mot · G802360 · 1985-01-11 00:00:00 — och för att bevara vitryggig hackspett Enligt skogsvårdslagen skall bestånd, som på grund av olämplig trädslagsblandning, gleshet e. d. inte utnyttjar markens produktionsförmåga avvecklas och ersättas med ny skog, i allmänhet ren gran- eller tallskog. Dessa s. k. 5:3-skogar kan i många fall utan problem överföras till mer produktiva bestånd. Andra gånger är de emellertid av stort värde för miljövården som enskilda objekt betraktade och framför' allt sammantaget som en viktig ekologisk faktor. Det gäller särskilt igenvuxna eller igenväxande odlings- och betesmarker i södra och med rik förekomst av lövträd. 5:3-satsningen innebär ett allvarligt milljövårdsproblem, framför allt genom att påskynda och accentuera den pågående utvecklingen mot allt mer ensidiga och kulturpräglade barrbestånd i den svenska skogen. Situationen förvärras av de helt otillräckliga - och dessutom starkt nedskurna - resurser som naturvården disponerar för att slå vakt om värdefull natur. Inte heller finns särskilda resurser för faunavård trots att under en följd av år har begärt att ett faunavårdsanslag skall inrättas. Bland de arter, som redan nu är i riskzonen för utrotning är vitryggig hackspett, vars situation är relativt väl känd, och där snabba åtgärder krävs om den inte skall försvinna från den svenska faunan. Vitryggiga hackspettens stam skattas 1984 till endast ca 50 par. Forskningsprojekt rörande vitryggiga hackspettens ekologi och utbredning i bedrivs vid , . Lövskogar eller lövträdsrika blandskogar med god tillgång på asp, sälg, björk, klibbal eller gråal i sena successionsstadier krävs för fortbestånd. Vitryggiga hackspetten lever i huvudsak på ved- och barkledande insekter på dessa trädslag. Reviren kan bestå av större sammanhängande lövskogsområden eller flera smärre områden som ligger nära varandra. Arealen för ett revir med 1 par är i storleksordningen 50-100 ha. Från att tidigare ha funnits i stora delar av är dagens kända förekomst i huvudsak knuten till . Huvuddelen av stammen finns i tre områden: - Nedre storområde (omfattar södra och samt norra och ) - Sommenområdet i . Handlingsprogram för bevarande av vitryggig hackspett i För att möjliggöra fortbestånd bör ett handlingsprogram upprättas. Förutan möjligheten att bilda naturreservat bör förslag till förbättringar när det gäller tillämpningsmöjligheten av skogsvårdslagen 21 § genomföras. Arten erfordrar relativt stora arealer. - Möjlighet bör införas att med statliga medel träffa civilrättsliga avtal med en markägare om man önskar att han skall avstå från skogsbruksåtgärder under exempelvis en . Många bestånd i ett revir för vitryggig hackspett kan vara av den storleken att det ej går att klara med 21 § i skogsvårdslagen som det av olika skäl ej går att göra naturreservat av dem. I de områden där arten har de bästa utsikterna att överleva bör årliga kontroller av antalet fåglar och häckningsframgång genomföras under i första hand den närmaste . Kontroller bör även utföras för att se i vilka avseenden miljöerna försämras eller förbättras . En årlig rikssammanställning sker genom projektledningen på . Gradvis kan sedan kontrollerna ske med längre tidsintervall. Då den svenska populationen visar oroande tecken på tillbakagång bör försök i syfte att stärka populationens livskraft påbörjas. Kunskaper om omflyttning, utplanering, uppfödning måste börja inhämtas , lämpligen genom projekt hackspetts försorg. Handlingsprogrammet måste börja tillämpas 1985 och pågå i sin intensiva fas med säkerställande av biotoper . De länsvisa skyddsplanerna bör färdigställas under 1985.1990 utvärderas åtgärderna och behovet av fortsatt verksamhet tas upp till ny prövning. I nordiska ministerrådets rapport om hotade växter och djur i (rapport 1982:4) finns ett förslag på ett samnordiskt handlingsprogram för att trygga vitryggiga hackspetten och dess biotopers fortlevnad. Arten är akut hotad även i medan det i Västnorge ännu tycks finnas en god stam kvar. De områden på norska vestlandet där vitryggig hackspett finns som en frekvent fågelart har bara i ringa omfattning utsatts för skogsbruksåtgärder av den storskalighet vi har i och . Man kan dock räkna med att trycket på att utnyttja dessa marker för rationellt skogsbruk kommer att öka . Parallellt med det svenska handlingsprogrammet bör kontakter hållas med och och leda till ett samnordiskt handlingsprogram. Det kan även bli aktuellt att förstärka den svenska populationen av vitryggig hackspett med fåglar från . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om handlingsprogram för bevarandet av vitryggig hackspett i såväl som i övrigt.