mot · G90225 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:25 och (prop. 1984/85:220) anser att vi måste ta till vara de möjligheter som datatekniken ger att sprida makt och inflytande samt till att ge medborgarna bättre information och bättre service. Datateknik bör användas till att öka allmänhetens insyn i och inflytande över myndigheterna och den politiska beslutsprocessen. Den tekniska utvecklingen skall inte användas bara till att ge effektivare produktion, utan också för att göra arbetsuppgifter mer innehållsrika. En förutsättning för detta är att omläggningar i produktionsprocessen och införande av ny teknik sker med löntagarnas aktiva medverkan och att sociala aspekter finns med i planeringen. Datateknikens möjligheter till distribution av information ger också goda möjligheter att förverkliga liberala intressen. Den ger möjlighet att sprida makt och inflytande samt att främja en vidgad demokratisk insyn i samhällslivet. Datatekniken skapar nya möjligheter att förändra samhället. Dessa möjligheter skall tas till vara för att ge samhällsmedborgarna förbättrad service på en rad viktiga samhällsområden. Vidare skall möjligheterna till decentralisering av samhällsfunktioner särskilt uppmärksammas. I datasamhället - eller informationssamhället - skall ansvaret för omdömen och beslut ligga på människor, inte på maskiner. Det ger bättre resultat, bättre arbetsmiljö samt mänskligare och mer obyråkratiska organisationer. Med mänsklig integritet menar vi rätten till en privat och skyddad sektor i våra liv. Integritet är i mycket fråga om att skydda den enskildes möjligheter att bestämma över sitt eget liv och över de uppgifter som lagras om henne. Vad man vill minska är andra människors makt att manipulera henne - vare sig dessa andra är statliga myndigheter, företag, privata organisationer eller andra enskilda individer. Inför stora byråkratier känner många människor maktlöshet. Det är angeläget att möta en ökad datorisering med åtgärder för att förstärka den enskildes rätt och möjligheter att själv reagera. Uppgifter om varje svensk finns vid den här laget i en stor mängd olika personregister. Det är inte bara myndigheter som registrerar folk. Det finns personalregister, kundregister och kreditregister m. m. i företagen. De stora organisationernas medlemsregister ligger på data. Datalagen tillkom med avsikt att skydda den enskilde mot Mot. 1985/86:25 missbruk av datalagrad personinformation. har föreslagit ett tillägg till datalagen med innebörden att alla dataregister skall utformas så att myndigheternas kontroll av företag och deras kunder inte försvåras. Vi anser att ett sådant tillägg skulle strida mot grundläggande utgångspunkter för datalagen och motverka dess syfte. motsätter sig ett sådant tillägg. Datalagrad personinformation skall användas enbart för de syften för vilka den är insamlad. Om någon person förvägras sin rätt eller råkar ut för obehag på grund av fel i ett dataregister så skall hon enligt 23 § datalagen kunna få skadestånd. Det ansågs nämligen när datalagen kom till, att skadeverkningarna, om personregister innehåller oriktig uppgift, kan bli betydande genom den stora spridning av uppgifter som datatekniken möjliggör och den särskilda tilltro som datauppgifter ofta åtnjuter. Skadestånd skulle regelmässigt utgå även förs. k. ideell skada, dvs. för lidande eller annan omständighet som inte är av rent ekonomisk betydelse. Skadeståndsskyldigheten är vidare strikt, dvs. oberoende av om skadan vållats genom fel eller försummelse eller omständighet som ingen rått över. Dessa bestämmelser finns som nämnts redan i datalagen. En striktare praxis bör emellertid tillämpas. Rätten att kostnadsfritt få ett utdrag eller registerbesked enligt 10 § datalagen är en mycket viktig bestämmelse som gör det möjligt för var och en att kontrollera att registrerade uppgifter är riktiga. Emellertid ger utdragen oftast ingen eller synnerligen torftig information om varför man finns eller inte finns i ett visst