ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021844 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1844 m. fl. Förläggning av YTH-utbildning till Verkstadsindustrin har en strategisk roll för utvecklingen inom . Branschen kännetecknas av en snabb övergång mot automatiserade produktionssystem. Behovet av kvalificerade yrkesarbetare är mycket stort och en påtaglig flaskhals för företagens nyrekrytering. i högskoleregion har låtit utarbeta ett förslag till en yrkesteknisk högskoleutbildning inom verkstadsområdet. I utbildningen skulle bl. a. ingå kunskaper om datorsystem, CAD/, automatiseringsteknik och berednings- och produktionsplanering. KTH skulle stå som huvudman för utbildningen, som skulle förläggas till . Regeringen uttalar i budgetpropositionen 1984/85 att det både finns sysselsättningspolitiska och industripolitiska skäl som talar för att verkstadsteknisk utbildning kommer till stånd i . Statsrådet är emellertid inte nu beredd att föreslå att YTH-utbildning lokaliseras dit. 1 stället erinras om möjligheterna att anordna sådan utbildning i form av uppdragsutbildning genom att utnyttja förnyelsefonderna. Verkstadsutbildning i i form av uppdragsutbildning kan vara ett sätt att få i gång utbildningen och få utbildningen etablerad i regionen. Som ett mer långsiktigt utbildningsalternativ för de många små och medelstora företag som inte kommer att ha möjlighet att köpa utbildningen är förslaget emellertid inte tillräckligt. YTH-utbildning är en utbildningsform som vänder sig till andra grupper än dem som traditionellt går vidare till högskolestudier. Utbildningen bygger på yrkeserfarenhet. Utbildningen kan också vara en grund för lärarverksamhet inom yrkestekniska linjer i gymnasieskolan. Inom detta område råder en mycket stor brist på behöriga lärare i länet. Verkstadsindustrin har en dominerande roll inom industrin i . Här finns också flest anställda inom branschen i riket. Det kan därför inte vara rimligt att högskoleregion är den enda region i riket som saknar reguljär YTH-utbildning inom verkstadsområdet. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att uttalar att YTH-utbildning med inriktning på verkstadsområdet skall förläggas till fr.o.m. /87. () () (vpk) ()
mot · G8021846 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. På flera håll i landet har ett antal forskarstuderande inom omvårdnadsforskningen uppnått forskarkompetens. Den snabba omstruktureringen av hälso- och sjukvården ställer ökade krav på utveckling av nya former för omvårdnaden liksom på utvärdering av kvalitet och innehåll som underlag för den fortsatta planeringen. I samtliga landsting pågår nu planering och försök för att förändra vården mot öppna vårdformer med tonvikt på omvårdnad i hemmet. Att omvårdnadsforskning är nödvändig påpekas också bl. a. i SOU 1984:39 (HS 90). Ett särskilt forskningsområde är omvårdnadsforskningen. Den är inriktad på att tillgodose allmänmänskliga och personliga behov och därvid tillvarata individens egna resurser för att bevara eller återvinna hälsa liksom att tillgodose behov av vård i livets slutskede. Omvårdnadsforskningen studerar således processen, situationen och den miljö där omvårdnad ges samt de hjälpmedel som används samt relationer och samspel mellan personal, patienter och deras anhöriga. Behovet av samverkan mellan omvårdnadsforskningen och den medicinska forskningen har uppmärksammats genom den nära kopplingen i det praktiska arbetet. Det rör sig dock om två olika discipliner med olika forskningsfält, kunskapsmål och delvis olika teoretisk bakgrund. Självständigheten gentemot medicinen har i vissa sammanhang varit svår att hävda. Områdets tillkomst bottnar framför allt i den reformering av högre utbildning som genomförts i och med att de medellånga vårdutbildningarna fördes in under högskolan. finns en extra forskartjänst i omvårdnadsforskning inrättad vid i . Syftet med detta initiativ är att bidra till uppbyggnad av vetenskaplig kompetens i omvårdnad och att stimulera forskning inom detta område. Omvårdnadsforskningen har dock inga egna fasta basresurser. Även på andra håll pågår omvårdnadsforskning med olika strukturer. Så t. ex. finns i en programgrupp som arbetar med omvårdnadsforskning. Det är av stor vikt att garantier skapas för att utvecklingen av omvårdnadsforskningen tryggas. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en fast basorganisation för omvårdnadsforskning. () () () () ()
