ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8023191 · 1985-05-02 00:00:00 — Motion 1984/85:3191 m. fl. Uppdragsutbildning (prop. 1984/85:195) Genom att erbjuda uppdragsutbildning kan den kompetens som finns samlad inom t. ex. högskola och gymnasieskola utnyttjas också för de utbildningsbehov som finns i näringsliv och offentlig förvaltning. Det är därför positivt att regeringen föreslår vidgade möjligheter för sådan verksamhet. Regeringen sätter upp vissa krav för att huvudmännen för de olika utbildningarna skall få erbjuda uppdragsutbildning. Vad gäller avgränsningen av vilken utbildning inom reguljär utbildning som också skall få erbjudas som uppdragsutbildning föreslår regeringen att sådan inte skall gälla utbildning på linjer i gymnasieskolan och på allmänna linjer i högskolan. Motiveringen till regeln är att uppdragsutbildning, som inte är arbetsmarknadsutbildning, förutsätts avse fortbildning, vidareutbildning eller annan utbildning som syftar till att höja kompetensen hos anställda. Linjeutbildningen inom gymnasieskolan och högskolan är visserligen avsedd att ge s. k. grundläggande utbildning. Vi anser emellertid att det måste vara uppdragsgivarens uppgift att bedöma vilken typ av utbildning som är bäst lämpad att t. ex. höja kompetensen hos de anställda. Däremot anser tydligen regeringen att lokala linjer inom högskolan har karaktär av sådan fortbildning och vidareutbildning, eftersom de skall kunna ges som uppdragsutbildning. Syftet med de lokala linjerna framgår av proposition 1975:9 (s. 438): genom samverkan mellan högskolan och arbetslivet bör ett lokalt förankrat utredningsarbete kunna leda till bl. a. att nya utbildningslinjer kommer fram. Vidare att det är naturligt att sådana först prövas lokalt för att senare, om de visar sig svara mot mera varaktiga behov, bli allmänna utbildningslinjer. De lokala linjerna bör sålunda bli betydelsefulla hjälpmedel i det fortlöpande utvecklingsarbetet, hjälpmedel av ett slag som i stort sett saknas inom högskoleutbildningen. Syftet med lokala linjer var således att utveckla nya, allmänna linjer, inte fortbildning och vidareutbildning. Det bör också nämnas att lokal linje enligt högskoleförordningens 3 kap. 1 § är grundläggande högskoleutbildning. Frånsett att vi anser att regeringen har antytt en uppgift för de lokala linjerna som ursprungligen inte avsågs, ifrågasätter vi det lämpliga i att över huvud taget undanta linjeutbildningen. Gör uppdragsgivaren den bedömningen att också en viss linje kan vara intressant och inga kostnader uppstår för staten, ser vi inget hinder för att också en sådan uppdragsutbildning skall kunna komma till stånd. Ett undantag för linjeutbildningen ger bara upphov till att uppdragsgivaren får söka sig fram på andra vägar för att få den önskade utbildningen. Vi avstyrker därför förslaget att undanta möjligheten att ge allmänna linjer inom högskolan och linjer i gymnasieskolan som uppdragsutbildning. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att avslår regeringens förslag att uppdragsutbildning som motsvarar linjer i gymnasieskolan och allmänna linjer i högskolan inte får ges som uppdragsutbildning. () PER STENMARCK (m) minab/gotab 1985 82781
