mot · G8021274 · 1985-01-22 00:00:00 — m. fl. Uppbörden av preliminärskatt och arbetsgivaravgifter Bakgrund I proposition 1983/84:167 föreslogs nya regler för uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. Förslaget innebar en samordning med det system som gäller för uppbörden av innehållen preliminär skatt enligt uppbördslagen. Den samordnade uppbörden föreslogs ske . Från sida framförde vi vid riksdagsbehandlingen kritik mot förslaget. Vi yrkade i en motion att uppbörden även fortsättningsvis skall ske . majoritet godtog dock propositionen, och motionen avslogs. Syftet med de nya reglerna är att få till stånd en säkrare avgiftsberäkning och en effektivare och snabbare avgiftsuppbörd. Ett samordnat uppbördssystem uppges medföra ett jämnare betalningsflöde. Uppbörden av arbetsgivaravgifterna har genom de nya reglerna fått en anknytning till de löpande löneutbetalningarna och samordnas med uppbörden av preliminär A-skatt som också sker . Arbetsgivarna skall redovisa den under föregående månad faktiskt utgivna lönen och skall sedan räkna ut den avgift som belöper på lönesumman. Redovisningen skall göras i en uppbördsdeklaration som innefattar såväl skatter som avgifter. Skattebeloppet och månadsavgiften skall sedan betalas in till skattepostgirokonto som redovisningen lämnas. Förfarandet medför att de arbetsgivaravgifter som betalas under uppbördsåret för de allra flesta arbetsgivare blir definitiva. En samlad redovisning för hela utgiftsåret skall lämnas endast i särskilt angivna fall. I sådana fall skall också resterande avgiftsbelopp betalas in. Det nya uppbördssystemet skall administreras av de lokala skattemyndigheterna, länsstyrelserna och . Det nuvarande systemet för debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter, som administreras av avgiftsbyrån inom har avvecklats. Från centerhåll har framförts förslag om en samordning av uppbörden av arbetsgivaravgifter med uppbörden av källskatter, på samma sätt som sker med egenavgifterna. Det är därför värdefullt att detta efter lång tids utredande nu har kunnat genomföras. Vi är också positiva till decentraliseringen av uppbörden ut till de lokala skattemyndigheterna och länsstyrelserna. Även detta förslag har vi framfört. Vi har också föreslagit en bredare överföring av uppgifter till de lokala skattemyndigheterna så att dessa kan omvandlas till lokala samhällsmyndigheter. De skulle då få ansvara för alla de myndighetskontak ter som är nödvändiga för en företagare. På denna punkt innebär det nya systemet att företagarnas administrativa arbete underlättas genom att de får möjlighet till nära och personliga kontakter med de ansvariga tjänstemännen på uppbördsenheten. Ett enkelt telefonsamtal eller ett besök kan på detta sätt klara av uppkomna problem. Det finns dock anledning till skarp kritik mot den nuvarande utformningen av avgiftsreglerna. Reglerna är mycket oöverskådliga och svåra att tillämpa. Många företagare har betydande problem med att bilda sig en säker uppfattning om huruvida de fullgör sina skyldigheter eller inte. Allt fler tvingas att anlita juridisk expertis för att klara sina åligganden. Detta medför ökade kostnader och ökat krångel för den enskilde företagaren. Dessutom binds allt större resurser i denna, i ett vidare perspektiv, improduktiva verksamhet. Helt orimliga konsekvenser för enskilda individer av de nuvarande reglerna har också redovisats . I några fall har konsekvenserna blivit konkurs och personlig ruin. Från kammarrätten i framfördes vid remissbehandlingen av förslaget om samordning förslag om en översyn av hela skatte- och avgiftsfältet i syfte att få till stånd så enkla och enhetliga regler som möjligt. Man pekade på skatteförenklingskommittén och ansåg att resultatet av olika pågående och kommande utredningar bör samordnas. Man framförde att den "partiella reformverksamheten i möjlig mån bör begränsas till sådana ändringar som kan karakteriseras som naturliga etapper på vägen till det mål som har efterlysts här. Det finns goda skäl att i huvudsak instämma i vad kammarrätten i har anfört. Den nu genomförda reformen får inte innebära en avslutning av förenklingssträvandena. Vi har från sida särskilt pekat på de problem som föreligger när det gäller att avgöra om en person är att betrakta som arbetstagare eller som egen företagare med eget betalningsansvar för de sociala avgifterna. På denna punkt skiljer sig skatte- och avgiftsreglerna åt och detta är mycket olyckligt. Den föreslagna månadsvisa uppbörden anser vi fortfarande oacceptabel. Den medför en kraftigt ökad merbelastning för de uppgiftsskyldiga och stor risk för försämrad redovisningskvalitet. Genom den månadsvisa uppbörden har kraven på företagen ökat dramatiskt. Antalet uppbörder har fördubblats. Uppbördsdeklarationen har blivit betydligt mer komplicerad . Företagen har dessutom tvingats till ett betydande merarbete och därav föranledda omfattande fördyringar. Varken den bakomliggande utredningen eller regeringen har gjort några försök att bedöma kostnaderna för det merarbete som det nya systemet kräver. Från näringslivets sida har det hävdats att näringslivets merkostnader uppgår till minst 500 milj. kr. Även på myndighetssidan har förutsatts mycket kraftiga personaltillskott för att administrera det nya systemet. Till detta kommer att alla företag måste göra om sina redovisningsrutiner för att de skall passa myndigheternas krav. Även detta har förorsakat företagen ökade kostnader. De tätare inbetalningarna av källskatter och arbetsgivaravgifter innebär också att företagen förlorar likviditet. Omläggningen innebär att staten gör räntevinster på företagens bekostnad. Det är således i praktiken fråga om en höjd företagsbeskattning. Detta är mycket allvarligt för de svenska företagens konkurrensförmåga. Det tidigare systemet med varannanmånadsbetalningar har inneburit att företagen räntefritt kunnat disponera över de innehållna källskattemedlen. Detta har setts som en begränsad ersättning för det arbete som arbetsgivarna utför genom skatteuppbörden. Genom det nya förfarandet har denna ersättning tagits bort och staten utkräver således en omfattande prestationsskyldighet från företagens sida helt utan ersättning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att den samordnade uppbörden av källskatt och arbetsgivaravgifter skall ske , 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förenklingar av skatte- och avgiftsreglerna. () () () ()