mot · G802559 · 1985-01-16 00:00:00 — m. fl. Näringsfrihet i stället för näringspolitik Skall vårt höga välstånd kunna bevaras måste näringslivet kunna möta konkurrens från både gamla och nya industriländer. Detta kräver villkor som kan ge mer flexibelt näringsliv. Det behövs - kort sagt - näringsfrihet i stället för näringspolitik. Den av socialdemokraterna inspirerade näringspolitiken har misslyckats. Ökat skattetryck i kombination med regleringar och statlig styrning har medverkat till att vårt näringsliv nu har blivit mer sårbart. Ökad flexibilitet förutsätter avreglering på alla områden. Friare utbyte över gränserna, inte bara av varor utan även av tjänster och kapital, är nödvändigt. Väl fungerande kredit- och kapitalmarknader är en förutsättning för ett expansivt näringsliv där ny företagsamhet kan frodas. Vi föreslår bl. a. att börsmonopolet upphävs. Likaså måste omsättningsskatten på aktier avskaffas. Vi föreslår att statliga företag successivt säljs, vilket kan ske till ett värde av . Småföretag ger liv åt marknadsekonomin. Många faktorer har medverkat till att små och medelstora företag har en besvärlig situation. Vi presenterar ett flertal förslag som tillsammans bidrar till att fler nya företag kan uppstå och dagens livskraftiga företag vidareutvecklas. a. föreslås förändrade regler och beskattning vid arvsskifte. För att våra insatser skall bli effektivare måste vi ändra inställning till utbildning och forskning. Kvaliteten måste sättas i högsätet. Att styra industrins forsknings- och utvecklingsverksamhet genom statliga bidrag, förnyelsefonder och liknande bidrar inte till effektivitet och god resursallokering. Industrin kan själv bäst göra dessa avvägningar. FoU-avdraget bör därför återinföras. En god tillförsel av billig energi är nödvändig för näringslivet. Energiomvandling innebär miljöpåverkan. Kärnkraften har emellertid liten miljöpåverkan och har befunnits säker. Säkerheten skall därför avgöra kärnkraftverkens framtid. Likaså bör kunna utnyttjas. Energiforskningen bör inte längre ske inom ramen för ett särskilt program utan bör bedrivas på samma villkor som gäller för annan teknisk forskning. 1 1984/85. näringsliv måste kunna hävda sig i en värld som blir allt större genom att antalet industrinationer växer. Men näringslivet skall också ha kraften att utvecklas i en värld som blir allt mindre genom att kommunikationerna förbättras och transportkostnaderna sänks. Bägge dessa tendenser skärper konkurrensen och kraven. De som i en missriktad trängtan efter trygghet säger nej till förändringar belönas inte. De får i stället i allt högre grad och i otrygghet ägna sig åt att priskonkurrera med standardprodukter och standardtjänster, i stället för att vinna fördelar med kvalitet och innovationer. Trycket ökar ytterligare genom att den tekniska utvecklingen accelererar. Världens andra ekonomiska supermakt, , befinner sig inte längre i ett stadium där dess företag importerar och förbättrar andras teknologi. I stället drivs där den tekniska utvecklingen vid fronten av det nya. Detta innebär ett stort tillskott till världens tekniska utvecklingskapacitet. Men det innebär också att andra länder - med i spetsen - för att inte förlora en teknologisk tätposition gör stora ansträngningar att utveckla grundforskningen och att översätta nya rön i tillämpad forskning. De ledande länderna visar därutöver en allt större förmåga att snabbt nyttiggöra ny teknik i ny produktion och ute på marknaderna. Nya metoder för riskkapitalförsörjning, t. ex. i form av den s. k. venture capitalmarknaden, är en av de bidragande orsakerna till detta. Den kraftfulla utvecklingen och vitaliteten har inte nåtts genom offentlig planering, reglering och byråkrati i allsköns former. Utrymmet för utveckling och experiment har i stället varit stort. Initiativ och dådkraft har premierats. Inom vetenskapen har förutsättningen för framsteg varit forskningens frihet och möjligheten till experiment och försök. Ekonomier måste ha likartade förutsättningar