register, för vilka ändamål registret används osv. Informationsvärdet av ett registerutdrag är därför ofta obetydligt. Känslan hos den som får ett sådant utdrag är ofta besvikelse och en kvarstående oro eller obehagskänsla över att inte veta något om hur uppgifterna används. Även om uppgifterna i sig är riktiga kan det vara fel att personen alls är registrerad eller ej registrerad i ett register, eller kanske borde registrerats med andra uppgifter. Den registrerade kan alltså inte alltid med ledning av utdraget avgöra om registret är korrekt med avseende på uppgifter om honom eller henne. Informationstorftigheten medför en icke avsedd risk för rättsförlust. Det är viktigt att ändringar av betydelse för den enskilde i sådana register som är känsliga ur integritetssynpunkt alltid meddelas den enskilde. Med hänsyn till att tillämpningen av 10 § datalagen kostar de registeransvariga stora belopp är det viktigt att utbytet blir så stort som möjligt. Datainspektionen har i sin författning, 1982:2, av detta skäl fört in ett råd enligt följande: I registerbeskedet skall ingå den enskildes personuppgifter eller besked att uppgifter inte finns. Flyttade ur det sammanhang där uppgifterna normalt förekommer är de dock ej alltid särskilt upplysande. Det är därför lämpligt att i registerbeskedet även ingår överskådlig och lättillgänglig information om den registeransvariges ADB-verksamhet med beskrivning av dess omfattning och av personregisters ändamål och användning. Detta råd följs ej alltid. En bestämmelse av motsvarande innebörd bör därför Mot. 1985/86:25 tas in i 10 § datalagen. Samköming mellan register med personuppgifter, som vart och ett för sig är mindre känsligt ur integritetssynpunkt, kan skapa kunskap om de berörda individerna som är utomordentligt detaljerad och som kan vara starkt integritetshotande. Samkörningar bör därför tillämpas med största försiktighet. I princip bör en uppgift som är insamlad för ett ändamål inte användas på annat sätt. Varje samköming skall alltså prövas ytterst restriktivt. Skall samköming ske bör det dessutom vara klarlagt: - när, hur, var och av vem uppgifterna ursprungligen samlades in - vilka felrättningsrutiner som finns - hur man avser meddela de berörda varifrån uppgifterna om dem har hämtats, och på vilket sätt beslut kan överklagas. Resultat av samkörningar bör inte användas som underlag för beslut förrän den som det angår har blivit informerad och haft möjlighet svara eller ge synpunkter. Riskerna för den enskildes integritet är särskilt påtagliga i samband med dataanvändning inom sjukvården. Som ett exempel väckte det stor uppståndelse när det visade sig att ansåg sig behöva föra ett centralt register över alla mödrar, omfattande de mest intima uppgifter och identifierat med mödrarnas personnummer. svarar inte för någon vård och för statistik och planeringsändamål behövs inga personnummer, menade kritiker. Men styrelsen svarade att man var tvungen hålla personregister bl. a. för att kunna nå var och en av mammorna i de fall man upptäckte missbildningar, som kanske förorsakats av viss medicinering. Hur ofta måste man kunna nå enstaka mödrar för att t. ex. upplysa eller varna den som är i farozonen för att få ett missbildat barn? Att döma av erfarenheter från neurosedynkatastrofen är det i vart fall sist. För att kunna föra statistiken krävs identifikation, men vi behöver inte använda personnummer. Till kan mödrauppgifter rapporteras identifierade på journalnummer. Alla andra identifierande uppgifter (namn och adress) kan tas bort. Föder en mor ett andra barn rapporteras det in på samma journalnummer så att uppgifterna kan kopplas till rätt mor. då styrelsen måste kunna nå en viss mor kan man gå till den klinik eller vårdcentral där journalen finns. Samma princip kan användas t. ex. för att rapportera patientuppgifter och diagnoser från barnpsykiatriska kliniker till landstingens centrala system. Då kanske vi kan slippa den absurda situationen att föräldrar, enbart av rädsla