mot · G8021746 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1746 En generalklausul för medborgarnas sociala förmåner är ett av de få länder i världen där det socialpolitiska systemet är väl utbyggt och dessutom omfattar alla människor. Den generella välfärdspolitiken, jämfört med en selektiv som bara riktar sig till de sämst ställda, har stora fördelar. Vissa grundläggande livsbetingelser, som rätten till utbildning, sjukvård, pensioner och rätt till inkomstbortfall vid sjukdom omfattar samtliga medborgare. Klassklyftorna mellan medborgarna minskar, och ingen behöver känna sig utpekad när man utnyttjar samhällets service. Det blir också ett allmänt intresse att försvara de sociala förmånerna eftersom alla berörs av dem. Det finns inget annat land som kunnat uppvisa ett bättre sätt att höja folkflertalets standard. ifrågasätts allt oftare den svenska modellen från visst politiskt håll. En del menar att den skapar byråkrati. Andra menar att de som är i verkligt behov av hjälp blir utan, som de som ändå har resurser får stöd av samhället. En del drar därav slutsatsen att den generella socialpolitiken är felaktig och måste ersättas av ett strikt behovsprövat system, som till synes bäst skulle gynna de allra sämst ställda. Ändå kan ingenting vara mer felaktigt än en sådan slutsats. Det är just de sämst ställda som tjänar mest på att sjukpenning, pension, utbildning, sjukvård etc. är garanterade för alla. De behöver därför inte heller utpekas som liggande samhället till last, som tidigare generationer av fattigvårdstagare och hjon fått utstå. finns det ett problem med den generella välfärdspolitiken. Den blir grovmaskig, och den som behöver extra stöd kan ibland få svårt att hävda sina rättigheter i det generella system som är uppbyggt. Visserligen har samhället byggt upp en rad riktade förmåner, t. ex. handikappersättning och färdtjänst, som just riktas mot speciella grupper. Men även dessa regler är utformade så att alla skall bli så lika behandlade som möjligt. Den grundprincipen är riktig. kan de generella reglerna för t. ex. bilstöd och färdtjänst i det enskilda fallet få orimliga konsekvenser. En person kan erhålla till ett belopp som motsvarar eller överstiger vad staten ger i bilstöd. Men eftersom personen kanske inte motsvarar de krav på arbete eller tillräckligt låg inkomst som ställs för erhållande av bilstöd, så är det enda alternativet, detta trots att personen själv skulle få en betydligt större frihet av att ha en bil, som det ur samhällsekonomiskt perspektiv också torde löna sig. Om regler om lika behandling skall följas, så kan samhällets organ ingenting göra åt detta, trots att sunt förnuft talar för en förändring. 1 ett rättsamhälle är det viktigt att lagar och förordningar gäller alla. Det är viktigt att man kan överklaga beslut. Det är också omöjligt att med gällande lagstiftning låta myndigheterna överträda de bestämmelser som finns. I vissa skattesituationer har en generalklausul införts. Även om det formella förfarandet i en skattesituation är korrekt, så kan ändå generalklausulen tillämpas, om det är uppenbart att den skattskyldiga försökt kringgå lagstiftningen. På det sociala området borde en liknande, fast omvänd klausul finnas. Om t. ex. en handikappad har rätt att åka färdtjänst, men hellre önskar bidrag till egen bil, och det också ur myndigheternas synpunkt ter sig som ett socialt och ekonomiskt bättre alternativ - ja, då skulle myndigheten med hjälp av generalklausulen kunna ge bidrag till egen bil. Ett annat aktuellt exempel är när en nära anhörig vill vårda en svårt sjuk familjemedlem i hemmet och som därmed avstår från en sjukhusplats. tjänar uppenbart pengar på att den anhöriga tar vårdansvaret. finns inga regler som kan ge den anhöriga ersättning för förlorad arbetsförtjänst, när det gäller kortare vårdperioder. Med en generalklausul skulle familjen i det enskilda fallet lätt kunna få hjälp. är både bilstödet och ersättning för anhöriga föremål för bearbetning inom . På kommer säkert dessa frågor att få en generell lösning, där ingen generalklausul behöver tillämpas. Men i avvaktan på en större reform, skulle en generalklausul i det enskilda fallet kunna vara till stor hjälp. Oavsett om samhället förbättrar det generella stödet successivt, så kommer det alltid att uppstå situationer, som ingen kan förutse, där det för alla inblandade ter sig märkligt att myndigheten inte kan välja den bästa och billigaste lösningen. En generalklausul, till hjälp för de enskilda medborgarna, som de kan åberopa när inga generella regelsystem stämmer, skulle vara ett led i den förändringsprocess som inletts om den offentliga sektorn. En avbyråkratisering och ett närmande av myndigheterna till de enskilda medborgarna kräver också att fantasi och sunt förnuft får existera, så att inga formella skäl förhindrar bra initiativ. måste självklart rättssäkerheten upprätthållas. Den inbyggda konflikt som kan finnas mellan rättssäkerheten och en generalklausul måste studeras. Men den torde inte vara större än den som kan föreligga vid skatteklausulens tillämpning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen hemställer om en utredning kring en generalklausul för sociala förmåner.