för att utvecklas. Hur betingelser för framgång måste gestaltas står klart vid ett studium av den period då västerlandets välstånd växte fram. Samma erfarenheter kan dras av hur de nu framgångsrika länderna utvecklats i ett mera sentida skede. Slutsatserna bekräftas också av analyser som visar hur en allvarlig ekonomisk försvagning gradvis ansatt och . Den nya utmaningen försvårar den redan tidigare omfattande uppgiften för ett mindre land att göra sig gällande i den internationella konkurrensen. Den uppgiften består alltjämt i att med god ekonomisk stabilitet och gynnsamma utvecklingsbetingelser vidmakthålla företagande och nyföretagande. Detta förutsätter en hög nivå på utbildning och forskning samt goda betingelser för kapitalbildning och marknadsföring. Svenskt näringsliv intar på ett antal områden fortfarande en framskjuten ställning i den internationella ekonomin. Den tekniska nivån och förmågan är god. Företagarlusten och arbetsamheten är hög om skattetrycket och förutsättningarna i övrigt är rimliga. För att näringslivet skall kunna anta framtidens utmaningar fordras därför att lita till erfarenheten och vanligt förnuft. Moderata utgångspunkter och principer Den utmaning svenskt näringsliv och därmed hela vår ekonomi står inför gör det nödvändigt att avveckla politiska ingrepp, regleringar, påbud, pålagor, byråkrati, utredningar, subventioner och interventioner. Det behövs, kort sagt, näringsfrihet i stället för näringspolitik. En vittförgrenad selektiv politik utformad av politiker med ringa erfarenhet av den verklighet de vill dirigera måste ersättas av att privat äganderätt och fri företagsamhet, som ger ett decentraliserat ansvarstagande, garanteras. Den ekonomiska politiken skall ge ekonomisk stabilitet och tillse att det finns klara spelregler, på vilkas grund långsiktiga beslut kan utformas. Generella ramar dras därmed upp, inom vilka dynamisk affärsoch industriverksamhet kan bedrivas. Kvalitet i utbildning och forskning skall upprätthållas. måste därutöver delta i ett internationellt ekonomiskt samarbete för frihet över gränserna. För att skapa sådana förhållanden utgör marknadsekonomin som system en nödvändig grund. Marknadsekonomin ger inte bara en ändamålsenlig användning av de ekonomiska resurserna och ekonomisk tillväxt utan även och framför allt - nödvändiga förutsättningar för individens frihet, valfrihet och inflytande över den egna tillvaron. Inom ramen för marknadsekonomin ges både frihet att pröva nya idéer och förutsättningar att vidareutveckla tidigare lösningar i en ständigt fortgående process. Det är genom att ge utrymme för ett sådant förlopp som marknadsekonomierna visat utvecklingskraft till skillnad från socialistiskt inspirerade ekonomier som fastnat i den en gång för alla doktrinärt förutbestämda lösningens smet. För att underlätta denna process bör de mindre och medelstora företagen ges goda förutsättningar. Av sådana skäl bör också en omfattande privatisering av statliga företag ske. Staten bör också avveckla sin ägarandel i vissa av de företag där staten har minoritetsintressen. En i en fri ekonomi är äganderätten. Denna får inte urholkas genom myndighetsövergrepp, hårda beskattningsregler eller lagar som starkt beskär människornas rätt att förfoga över sina tillgångar. Det är väsentligt att ägandet kan spridas och att de enskilda individerna kan delta i förmögenhetsbildningen. Sparade medel bidrar till att stärka individens valfrihet och oberoende. Utvecklingen mot ett alltmer institutionaliserat aktieägande riskerar att försvaga marknadsekonomins funktion. Det institutionella ägandet av aktier har ökat i hög grad beroende på oförmånliga skatteregler för hushållen. Detta understryker behovet av att stimulera enskilt aktieägande, bl. a. genom att lindra beskattningen av riskkapital. 