mot · G8021847 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1847 Riksgymnasiet för elever med svåra rörelsehinder är under avveckling. Sista intagningen var 1984, därefter skall eleverna hänvisas till hemortens skolor eller i förekommande fall få sin placering genom de nya planeringsregionerna. Att ungdomarna ges möjlighet att studera på hemorten är givetvis en utveckling åt rätt håll, men det krävs i så fall att kommunerna anordnar boende och service för dem som måste bo utanför det egna hemmet. - I skollagen saknas bestämmelser för att trygga olika behov av åtgärder och kringresurser för elever med rörelsehinder. - Socialtjänstlagen ger inte stöd för att de elever som tvingas studera på gymnasium i t. ex. grannkommunen får rätt till färdtjänst, boende etc. Den s. k. vistelseparagrafen i socialtjänstlagen anges gälla endast tillfälliga vistelser i annan kommun och omfattar ej dagliga resor för t. ex. studier. - Även om kommunen skulle bevilja färdtjänst för studier blir det svårt för den enskilde att kunna utnyttja detta på grund av de höga kostnaderna. I de flesta kommuner betalar den enskilde av taxameterbeloppet. Vid en resa till ett gymnasium blir kostnaden ca . - I och med nedläggningen av gymnasium upphör också det enda särskilt anordnade boendet med tillgång till praktisk hjälp och medicinsk service för de elever som blir hänvisade till gymnasium långt från hemorten. Som framgår av ovanstående måste olika åtgärder vidtas för att trygga skolgången för elever med svåra rörelsehinder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att åtgärder vidtas som säkrar rörelsehindrade elevers rätt till gymnasieundervisning. () ()
mot · G8021849 · 1985-01-22 00:00:00 — Motion 1984/85:1849 Lokalmässigt och organisatoriskt samarbete mellan de små konstnärliga högskolorna De små konstnärliga högskolorna arbetar f. n. under pressade ekonomiska förhållanden. Det gäller t. ex. , , , och . Besparingskrav som ålagts dem har lett till att väldigt litet utrymme finns för utvecklingsarbete, vilket måste betraktas som en av de viktigaste uppgifterna vad gäller konstnärlig utbildning och forskning. Även i övrigt måste utomordentligt sträng återhållsamhet med utgifter råda. Den utrustning som krävs är ofta dyrbar och blir i flera fall snabbt föråldrad. Flera av skolorna kräver stora utrymmen för sina aktiviteter, utrymmen som ibland utnyttjas periodiskt. Kostnaderna för verksamheten varierar betydligt som t. ex. . per elev vid jämfört med . per elev vid . Den utbildning som förmedlas är av hög kvalitet och elevernas intresse, engagemang och satsning är mycket stor. Det är då beklagligt om än növändigt att man tvingas hålla tillbaka och t. o.m. avstå från en del inslag i undervisningen på grund av brist på medel. Vissa av de nämnda högskolorna skulle kanske kunna få ett större ekonomiskt utrymme om material och lokaler kunde samutnyttjas. Detta gäller t. ex. videomaterial, belysningsutrustning, scen och scenutrustning, musikinstrument m. m. En lokalmässig samordning underlättar för gemensam städning, bevakning av lokaler, viss administration etc. Med hänvisning till vad i motionen framförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av möjligheterna till samordnat resursutnyttjande av lokaler och utrustning för de små konstnärliga högskolorna.