för vad dataregistreringen av deras barn skall föra med sig , avstår från att söka vård. arbetar med ett centralt slutenvårdsregister, där en stor mängd känslig information samlas, och där samköming skall göras med andra personnummerbaserade register. utreds frågan om i vilken omfattning personnummer bör användas i dataregister av dataoch offentlighetskommittén (DOK). arbetar på att minska onödig användning av personnummer och stärka den enskildes integritet. Vi anser därför att 13 arbetet med slutenvårdsregister bör upphöra i avvaktan på Mot. 1985/86:25 DOK:s förslag. Det är också viktigt att notera att kontrollen av anställda på en arbetsplats, samt av de anställdas prestationer, med datateknikens hjälp kan utgöra hot mot den personliga integriteten. har i en skrivelse av särskilt pekat på detta. Det är uppenbart att forsknings- och utvecklingsarbete bör främjas samt olika typer av erfarenhetsinsamling bör stödjas om hur den personliga integriteten kan skyddas på arbetsplatserna. Offentlighetsprincipen ger varje människa som så önskar rätt att ta del av statliga, landstingskommunala och kommunala handlingar. Denna grundlagsfästa rätt är ett omistligt inslag i vår demokrati. har i stort sett alla offentliga dokument funnits utskrivna och tillgängliga på papper. Varje medborgare har kunnat besöka en myndighet och där ta del av för denne intressanta handlingar. För en rimlig kostnad har det också i de flesta fall gått att få en kopia av handlingen. håller emellertid situationen på att genomgripande förändras. Fler och fler handlingar finns tillgängliga endast på data. Specialkunskap krävs för att kunna ta del av dem. Det händer att utdrag på papper beläggs med rätt höga kostnader. Data- och offentlighetskommittén har enligt sina direktiv att bl. a. utreda offentlighetsprincipens tillämpning på s. k. ADB-upptagningar. anser att medborgares rätt till insyn enligt offentlighetsprincipen inte får begränsas eller försvåras av föregivna tekniska omständigheter. Datoriseringen innebär inte bara faror utan också möjligheter när det gäller tillgängligheten av offentliga handlingar. har det varit nödvändigt för den enskilde att uppsöka en myndighet när hon vill ta del av en handling. För många har detta kunnat vara ett svåröverstigligt hinder. Datatekniken öppnar emellertid möjlighet för envar att från t. ex. bibliotek eller från terminal i hemmet få information om, och även tillgång till, offentliga dokument. Detta innebär väsentligen att det först i och med datateknikens genombrott är möjligt att verkligen leva upp till offentlighetsprincipens anda. Myndigheterna skall organisera sin datahantering och sina databaser så att dessa möjligheter kan förverkligas. I detta sammanhang är det också önskvärt att myndigheter fullödigt informerar om hur aktuella system fungerar, vilken information som är offentlig och vilken som är sekretessbelagd osv. Denna ökade informationstillgänglighet är dock inte enbart av godo för den enskilde. I offentliga dokument finns uppgifter av integritetskänslig natur om enskilda människor. som det är önskvärt att använda datatekniken för att öka medborgarnas insyn i olika myndigheters förehavanden, måste hänsyn tas till enskilda individers behov av integritetsskydd. Därför är det nödvändigt att öka tillgängligheten för sådant material som är offentligt och skärpa sekretessen för uppgifter som är av integritetskänslig natur. Denna avvägning blir i många fall svår att 14 göra, men den är nödvändig. Självfallet är det en utgångspunkt att insamlingen av uppgifter begränsas så mycket som möjligt. Samhällets sårbarhet som följd av datorisering måste uppmärksammas. a. inom offentlig förvaltning och inom livsmedelsdistributionen kan störningar i vitala datasystem medföra allvarliga skador för samhället. Det är förvånande att regeringen inte i aktuella propositioner vidtar åtgärder för att komma till rätta med krisplaneringen inom dataområdet. Våra myndigheter bör åläggas att upprätta och aktuellthålla