1 * 1984185. Löntagarfondssystemet utgör ett hot mot det enskilda ägandet. Det har bidragit till att försämra näringslivsklimatet och öka skattetrycket. Fonderna måste möjligt avskaffas. I motion 1984/85:819 föreslås hur fonderna skall avskaffas. Förslaget innebär en stimulans till sparande och enskilt aktieägande. En annan i en fri marknadsekonomi är den fria etableringsrätten. Genom att nya företag kan tillkomma på marknaden kan konkurrens och mångfald upprätthållas. Därför måste förslag om etableringskontroll och liknande avvisas. Skatter och andra regler måste utformas så att det verkligen är möjligt för nya företag att inträda på marknaden, utan att bli trakasserade av kontroller eller utkonkurrerade av oseriösa företag som funnit det alltför attraktivt att verka utanför skattelagarna. En väsentlig förutsättning för en fungerande marknadsekonomi är den fria handeln över gränserna. Ett fritt internationellt utbyte av varor, tjänster och kapital leder till ökat välstånd för alla parter. har av tradition verkat för liberalare regler inom internationell varuhandel. Dessa ansträngningar måste fortsätta. Det är också nödvändigt att man i större utsträckning beaktar de osynliga handelshinder som i hög grad försvårar utrikeshandeln. Fördelarna för oss av en fri handel förstärks av att en sådan ordning visat sig vara den enda som ger utrymme för utvecklingsländerna att verkligen utvecklas. måste tillsammans med andra i-länder undanröja de handelshinder som diskriminerar . Både i och i andra länder reses många handelshinder som försvårar handeln med tjänster över gränserna. Protektionism på detta område är lika skadlig som när den gäller handeln med varor. bör verka för att dessa handelshinder undanröjs. En av konsekvenserna av en frihandelspolitik är att svenska företag blir konkurrensutsatta. Då är det väsentligt att deras konkurrenskraft inte undergrävs genom offentliga åtgärder. Näringslivets internationella konkurrenskraft måste förbättras genom en skattepolitik som attraherar talang och kapital till de viktigaste områdena och ger konstruktiva drivkrafter. På detta sätt kan undvikas att, som socialdemokraterna gör, gynna de felaktigt rika, dvs. de som belönas i Högskatte- och Krångelsverige, inte för hårt arbete och sparsamhet utan för sin fiffighet i paragrafdjungeln. Det fordras också ett minskat skattetryck och en begränsning av den offentliga sektorn så att näringslivet kan tillföras mera arbetskraft och kapital till rimliga kostnader. Motsatsen till förändring är stagnation. Förändring måste inte bara accepteras utan även drivas fram. Trygghetssökande och det orubbade boets filosofi blir däremot ofta trygghetens fiende och medför kaos i påtvingade anpassningar till en lägre levnadsstandard. Att inse detta är speciellt betydelsefullt när internationella ekonomiska förändringar ställer särskilda krav på omställningar vilka helst bör vara vidtagna genom egen utvecklingskraft snarare än utgöra anpassningar i efterhand som gensvar på andra länders dynamik. Socialdemokratisk näringspolitik präglas av en förmyndarattityd. Regering, myndigheter och ombudsmän antas veta bättre vad som är bra för företagen än dessa själva. Denna attityd återfinns på många områden. Satsningen på statliga företag var ett exempel, de införda förnyelsefonderna ett annat. Ett tredje exempel är när socialdemokraterna i fackföreningsfondernas skepnad försöker införa en variant på statsägandet. Ett utmärkande drag för den socialdemokratiska näringspolitiken är att man hårt utnyttjar företagen som beskattningsobjekt. Sedan regeringsskiftet har en lång rad skatter och avgifter höjts. Företagen har direkt drabbats av: Allmän löneavgift 1983 5 000 (Tillfällig höjning av löneavgift 1 250) Skogsvårdsavgiften höjd 1983 170 Vinstskatt till löntagarfonderna . Löneskatt på till löntagarfonder jan. Investeringsavdrag för företag slopades 1 Andra höjda avgifter och mindre skattehöjningar 200 Utdelningsskatt utdelningar 2 000 13 170 milj. kr. Energiskatterna har också höjts: Energiskattehöjning från med , kWh 1983 Energiskattehöjning på olja med /m3 nov. 1984 Höjd bensinskatt med Höjd kolskatt med /ton Särskild avgift på oljeprodukter höjd med /m3 Elskatten höjd med /kWh . 