mot · G8022036 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Antalet insjuknade och dödsfall i salmonella är mycket lägre i än i andra länder med jämförbar hygienisk standard. Detta positiva förhållande beror till avgörande del på att vi i satt in salmonellabekämpningen i livsmedelskedjans primärproduktionsled - utslaktning av smittade besättningar, omfattande saneringsåtgärder, avstängning, noggrann kontroll osv. Därmed har smittspridningen till människor kunnat begränsas mycket effektivt. Regeringen föreslog i budgetpropositionen 1984 att den statliga ersättning, som var förbunden med den statliga myndighetens rätt att beordra utslaktning av en drabbad besättning, inte skulle utgå efter för slaktkyckling (över 5 000/år) eller slaktnöt (över 50 insatta kalvar/år) och att ersättningsgränsen skulle sättas till av kostnaden för övriga producenter. majoritet beslutade bifalla regeringens förslag avseende slaktkycklingar. Men man beslutade att avvakta med att ändra ersättningsprinciperna för den specialiserade slaktnötsproduktionen. Den slopade ersättningen för beordrade obduktioner, utslaktningar och saneringar vid salmonellaangrepp i kycklingbesättningarna jämte försäkringspremier och hälsokontroller har inneburit en betydande kostnadsövervältring på djurägarna, men också på konsumenterna. Genom dessa kostnadspåläggningar och moms på detta har konsumenterna drabbats av prishöjningar som är högre än statens besparingar på att dra in salmonellaersättningen till slaktkycklingsproduktionen. Det har vidare varit mycket svårt att konstruera en försäkring med rätt avgifter. Den är fortfarande preliminär. Vår principiella uppfattning är att staten skall stå för de kostnader som producenterna åsamkas på grund av statliga beslut och åtgärder i slaktdjursproduktionen i humanpreventivt syfte. Eftersom systemet nu under stort besvär är ändrat för slaktkycklingsproduktionen finns det skäl att utvärdera det nya systemet för att få ett bättre begrepp om de verkliga kostnadskonsekvenserna och ökade smittspridningsriskerna. Vad beträffar slaktnötsproduktionen så avser förslaget de enligt uppgift ca 600 besättningar för specialiserad nötköttsproduktion som inte är att hänföra till det i proposition 1983/84:40 använda begreppet de minsta besättningarna och som sätter in ett större antal kalvar från olika håll. Denna produktionsgren är ekonomiskt mycket hårt pressad genom att konsumtionen av nötkött minskat. Ett kommande tvåprissystem i mjölkproduktionen kommer troligen att förvärra situationen för den specialiserade nötköttspro 1 1984/85. Sannolikt kommer många att se sig tvingade att lägga ned eller starkt krympa produktionen. a. den beskrivna situationen har medfört att det inte funnits förutsättningar att lösa de grundläggande frågorna angående huvudmannaskap och organisation för hälsokontroll liksom former för och finansiering av ett försäkringsskydd. Salmonellarisken är svår att försäkra, dels för att gruppen är så liten, dels på grund av att salmonella på nöt nästan helt är lokaliserad till vissa geografiska områden. Det torde vara svårt att motivera en dyr försäkring i andra delar av landet. Konsekvenserna blir då att försäkringen och hälsokontrollen skall betalas av ännu färre producenter. Detta innebär högre för den enskilda besättningen och risk att ännu fler ställer sig utanför. En rikstäckande organiserad hälsokontroll kan inte vara etablerad . Det finns ej heller någon huvudman för en sådan hälsokontroll. För att få ett förtroendefullt samarbete mellan djurägare och en eventuell hälsovård måste anslutningen vara frivillig. Det går inte heller att enbart organisera en hälsovård för att administrera en salmonellaförsäkring. Regeringens motiv för att ta bort ersättningen för kostnader i den specialiserade nötköttsproduktionen på grund av beordrade statliga åtgärder är att minska statens utgifter. Det finns då anledning att påpeka att besparingar i storleksordningen 7 milj. kr. redan gjorts i vad gäller ersättning till djurägare på grund av förändrade bekämpningsmetoder m. m. (Se proposition 1983/84:40 bilaga 7 s. Med hänsyn till att ersättningen för salmonellakostnader i köttdjursproduktionen med nuvarande regler inte beräknas uppgå till mer än ca 0,5 milj. kr. och detta ställs mot de problem, risker och kostnader som tidigare redovisats framstår det som klart fördelaktigt att permanenta nuvarande system för den specialiserade slaktnötsproduktionen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att oförändrade ersättningsregler skall gälla för bekämpande av salmonella i specialiserad slaktnötsproduktion, 2. att beslutar att hos regeringen begära en utvärdering av det gällande ersättningssystemet avseende slaktkycklingsproduktionen. () () L. () ()