mot · G8022032 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Inventering av nedlagda avfallstippar deponeras i landet stora mängder avfall från hushåll, industrier och byggarbetsplatser. Deponeringen sker i regel inom därför avsedda områden eller anläggningar, vilka vanligen drivs i regi eller av industriföretag som fabrikstippar. All deponering av avfall är att betrakta som miljöfarlig verksamhet i miljöskyddslagens mening och är därför underkastad denna lags regler om försiktighetsmått, tillståndsprövning och tillsyn. Deponeringsverksamhet blir därför också vanligen föremål för tillståndsprövning av KN eller en länsstyrelse. Avfallsdeponering kan förorsaka skador på miljön i många avseenden, om lämpliga försiktighetsmått inte vidtas. Förutom att en deponeringsanläggning kan utgöra ett störande inslag i landskapsbilden kan den också orsaka bl. a. lukt, damning, nedskräpning samt förorening av grundvatten och ytvatten. Effekterna kan kvarstå långt efter det deponeringen upphört. Särskilt allvarlig brukar man anse risken för vattenförorening vara. Vattenförorening kan uppstå till följd av att regnvatten som rinner av ett upplag eller lakvatten från upplaget sprids till omgivande yt- eller grundvattenområden. Lakvattnet består till övervägande delen av nederbörd som fallit över upplaget och trängt ned i de deponerade massorna, av ytvatten från omgivningen som kommit i kontakt med avfallet samt av det grundvatten som eventuellt rinner genom upplaget. Vattenförorening kan därför undvikas genom att man förhindrar regn- och annat vatten att komma i kontakt med avfallet. Detta kan ske genom täckning av upplaget med tätande massor och genom avskärande diken. Förorening kan också undvikas genom att vatten från uppslaget samlas upp och renas. Vilka slag föroreningar som lämnar ett upplag via lakvattnet eller ytavrinningen är givetvis beroende av vilka slags avfall som har deponerats. Ett avfall som till största delen består av oorganiska schaktmassor avger betydligt mindre föroreningar än avfall från hushåll och industrier, vilket kan innehålla förorenat avfall samt nedbrytbart organiskt material och andra ämnen som påverkas av syre och vatten. I finns ett stort antal avslutade avfallsupplag. Dessa är i många fall nedlagda och på väg att glömmas. Det är vidare troligt att ett stort antal tippar tillkommit utan myndigheternas kännedom dels genom illegal verksamhet, dels därför att verksamheten vid utövandet inte var närmare reglerad. Det är givet att för dessa senare tippar är kunskapen på myndighetsnivå i allmänhet obefintlig. Genom olika inventeringar, som delvis varit av pilotkaraktär, har man fått viss kännedom om omfattning och innehåll i gamla tippar. Även om dessa undersökningar givetvis inte representerar ett underlag från vilket alltför omfattande slutsatser skall dras, så kan man konstatera att en relativt stor andel tippar innehåller sådant avfall att det kan ha någon betydelse ur miljöskyddssynpunkt. Mot den bakgrunden är det angeläget att en riksomfattande inventering av nedlagda tippar genomförs så att ett korrekt underlag för åtgärder kan erhållas. Först därefter kan man i det enskilda fallet ta ställning till om och i så fall vilka åtgärder som skall vidtas. att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en riksomfattande inventering av nedlagda tippar m.m., i enlighet med vad som anges i motionen. () ()