mot · G8022915 · 1985-03-20 00:00:00 — Motion 1984/85:2915 m. fl. Regional utveckling och utjämning (prop. 1984/85:115) En familj boende i en av eller förorter förtvivlar över att goda inkomster inte räcker till för att skapa en hygglig levnadsstandard åt föräldrar och två tonårsbarn. Man har en familjeinkomst brutto på . från en heltids- och en halvtidstjänst. Barnen går i högstadiet resp. gymnasieskolan. Familjen bor i en stor lägenhet och betalar . Av de ca /mån. man disponerar efter skatt går ca . åt till mat och hyra. går genomsnittligt åt till bilen. används för barnens och egna fritidsaktiviteter. Barnbidrag/studiebidrag täcker hela familjens klädkonto. Övriga kostnader såsom telefon, TV-licens, tidningar, försäkringar, bussbiljetter m. m. kostar nästan /månad. Ingen i familjen röker. Den här familjens problem är också att restider till och från arbete omöjliggör en positiv samvaro i familjen före , och då måste barnen ägna all tid åt studier. Den här familjen känner oro inför att barnen skall dras in i drogmissbruk och satsar därför stora resurser på fritidsaktiviteter med positivt inslag. Ishockey och ridning kostar mycket men är en försäkring . Den här familjen njuter av storstadens möjligheter och intensitet. Men den känner också ett starkt behov av att i ett par perioder koppla av i en annan och lugnare miljö. Deras liv, och familjesammanhållning, förutsätter en veckas skidsemester under februarilovet och någon veckas skärgårdsvistelse . Man ser detta vara skönt också från miljösynpunkt. Situationen innebär att varje extra kostnad för semester, fjällvistelse eller annat faller utanför vad man har råd med. Familjen känner sig springa runt i ett ekorrhjul där man har svårt att hinna i fatt. Den här familjens problem är inte bara den aktuella bilden för dagen. De känner också oro och bekymmer inför barnens möjligheter till ett eget boende och arbete. En annan familj bor i ett litet samhälle i ett skogslän. Det är ett väl rustat samhälle med låg- och mellanstadieskola, affär, post m. m. Högstadieeleverna får resa till grannsamhället. Gymnasieskolan ligger så långt bort att eleverna tvingas till inackordering. Den här familjen har också två barn, . Mor och far tjänar tillsammans . , fördelat på . från heltidsarbete i en mindre fabrik och . Äldste sonen har inkomst från ungdomslagsplats. Den yngste går i nian och räknar med att fortsätta i gymnasieskolan. Föräldrarna får ut . Då har de jämkat för resekostnader och ränteutgifter på /mån. för huset och en gammal upprustningsskuld på detta. För ungdomslagsplatsen får sonen ut . , vilka i sin helhet går till fritidsaktiviteter, kläder och den egna bilen. Ungdomslagsinkomsten är i detta avseende helt skild från den övriga familjeekonomin. Familjen klarar sitt matkonto på /mån. tack vare omfattande heminsatser. Arbetsresorna och övriga bilkostnader går till /månad. Räntor och uppvärmning av huset kostar /mån. Tidningar, TV, telefon, försäkringar m. m. kostar /mån. Hela familjen får klara sina kläder på ett barnbidrag. Också denna familj ser det vara näst intill omöjligt att få ekonomin att gå runt. Hur det skall bli med ett barn i gymnasiet vågar man inte tänka på. Barnens framtidsutsikter tycker man borde vara bättre. Det vore bra om de kunde få arbete i regionen. Man skulle också vilja ha en möjlighet att unna sig själva litet extra, men det förutsätter att hemsamarittimmarna kan utökas till minst en halvtidstjänst. För båda dessa familjer gäller att de känner sig pressade av den situation de lever i. De gör det trots att båda familjerna i sina resp. miljöer har en god social och ekonomisk situation. En aktiv regionalpolitik skulle kunna lösa en del av de avgörande problemen. o Tempot och närheten i storstaden skulle kunna bli bättre om det yttre trycket minskade. Det gäller köer i trafik- och vårdapparat. Det gäller möjlighet till en mer harmonisk utveckling med ökad närhet mellan bostäder och arbetsplatser. Familjen skulle få mer tid för