ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021559 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Videomarknaden har expanderat kraftigt bara . Det som oroar är att förråande videofilm har hunnit breda ut sig så att frågan är svår att hantera både för myndigheterna men också för familjer och enskilda. Ideella folkrörelser, lärare, hem- och skolaföreningar och sociala myndigheter har engagerat sig i arbetet att bekämpa spridandet av förråande videofilmer. Det mest alarmerande är att så väldigt unga barn ser mycket video på TV ofta . Att tittandet sker utan närvaro av vuxna gör det hela allt mer bekymmersamt. Rapporter från läkare och forskare ger vid handen att det myckna videotittandet påverkar barnen negativt. De sadistiska våldhandlingar som förekommer påverkar de unga i klart negativ riktning. Barn som ser mycket videovåld har också tendensen att själva bli mer våldsinriktade i sina egna lekar. Både strypgrepp och karatesparkar sägs ingå i lekformerna. Trots att förflutit sedan de här frågorna aktualiserades har det inte gjorts några större insatser från sida. En proposition är förväntad i anledning av bl. a. yttrandefrihetsutredningens förslag och har valt att vänta och se. har vi fått en kraftig ökning av antalet videoapparater och uppgången i videoförsäljningen har också ökat dramatiskt. Om bara finns videoapparater i praktiskt taget flertalet svenska hem. Klart är också att många av dessa videofilmer skulle underkännas för offentlig visning. Visserligen har de större filmdistributörerna åstadkommit en viss självsanering, men fortfarande utnyttjas förråande våldsfilmer i spekulativt syfte alltför ofta. Samhället och den lagstiftande församlingen måste nu ta ett ansvar i en svår fråga. Mänskliga och sociala hänsyn måste vara vägledande då gränser för ett förråande utbud av videofilm måste sättas. Nuvarande regler som ålagt uthyrare och försäljare att fungera som censurinstans har inte fungerat och är dessutom principiellt tvivelaktiga. Olika utslag i fällande domar visar att det saknas en enhetlig påföljd i landet när det gäller brott mot nuvarande förordningar. En sådan ordning skapar stor osäkerhet. Mycket talar för att det vore riktigare att ha en förhandsprövning av liknande slag som förekommer när det gäller biograffilm. Det skulle ge en enhetlig bedömning och hindra det extrema våldet att släppas ut på marknaden som sagts en marknad för ofta mycket unga människor och inte sällan barn under skolåldern. Då det brådskar att detta ärende får sin lösning vill vi föreslå att med förtur avgör denna fråga. Med hänvisning till det anförda vill vi föreslå att beslutar att förhandsgranskning av videofilm skall ske på liknande sätt som sker med biograffilm. () ()
mot · G8021560 · 1985-01-24 00:00:00 — Staten lämnar rabatt för samdistribution av dagstidningar. Genom denna har distributionen avsevärt underlättats. De flesta av dagstidningarnas abonnenter får tidningen hemburen , medan i många fall distributionen sker med lantbrevbäringslinjer, vilket medför att abonnenten erhåller tidningen . Dessa abonnenter blir missgynnade genom att tidningen mist åtskilligt av sitt nyhetsvärde och man får ej heller någon tidning om . Många av abonnenterna i glesbygden önskar att få morgonutbäring. Denna service blir emellertid för kostsam för distributionsföretagen trots samdistributionsrabatten. måste även distributionsföretagen av kostnadsskäl överflytta redan befintlig morgondistribution till . Denna utveckling tenderar att öka och medför således en ytterligare försämring av servicen till glesbygdens folk. Detta missförhållande kunde avhjälpas genom att extra distributionsstöd utginge för morgondistribution av dagstidningar i de områden, som av kostnadsskäl fått inskränkningar i tidningsutbäringen. att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om ett komplement till nuvarande samdistributionsrabatt för distribution av dagstidningar bör utredas och förslag senare föreläggas . () ()
mot · G8021561 · 1985-01-24 00:00:00 — och i Ansvarig utgivare för videogram har antagit en lagändring i regeringsformen beträffande filmer och videogram, som visas offentligt. Videogram ska obligatoriskt förhandsgranskas innan de får visas för allmänheten fr. o. m. den . När det gäller våldsskildringar i videogram, som visas i enskilt hem, har någon lagändring ej skett, men vissa ändringar av nu gällande lag har förhandsaviserats. Debatten om videovåldet fortsätter med oförminskad styrka. Detta är förståeligt med tanke på de fruktansvärda scener med misshandel, styckning av kroppar, barnpornografi och otukt med minderåriga, som utspelas i våra hem. Den s. k. Motorsågsmassakern som diskuterades mycket har vida överträffats. Mycket av videogramproduktionen andas djupt kvinnoförakt. Det är förståeligt att många kräver censur av videofilmer i syfte att skydda framför allt våra barn. Att barn tar skada av råa våldsinslag torde vara ställt utom allt tvivel. Det är emellertid vi vuxna som bär ansvaret för vad våra barn får se i hemmen. Vi kommer aldrig undan detta ansvar. Rådande lagstiftning tycks tyvärr inte fungera. Vad gör man då, om man inte vill ha total cencur? Att kräva en obligatorisk förhandsvisning av alla videogram är ej förenligt med yttrandefriheten. Det skulle också bli en oerhört dyr historia. Det finns eli sätt att komma fram. När det gäller pressen finns en ansvarig utgivare och detta system tycks fungera mycket väl. Vi anser att samma system bör införas även vad gäller videogram. Om en person formellt stod som ansvarig utgivare skulle ansvaret för videogramproduktionen bli ett helt annat och de grövsta våldsinslagen säkerligen försvinna. Med stöd av ovan sagda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna att ansvariga utgivare skall utses vad gäller all videogramproduktion. () ()