mot · G8023196 · 1985-05-03 00:00:00 — 1984/85 3196-3199 Motion 1984/85:3196 m. fl. Försök med nya arbetsformer i (prop. 1984/85:190) Den av folkstyrelsekommittén föreslagna försöksverksamheten med nya arbetsformer i riksdagsarbetet under /86 ser vi motionärer som en positiv utveckling av arbetsformer. Emellertid vill vi, utöver den föreslagna försöksverksamheten med formerna för interpellationer och frågor, föreslå en försöksverksamhet med tiderna för arbetsplena. Svar på interpellationer och frågor bör lämnas och ej som i förslaget . Vi anser att arbetsplena skall förekomma på fastlagda tider . Tid för arbetsplena bör reserveras och . bör dagtiden reserveras för utskottsarbete och kvällstiden för gruppmöten. Utskottsarbetet kan även förekomma, om utskotten så anser, som ej sammanfaller med plenatid. De två eller tre under höst- och vårsessionen kan även och eventuellt tas i anspråk för arbetsplena. Tid för eventuella fredagsplena kan vara mellan och 13.00, och för som för och . Kommer man att kunna hinna med riksdagsarbetet om man följer ovan angivna tider? Vår uppfattning är att detta är fullt möjligt, eftersom den reserverade tiden för arbetsplena kommer att vara . Det kan därför vara på sin plats att erinra om att /82 användes . Börjar vecka 2 så bör ej arbetsplena anordnas förrän tidigast vecka 8, så att utskotten får god tid på sig att få fram ärenden. Ett ovillkorligt krav är att utskotten måste komma fram med utlåtanden, så att den reserverade plenitiden kan utnyttjas även i början av en session. Vi vill även framhålla att arbetsplena också kan betraktas som en demokratifråga. I en levande demokrati är det viktigt med en allsidig information från om debatter och beslut. har det visat sig att massmedias bevakning på kvällstid av är, med undantag av TT, plus minus noll. Många stora och viktiga riksdagsbeslut kommer därför ej ut till allmänheten på ett önskvärt sätt. Ekonomiskt är det också förkastligt med arbetsplena på kvällstid eftersom ett arbetsplenum är mycket personalkrävande. Vaktpersonal, stenografer, kanslipersonal osv. tvingas arbeta på obekväm arbetstid vilket innebär extra lönekostnader. Kostnaderna för ett kvällsplenum torde röra sig om åtskilliga . Det är också socialt felaktigt att inte låta människor i större utsträckning få vara lediga på kvällstid för familjeliv och fritidsaktiviteter. 1 1984/85. 1984/85:3196 2 Med stöd av det ovan framförda hemställs att beslutar om en försöksverksamhet under /86 angående tider för arbetsplena enligt vad som i motionen framhållits. () ()
mot · G8023200 · 1985-05-07 00:00:00 — 1984/85:3200 Per m. fl. Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /86, m. m. (kompletteringsproposition) (prop. 1984/85:150) Särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa En ny form av studiestöd, särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa (SVUXA), infördes genom riksdagsbeslut . har denna form av studiestöd finansierats genom extra insatser . I föreliggande kompletteringsproposition föreslås stödet bli permanent genom att vuxenutbildningsavgiften höjs så att den täcker även denna studiestödsform. Syftet med SVUXA är att mottagarna skall kunna ägna sig åt studier som kan resultera i en stärkt ställning på arbetsmarknaden. Det är således en direkt parallell till arbetsmarknadsutbildningen för vilken utbildningsbidrag utgår. Skillnaderna mellan de båda studiestödsformerna är bl. a. att SVUXA utgår . Efterfrågan på SVUXA är, enligt centrala (), stor. CSN drar på grundval av detta slutsatsen att det finns ett behov av utbildning hos gruppen arbetslösa som inte kan tillgodoses inom arbetsmarknadsutbildningens ram. Det är självfallet positivt att den som blir arbetslös får möjlighet att ägna sig åt en utbildning som öppnar vägar till andra delar av arbetsmarknaden. Med arbetsmarknadsutbildningens förändrade och mer flexibla organisation anser vi att det är naturligt att inom dess ramar tillgodose också det utbildningsbehov