mot · G8022376 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:2376 Särbeskattning av makars förmögenhet och B-inkomst Slutligt ställningstagande till frågan om sambeskattning eller särbeskattning av makars förmögenhet och B-inkomster har av uppskjutits i avvaktan på resultatet av familjelagssakkunnigas arbete samt ställningstagande till detta. avgav familjelagssakkunniga sitt förslag till äktenskapsbalk m. (SOU 1981; 85). Vad gäller makars förmögenhet fastslås där (s. 83): Vi har ansett i full enighet med de övriga nordiska ländernas utredare på detta område att de gemensamma grundprinciperna för egendomsordningen emellan makar skall bevaras. Desa principer innebär att vardera maken betraktas som ägare av den egendom som han eller hon har fört med sig eller har förvärvat under äktenskapet och att maken själv förvaltar denna egendom och själv svarar för de skulder som han eller hon åtar sig. Under äktenskapet äger och förvaltar makarna alltså var sin egendom. Det är först vid upplösning av äktenskapet genom dödsfall eller skilsmässa som tillgångarna skall delas lika mellan makarna på grund av giftorätten. Med hänsyn till att famiijelagssakunniga i enighet fastslagit principen om att makar äger var sin egendom och det synes råda politisk enighet om detta kan vi nu utgå ifrån att denna princip kommer att fortsätta att gälla. Med hänsyn härtill bör nu ställning tas till beskattning av makars förmögenhet och kapitalinkomster. Mot bakgrund av nämnda princip om att var och en äger sitt är det ganska självklart att makars förmögenhet skall beskattas var för sig och att ingående av äktenskap, som ju är en förening av två ekonomiskt självständiga personer, inte skall påverka skatteförhållandena när det gäller förmögenhet och B-inkomster. Det kan tilläggas att famiijelagssakunniga även föreslog att hälftendelningen vid skilsmässa skall begränsas om äktenskapet varat mindre än , vilket är en yttgerligare påminnelse om att var och en äger sitt under äktenskapet. Möjligheten till enskild egendom i äktenskapet föreslås även vara tillåten . Med full dispositionsrätt över sina egna tillgångar och egentligen ingen dispositionsrätt över makens/makans egendom känns det mycket främmande att makars förmögenhet skall slås samman vid beskattningen och detta utan att det skattefria beloppet i botten är större för två makar tillsammans än för en ensamstående. Med gällande skatteregler kan två personer före äktenskapet var för sig ha 1984/85: 2376 värden som ligger strax under gränsen för förmögenhetsskatt. De är nu inte ur ekonomisk synpunkt förmögnare men då får de plötsligt betala i förmögenhetsskatt, medan de som ogifta slapp att erlägga sådan skatt. Nästan samma är förhållandet med kapitalinkomster genom sambeskattningen. Eftersom grunden för makars egendomsförhållanden av allt att döma kommer att fortsätta att vara den nämnda bör sambeskattning av förmögenheter och kapitalinkomster upphöra. En form av beskattning som klart diskriminerar äktenskapet kan inte längre accepteras, särskilt som vi i nutiden alltmer betonar vikten av ekonomiskt oberoende för alla även inom äktenskapet. Eftersom regeringen, enligt uppgift i budgetpropositionen, har för avsikt att under detta framlägga en proposition på grundval av familjelagssakkunnigas betänkande bör, enligt min uppfattning, hemställa om att regeringen eller något senare om tid för överväganden gör detta erforderligt lägga fram förslag om särbeskattning av makars förmögenhet och B-inkomster, så att skattelagstiftningen kommer att motsvara grunderna för egendomsförhållandena inom äktenskapets ekonomiska rättsverkningar. Vad gäller slopande av sambeskattning mellan föräldrars och hemmavarande barns förmögenhet har jag tillsammans med tagit upp detta i särskild motion (1984/85: 1624). Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till införande av särbeskattning av makars förmögenhet och B-inkomst.