varandra och för att värja sig för sociala och ekonomiska hot. o Glesbygdsfamiljen skulle få möjlighet att långtidsplanera en framtid där kontakten mellan familjemedlemmarna kan upprätthållas också sedan barnen bildat egna familjer, o Trycket på storstadens bostadsmarknad skulle minska, o Miljöproblemen i storstaden skulle kunna minskas genom insatser från areella näringar i glesbygd. Etanol som drivmedel är ett sådant exempel. För skulle gälla att kostnaderna för sociala insatser skulle minska och att produktionsresurser togs bättre till vara i alla delar av landet. Regionalpolitik kan aktivt bidra till att lösa landets ekonomiska, sociala och miljömässiga problem. Den kan ge avgörande bidrag till att lösa problem för familjer såväl i storstad som i glesbygd. Alla människor har rätt till arbete, god miljö och en bra service. Det är regionalpolitikens uppgift att ge möjligheter till detta. Regionalpolitiken skall vara ett instrument för decentralisering. den koncentrationsutveckling som präglar centrala delar av samhällets organisation. Koncentrationsutvecklingen innebär påfrestningar för såväl storstäder som glesbygd. I storstäderna har befolkningskoncentrationen medfört påfrestningar när det gäller social- och kulturmiljö, kommunikationsproblem och obalans på bostadsmarknaden m. m. För glesbygden har befolkningsunderlaget kraftigt minskat, vilket dragit bort underlaget för offentlig och privat service, medfört en uttunnad arbetsmarknad och försämrat utnyttjande av gjorda samhällsinvesteringar. I den regionalpolitiska propositionen föreslås inga förändringar av regionalpolitikens mål. anser det vara bra att regionalpolitiken också fortsättningsvis skall trygga tillgången till arbete, service och en god miljö i hela landet. För att tillgodose detta mål måste emellertid en ny helhetssyn på samhällsutvecklingen bryta igenom. Utan detta förblir regionalpolitiken den rännil som försöker motverka den stora koncentrationsströmmen. Särskilt tydligt syns detta inför den nya tekniken, eletronikens och bioteknikens snabba genombrott i koncentrationsområdena. Regeringen har dåligt förmått utnyttja de senaste årens högkonjunktur för att på ett varaktigt sätt skapa en bättre regional balans. Flyttningsrörelserna har brutto aldrig varit större än , vilket speglar den osäkerhet som finns i många regioner om de egna utvecklingsmöjligheterna. Enligt måste varje region ges förutsättningar till utveckling och ha full tillgång till samhällets resurser på olika områden och all den moderna teknik som utvecklas. Sker inte detta läggs grunden för en ny koncentrationsvåg, med mer förödande sociala och ekonomiska konsekvenser än utveckling. bör därför uttala att politiken på samtliga samhällsområden bör utformas så att storstädernas andel av befolkningen långsiktigt hålls oförändrad. Det innebär bl. a. att de gemensamma samhällsresurserna för vård, omsorg och service fördelas så att människor i alla delar av landet på ett rättvist sätt har tillgång till den gemensamma kakan utifrån de skilda förutsättningar som råder. Den närmast slentrianmässiga lokaliseringen av ny såväl statlig som enskild verksamhet till koncentrationsområdena illustreras väl av de förslag som finns att lokalisera den nya centrala ledning till . Regering och riksdag bör enligt vår mening noga pröva denna fråga från regionalpolitiska utgångspunkter. Härvid vill vi erinra om tidigare och otvetydiga uttalande när det gäller lokaliseringen av nya statliga myndigheter. vill också varna för en återgång till 1960-talspolitiken med ortsgruppering som ett styrningsinstrument för koncentration inom länen. Av och till i propositionen försvinner man bort från ett regionalt betraktelse Rättelse: S. 10, rad 5 nedifrån Står: 66 milj. kr. Rättat till: 100 milj. kr. rad 4 nedifrån Står: i budgetpropositionen Tillkommer: anvisade till de regionala utvecklingsfonderna m. m. sätt och talar om stödjepunkter i länen. Sådant tänkande motverkar strävanden till inomregional