkor som skall gälla för t. ex. bidrag som betalas ut från förslagsanslag. Detta är en väsentlig del av finansmakt, som det i detta fall är opåkallat att göra avsteg ifrån. Vi vill tillägga att det vid utskottsbehandlingen av ärendet bör vara möjligt att precisera de ändringar av anslagsvillkoren som bedöms som önskvärda. Regeringen bereder också tillfälle att ta del av vad som anförs i propositionen om den statliga personalpolitiken. I det avsnittet meddelas bl. a. att regeringen gjort vissa ändringar i anställningsförordningen (1965:601) fr. o. m. med innebörd att tjänstetillsättning skall ske på grundval av främst skickligheten för arbetsuppgifterna. Redan vid remissbehandlingen av det utredningsförslag som ligger till grund för propositionen pekade flera instanser på att en ändring av det vidtagna slaget möjligen inte stod i överensstämmelse med 11 kap. 9 § i regeringsformen i vilken stadgas bl. a. att vid tillsättning av statlig tjänst skall avseende fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Om denna tolkning är riktig skulle den ändring som gjorts i anställningsförordningen vara ogiltig. Eftersom vi anser att det i sak är riktigt att skicklighet tillmäts större betydelse än förtjänst, dvs. antalet tjänsteår, vid befordran och Mot. 1985/86:17 tjänstetillsättningar bör regeringen återkomma till med förslag som innebär att den uppstådda oklarheten undanröjs. 1. att avslår regeringens förslag i proposition 1984/85:219 om ändrade villkor för anslaget under trettonde huvudtiteln vid viss omskolning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om anställningsförordningen. () ()
mot · G90228 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:28 m. fl. Datapolitik (prop. 1984/85:220) Frågor som rör datateknikens roll i det framtida samhället har från sida utförligt belysts i en motion under den allmänna motionstiden. Där har frågor rörande integritet och struktur tagits upp. I detta sammanhang vill vi ytterligare belysa några frågeställningar som rör de utbildningsinsatser som kommer att krävas . I fråga om datautbildning i grundskola och gymnasium kan konstateras att en utbyggnad är på gång i den takt utrustningsanskaffning och lärarresurser medger. Inom detta område finner vi det emellertid angeläget att utbildningen verkligen gör eleverna redo att värdera och kritiskt granska den nya tekniken. Beträffande datasatsningarna på högskolenivå kan konstateras att forskningen om datoriseringens effekter inte har nått en tillfredsställande nivå. Detta bör beaktas i utarbetande av framtida forskningssatsningar inom denna sektor. Den del av utbildningsperspektivet som är sämst tillgodosedd är det allmänt omvittnade behovet av en gedigen breddutbildning. Med det genomslag som datoriseringen nu får kommer alla som inte har tillräckliga kunskaper på området att befinna sig på fel sida av den kunskapsklyfta som kommer att bli alltmer tydlig ju mer omfattande och gymnasiets satsningar blir. Denna klyfta kommer inte bara att märkas i arbetsmark nadssammanhang. De som har bristfälliga datakunskaper riskerar också att bli eftersatta i demokrati- och inflytandefrågor i samhället i stort. Målet måste vara att åstadkomma en förbättrad dataallmänbildning. Under medverkan i regeringen inleddes därför ett ambitiöst program för en gedigen breddutbildning i datafrågor. Det är djupt beklagligt att den nuvarande regeringen vid sitt tillträde 1982 icke fullföljde det breddutbildningsinitiativ som tagits. Sviterna av av försummad breddutbildning måste motverkas. Det är därför angeläget att nu uttalar att ett breddutbildningsprogram i datafrågor måste framläggas i budgetpropositionen med sikte på utbildningsstart . Detta utbildningsprogram bör genomföras under medverkan av bl. a. folkrörelser, studieförbund och vuxenutbildning. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande forskning om datoriseringens effekter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande satsningarna på breddutbildning i datafrågor. () () () ()