1985 Höjd bensinskatt med /l . 1984 Kilometerskatten höjd . 1984 Kolskatten höjd med . och ny skatt på gasol och naturgas 450 1 600 2 100 300 Näringslivets kostnader för höjda energiskatter kan överslagsmässigt beräknas till ca . De totala skattekostnaderna för näringslivet kan därför beräknas vara ca högre än de skulle ha varit utan de skattehöjningar som genomförts sedan regeringsskiftet. Dessutom har villkoren för aktieägande försämrats: Avskaffad lindring av dubbelbeskattn. Omsättningsskatt på aktier 540 Ny reavinstskatt på aktier 500 har skatterna på inkomster, förmögenhet, arv och gåvor höjts med . Till detta kommer skattehöjningar som träder i kraft först , som t. ex. fastighetsskatten. Regeringen har dessutom genomfört s. k. likviditetsindragningar, exportdepositioner och infört s. k. förnyelsefonder. dras på detta sätt in från företagen för att placeras mot låg eller obefintlig ränta. I budgetpropositionen understryker regeringen att stödet till industrin syftar till förnyelse och utveckling. Vid en bedömning av den politik som förts skall man dock påminna sig att socialdemokraterna valde att efter regeringstillträdet anslå mycket stora summor till statliga krisföretag. /83 anslogs sålunda mer än för sådana åtgärder. Vissa åtgärder, som kallas offensiva och som sägs utgöra stöd till utveckling och forskning, är i själva verket bara en sämre ersättning, i selektiva former, för att regeringen höjt skattetrycket för företagen genom att avskaffa FoU-avdraget. Över huvud taget är regeringens s. k. offensiva insatser i huvudsak selektiva ingrepp som försetts med ny rubrik. Det är lockande för politiker och ombudsmän att försöka ge intryck av dådkraft och engagemang genom att vidta det ena speciella ingreppet efter det andra i de fria marknadernas funktioner. Det är summan av sådana ingrepp som gjort ekonomin trögrörlig och sårbar. Vi har nått den punkt där det är ett livsvillkor att en motsatt process inleds. Det är inte att visa kallsinnighet att avstå från långa listor av åtgärder särskilt avsedda att stödja den ena landsändan, industrin eller gruppen efter den andra. Att i stället i större utsträckning förlita sig på marknadsmässiga lösningar ger i längden bättre villkor för det stora flertalet. Detta konstaterande kan göras på erfarenhetens mycket stabila grund. 5.1 Behovsprövning öv lagar och bestämmelser bör inte besluta om nya reglerande bestämmelser om det inte klart framgår att fördelarna verkligen överstiger de samlade kostnaderna. Vidare bör lagstiftning som möjliggör för verkställande myndigheter att i efterhand utvidga regelkomplexet genom tillämpningsbestämmelser ej genomföras. De olika myndigheterna kommer annars att i alltför stor utsträckning se till sina egna begränsade bevakningsuppgifter med en total regleringsvolym till allmän skada som slutresultat. måste ha ett fastare grepp över tillkommande regleringar. Vad som i går under namnet legislation bör i vissa fall kunna tillämpas. Redan när en viss regel tillkommer föreskrivs att denna endast skall gälla under ett bestämt antal år. På detta sätt framtvingas automatiskt en ny prövning av bestämmelsernas lämplighet. Grundlagens bestämmelser i 3 kap. 2§, som föreskriver att propositionerna skall innehålla redovisning av framtida kostnader, skall tolkas så att man måste göra en ordentlig analys av alla kostnader, så att det blir möjligt att väga dessa mot avsedda fördelar. bör göra ett uttalande av denna innebörd. Nuvarande lagar och regler som vid en granskning från dessa utgångspunkter visar sig obehövliga bör avskaffas. Regeringen bör i budgetdirektiven föreskriva att myndigheterna skall presentera förslag till att avskaffa sådana regler och bestämmelser inom vars och ens ansvarsområde. Man bör också vara särskilt uppmärksam på att avregleringen inte blir till en omreglering, dvs. att motsvarande bestämmelse intas i andra regleringar. Det finns fördelar med att låta avregleringsarbetet ledas av berörda myndigheter. Dessa har normalt en god inblick i