balans. Den nya teknik som bryter igenom rymmer i sig utomordentliga förutsättningar för decentralisering och en bättre regional balans. fungerar den som den sockerbit till vilken kreativa människor och nya aktiviteter dras. Därför är den koncentration av teknikutvecklingen till norra delar, till , och , som sker, så allvarlig från regionalpolitiska utgångspunkter. I propositionen föreslås tre viktiga insatser vad gäller teknikutvecklingen. Där föreslås en tjugomiljonerssatsning på bioteknik i , en åttamiljonerssatsning på elektronik i och en femmiljonerssatsning på geofysik och rymdteknik i . Nödvändigheten av teknisk utveckling och forskning inom de pressade regionerna måste understrykas. Enligt mening måste redan nu markeras att de fyraårsprogram som föreslås också skall ha en fortsättning. Det är inte möjligt att inordna verksamheten i de ordinarie anslagen utan att dessa i motsvarande mån räknas upp. Det är viktigt att den relativa begränsning som råder på de lokala arbetsmarknaderna inte blir ett ytterligare hinder när det gäller att få tillgång till den nya tekniken. Generellt, men kanske särskilt på teknikersidan, gäller att arbetsmarknadsregler m. m. måste anpassas så att det framstår realistiskt för kvalificerade personer att söka sig till stödområdet. I de flesta fall är det fråga om maka/makes möjligheter till arbete. Fortsatt uppmärksamhet måste visas denna fråga genom en utredning om arbetsmarknads- och andra regler som kan verka hindrande. I en centermotion (1984/85:1516) under allmänna motionstiden diskuterades bl. a. hur den nya tekniken mera allmänt skall stimuleras från regionala utgångspunkter. Där begärdes att generella åtgärder skulle prövas. - fortsatt möjlighet för småföretag att genom utbildning i datateknik förbättra och bredda sina anställdas kompetens och kunskaper - slopad arbetsgivaravgift för data-elektronikföretag inom stödområdet - också utanför stödområdet, dock inte storstadsregionerna, bör en reduktion, halvering, av arbetsgivaravgifter kunna komma i fråga. Datateknikens tillgänglighet som regionalpolitisk! instrument avgörs av två faktorer: Tillgång till ledningar och kostnaderna för att utnyttja dessa. Regeringen avser att återkomma till i dessa frågor. vill redan nu klargöra att enligt vår mening måste fatta beslut innebärande ett direkt åläggande till att i dessa frågor underordna sig regionalpolitiska mål. Exempelvis bör en enhetstaxa för hela landet tillämpas för datakommunikationstjänster. Från regionalpolitiska utgångspunkter kan det finnas skäl att i vissa regioner tillämpa nolltaxa. I propositionen föreslås att särskilda medel ställs till regeringens förfogande från anslaget Regionala utvecklingsinsatser. Dessutom skall olika teknikspridningsprojekt beaktas vid fördelningen av länsanslaget. anser att om nämnda anslag ges en tillräcklig storlek synes det vara fel att regeringen ur en relativt sett mindre ram förbehåller sig själv vissa resurser. Den allmänna kompetensnivån har stor betydelse för att tekniska landvinningar skall vinna genomslag ute i företagen. Ofta är det här inte avgörande att ha tillgång till högskoleutbildade tekniker och civilingenjörer. Enligt vår mening bör, som ett inslag i regionalpolitiken, prövas möjligheten att vidareutbilda tekniker och ingenjörer från gymnasieskolan med en ett- eller tvåårig påbyggnadskurs. Den regionalpolitiska utredningen föreslog att 30 milj. kr. avsätts för att stimulera produktutveckling och vidareförädling hos sågverks- och träförädlingsföretagen i stödområdena. Regeringen biträder inte detta förslag utan anser att de medel som ingår i SIND:s branschprogram får räcka. Det är naturligtvis i skogslänens och landets intresse att bättre än som sker kunna utnyttja de värdefulla råvarutillgångarna och därmed åstadkomma ökad sysselsättning och högre produktvärden. Större delen av de sågade trävarorna levereras i oförädlat skick trots att de är utomordentligt väl lämpade för vidareförädling. Då råvarubasen