mot · G90230 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:30 m. fl. Allmän fastighetstaxering uppdelad på skilda år för olika fastighetstyperm. 1984/85:222) Stor möda har lagts ned för att åstadkomma en enkel och rättvis fastighetstaxering. Ändå uppfattar många människor de återkommande fastighetstaxeringarna som felaktiga, orättvisa och ibland också närmast integritetskränkande. I strävan att nå millimeterrättvisa har man ibland åstadkommit orimlig orättvisa. Enligt vår mening kan det exempelvis inte vara rimligt att en person som långsiktigt upplåtit tomter med arrendekontrakt med symboliska arrenden genom fastighetstaxeringen skall komma i en orimlig privatekonomisk situation. Det kan heller inte vara rimligt att människor som för sin försörjning är beroende av att bo på en viss plats skall få en högre skatt enbart därför att denna plats har en vacker utsikt. Vi vill också peka på de ibland orimliga konsekvenser som uppstått i värderingen av fasadmaterial, paneler osv. Detta kan ha inneburit att mycket kostsamma beklädnader givit lågt värde därför att de inte funnits med i regelsystemet, medan t. ex. naturmaterial som den enskilde själv kunnat ordna till en billig penning givit upphov till väsentligt högre taxeringsvärde. Enligt vår mening finns skäl att med kraft ta tag i möjligheterna att åstadkomma en väsentligt förenklad fastighetstaxering, där man kommer bort från den detaljrikedom som förekommit och där också andra orimligheter kan tas bort, vilka drabbar t. ex. skärgårdsbefolkningen särskilt hårt. En utredning av denna innebörd beställdes av 1981 men har ännu inte kommit till stånd. I proposition 1984/85:222 anmäls att denna fråga fortfarande kräver ytterligare överväganden (s. 13). anförde i sitt betänkande 1981/82:39 följande: Utskottet anser det däremot motiverat att man med stöd av erfarenheterna års allmänna fastighetstaxering prövar om och i vad mån förbättringar i nuvarande system kan åstadkommas. Denna uppfattning grundar utskottet bl. a. på det förhållandet att fastighetstaxeringskommitténs överväganden i huvudsak avsett taxeringens tekniska utformning och inte de grundläggande fastighetsvärderingsreglerna. Utskottet föreslår således att fastighetstaxeringen blir föremål för översyn. Denna bör enligt utskottets mening vara allsidig och förutsättningslös och avse såväl de materiella som de formella reglerna. Ett syfte med utredningsarbetet bör vara att åstadkomma förenklingar i systemet. Regeringen bör nu skyndsamt ta initiativ i enlighet med detta. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att den av 1981/riksdag begärda utredningen om förenklad fastighetstaxering skyndsamt tillkallas. () ()
mot · G90231 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:31 fastighetstaxering uppdelad på skilda år för olika fastighetstyperm. 1984/85:222) I proposition 1984/85:222 föreslås att allmän fastighetstaxering skall äga rum vid skilda år för olika fastighetstyper. Sålunda föreslås bl. a. hyreshus taxeras 1988, småhus 1990 och lantbruk 1992. begärde 1982 en allmän och förutsättningslös översyn av fastighetstaxeringen. Frågan har även utretts av fastighetstaxeringskommittén som bl. a. föreslagit att en rullande fastighetstaxering införs. Den nu aktuella propositionen behandlar ett mycket begränsat antal frågor. Regeringen tar inte upp frågan om fastighetstaxeringen skall vara rullande, vad som krävs för omtaxering, efter vilka regler fastigheterna skall värderas osv. Det är en uppenbar brist att inte ges möjlighet att ta ställning till hur fastighetstaxeringen i sin helhet skall utformas. Jag utgår från att