förhållandena på området. En avgörande faktor för framgångsrik avreglering blir då en förändrad attityd hos myndigheternas tjänstemän. En sådan förändring underlättas av insikten om att arbetsmöjligheterna även från de egna utgångspunkterna befrämjas om inte mängden av regleringar och lagar kväver den sektor som skall övervakas. Företrädare för näringslivet bör erbjudas att i samarbete med lägga fram konkreta avregleringsförslag efter ett bestämt granskningsprogram. Behovet av avreglering gäller också i hög grad marknaden för arbetskraft. Den svenska arbetsmarknaden präglas av stelhet. Delvis beror detta på lagstiftning, delvis på de avtal som slutits mellan arbetsmarknadens parter. Om vi skall kunna klara den framtida konkurrensen måste vi vara öppna för nya lösningar. Det innebär att förhållandena på arbetsmarknaden måste förändras. Erfarenheterna från bl. a. visar också att en mer flexibel arbetsmarknad ger förutsättningar för en kraftig sysselsättningsexpansion. Sedan den nuvarande regeringen tillträdde har förhållandena på den svenska arbetsmarknaden försämrats betydligt. Utvecklingen redovisas i motion 1** 1984185. 1984/85:900 där vi även lägger förslag som syftar till en mer effektiv arbetsmarknad. I motion 1984/85:2715 angående arbetsrätt föreslås förändringar av den arbetsrättsliga lagstiftningen. 5.2 Avreglera kredit- och kapitalmarknaderna I en fri ekonomi är fungerande kapital- och kreditmarknader nödvändiga. har dessa marknader hämmats av en omfattande offentlig reglering. Förhållandena har dock delvis förändrats . De stora budgetunderskotten har framtvingat vissa nymodigheter. Nya marknader har skapats och nya slags värdepapper har tillkommit. har emellertid nya snedvridningar skapats genom reglerna för placeringsplikt för försäkringsbolag och AP-fonder till subventionerad ränta. Denna smygbeskattning av pensionärer och försäkringstagare bör avskaffas. I , och många andra länder strävar man efter att bryta ner regleringar som separerar olika företags verksamheter inom den finansiella sektorn. I finns det en uppenbar risk att utvecklingen kommer att gå i motsatt riktning. Den sittande utredningen angående kreditmarknadens struktur har i sina direktiv fått i uppdrag att snarare skapa nya regler än att undanröja gamla. Regeringen och den socialdemokratiska majoriteten i riksbanksfullmäktige tycks sträva efter att upprätthålla såväl ägarmässig som funktionsmässig uppdelning mellan olika företagsformer på de finansiella marknaderna. Enligt vårt synsätt är friare etableringsrätt en förutsättning för att få en god marknadsstruktur. Detta gäller alldeles särskilt när vi även på detta område får hårdare utländsk konkurrens. Lagarna om val av styrelseordförande i affärsbanker och om offentliga representanter i bankstyrelserna bör upphävas. Bankinspektionens och tillsyn ger statsmakten tillräcklig kontroll och insyn i verksamheten. Valutaregleringen bör avskaffas. Tillämpningen av denna i valutastyrelsen och visar hur näringslivets utveckling ofta fastnar i småaktigt regleringsnit. är praktiskt taget det enda industriland som fortfarande vidmakthåller omfattande valutareglering. Det är en felsyn att tro att en sådan reglering ger oss större frihet och rörelseutrymme i vår ekonomiska politik. Vad den möjligen ger är en frist att ytterligare något missköta den ekonomiska politiken. Genom att fördröja nödvändiga åtgärder kommer i ett mera obehagligt beroende av utlandets reaktioner och får i praktiken mindre rörelseutrymme. Strävandena att inom upprätta en friare kapital- och kreditmarknad är ingen ersättning för en allmän liberalisering av valutaregleringen men kan vara ett steg på vägen. har ett lagstadgat monopol på börshandel i . Detta bör upphävas av flera skäl. Organiserad handel med aktier som ej registrerats på fondbörsen omöjliggörs eller försvåras. För att detta inte skall leda till orimligheter har börsen något oegentligt tillåtit handel inom sina väggar för ett antal andra listor, såsom OTC-listan och "väntelistan". Detta