som SVUXA-mottagarna har. Både kriteriet för att få bli stödmottagare och syftet med studierna talar för att verksamheten bör ligga inom arbetsmarknadsutbildningens ansvarsområde. Vi har tidigare ifrågasatt det nya SVUXA-stödet med tanke på att antalet studiestödsformer redan är stort. Detta blir särskilt tydligt inom gymnasieskolan där studerande med olika ekonomiskt stöd studerar sida vid sida. Om en ny form skall införas borde därför, enligt vår mening, regeringen utreda de problem som uppstår i och med att olika stödformer förekommer i samma utbildningar. Den utvärdering som CSN låtit göra jämför endast SVUXA-mottagarna med den som fått det vanliga vuxenstudiestödet. Den ger därför inte en tillräcklig belysning av problemet med flera olika studiestödssystem. Regeringen föreslår att ett permanent SVUXA skall finansieras genom en omfördelning mellan de sociala avgifterna. Vuxenutbildningsavgiften höjs medan arbetsmarknadsavgiften sänks i motsvarande mån. 1 1984/85.3 sami. get att införa ett nytt studiestöd för arbetslösa och således också förslaget att höja vuxenutbildningsavgiften. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om arbetsmarknadsutbildningens ansvar för de arbetslösas utbildningsbehov, 2. att avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1983:1030) om särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa, 3. att avslår regeringens förslag att till Vuxenstudiestöd m. m. för /86 ytterligare anvisa reservationsvis betecknade medel om , 4. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om sociala avgifter. PER () () () () () () () () () () HANS NYHAGE (m) ()
mot · G8023205 · 1985-05-08 00:00:00 — Motion 1984/85:3205 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /86, m. m. (kompletteringsproposition) (prop. 1984/85:150) Regeringen föreslår i proposition 1984/85:150 att kommuner och landstingskommuner till staten skall erlägga en särskild avgift, som skall användas för att täcka kostnaderna för uppräkningen av det ordinarie skatteutjämningsbidraget. Kommunerna får därmed själva finansiera den ökning av skatteutjämningsbidraget, som förändringarna i medelskattekraften medför. Regeringens åtgärd har det vällovliga syftet att begränsa transfereringarna från staten till kommunerna. Statsfinanserna gör detta nödvändigt. För att nå erforderlig besparing i statens budget hade det dock varit bättre att minska de specialdestinerade bidragen till kommunerna. Med regeringens förslag ökar rundgången i ekonomin. Kommunerna får betala en avgift till staten, som sedan portionerar ut bidrag tillbaka till kommunerna. Regeringen beträder här en ny väg genom att lägga en ny skatt på kommunerna. Denna uppgår till . per skattekrona för kommuner med en skattekraft medelskattekraften i riket. För kommuner med högre skattekraft blir den nya skatten progressiv. Ingreppen i ekonomin för dessa kommuner blir därför ytterst kännbar. Regeringens förslag strider uppenbart mot regeringsformen 1:7. I denna paragraf heter det: Kommunerna får taga ut skatt för skötsel av sina uppgifter. Vilka dessa uppgifter är får kommunerna själva avgöra liksom angelägenhetsgraden och den skattebelastning det medför för kommuninvånarna. Det är dock helt klart att kommunens beskattningsrätt endast får användas för kommunens egna uppgifter. Till dessa kan inte räknas att genom bidrag hålla skatten nere i andra kommuner. Detta blir den direkta följden av regeringens förslag om den nya skatten på kommunerna. Då förslaget uppenbart strider mot grundlagen hemställs att avslår förslaget om skatteutjämningsavgift.