regeringen tillsätter en utredning som skyndsamt skall se över de frågor som inte är lösta. Jag tillstyrker dock förslagen i propositionen. Det finns uppenbara fördelar med att sprida den allmänna fastighetstaxeringen över tiden. Arbetsbelastningen blir jämnare, och kompetensen kan lättare upprätthållas. Förslaget innebär dock att det taxeringsvärde som åsattes småhus vid taxeringen 1981 normalt kommer att vara oförändrat då nästa allmänna taxering av småhus föreslås äga rum, dvs. Möjligheterna att få till stånd en ändring av taxeringsvärdet genom s. k. särskild fastighetstaxering är begränsade . Nytaxering kan t. ex. inte ske på grund av feltaxering vid den allmänna fastighetstaxeringen. Det är en uppenbar brist att de villaägare som fått ett för högt taxeringsvärde, t. ex. på grund av en felaktig uppgift om husets storlek, inte har möjlighet att få till stånd en nytaxering. Jag föreslår därför att fastighetstaxeringslagen kompletteras med en bestämmelse som innebär att nytaxering även skall ske om en fastighet tidigare åsatts en felaktig taxering. har också föreslagit detta. Av praktiska skäl bör dock taxeringsvärdet inte förändras om felet är . Med stöd av det ovan anförda yrkas att beslutar att i fastighetstaxeringslagen 16 kap. 3 § införa ett tillägg: Ny taxering skall även ske om taxeringsenhet tidigare taxeringsår åsatts en felaktig taxering, så att åsatt taxeringsvärde bör förändras med minst 25 OOO kr.
mot · G90234 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:34 m. fl. användning av ADB m. m. 1984/ 85:225) Med regeringens förslag att omvandla DAFA till aktiebolag följer som redovisats i propositionen ändrade förhållanden i ansvaret för det statliga person- och adressregistret . När SPAR inrättades var det för att begränsa mängden av totalbefolkningsregister. Avsikten var också att begränsa långtgående urval av uppgifter som leder till otillbörligt intrång i den enskildes integritet. I och för sig begränsade uppgifter om inkomst, familjeförhållande och bostad kan för grupper eller enskilda upplevas som integritetskränkande. Regeringen föreslår därför att en särskild myndighet bildas för att ansvara för SPAR. Enligt vår mening bör detta ansvar i stället läggas på datainspektionen som har ansvar för tillstånd och tillsyn enligt datalagen. Datainspektionen har också tillsammans med statskontoret uppgifter när det gäller ADB och offentlighetsprincipen. Med hänvisning till vad som ovan sagts hemställs 1. att beslutar att avslå propositionen i den del som avser riktlinjer för en myndighet med uppgift att svara för huvudmannaskapet för det statliga person- och adressregistret (SPAR), 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att myndighetsfunktionerna för det statliga person- och adressregistret (SPAR) skall utövas av datainspektionen. () () () ()
mot · G90235 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:35 användning av ADB m. m. 1984/ 85:225) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:25 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att sårbarhetsberedningen får fortsätta sitt arbete tills nytt förslag till organisation och ansvar för sårbarhetsfrågor inom såväl den privata som offentliga sektorn presenterats, 2. att i avvaktan på DOK:s förslag avslår förslaget i proposition 1984/85:225 att inrätta en ny myndighet i anslutning till statskontoret.
mot · G90236 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:36 användning av ADB m. m. 1984/ 85:225) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:26 hemställs 1. att avslår förslaget i proposition 1984/85:225 om att inrätta en ny myndighet för aktiv statlig informationsförmedling, med huvudmannaskapet för SPAR, 2. att beslutar uttala sig för att sårbarhetsberedningen omvandlas till en nämnd, knuten till försvarsdepartementet.