leder lätt till missförstånd om att börsen och börsstyrelsen har ett ansvar där ett sådant faktiskt inte föreligger. Erfarenheterna från utlandet visar inte några negativa effekter av att tillåta konkurrerande börser. De visar dock att t. o. m. i ett så stort land som blir en börs dominerande. Det finns starka skäl att tro att regionala börser i inte skulle få någon större omfattning. Likväl bör man ha möjlighet att bedriva en organiserad handel med aktier ute i landet utan att utsätta sig för risken att bryta mot lagen. Dessutom skulle börshandel på flera platser i landet kunna medverka till att öka intresset för aktier i små företag i den egna regionen. Ytterligare ett skäl att häva börsmonopolet är att ge utrymme för modern informationsteknologi med "datoriserade börser", där mäklare som köper och säljer bara möts med hjälp av dataterminaler. Det vore olyckligt om tillämpning av ny teknologi förhindrades inom värdepappershandeln på grund av det rådande börsmonopolet. utses majoriteten av börsstyrelsen av regeringen. Detta är olyckligt. Börsstyrelsen bör bestå av medlemmar av börsen, representanter för börsföretagen och företrädare för aktieägare. Statens insyn i verksamheten bör utövas genom tillsynsmyndigheten. Börsens funktion skadas f. n. av den omsättningsskatt pä som uttas vid varje transaktion. Denna skatt är omotiverad och medverkar till att handel med svenska aktier mellan svenska och utländska säljare och köpare i ökad utsträckning sker vid utländska börser. Omsättningsskatten bör avskaffas. 5.3 Vidgade möjligheter för tjänsteproduktion Tjänstesektorn i avancerade industriländer visar den största expansionskraften. Produktionen inom denna sektor är mycket varierad alltifrån traditionella tjänster till sådana som grundas på de allra senaste tekniska landvinningarna inom dataområdet. Även inom traditionella branscher, som t. ex. städning, har dock en omfattande nyutveckling skett. I domineras en mycket stor del av tjänstesektorn av det offentliga, dels i form av egenregiverksamhet över ett brett område, dels i form av monopol inom vård och utbildning. Denna dominans och monopolisering måste brytas. Den enskilde medborgaren gagnas av en större valfrihet för att t. ex. finna just den vård- och utbildningsform som passar vederbörande bäst. Mera konkurrens kan också medföra både billigare och bättre vård resp. utbildning. Det finns inget egenvärde i att det offentliga monopoliserar dessa tjänster. Friare förhållanden inom vad som domineras av offentlig tjänsteproduktion skulle ge större möjligheter till expansion inom dessa verksamhetsgrenar. De är nu så dyra att oundvikliga besparingar, när skatteinkomsterna tryter, begränsar deras utbyggnad. Det förhållandet att det finns begränsad eller ingen valfrihet inom vissa sektorer håller också tillbaka efterfrågan. För sysselsättningen är den statliga dominansen en nackdel. För den som faktiskt är anställd finns också olägenheter. Möjligheterna att byta arbetsgivare eller starta eget inom samma verksamhetsområde är nästan obefintliga. Utrymmet för egna insatser, initiativ och idéer begränsas när nya idéer inte kan prövas utan att först ha malts till oigenkännlighet genom offentliga och politiska kvarnar. Storskaliga system gör arbetsledningen svårare. Allt detta dämpar arbetsglädjen för alla. Den offentliga dominansen av tjänsteproduktionen begränsar också vår export. Byråkratier har svårigheter att ta till vara marknadsmöjligheter på vitt skiftande fält. Svenska exportföretag i angränsande sektorer som säljer t. ex. sjukvårdsartiklar och hela sjukhus har haft svårigheter att sälja enheter som innehållit även vissa sjukvårdstjänster vilka fordrat landstingens medverkan. Egenregiverksamhet minskar möjligheterna för företag att få referensobjekt i som kan uppvisas för potentiella köpare i utlandet. Den offentliga dominansen inom viktiga serviceområden är ett allvarligt hinder för en dynamisk utveckling inom svenskt näringsliv. 5.4 Avmonopolisering och offentlig upphandling