katastrofplaner, med syftning på känsligheten hos myndigheternas datasystem för störningar av olika slag. I planerna bör framgå vilka - eller automatiska - reservfunktioner som kan inkopplas om ordinarie datasystem skulle bringas ur funktion. Planerna bör sekretessbeläggas. I detta sammanhang aktualiseras behovet att redan från tillfället då man skapar ett datasystem ta hänsyn till risker för kommande missbruk eller oavsiktlig skada. Använda metoder för systemering bör uppmärksamma detta. I proposition 1984/85:220 understryks att sårbarhetsberedningen avses avsluta sitt arbete . Det föreslås att uppmärksamheten på offentliga datasystems sårbarhet handhas av statskontoret, medan den enskilda sektorns, och därmed totalförsvarets, sårbarhetsfrågor lämnas därhän. Det material - rapporter, seminarier m.m. - om metoder, risker och konsekvenser i samband med en ökande sårbarhet, som sårbarhetsberedningen producerat, har av många uppfattats som värdefullt. SÅRB har visat på det lämpliga i ett samlat grepp över viktiga delar av sårbarhetsfrågorna. I många stycken är det likartade problem som skall lösas i myndigheter och företag, i fred och kriser, vid olyckor, databrott och sabotage. Gemensamma metodproblem finns. anser att sårbarhetsfrågorna bör hanteras på ett sådant sätt att möjligheterna att ta hänsyn till gemensamma intressen för olika parter i samhället inte försvåras. Det hittillsvarande erfarenhetsinhämtandet och samordningen av kunnande på området har varit av stort värde. Frågorna om framtida organisation av sårbarhetsfrågornas handläggning bör ånyo övervägas. Tills rimliga förslag härom producerats bör sårbarhetsberedningen kunna fortsätta sin verksamhet. Det finns härförutom särskild anledning att uttrycka oro över dagens låga tillförlitlighet i telenätet. I krislägen skulle otvivelaktigt förödande kommunikationssvårigheter snabbt kunna uppträda. Snara åtgärder måste vidtas för att förbättra situationen. Ett annat exempel gäller postverket som beställde en heltäckande kartläggning av transportsystem vilket kunde riskeras utnyttjas av utländska militära intressen. Den komplettering av det nationella mikroelektroniska programmet, NMP, som begärt till 1984/85, har inte presenterats. Det avsåg program för forskning inom bl. - informationsteknologins användning. Det programförslag som STU m. fl. myndigheter presenterat , benämnt Svensk informationsteknologi - utgångsläge och underlag för ett nationellt program, utgör en värdefull plattform för förslag på området. Det är beklagligt att åtgärdsförslag från berörda departement ännu inte föreligger. Detta har lett till att viktiga forskningsprojekt för innevarande budgetår inte kunnat förverkligas. Kunskapsutveckling inom informationsteknologin är fundamental även för utvecklingen inom många andra områden. Viktiga delar av vår industriella och sociala utveckling beror på vilka möjligheter som här kan framarbetas. Internationella jämförelser visar på den dominerande betydelse som de flesta andra länder fäster vid åtgärder på detta forskningsfält. Det är viktigt att svensk informationsteknologisk forskning vidareförs, genom att nya resurser tillförs berörda forskningsområden. I detta sammanhang bör man utgå från en utvärdering av NMP-programmet. Utan preciseringar från berörda departement är det emellertid inte möjligt att närmare avgöra inriktningen på de erforderliga satsningarna. De samlade effekterna av mer omfattande telekommunikationstillämpningar är ofta stora. De griper in på många områden. Industriella organisatoriska, sociala, regionala och kulturella konsekvenser kan bli betydande. Ett antal kvalificerade demonstrationsprojekt i full skala bör därför genomföras, med tonvikt på erfarenhetsinsamling och konsekvensanalys kring bl. a. tillämpad tvåvägskommunikation. Berörda tillämpningsområden kan t. ex. vara: - distribuerad utbildning till arbetsplatser, - fjärrarbete (inkl. arbete från s. k. distribuerade kontor), - datorstyrd konsumentupplysning, med t. ex. användning