mot · G8023207 · 1985-05-09 00:00:00 — 1984/85:3207 m. fl. Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /86, m.m. (kompletteringsproposition) (prop. 1984/85:150) Enligt lag av om skyldighet att betala in medel på tillfälligt vinstkonto (likviditetskonto) åläggs alla företag med en lönesumma överstigande 20 milj. kr. att betala in ett belopp motsvarande av den lönesumma som överstiger 20 milj. kr. till ett s. k. likviditetskonto. Inbetalning skedde i två omgångar med halva beloppet och resterande belopp . Pengarna skall stå inne till utgången av och löper ränta. Syftet med lagen är att hålla tillbaka löneutvecklingen och därigenom bidra till en minskad inflation. I regeringens kompletteringsproposition, som lagts , föreslås nu att lagen tillämpas även med i allt väsentligt oförändrat innehåll. Redan i samband med lagens tillkomst påtalades att den inte var konkurrensneutral, t. ex. inom detaljhandelsområdet. Sålunda domineras detaljhandeln med livsmedel av ett antal kedjeföretag. Dessa är av två slag: en typ där de i kedjan ingående företagen huvudsakligen består av ett enda eller ett fåtal försäljningsställen och därmed inte berörs av lagen och en annan typ, konsumentkooperationen, där försäljningsställena vanligen organiseras i föreningar, som tillsammans utgör ett företag. Endast den sistnämnda typen berörs av lagen i dess nuvarande utformning. De får genom lagen en extra kostnadsbelastning som konkurrerande företag med en annan organisationsform slipper ifrån. En motion har tidigare väckts i i denna fråga, och finansutskottet har i ett betänkande (1983/84:45) uppmanat regeringen att noga följa effekterna av denna lagstiftning och vidta kompletterande åtgärder, om så erfordras. Vi anser oss nu kunna konstatera att lagens snedvridande effekter på konkurrensen inom detaljhandeln är uppenbara. De dispensmöjligheter som lagen medger är otillräckliga för att eliminera dessa effekter. Dispensgivningen innebär också en byråkratisering med viss risk för godtycklig behandling av olika sökande. Exempel från ger belägg för detta. Den lagstiftning som finns på detta område bör enligt vår bestämda mening vara konkurrensneutral till sin verkan. 1 1984185.3 sami Nr3207-3216 Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande bristerna i tillämpningen av nu gällande dispensförfarande, 2. att beslutar att hos regeringen hemställa om översyn av skyldighet att betala in medel på tillfälligt vinstkonto med syfte att göra denna lag konkurrensneutral även på detaljhandelns område. () ()
mot · G8023209 · 1985-05-09 00:00:00 — m. fl. Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /86, m. m. (kompletteringsproposition) (prop. 1984/85:150) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:3208 av m. fl. (s) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att särskilda medel avsätts, dels för organisatoriska samverkansförsök mellan länsstyrelse, länsskolnämnd och länsarbetsnämnd, dels för uppsökande verksamhet bland arbetslösa. () () () BO () ()
mot · G8023214 · 1985-05-08 00:00:00 — m. fl. Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /86, m.m. (kompletteringsproposition) (prop. 1984/85:150) i län gör i sina bedömningar av byggarbetsmarknaden i länet för kommande tolvmånadersperiod (daterat ) bl. a. följande konstaterande: Byggaktiviteten är låg och svag sysselsättning förutses för perioden i norra, mellersta och sydvästra delarna av länet. Vid kommande halvårsskifte är den stora byggarbetsplats som kärnkraftverket vid Simpevarp (0 Ill-an) utgjort i det närmaste helt avvecklad. fanns fortfarande ca 190 byggnadsarbetare vid arbetsplatsen. sysselsattes här mer än 3 000 personer. Ett antal byggnadsarbetare har bosatt sig på orten. Detta gäller bl. a. vissa arbetare inom anläggningsbranschen som det torde vara svårt att hitta lämpliga arbeten för inom exempelvis ROT-sektorn. Arbetslösheten totalt sett har varit hög i mellersta län och allra högst i inlandskommunen . bedömer att det kommer att föreligga ännu starkare behov av arbetsmarknadspolitiska insatser i form av beredskapsarbeten och tidigareläggningar. Behovet