mot · G90237 · 1985-10-04 00:00:00 — Motion till 1985/86:37 m. fl. användning av ADB m. m. 1984/ 85:225) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:23 hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om möjligheterna att åstadkomma kostnadssänkningar inom den statliga sektorn med hjälp av ADB och hemställer om ett åtgärdsprogram på detta område, 2. att hos regeringen begär en sammanställning, med förslag till prioriteringar, av resursbehovet för omläggningar o. d. av statliga ADB-system , 3. att hos regeringen begär en samlad redovisning av grunderna för och inriktningen av statens engagemang på datatjänstområdet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ombildning till aktiebolag och privatisering av vissa datatjänstorganisationer, 5. att beslutar att sårbarhetsutredningens uppgifter i dess helhet överförs till överstyrelsen för civil beredskap. () () () ()
mot · G90239 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:39 i rennäringslagen (1971:437) (prop. 1984/85:226) I propositionen föreslås vissa mindre förändringar i rennäringslagen i syfte att stärka koncessionsinnehavarnas ekonomiska ställning. Förslagen grundar sig på utredningsbetänkandet Koncessionsrenskötseln (Ds Jo 1984:2). Vid remissbehandlingen av detta betänkande framförde samernas organisationer bl. a. synpunkten att koncessionsrenskötseln bör avvecklas . Markerna bör i stället utnyttjas av de vanliga samebyarna som vinterbetesmarker i enlighet med dessa samebyars sedvanerätt. I propositionen anförs regionalpolitiska skäl för att tills vidare behålla möjligheterna att bedriva koncessionsrenskötsel i . Vissa remissinstanser anser dock inte dessa skäl tillräckliga och tvivlar t. ex. på att antalet arbetstillfällen som därigenom skapas är så många som uppgivna 40-45 stycken. Koncessionsrenskötseln åsamkar också nackdelar för andra näringar. Det gäller främst jordbruk och skogsbruk som konkurrerar med renskötseln i fråga om markanvändningen. har också motsättningarna mellan koncessionsrenskötseln och dessa näringar ökat. Föredraganden anser att man tills vidare (min kursivering) skall behålla möjligheterna till koncessionsrenskötsel. Jag anser att det uttryckligen måste framgå av beslut att det är fråga om en övergångslösning i avvaktan på ett senare slutligt ställningstagande. Jag anser därför att de koncessioner som lämnas fr. o. m. 1986 bör lämnas på högst och med angivande att en utvärdering skall göras . Detta kräver en smärre förändring i rennäringslagen 85 §, sista stycket. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar att 85 § rennäringslagen (1971:437), sista stycket, får följande lydelse: Koncession meddelas , högst . 1* 1985186.
mot · G90240 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:40 och i rennäringslagen (1971:437) (prop. 1984/85:226) I proposition 1984/85:226 föreslår regeringen att rennäringslagen (1971:437) ändras bl. a. så att de renskötare som har koncession, s. k. koncessionshavare, får en stärkt ställning. Denna renskötselform förekommer endast inom och älvdalar och har en speciell historisk bakgrund, som återgår på det förhållandet att renskötande samer tillhörande fjäll- och skogssamebyar tidigare utnyttjade dessa marker för vinterbete. Detta gav anledning till ett system, som innebar att bofasta jordbrukare som betalning för hyra för vinterbostäder åt de renskötande samerna förvärvade ett mindre antal renar, som sköttes av renskötaren. Ur detta utvecklades slutligen den renskötselform, som påminner om dagens, nämligen att någon renskötare stannade kvar nedom odlingsgränsen även . Dessa förhållanden legaliserades genom lag och överflyttades med vissa ändringar till nu gällande rennäringslag 1971. har grunden för koncessionsrenskötsel på olika sätt ändrats. Från att tidigare ha varit en grund för försörjning som komplement till jord- och skogsbruk gäller att det endast är ett mycket litet antal brukare av jord- och skogsbruksfastighet som är koncessionshavare. Antalet renägare är dock mycket stort, över tusen. Flertalet av dessa ägare har sin utkomst av annat än fastigheten. Koncessionsrenskötseln har inneburit att konflikter med bl. a. jord- och skogsbruk i området förekommit. Samernas intresseorganisationer är skeptiska till denna form av renskötsel. Koncessionerna ges för högst åt gången. Vid koncessionstidens utgång bör noga prövas om koncessionen skall förlängas, bl. a. med hänsyn till konflikterna mellan olika slags markanvändning. Kommer man fram till att de inte skall förlängas skall koncessionshavarna beredas plats som renskötande medlemmar i de ovanförliggande skogs- och fjällsamebyarna. Skötesrenägare skall kunna ha skötesrenar i dessa byar. På detta sätt bör systemet med koncessionsrenskötsel successivt avvecklas. Med stöd av det ovan anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att koncessionsrenskötseln skall avvecklas.
mot · G90241 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:41 i rennäringslagen (1971:437) (prop. 1984/85:226) I proposition 1984/85:226 föreslås vissa ändringar i rennäringslagens bestämmelser om koncessionsrenskötsel i östra . Förslagen i propositionen bygger i huvudsak på förslagen i utredningen (Ds Jo 1984:2). Lämnade förslag i propositionen anges syfta till att stärka koncessionsinnehavarnas, dvs. samernas, ekonomiska ställning i sig och öka deras inflytande i förhållande till skötesrenägarna. Rennäringen i koncessionsområdet kan inte alltid ge heltidsarbete och en godtagbar försörjning åt sina utövare. Det hade varit värdefullt om propositionsförslaget tagit ställning till detta förhållande. De flesta koncessionsinnehavarna har varit anslutna till och deras arbetslöshetskassa. hävdar i sitt remissvar att partsförhållandena måste klargöras och ges en helt entydig innebörd. Detta klargörande anges som villkor för fortsatt medlemskap i förbundet och arbetslöshetskassan. bör hemställa till regeringen om förslag som löser dessa problem. En annan problemställning som inte getts en godtagbar lösning i propositionen är samernas, koncessionsinnehavarnas, otillräckliga inflytande i koncessionssameby arna. De i rennäringen aktivt arbetande samerna, koncessionsinnehavarna, bör garanteras ett avgörande inflytande över renskötseln i dessa byar. Rösträttsregler som tryggar detta inflytande bör utformas av regeringen. bör hemställa till regeringen om förslag i detta avseende. Enligt vpk:s mening har koncessionsinnehavarens familj en alltför svag ställning, om koncessionsinnehavaren skulle avlida. Enligt propositionens förslag måste efterlevande barn avveckla sitt reninnehav vid fyllda . Detta innebär både förlust av stödjande anhörig och att man förlorar ett näringsunderlag. Bestämmelsen bör ges ett vida generösare innehåll. Detta bör ge regeringen till känna. Under hänvisning till det anförda och med godkännande av proposition 1984/85:226 i övrigt föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om behovet av att klargöra koncessionsinnehavarnas partsförhållanden, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till förändrade rösträttsregler i syfte att garantera koncessionsinnehavarna ett avgörande inflytande över renskötseln i resp. byar, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om koncessionsinnehavarnas familjers ställning.
mot · G90244 · 1985-10-11 00:00:00 — Motion till 1985/86:44 m. fl. Försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning (prop. 1985/86:5) Regeringen föreslår i proposition 1985/86:5 att en försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning skall inledas i . Försöksverksamheten går ut på att skall fullgöra de uppgifter som åvilar andra statliga regionala myndigheter som t. ex. lantbruksnämnden och länsbostadsnämnden. Regeringen har inte velat ta steget fullt ut när det gäller att minska den politiska styrningen. I propositionen föreslås att trots att myndigheterna försvinner som självständiga enheter skall s. k. funktionsstyrelser för resp. område inrättas. I en försöksverksamhet borde enligt vår mening prövas om inte lekmannastyrelse skall vara den politiskt valda församlingen i den regionala länsförvaltningen. Om utvärderingen av försöket blir positivt bör nästa steg bli att pröva om inte en viss samordning mellan olika verksamheter i länsförvaltningen kan ske. En fortlöpande rationaliseringsverksamhet kan på så sätt underlättas. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att beslutar att i försöket med samordnad länsförvaltning skall vara den enda lekmannastyrelsen i . () () () () () ()