mot · G8021851 · 1985-01-23 00:00:00 — Platser i ungdomslag förekommer till allt övervägande del inom den offentliga sektorn. Många ungdomar, som placeras där, har ingen som helst möjlighet att få fast anställning på sin tillfälliga arbetsplats. En stor del av dem som placeras på detta sätt är flickor. De har av tradition ett könsbundet yrkesval, styrt just till den offentliga sektorn. Intresset för att bereda flickor arbete inom industrin eller servicenäringarna stimuleras inte av en placering på ungdomsplats i offentlig sektor. De nya, riktiga och varaktiga jobben finns och kommer att finnas inom industrin och den privata tjänstesektorn. Det finns län, som har en arbetsmarknad där det finns stor efterfrågan på personal till industrijobb men där rekryteringen av ungdomar hindras av höga ingångslöner, frånvaron av organiserad lärlingsutbildning inom företagen och även av särskilt när det gäller flickor - traditionell tveksamhet inför att ta arbete inom industrin. Denna tveksamhet är för övrigt ömsesidig och finns även hos arbetsgivarna. Erfarenheterna från bl. a. , där i vissa delar av länet brist på arbetskraft är en väsentligt hämmande faktor för industrins expansion visar, att placering i privata sektorn via rekryteringsstöd eller beredskapsarbeten varit mycket mera effektivt då det gäller att placera ungdomar i jobb, som lett till fast anställning än ungdomsplatserna, som praktiskt taget alltid finns i offentliga sektorn. De långsiktiga lösningarna på arbetsmarknadsproblemen för ungdomar ligger i en ny syn på lärlingsarbeten, utbildning och ungdomslöner. Men på kort sikt kan, inom nuvarande system, förbättringar uppnås om ett decentraliserat beslutsansvar t. ex. skulle tillåta de lokala arbetsmarknadsmyndigheterna en större frihet i användningen av medel som ställs till förfogande för ungdomsplatser. De lokala och regionala arbetsmarknadsmyndigheterna bör i samråd få förfoga över dessa medel på sätt som bäst gynnar ungdomarna och den lokala arbetsmarknadens struktur. Sålunda borde medel, avsedda för ungdomsplatser, kunna omdisponeras för att användas i form av rekryteringsstöd eller enskilda beredskapsarbeten, då detta visat sig kunna leda till varaktig anställning och bättre rekrytering till områden där arbetskraftsbehoven är påtagliga. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära anvisningar som medger att statliga medel avsedda för ungdomsplatser genom ett decentraliserat beslutsfattande kan användas på ett flexibelt sätt i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G8021852 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1852 m. fl. Anslaget till lokala och individuella linjer vid högskolorna i Fördelningen på högskoleregioner av anslaget till lokala och individuella linjer och enstaka kurser fortsätter att år vara orättvist och missgynnar i hög grad befolkningen inom högskoleregion. UHÄ har under en följd år lagt fram konkreta förslag till en rättvisare fördelning mellan regionerna, utan att ha fått något större gehör. Det medför att möjligheterna till kvalificerad fortbildning och/eller vidareutbildning i form av enstaka kurser i högskoleregion är avsevärt mycket sämre än vad som gäller för befolkningen i samtliga övriga regioner. Detta åskådliggörs lättast om man studerar anslaget till varje region på antalet invånare i resp. region. Nedanstående diagram talar för sig självt. Anslag per invånare i olika regioner Kt/inv. 80*81 81/82 82/83 83*84 B4/85 Som framgår av diagrammet är skillnaderna mycket stora till nackdel. Trots att orättvisan uppmärksammats av bl. a. UHÄ har situationen /86 inte förbättrats. Vi motionärer är medvetna om att de enstaka kurserna förutsätts tillgodose även andra föremål av fortbildning och vidareutbildning. Framför allt gäller det ämnesstudier i mera exklusiva ämnen inom humanistisk fakultet, där egentlig linjeutbildning saknas f. n. Den stora regionala snedfördelningen beror emellertid inte till någon större del på detta förhållande. En kalkyl visar att även om man vid t. ex. i skulle tillhandahålla en kurs på A-, B- och C-nivå i ca 30 s. k. exklusiva ämnen så skulle en sådan insats svara mot av skillnaden i resurser mellan och högskoleregion. Resterande del av skillnaden innebär en differens som inte på något sätt svarar mot skillnaden i folkmängd. Ur högskoleenheternas verksamhetsberättelser för /83 framgår att högskoleregion har den högsta utnyttjandegraden av samtliga större högskoleenheter. Det förtjänar att anmärkas att antalet outnyttjade platser vid i var lika stort som hela det tillgängliga utbudet i högskoleregion. I UHÄs projektrapport 1983:2 framkommer att studieframgångarna är väsentligt bättre i än vid de jämförda universiteten. De skäl som framförts till förmån för en omfördelning av anslaget för lokala och individuella linjer och enstaka kurser mellan högskoleregionerna är övertygande. att under anslaget Lokala och individuella linjer och enstaka kurser för /86 beslutar att anslagsposten avseende skall räknas upp med 1 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag och att övriga regioners anslagsposter minskas med sammantaget motsvarande belopp. () ()
mot · G8021853 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1853 I årets budgetproposition, bilaga 10 har en rad problem tagits upp som gäller invandrarundervisning, undervisning i svenska, hemspråksträning och hemspråksundervisning i förskolan och o.s.v. Det görs positiva uttalanden om nödvändiga förbättringar och lösningar när det gäller undervisningen i svenska i , en samordning av hemspråksträning i förskolan och invandrarundervisningen i , liksom i fråga om en översyn av bestämmelser om statsbidrag. Gemensamt för olika regeringsförslag är emellertid att det inte skall få kosta mer utan man förutsätter en omfördelning av tillgängliga resurser. Vi kan inte acceptera detta, då det i sak troligen innebär försämringar i flera avseenden. Vpk har också i andra motioner tagit upp dessa frågor och föreslagit förändringar/förbättringar. Vi vill i denna motion fästa uppmärksamhet på de särskilda problem som kommuner och områden med mycket hög andel invandrarbefolkning har, t. ex. , , , och i . Även om en viss förstärkning av resurserna till invandrarundervisning i olika former skulle ske räcker inte detta till för de mest invandrartäta områdena. Det är inte heller möjligt för lokala skolstyrelser att omfördela de knappa resurserna. Klart är att det brådskar med konkreta förbättringar för att t. ex. förstärka undervisningen i ett relativt litet antal mycket invandrartäta områden med ett stort antal språkgrupper. Förslagen om att statsbidragen till hemspråksträningen i förskolan och invandrarundervisningen i skall sammanföras till en resurs, som tilldelas resp. kommun är i och för sig bra. Flera problem återstår emellertid att lösa i detta sammanhang, bl. a. ett antal formella svårigheter, t. ex. olika statsbidrag. Vi delar uppfattningen om att en översyn av statsbidragsbestämmelserna är angelägen. Särskild hänsyn måste därvid tas till kommuner som har relativt flest invandrare men också till dem med de flesta språkgrupperna. Risk finns annars för att sådana kommuner kan drabbas negativt av förändringar. Med hänvisning till vad som anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att en översyn av statsbidragsbestämmelserna för invandrarundervisning bl. a. skall syfta till att förbättra förhållandena för kommuner med hög andel invandrarbefolkning.
mot · G8021856 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1856 m. fl. Ämneslärarutbildningen vid högskolan i I budgetpropositionen 1985/86 föreslås nedläggning av ämneslärarlinjen vid högskolan i . Konsekvensen av denna nedläggning blir enligt vårt förmenande mycket allvarlig. Vid nedläggningen berörs följande basämnen: engelska, franska, tyska, svenska, matematik, fysik, historia och kemi. Anledningen till detta är att linjen bara har 20 platser och samfinansieras och samundervisas med enstaka kurser och i förekommande fall med ämnen på idrottslärar- och kulturvetarlinjerna. Om linjen försvinner betyder det att den ekonomiska basen för flera språkämnen och fysik försvinner. Ämneslärarlinjen föreslås i budgetpropositionen bli nedlagd redan fr. o.m. Detta omöjliggör alternativ planering och förvärrar ytterligare konsekvenserna för högskolan. En bibehållen ämneslärarutbildning vid högskolan i borde kunna åstadkommas genom marginella besparingar på andra orter. har själv angett andra inskränkningar vid enheten för att kunna genomföra besparingar. Om inte några av dessa vägar är möjliga borde i vart fall en tidsmässig förskjutning av nedläggningen ske. Det skulle möjliggöra en planmässig omstrukturering samt att den ämnesmässiga kompetensen räddas kvar och vidareutvecklas vid högskolan. Vi hoppas att en omprövning av nu liggande förslag sker så att inte nedläggning av flera undervisningsämnen framtvingas vilket troligen inte varit avsikten. Med stöd av ovanstående hemställer vi att omprövar förslaget om nedläggning av ämneslärarlinjen vid högskolan i så att besparingen antingen sker på andra orter, besparingar görs på områden som högskolan själv angivit eller att en tidsmässig förskjutning görs av nedläggningen. () () () () PER (vpk)
mot · G8021857 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1857 Statsbidrag till årskurs 6 vid Lundsbergs skola Lundsbergs skola är en av fyra privatskolor på gymnasienivå, som erhåller statsbidrag. Skolan, som är en internatskola, har också undervisning på grundskolenivå årskurs 69. I budgetpropositionen föreslås nu att undervisningen i årskurs 6 ska upphöra fr. o.m. Motivet för detta är att klassen nästa läsår beräknas ha endast åtta elever. Innevarande år undervisas tolv elever i årskurs 6 varav dock flera är bosatta i kommunen och kan beredas plats i det reguljära skolväsendet. Det måste medges att elevantalet i årskurs 6 vid Lundsbergs skola inte är stort. Det kan dock växla och snabbt öka igen. Internateleverna i årskurs 6 har stor betydelse för att bredda rekryteringen till årskurs 7. Det är därför angeläget för skolan att undervisningen i årskurs 6 får fortsätta. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att statsbidrag för elever i årskurs 6 vid Lundsbergs skola skall utgå som innevarande budgetår.
mot · G8021860 · 1985-01-24 00:00:00 — För anordnande av undervisning i hemspråk utgår vaije år stora summor i statsbidrag till kommunerna. En grupp som förvägras denna möjlighet till större förståelse för föräldrarnas språk och kultur är hörande barn till döva föräldrar. Trots att teckenspråket numera är erkänt som ett eget språk, finns ingen möjlighet för kommunerna att få statsbidrag för anordnande av undervisning i detta såsom hemspråk. Vi finner det anmärkningsvärt att hemspråksundervisning skall kunna anordnas i små och i vårt land mycket udda språk, medan undervisning i teckenspråket ej skall vara statsbidragsberättigat, trots att det brukas av en stor och mycket angelägen grupp i vårt eget land. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att undervisning i teckenspråk som hemspråk skall vara statsbidragsberättigat. () ()
mot · G8021864 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1864 m. fl. Teckenspråkstolkning för döva studerande inom den högre utbildningen, m. m. Under allmänna motionstiden väckte undertecknade en motion (1983/84:1694) under samma rubrik som ovan. Som motivering för vår hemställan om uppdrag till UHÄ om utredning om vilket anslag som skulle belastas med kostnaderna för teckenspråkstolkning för döva studerande i den högre utbildningen anförde vi tveksamhet beträffande det korrekta i att som sker hänvisa till handikappanslaget. Skall verkligen detta belastas med kostnaderna för nödvändig språktolkning för en viss grupp? Hur stor del av anslaget tas i anspråk för detta? Vilka blir konsekvenserna för övriga insatser för handikappade studeranden? Utskottet fann icke den begärda utredningen behövlig. Vi vidhåller vår uppfattning från tidigare. I motionen redogjorde vi även för den utbildning, som vänder sig direkt till döva studerande. En redovisning för de enstaka kurser som f. n. ingår i denna utbildning återfinns likaledes i förra årets motion. Arbetet på att utvidga denna utbildning till fler ämnen fortlöper. Ambitionen att utveckla verksamheten vid till ett nordiskt dövuniversitet kvarstår självklart. Ett dövuniversitet skulle utgöra en väsentlig resurs för döva och hörselskadade personer från hela . Både rent mänskligt, kunskapsmässigt och nationalekonomiskt skulle mycket finnas att vinna. Beträffande ytterligare information hänvisas till motion 1983/84: 1694. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att begär att regeringen uppdrar åt universitets- och högskoleämbetet att utreda frågan om kostnaderna för teckenspråkstolkning för döva studerande inom den högre utbildningen, 2. att begär att regeringen uppdrar åt universitets- och högskoleämbetet att i samarbete med utreda förutsättningarna för att fungera som ett nordiskt dövuniversitet. () () i (m)
mot · G8021871 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1871 och till av högskoleutbildning Enligt budgetpropositionen har UHÄ på uppdrag av regeringen utarbetat förslag till högskoleutbildning inom området fastighets- och bostadsförvaltning. UHÄ har dock ännu inte redovisat sina ställningstaganden i sin helhet. Det är vår uppfattning att högskolan i har goda förutsättningar att genomföra sådan utbildning. Utbildning för fastighets- och bostadsförvaltning passar bra med redan etablerad utbildning. Vid högskolan i finns driftteknikerutbildning, som bl. a. ger kunskaper i fastighetsförvaltning och aktuell lagstiftning på området. Det finns också ekonomilinje och förvaltningsutbildning. En högskoleutbildning för fastighets- och bostadsförvaltning passar också mycket väl in i fina traditioner på bostadsområdet. I kommun finns enhetliga bostadsområden som ger god praktisk exemplifiering av olika förvaltningsproblem. Ytterligare skäl är försöken med hyresgästinflytande inom Stiftelsen i , införandet av kommundelsnämnder i och att utsetts till frikommun i försöksverksamheten med ökad självstyrelse. När förslaget till högskoleutbildning inom området fastighets- och bostadsförvaltning redovisas, bör möjligheterna att förlägga sådan utbildning till högskolan i övervägas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående möjligheterna att förlägga högskoleutbildning inom området fastighets- och bostadsförvaltning till högskolan i . () ()