av nya betalkort m. m. Projekt av denna typ måste i första hand bygga på en kraftfull industriell medverkan kompletterad med lämplig universitetsanknytning med medel från forskningsråd. bör medverka genom att ställa lämpliga telekommunikationsresurser till verksamhetens förfogande. Tillämpningsprojekt där privata intressen dominerar organiseras naturligen av berörda industriella organisationer och företag, med forsknings- och utvecklingsbidrag från Styrelsen för teknisk utveckling och arbetarskyddsfonden. Projekt av särskilt intresse för den offentliga sektorn kan organiseras av statskontoret och STU, i samverkan med kommuner, privat industri och övriga forskningsorgan. Modern informationsteknologi ger en utomordentlig möjlighet att överbrygga många typer av handikapp. De färdigheter som med lämplig datateknik kan inövas kan för personer med besvärande handikapp innebära att revolutionerande möjligheter till naturligare levnadsformeroch intensifierad mänsklig kontakt öppnar sig. Bland viktiga tekniska möjligheter på dessa områden kan nämnas nya motoriska hjälpmedel, utrustningar för syntetiskt tal samt vokal inmatning direkt till datorer. Vidare finns bl. a. bildförstorande terminaler som enkelt kan kopplas samman i telekonferenser m. m. Radio och TV kan även användas i nya former. Här kan bl. a. noteras de inledda försöken med direkt radiodistribution av morgontidningar till synskadade. Den uppmärksamhet som svensk industri visat och visar dessa områden antyder att även intressanta marknader finns här. Det är viktigt för internationellt små länder som att utnyttja sådana möjligheter som betydande sociala insatser kan göras. Starka medmänskliga skäl talar alltså för att hög prioritet ges åt satsningar på informationsteknik för handikappade. På en marknad där allt fler leverantörer presenterar sina produkter blir det allt svårare för den enskilde konsumenten att orientera sig, att skaffa sig kvalificerad varuinformation m. m. som bas för köpbeslut. Den sakkunskap som ofta krävs, t. ex. vid inköp av kapitalvaror, blir allt djupare. En följd är att allt fler köp sker utan önskvärd kunskapsbakgrund. Rådgivning om marknadens utbud blir i detta sammanhang allt viktigare. Jämförande tester och separat provning producerar resultatinformation som ofta inte når ut till konsumenterna. a. videotex och text-TV, kompletterat med s. k. teleprogramvara, kan viktig jämförande information om varor och tjänster ställas till många konsumenters disposition. Varu- och tjänsteförteckningar med produktinformation bör därför sammanställas i videotex och liknande databasformer. bör få i uppdrag att närmare överväga hur videotex m.m. kan användas för teledistribuerad varuinformation direkt till konsumenten. Frågorna om hantering av upphovsrättsligt skyddade verk i databas- och datakommunikationssystem - inkl. datorprogram - har blivit allt viktigare. De berör själva hjärtat i informationsålderns innovationsverksamhet. Kan inte adekvat upphovsskydd konstrueras för datoriserade verk, så hämmas själva innovationskraften, motivationen till kreativitet på dataområdet. Stort intresse måste riktas åt det arbete som bedrivs inom upphovsrättsutredningen. I proposition 1984/85:220 ges en övergripande genomgång av de åtgärder på datautbildningsområdet som görs. anser att insatser för breddat kunnande på dataområdet är bland det viktigaste som dagens datapolitik bör omfatta. Särskilt är det motiverat att komplettera utbildningsmöjligheterna på grundskola, gymnasieskola och högskola med förbättrade möjligheter för vuxenutbildningen. Bristen på välutbildad personal för de erforderliga lärarinsatserna är en besvärande flaskhals i systemet. Dagens situation kan i detta avseende inte betecknas som annat än krisartad. Här bör i ökande grad samverkan med industrins redan tämligen omfattande utbildningsinsatser genomföras. Särskilt kraftfulla åtgärder behöver här sättas in. måste konstateras att industrins utbildningsinsatser inte alltid är de bästa för