redan är tillvaratagen kan en expansion inom träsektorn endast åstadkommas genom en högre vidareförädling och ett bättre råvaruutnyttjande. Kommersiella möjligheter till vidareförädling finns på många områden. Träindustrins arbetsplatser är som regel ganska små och ofta lokaliserade till orter där möjligheterna till alternativ sysselsättning är låga och där effekterna av nedläggningar således kan vara förödande. I regeringens proposition 1984/85:115 om regional utveckling och utjämning säger departementschefen först att han delar utredningens uppfattning att det finns stora möjligheter till utveckling i inlandet genom sådana åtgärder. därefter hävdar han att han inte anser att ytterligare medel behöver anvisas utöver den som ingår i SIND:s branschprogram. Det finns inget uttalat regionalt hänsynstagande i SIND:s fördelning av resurser ur branschprogrammen. Eftersom medlen dessutom är uppbundna finns heller inget utrymme att med regionalpolitiska argument påverka SIND till omfördelning. Industriministern hänvisar därefter till de regionala resurserna. Dessa är mycket begränsade, och i den regionalpolitiska propositionen har de i mycket hög grad reserverats för speciella ändamål. Den frihet och det ansvar för användningen som tidigare lämnades till länsstyrelserna har därmed Det är helt uppenbart att regionala resurser inte kan avsättas i motsvarande omfattning. bidrar länsstyrelserna i inte obetydlig omfattning till att stödja teknikutveckling vid enskilda träföretag. Träteknik-Centrum har mot denna bakgrund, efter samråd med företrädare för länsstyrelserna och utvecklingsfonderna i /, och , kommun samt SIND utarbetat ett förslag till program för samordnade insatser till att främja utvecklingen inom den trämekaniska industrin i de fyra nordliga länen. Finansiellt förutsätter programmet att staten bidrar med fyra miljoner och att resten finansieras av länen, SIND och STU. Vid enskilda företag pågår också en omfattande teknikutveckling. Med ett ökat samhällsengagemang skulle en regionalpolitisk! välgrundad satsning på vidareförädling kunna påskyndas och branschprogrammen kunna bli ett aktivt regionalpolitisk! Enligt vår mening bör - i likhet med vad regionalpolitiska utredningen föreslagit - anvisa 30 milj. kr. för att stimulera produktutveckling hos sågverks- och träförädlingsföretagen i stödområdena. Regeringen är inte beredd biträda förslaget att låta utreda förutsättningen för en superdator i . Om inte en sådan utredning genomförs är risken stor att en superdator slentrianmässigt förläggs till ett koncentrationsområde utan att andra möjligheter prövats tillräckligt ingående. De mindre företagens utveckling och nyföretagandet har avgörande betydelse i en utvecklad regionalpolitik. har mot den bakgrunden till väckt motioner med krav om generella insatser såsom nedsättning av arbetsgivaravgifterna och andra skattepolitiska åtgärder samt insatser för att minska byråkrati och krångel. Vi har också väckt förslag om att tillföra utvecklingsfonderna utvecklingskapital. Regeringen anser att det bör ankomma på länsstyrelserna att ur länsanslaget tillföra utvecklingsfonderna ytterligare medel. En sådan ordning skulle enligt vår mening innebära en oklarhet beträffande det ansvar huvudmännen för fonderna, staten genom SIND och landstingen, har. Det är naturligt att och fonderna bedriver sin verksamhet i nära samverkan, men fondernas medelstilldelning bör ske som . har redan föreslagit resurser motsvarande utredningens förslag till utvecklingskapital. I motion 1984/85:1516 föreslås 100 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit i budgetpropositionen anvisade till de regionala utvecklingsfonderna m. m. Vi vidhåller denna bedömning men hävdar att för nyföretagare och administrationsbidrag bör anvisas 30 milj. kr. dessutom för /86 i huvudsak enligt utredningens treårsprogram. Stödberättigad verksamhet och stödets omfattning tillstyrker regeringens förslag om viss utökning när det gäller