mot · G8023211 · 1985-05-09 00:00:00 — och tredje vice talman till slutlig reglering av statsbudgeten för /86, m.m. (kompletteringsproposition) (prop. 1984/85:150) Det arbetsmarknadspolitiska läget i uppvisar två sidor, en är positiv och ljus. Fler än tidigare är förvärvsarbetande. Den goda konjunkturen tillsammans med effektivsering av t. ex. arbetsförmedlande åtgärder i kombination med utvidgning av de arbetsmarknadspolitiska instrumenten har varit de främsta orsakerna till mångas möjlighet till ett eget arbete. Vidare har tillkomsten av ungdomslagen inneburit att tusentals 18-19åringar har kunnat sysselsättas, låt vara i begränsad omfattning. Den andra sidan är mörk. Trots högkonjunkturen och kompletteringspropositionens ivriga tal om att är på rätt väg uppvisar arbetsmarknadssituationen svåra brister. o Byggnadsverksamheten är låg och byggarbetslösheten exeptionellt hög. o De långtidsarbetslösa ökar både i vad gäller tiden för arbetslösheten och antalet personer som är långtidsarbetslösa. 0 Fler än står utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Efter regeringsskiftet har vi upplevt den högsta arbetslösheten i i modern tid. Detta gäller såväl i andelen öppet arbetslösa som i absoluta tal. I riksdagsdebatten påvisades att omkring 330 000 personer stod utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Den siffran kan jämföras med vad som uppmättes och motsvarnde konjunkturläge 1980, då drygt 200 000 personer var i motsvarande situation. Det innebär att mer än 100 000 fler än vid förra högkonjunkturen hamnat vid sidan om den ordinarie arbetsmarknaden. Detta är mycket illavarslande! Därför kan talet om är på rätt väg inte tas till intäkt för att regeringen gjort rätt vägval. Visserligen hävdar regeringen kraftigt behovet av långsiktiga insatser och att den ekonomiska politiken, som enligt regeringens egen utsago varit framgångsrik, skall vara bärande i en framtida sysselsättningspolitik. Ur den synpnkten är det noterbart att riksbanskchefen 1 gått ut med larmrapporter som tyder på en dramatisk nedgång av exporten för den första delen av detta år. Regeringens påstående att arbetslösheten torde komma att minska ytterligare jämfört med är högst osäkert. Indirekt erkänns detta förhållande genom att departementschefen säger i bilaga 2 s. 8 att det finns ett antal osäkerhetsmoment. Hon fullföljer resonemanget med att säga att mot denna bakgrund göra en bedömning av behovet av ytterligare arbetsmarknadspolitiska insatser för hela /86 är svårt. regeringen gör jämförelser och påstår att arbeslösheten sjunker görs jämförelsen med de egna rekordsiffrorna . När det gäller byggarbetslösheten tröstar sig regeringen med att nedgången nu har brutits och säger att sysselsättningen inom byggbranschen kunde varit ännu lägre". Lägger man därtill regeringens agerande hitintills i den pågående avtalsrörelsen tyder allt på att det är en besvärande arbetsmarknadssituation som ligger framöver. Grunden för all framgångsrik sysselsättningspolitik ligger i en positiv näringspolitik och en sund samhällsekonomi. Ett viktigt komplement är arbetsmarknadspolitiken. Då både näringspolitiken och den ekonomiska politiken har brister kommer sjävlfallet de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna att både ha en viktig roll och dessutom sättas på hårda prov. Regeringen har inte lyckats hålla nere arbetslösheten - inte ens i högkonjunktur och därför är det viktigt att det finns en god beredskap för att möta kommande svårigheter. Särskilt viktigt är att ungdomarna får en konstruktiv sysselsättning och räddas undan sysslolöshet. Därför är större möjligheter till gymnasieutbildning angelägen. Olika former av rekryteringsstöd som hjälper ungdomarna in på arbetsmarknaden är värdefulla. Den lönesättning som råder för ungdomar utan arbetslivserfarenhet är ett hinder för att få första jobbet. Därför har drivit kravet på att det skulle upprättas särskilda ungdomsavtal. Detta förutsätter självfallet en bibehållen frihet för parterna att sluta ett sådant avtal, men statsmakten kan genom regeringen driva på en sådan fråga och aktivt bidra t. ex. med att justera socialförsäkringsavgifterna. Därmed skulle den tröskel som hindrar många att få sitt eget första jobb kraftigt kunna sänkas och underlätta inträdet på arbetsmarknaden. Den nu gällande ordningen att det endast sker halvtidsarbete inom ungdomslagens ram ger ju syn för sägen att inte ens staten har råd att hålla ungdomarna med full arbetsdag. En annan viktig punkt som påtalats av är en förbättrad och stärkt lärlingsutbildning. Detta är viktigt både för att rädda en del viktiga hantverksyrken men också för att säkra yrkesutbildningen inom s. k. udda yrken. har också från socialdemokratiskt håll visats ett ökat intresse. Enligt vår mening är det viktigt att gå vidare och betydligt längre. Därför bör regeringen ges i uppdrag att stärka lärlingsutbildningen. En allvarlig obalans i arbetskraftsutbudet är bristsituationen inom teknikeryrkena. Eftersom det handlar om långsiktiga problem och åtgärder är det viktigt att vi snabbt och kraftfullt tar tag i en upprustning av teknikerutbildningen. Brister i dagspolitiken kan ha långtgående negativa följder, och därför är det viktigt att särskilt verkstadsindustrin får sina behov tillgodosedda. De långtidsarbetslösas situation är allvarlig. var ungefär var tolfte s. k. långtidsarbetslös. är nära var tredje arbetslös förd till kategorin långtidsarbetslös. Bland de arbetslösa är ett stort antal också handikappade i någon form. Därför framstår kraven om handikappades möjligheter att komma in på arbetsmarknaden som mycket centrala. En negativ faktor är konstruktionen i det lönebidrag som utgår till enskilda företag. Bidraget ges i en fallande skala, medan ofta handikappet har en stigande kurva. Det vore angeläget att få en annan situation, dvs. lönebidraget utgår i relation till handikappet. Detta bör regeringen utreda. Det särskilda lönebidraget som introducerades har visat sig var högst användbart men givits en för snäv ram. Trots utökningen i tilläggsbudget III i vad gäller sådana platser borde följa folkpartiförslaget som väcktes , dvs. fördubbla antalet med särskilda lönebidrag. Med anledning av det anförda vill vi föreslå att som sin mening ger regeringen till känna 1. att teknikerutbildningen prioriteras starkare för att undvika s. k. flaskhalsproblem, 2. att en ökad och förstärkt lärlingsutbildning förverkligas, 3. att de särskilda lönebidragen utökas, 4. att lönebidraget till handikappade bättre sätts i relation till handikappet i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att regeringen engageras i arbetet för särskilda ungdomsavtal i avsikt att underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden.