mot · G8021866 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Att utbilda ungdomar så att de klarar hälsa, boende och ekonomi är en nationalekonomisk vinst. Samhällets insatser kommer att minska om den enskilde har kunskaper om ekonomisk planering och hushållning. Konsumtionsutbildningen är därför betydelsefull. Utöver de praktiska och teoretiska kunskaper som förmedlas är utbildningen en god social träning inför annan utbildning och inför yrkesarbete. Det finns en tendens från statsmaktens sida att minska utbildningsplatserna inom konsumtionsutbildningens område. Det rimmar dåligt med den satsning på kultur som budgetpropositionen anger. Denna utbildning har varit en utbildning i kultur. Gymnasieskolan skall vara en skola för alla. Då måste den också dimensioneras så att detta mål uppfylls. Vi anser att såväl stora som "lilla ramen måste utökas enligt kommittémotion om och gymnasieskolan. En av de utbildningar som på grund av otillräcklig platstilldelning kommit i kläm är konsumtionsutbildningen. Från många håll i landet rapporteras om nedskärningar av såväl konsumtionslinjen som de konsumentekonomiska specialkurserna. Budgetpropositionen ger visserligen några ytterligare platser till VSK-sektorn, men räcker enligt vår mening inte. Dessutom måste en linjes eller kurs möjligheter att få platstilldelning eller ej tillkomma tidigare. Ovissheten gagnar varken elever eller lärare. Lanthushållsskolorna som i stor utsträckning anordnar konsumentekonomiska specialkurser, har haft och har en stor betydelse både som kunskapsförmedlare och som kulturbärare. De har en lång tradition som skolor för undervisning i kostfrågor, bostad och miljö, trädgård, barnavård, hälsovård, sömnad, vävning m.m. I tider när den fulla sysselsättningen inte är en självklarhet, framstår behovet av goda kunskaper i hushållsekonomi än klarare. Det finns en medvetenhet i samhället om kostens betydelse för hälsan men också en medvetenhet om att hushållsutgifterna kan hållas nere. Däremot saknas kunskaper om hur man på rätt sätt tar till vara råvaror. De konsumentekonomiska specialkurserna utgör ofta en bra introduktion för annan utbildning såsom utbildning inom vårdyrken. gäller en ny lagstiftning på hälso- och sjukvårdens område. I samma riktning har HS 90 gett riktlinjer . Det övergripande målet för vården är god hälsa och en vård på lika villkor. Landstingskommunerna har fått ett vidgat ansvar för befolkningens hälsa och är ålagda att bedriva ett sjukdomsförebyggande arbete inriktat både på samhälle och individer. Hälso- och sjukvårdspersonal är skyldiga att informera de vårdsökande om sådana faktorer som påverkar deras hälsa bl. a. på kostområdet. Vården skall också söka förebygga sjukdomar. Landstingen har i lanthushållsskolorna en bra resurs för utbildning av sin egen personal. Denna utbildning är dock avhängig av om utrymme finns i det antal platser länen tilldelas. Det är därför av största vikt att ytterligare platser tillförs enligt vad som sagts ovan. 1983 gjorde landstingsförbundet en undersökning av lanthushållsskolornas kurser. Samtliga landsting, som besvarat enkäten, var överens om att de konsumentekonomiska kurserna måste få ett reellt meritvärde. Vi delar denna uppfattning och hemställer att denna möjlighet öppnas. Enligt vad som anges i budgetpropositionen har föredraganden tillkallat en arbetsgrupp som skall analysera behovet av utveckling och förnyelse av den gymnasiala yrkesutbildningen. Vi föreslår att man i det arbetet tar med utbildningar inom konsumtionsområdet. Utbildning av hälsoupplysare kan vara ett exempel för utvecklingsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande dimensioneringen av gymnasieskolan, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående meritvärdering av konsumentekonomiska specialkurser, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående utvecklingsarbete inom området konsumentutbildning. () () () () () () () P.-O. ()