stödberättigad verksamhet, men menar att företag inom trädgårdsnäringen inte bör undantas. I detta sammanhang vill vi betona att bedömningen av vad som skall vara stödberättigat ibland kan vara svår att göra. Avgörande måste vara att verksamheten långsiktigt främjar arbetsmarknadens struktur och utveckling i regionen. Det bör vara möjligt att med en generös tillämpning tillgodose exempelvis företag på mjukvarusidan inom dataområdet. Propositionens förändring av gränserna för maximalt lokaliseringsbidrag innebär en anpassning till nu gällande praxis. Vi tillstyrker detta liksom länsstyrelsernas möjlighet att ta beslut i något större projekt. När det gäller lokaliseringslånens utformning anser vi det vara rimligt att dessa direkt hanteras genom bankerna och således lyfts bort som budgetpost. Staten skall trygga lånen genom kreditgarantier. Som budgetpost bör . föras upp för täckande av eventuella förluster på dessa lån. Sysselsättningsstöd/sänkta arbetsgivaravgifter anser att det nuvarande systemet sänkta arbetsgivaravgifter bör utvidgas till att gälla hela stödområde A. Det finns ingen avgörande skillnad mellan Norrbottenskommunerna och kommunerna i och inom stödområde A och stödområde B i . Enligt regionalpolitiska utredningen innebär detta en ökad kostnad om 195 milj. kr., vilket med 170 milj. kr. finansieras genom omfördelning av det nuvarande bidraget till arbetsgivaravgifter i stödområdena B och C i . Den närmare utformningen härvidlag redovisas i en särskild centermotion där också frågor i anslutning till malmfältsutredningen behandlas. Våra förslag i denna del innebär sammanfattningsvis dels en utökning av systemet med nedsatta arbetsgivaravgifter, dels en omfördelning av Norrbottenstödet från kustområdet till inlandskommunerna. Enligt vår mening är det nödvändigt att särskilt förstärka utvecklingsmöjligheterna på arbetsmarknaden i hela kommun med undantag för centralorten. Den s. k. frizonsmodellen för bör tillämpas där. Med den utvidgning av systemet med nedsatta arbetsgivaravgifter vi föreslår är det enligt vår mening motiverat att det särskilda sysselsättningsstödet utformas i enlighet med den regionalpolitiska utredningens förslag. Det innebär att stödet per ny årsarbetskraft utgår med i: Det finns skäl understryka att en sådan utformning i förhållande till propositionen innebär ett förstärkt stöd i och , vilka efter har de svåraste arbetslöshetsproblemen. Regionala utvecklingsinsatser - länsanslaget Formellt föreslår regeringen en uppräkning av länsanslaget med ca 90 milj. kr. för nästa budgetår. Av denna ökning skall 31 milj. kr. ligga kvar som en central pott till regeringens disposition. Länsstyrelserna skall vidare ur anslaget medverka till att finansiera utvecklingsfondernas verksamhet. Med hänsyn härtill och till inflationsutvecklingen innebär regeringens förslag ingen reell uppräkning av länsanslaget. Det råder allmän enighet om att länsanslaget utgör ett av de mest effektiva operativa instrumenten i regionalpolitiken. Här finns en resurs som visat sig snabbt ge konkreta och varaktiga sysselsättningstillskott i de mest utsatta glesbygdsregionerna. Stöd kan bl. a. utgå som lokaliseringsbidrag/investeringsbidrag, glesbygdsstöd eller för olika former av projektverksamhet. Vidare bestrids genom anslaget kostnader för intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser (IKS). Inom glesbygdsstödet bör högsta belopp för avskrivningslån höjas till . (regeringen föreslår .) och för uthyrningsstugor till . (regeringen föreslår . Även högsta stödbelopp till IKS bör enligt vår mening höjas till . Enligt vår mening är det angeläget att IKS-verksamheten på ett mera offensivt och långsiktigt sätt kan användas som ett regionalpolitisk! Detta förutsätter emellertid att kravet om en inriktning enbart på den äldre arbetskraften slopas. Anslaget Regionala utvecklingsinsatser skall enligt vår mening ses som ett konstruktivt alternativ till arbetsmarknadspolitiska insatser i traditionell