skolväsendets personal. Metodiska och pedagogiska frågor i samband med datorutnyttjandet måste ges mycket större vikt. Oerhört väsentligt är att grundläggande kunskaper inte kastas ut. Datorn får komma in som en extra resurs ovanpå grundkunskaperna. Omdömesförmåga och rimlighetsbedömning är särskilt viktiga. En försöksverksamhet med breddutbildning av 8 000 korttidsutbildade pågår. Enligt proposition 1984/85:220 har en arbetsgrupp tillkallats inom , med syfte att arbeta fram underlag för handlingsprogram för framtida utbildningsinsatser. Vidare presenterar datadelegationen en rapport om bred datautbildning. Underlag finns med andra ord för vidgade satsningar på breddutbildning. UHÄ arbetar på en samlad ADB-strategi för högskolan. IVA kartlägger behovet av åtgärder för att säkerställa tillgången till kvalificerade tekniker för industrin. I proposition 1984/85:220 anges att regeringen har förhoppningen att arbetsmarknadens parter skall finna det motiverat att använda medel ur de s. k. förnyelsefonderna för korttidsutbildning på dataområdet i företag som har tillgång till sådana medel. har varit starkt negativt till tillkomsten av förnyelsefonder. Vi anser att företagsledningar i vinstgivande företag själva bör kunna disponera över sina vinster i den ordning som från fall till fall bedöms lämplig. När nu emellertid regeringen förverkligat förnyelsefonderna, bör finansiering därifrån av åtgärder för vidgad datautbildning kunna anses som rimlig i det uppkomna läget. Som grundprincip inom datautbildningsområdet bör gälla att åtgärderna bör ha en generell karaktär. Särskilt bör uppmärksammas utbildningsåtgärder som riktar sig till lågutbildade kvinnor. För att i någon mån ge flickorna likvärdiga möjligheter med pojkarna bör datorstugor för flickor finnas i skolorna på ferietid då utrustningen i skolan annars står outnyttjad. Utbildningsinnehållet bör då ta upp ämnen som intresserar flickorna. Insatsen bör rikta sig till så låg ålder som möjligt. Den manliga dominansen bland lärare inom dataområdet måste också brytas. I proposition 220 presenteras vissa tankar om intensifierad upphandling av bl. a. programvaror för skoldatorer och för de s. k. basdatorer som avses bli använda i förvaltningen. Det är enligt vår mening viktigt att hålla i minnet att teknikupphandling bör användas i situationer där marknaden ej fungerar. Teknikupphandling är ett sätt att komplettera marknadsutvecklingen. Vidare bör teknikupphandling undvikas på områden där den tekniska utvecklingen är så snabb att med teknikupphandling utvecklade produkter visar sig föråldrade och marknadsfrämmande redan när de presenteras. Själva den administrativa teknikupphandlingsprocessen är nämligen tidskrävande, ofta mer tidskrävande än när utvecklande och producerande företag själva har ansvaret. Grundläggande administrativa programvaror för generella basdatorer finns tillgängliga på marknaden och kräver i de flesta fall inga speciella åtgärder av teknikupphandlingsnatur. Enligt proposition 1984/85:225 föreslås DAFA bli överförd till aktiebolagsform. Avsikten är bl. a. att förbättra möjligheterna för DAFA att bredda och utveckla sin verksamhet. Det är viktigt att DAFA frikopplas från myndighetsuppgifter så att man kan arbeta på marknadens villkor. Vad gäller samverkan med måste fortsättningsvis rena marknadsprinciper uppmärksammas. Offentliga och privata institutioner och företag som kan bli kunder åt DAFA och bör tydligt informeras om att dessa båda företag nu arbetar fristående från varandra och på marknadens villkor. I proposition 225 anges att monopolregistret även fortsättningsvis bör drivas av DAFA vad gäller drift, produktion, underhåll och marknadsföring. Det är enligt vår mening viktigt att notera att när DAFA ombildas till aktiebolag, blir det naturligt för SPAR:s huvudman att söka organisera det praktiska ansvaret för SPAR enligt principen stabil bearbetning till lägsta kostnad. Om inte DAFA kan hävda sig på marknaden bör andra driftsformer för SPAR övervägas.