mot · G902101 · 1985-11-11 00:00:00 — Motion till 1985/86:101 m. fl. Förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen (1956:236) (prop. 1985/86:21) Den allmänna prisregleringslagen är en beredskapslag som trots att den är avsedd för extraordinära tider har varit i tillämpning (med undantag för vissa bestämmelser). påbörjade den dåvarande regeringen en avveckling, framför allt av det förhandlingssystem och anmälningssystem som funnits. Prisregleringslagen behöver inte vara i tilllämpning för att regeringen skall kunna införa t. ex. allmänt prisstopp. Det räcker med att regeringen inom en månad underställer ett sådant prisstoppsbeslut för godkännande. Den socialdemokratiska regeringen har under den förra mandatperioden infört prisstopp. Den första perioden sträckte sig från till . Den andra perioden inföll till och den tredje perioden omfattade tiden mellan och . Under denna treåriga mandatperiod har således prisstopp gällt i större eller mindre grad , dvs. under mer än en tredjedel av hela mandatperioden. uppfattning är att prisreglering inte är ett effektivt medel för att hålla tillbaka prisstegringar, annat än i form av ett selektivt prisstopp . Vi anser tvärtom att med prisreglering medför negativa verkningar på företagsamheten och på konkurrensläget mellan olika företag. Svenska liksom internationella undersökningar om prisregleringars effekter visar att de praktiskt taget alltid har negativa effekter på resursernas användning, leder till att marknadsmekanismerna fungerar sämre och inte heller varaktigt dämpar inflationen. har genomfört en utvärdering av den svenska prisregleringspolitiken. I betänkandet Prisreglering mot inflation? (SOU 1981:40) konstaterar utredningen att regleringsåtgärderna från tid till annan använts som ett reguljärt inslag i den ekonomiska politiken. Detta har emellertid inte haft någon varaktig effekt på inflationstakten. Denna slutsats stöds också av de senaste årens erfarenheter av prisstegringarna i . Inflationstakten i har visserligen dämpats , men detta har skett även i utlandet. Skillnaden i prisstegringstakt mellan och våra åtta viktigaste konkurrentländer är t. ex. fortfarande mellan till nackdel. Denna skillnad har varit i stort sett lika stor under hela den gångna treårsperioden, oberoende av om prisstopp har gällt eller inte. Prisregleringspolitiken har i stället negativa verkningar på resursalloke I ett marknadsekonomiskt system förekommer alltid förändringar i de relativa priserna för olika varor och tjänster. Sådana förändringar fungerar som signaler om ändrade efterfråge- och utbudsförhållanden. En prisreglering innebär att sådan information via prissystemet försvåras eller helt uteblir, vilket leder till effektivitetsförluster för hela ekonomin. Den förhandlingsverksamhet som med hjälp av prisregleringslagen kunnat ske mellan statens pris- och kartellnämnd (SPK) och enskilda företag eller företrädare för företag inom en viss bransch om hur stora prisökningar som skall tillåtas, ser vi som ett sådant skadligt ingrepp i marknadsmekanismerna. Följande citat från finansplanen 1983 (prop. 1982/83:100, bil., s. 16) anser vi vara värt att upprepas: En utgångspunkt [för SPK:s övervakning, vår anmärkning] bör därvid vara att företagen själva skall avgöra vilka priser som skall tillämpas. Ingripanden från det allmännas sida i syfte att påverka prissättningen i enskilda fall bör ske sparsamt. Som framgått ovan har den socialdemokratiska regeringen emellertid inte levt upp till denna uppfattning. Prisstopps- och prisförhandlingar har skett med enskilda företag . Regeringens motiv till att föreslå en förlängning av tillämpningen av prisregleringslagen är att det krävs fortsatt vaksamhet och en handlingsberedskap att ingripa om pris- och kostnadsutvecklingen inte håller sig inom vad samhällsekonomin tål. Detta tyder på att prisstopp även framöver kommer att tillgripas som ett medel inom den ekonomiska politiken. Att på detta sätt alternera mellan perioder med och perioder utan prisstopp menar vi riskerar att verka prishöjande, eftersom företagen utan prisstopp kan känna sig tvungna att höja priserna mer än vad som eljest vore motiverat för säkerhets skull. Föredragande statsråd påstår också i propositionen: Den förda politiken har varit framgångsrik och prisökningstakten i har kunnat dämpas. Som vi har anfört ovan är det visserligen sant att prisstegringstakten har dämpats i , men det beror i första hand på en sjunkande dollarkurs, sjunkande oljepriser, sjunkande råvarupriser och inte på den ekonomiska politik som den har fört. För att varaktigt dämpa prisstegringarna i till den nivå som råder i våra viktigaste konkurrentländer krävs en helt annan ekonomisk politik, vilket har påpekat vid en rad tillfällen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avslår proposition 1985/86:21. () ()