mening. Med tanke på de stora positiva möjligheterna inom anslagets ram och de förslag vi ovan presenterat anser vi att en höjning av anslaget med ca 200 milj. kr. Bergslagslänen har speciella regionala problem av en karaktär som erfordrar särskilda insatser. Bergslagsdelegationens resurser och möjligheter är helt otillräckliga. Enligt vår mening är det angeläget att Bergslagslänens situation särskilt beaktas vid fördelning av länsanslaget och att man vid utnyttjande av dessa resurser särskilt beaktar möjligheten till samordning med övriga resurser som ställs till regionens förfogande. Utan anknytning till detta anslag, men med stor sysselsättningspolitisk betydelse, vill vi i detta sammanhang påminna om det särskilda prisstödet till det norrländska jordbruket. Vi har reserverat medel för detta ändamål utöver vad som ovan föreslagits. Regeringen aviserar i propositionen en översyn av lokaliseringssamrådet, dvs. det samråd i lokaliseringsfrågor som sker med ca 150 av de större företagen. Även från utgångspunkter är en sådan översyn motiverad. Det måste emellertid understrykas att översynens syfte måste vara att fördjupa och effektivisera samrådet, inte att avveckla det. En fördjupning skulle bl. a. kunna innebära att man i samrådet särskilt beaktar den privata tjänstesektorns snabba tillväxt. Det bör också innebära att man på ett kraftfullt sätt använder den s. k. offertprincipen för att åstadkomma angelägna lokaliseringar. Till de avgörande faktorerna för näringslivets utveckling i hör transportstödet. Den förstärkning av transportstödet som föreslås och utvidgningen till att också gälla persontransporter är positiv. Vi vill emellertid peka på några omständigheter och möjligheter i detta sammanhang för att förbättra och förstärka transportstödet. När det gäller sjötransportstödet anser vi det vara möjligt att de nya reglerna träder i kraft , samt avser samma produktområden som landtransportstödet. Stödet till skärgårdstransporter måste, för att transportutvecklingen där skall ha en långsiktig ekonomisk bas, utgå permanent. Denna gräns bör slopas. När det gäller person transportstödet vill Anslagsfrågor /86 (milj. 1 (- 299)' 600 (+ 112) 430 (+ 70) 140 (+ 20) + 30 (+ 30) 10 (+ 10) Ökade kostnader enligt motionen 1 - 299 är en bokföringsmässig förbättring av budgeten. Vi beaktar inte detta inom den regionalpolitiska ramen. 21 budgetalternativ finns 350 milj. kr. reserverade för regionalpolitiska ändamål utöver regeringsförslaget. vi understryka att stödet inte bara skall gälla anställda vid företag utan också kunna utgå till småföretagare och egenföretagare. Det måste i detta sammanhang betonas att stödets syfte är att särskilt underlätta persontransporter i små företag. När det gäller administrationen av transportstödet anser vi det vara lämpligt att eller regionala utvecklingsfonden åläggs denna uppgift för att en god regional förankring skall finnas vid prövningen. Med hänvisning till det anförda hemställs* 1. att beslutar uttala att politiken på alla samhällsområden utformas så att storstädernas andel av befolkningen långsiktigt hålls oförändrad, 2. att beslutar att hos regeringen begära en utredning om arbetsmarknadspolitiska och andra regler som verkar hindrande vid rekrytering av kvalificerad arbetskraft till stödområdet, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om att i sin utvecklingsverksamhet underordnar sig regionalpolitiska mål, 4.att beslutar att anslaget Regionala utvecklingsinsatser m. m. i sin helhet fördelas till resp. länsstyrelse utan reservation av medel för regeringens disposition, 5. att beslutar att till nytt anslag, Produktutveckling inom det trätekniska området, för /86 anvisa ett reservationsanslag om . i enlighet med det anförda, 6. att beslutar att till de regionala utvecklingsfonderna m. m. anvisa ett reservationsanslag om . i enlighet med vad som anförts i motionen, 7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om omfattningen av den regionalpolitisk!