av insatser bedöms följaktligen som stort i norra och mellersta delarna av län. Det framgår också genom kostnadsbilden av nämndens prioritering av tidigareläggning av statliga investeringar (se bilaga). Som framgår av bilagan bedöms som mest angeläget ett anläggningsobjekt som omfattar ombyggnad av mellan och . Objektet är lokaliserat till den inre delen av mellersta och norra län där bristen på byggobjekt är stor. minskade bygginvesteringarna i län . Medelförändringen för riket var plus . För kommande prognosperiod är investeringsvolymen 110 milj. kr. () mindre än föregående år. Den sysselsättningsökning som glädjande nog kunnat konstateras för landet i övrigt har ej motsvarighet i stora delar av län. Arbetslösheten förutses inte minska. Ett flertal företag och industrier har lagts ner eller minskat verksamheten. En av de största byggarbetsplatserna avvecklas vilket dessutom varit känt . Situationen är särskilt bekymmersam i mellersta och norra delarna av länet. Det vägprojekt som länsarbetsnämnden prioriterat kommer om det förverkligas få direkt stor betydelse för sysselsättningen inom bl. nadssektorn men kan också bidra till följdinvesteringar för annan sysselsättningsfrämjande verksamhet. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om användningen av finansfullmakten för tidigarelägg ning av vissa byggnadsprojekt. () () Bilaga nummer 4 till länsarbetsnämndens protokoll § 6. prioritering av tidigareläggningar av statliga investeringar. Väg 34 , Emmenäs Nybyggnad kök, matsal m. m. Ombyggnad av bro, Bjurbäcken Ombyggnad av bro, Källstorpsån Ombyggnad av bro, Simontorp Spårö båk, reparation Murar och portar, Eketorp Ej prioriterade objekt: Ny-/tillbyggnad av husbyggnader Tingsrätt och länsrätt 12
mot · G8023216 · 1985-05-09 00:00:00 — Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /86, m. m. (kompletteringsproposition) (prop. 1984/85:150) I proposition 1984/85:150 bil. 2 gör regeringen en anmälan om sitt beslut om utnyttjande av sin finansfullmakt för tidigareläggning av investeringar av sysselsättningsskäl. I sitt beslut har regeringen beträffande objekt i län gjort en prioritering som ur arbetsmarknadssynpunkt i länet är mycket olycklig. Regeringen har därvid gått rakt emot den prioritering som gjorts av länets myndigheter och utelämnat det objekt som prioriterats främst av alla projekt, nämligen vägprojektet på mellan och Emmenäs. Enligt länsarbetsnämndens prioriteringslista finns bland 13 prioriterade objekt en ombyggnad av väg 34 mellan och Emmenäs för 17,4 milj. kr. upptagen främst bland prioriterade objekt. Bland tolv övriga av länsarbetsnämnden ej prioriterade och rangordnade objekt finns en investering i nytt tingshus i för 12,4 milj. kr. Regeringen har vid sin bedömning beslutat att som enda projekt för län ge igångsättningstillstånd för tingshusbygget i . Detta är ur länets synpunkt en helt felaktig och mycket olycklig prioritering - sett ur arbetsmarknadspolitisk utgångspunkt. Det mest utsatta området ur sysselsättningspolitisk synpunkt är mellanlänet med , och kommuner inblandade. har med kännedom om detta gjort en personell resursförstärkning just mot mellanlänet genom det s. k. mittlänsprojektet för att klara den svåra arbetslösheten i detta område. Det ovan nämnda vägprojektet ligger i detta område och är till stor del avhängigt möjligheterna att i detta område lösa en del av arbetsmarknadsproblemen. I finns inga större arbetsmarknadsproblem. Snarare finns en tendens till överhettning på just byggarbetsmarknaden. statistik visar att ROT-sektorn är av stor omfattning just i . Priserna på byggentreprenaderna börjar också att stiga vilket är ett annat tecken på tendens till överhettning. Det nu av regeringen fattade beslutet om ett tingshusbygge kommer att innebära en klart överhettad arbetsmarknad i . Däremot förefaller undersysselsättningen att vara ytterst besvärande i mellanlänet, framför allt på anläggningssidan. Det är därför helt naturligt att länets myndigheter prioriterat ett anläggningsbygge i det sysselsättningssvagaste området i länet framför ett husbygge i ett överhettat område i länet på byggarbetsmarknaden. Från länets utgångspunkt har man av naturliga skäl ingen förståelse för varför ett krisdrabbat område skall få stå tillbaka för ett område utan sysselsättningsproblem. Då regeringsbeslutet inte kan återkallas, trots sin felaktighet, kan det inte anses riktigt att ett så krisdrabbat område som mellanlänet lämnas helt utan stöd. I har exempelvis regeringen på grund av krisen där bl. a. aviserat ett stort vägprojekt. En tidigareläggning av 17,4 milj. kr. för en angelägen vägombyggnad i läns svåraste krisområden måste anses helt motiverad. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om användningen av finansfullmakten för tidigareläggning av vissa vägprojekt. minab/gotab 1985 82880
mot · G8023219 · 1985-05-10 00:00:00 — och med förenklade regler om byggnadslov m. m. i vissa kommuner (prop. 1984/85:207) I proposition 1984/85:207 föreslås försöksverksamhet med förenklade regler om bygglov i vissa kommuner. Den föreslagna lagen ger kommunen möjlighet att besluta att vissa åtgärder inte kräver byggnadslov, att ge byggnadslov för tillfälliga åtgärder och att minska kraven på ansökningshandlingar vid ansökan om bygglov. Det finns dock ingen anledning att begränsa förenklingsmöjliheterna till ett fåtal kommuner, de bör gälla generellt. I propositionen avvisas dock förslag från kommunerna att de skall ges rätt att fastställa stads- och byggnadsplaner med hänvisning till att detta kräver ett annat plansystem än dagens. I propositionen kommenteras vidare lagrådets yttrande över förslaget till ny plan- och bygglag. Framför allt behandlas lagrådets synpunkter på i vilken utsträckning kommunernas befogenheter att i planbestämmelser reglera markanvändning och bebyggelse är förenliga med grundlagen. Det är tveksamt om bedömningen av PBL-förslagets överensstämmelse med grundlagen påverkar ställningstagandet till den försöksverksamhet som föreslås i den nu aktuella propositionen. Som vi redan konstaterat genomförs ingen försöksverksamhet, där kommunerna ges rätt att fastställa planerna. De undantag från krav på byggnadslov som kan beslutas av kommun måste enligt lagförslaget underställas länsstyrelse för att bli gällande. Försöksverksamheten påverkar således inte på något sätt själva plansystemet. Med hänsyn härtill hade det varit enklare och rationellare att ändra nuvarande byggnadslagstiftning i enlighet med förslaget. I propositionen aviserar vidare föredragande statsråd att han längre fram avser föreslå regeringen försöksverksamhet med delegation av beslutanderätt i låne- och bidragsärenden avseende bostäder till kommunen. Vi vill, i likhet med föredragande statsråd, framhålla att vi är tveksamma till att låta kommunerna besluta om medel som staten tillhandahåller. Vi har dessutom i andra sammanhang framfört att vi anser att en stor del av långivningen bör föras över till de bostadsfinansieringsinstitut som redan finns. Med dessa båda skäl anser vi att det inte bör bedrivas någon utvidgad försöksverksamhet med delegering av beslutanderätt i låneärenden till kommunerna. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att förenklade regler om byggnadslov m.m. i enlighet med förslaget bör införas i nu gällande byggnadslagstiftning, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om försöksverksamhet med delegering till kommuner av beslut i frågor om bostadslån m. m. minab/gotab 1985 82883
mot · G8023220 · 1985-05-14 00:00:00 — Motion 1984/85:3220 m. fl. Ändring i lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam (prop. 1984/85:206) I budgetpropositionen föreslog regeringen att reklamskatten skulle höjas från till . Av förbiseende gällde detta skattehöjningsförslag bara inhemskt producerad reklam och därför föreslås i denna proposition motsvarande höjning för importerad reklam. anser att fortsatta skattehöjningar är fel. Vi reserverade oss mot budgetpropositionens förslag om skattehöjning och vi anser därför inte heller att den nu föreslagna skattehöjningen bör genomföras. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avslår proposition 1984/85:206. () () minab/gotab 1985 82935