mot · G8021562 · 1985-01-23 00:00:00 — återflyttning till föregicks av noggranna utredningar och ett brett remissförfarande. I den vackra boken läser man: De värderingar som fördes fram från olika håll innebar en verklig upprättelse av dessa monumentalbyggnader och deras miljö Man gick direkt i polemik med den gamla kritiken och dem som framför allt av estetiska skäl helt eller delvis ville rasera monumentalarkitektur. När det gällde själva byggnaderna konstaterade man att och är de förnämsta representanterna i för monumentalarkitektur av 1800-talstyp, som står i samband med stadsbyggnadsidéer vilka tillämpades vid seklets stora stadsregleringar. Att skapa byggnader som klart avspeglade sina viktiga funktioner, hade varit arkitekten strävan. Fastän lämnade en stor mängd, nu K-märkta, offentliga byggnader efter sig runt om i landet bl. a. Sparbanks gamla bankhus i statsministerns kansli nådde han aldrig den slags berömmelse, som några av hans samtida arkitekter fick, t. ex. , och . Han blev mest känd på grund av striden om . Efter återflyttningen till har besökts av ca 120 000 intresserade och uppskattande människor. Många av dem som under visningarna uppfattat arkitektens namn har glömt det, men det erkännande som kommit hans verk till del är en upprättelse, som han själv inte fick uppleva. Hans namn bör därför ristas in i form av en minnestavla på lämplig plats i eller på något av husen. Arkitekt som så förtjänstfullt lett restaureringen bör vederfaras samma hederbevisning. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att uppsätta minnestavla i över arkitekterna .
mot · G8021563 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1563 var under mer än två årtionden konsult på byggsidan åt riksdag. Han utförde förbättringar av genom vissa om- och tillbyggnader. På uppdrag av har han också utfört ett stort antal arbeten både i och utomlands. Under en följd av år har af Forselles ej fått eller ej kunnat ta emot uppdrag inom sin bransch byggnadsvården trots att han besitter en nu sällsynt kunskap om teknik och material vid restaureringsarbeten. Enär han drabbats av svår ekonomisk misär har frågan väckts om någon åtgärd från sida som kompensation för och erkännande av många års värdefull insats och som ersättning för vissa tidigare ej helt ersatta kostnader. har det förelegat uppgifter om att frågan redan lösts av KU och förvaltningsstyrelsen. Senast meddelades det att en positiv lösning var för handen. Ingenting har skett . måste därför fatta ett definitivt beslut, såsom antytts även vid debatt om lokalfrågan . Det måste anses vara en fråga om heder att ge en nu hårt drabbad tidigare medarbetare upprättelse genom t. ex. pension eller avlönat konsultuppdrag för vård av riksbyggnaderna. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att nu bringa frågan om gottgörelse till till en definitiv lösning.
mot · G8021564 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1564 Omvandling av till en fristående domstol Den enskilda människan i har allt svårare att hävda sin rätt mot byråkrati och myndigheter. Hon upplever det ofta omöjligt att få rättelse när felaktiga beslut drabbat henne. Hon ställs inför maktmissbruk av många slag, och när hon om hon nu orkar det vänder sig till föranleder hennes anmälan eller vädjan ingen åtgärder. En forskare i har 1984 doktorerat på och kallar detta en tandlös papperstiger. (SDS .) Det finns också framstående jurister som framfört hård kritik mot det ämbete som låter så många ärenden passera utan att något positivt resultat förmärks. Allmänheten känner en ökande skrämsel inför den förändring av rättssamhället som av dem upplevs negativ. Genom ämbetsmannaedens avskaffande har också JO:s och JK:s möjligheter att ingripa minskat när det gäller administrativa övergrepp och tvivelaktigt handlande från myndigheternas sida. Det är därför nödvändigt med en omläggning av som möjliggör för JO att vidta positiva åtgärder för att bistå de människor som drabbats av ett hårt samhällsmaskineri, ett system där den enskilde känner sin integritet hotad och ser det meningslöst att vända sig till JO. Från medborgarrättsrörelsens sida har krav framförts att en fristående domstol skall inrättas. Inte minst de många överklagandena till i från svenskar som inte kunnat få rättslig prövning i visar det allvarliga läget med nuvarande förhållanden. En rubrik i är mer än ett skämt: Landet utan tjänstefel. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar att låta utreda hur kan omvandlas till en fristående domstol. "3 - V
mot · G8021565 · 1985-01-24 00:00:00 — 1984/85 1565-1574 m. fl. Det tycks inte råda några bestämda regler när det gäller användandet av Kungssången och nationalhymnen. Det är kutym att vid kungens antågande spela Kungssången, men nationalsången förekommer sporadiskt. 1 och med att är ett kungarike med kungen som rikets högste chef kan man förstå att Kungssången framförs. Däremot är det svårt att förstå att nationalsången inte förekommer vid officiella sammanhang som statsbesök, Nobelfester och högtidliga öppnande. Du gamla, Du fria är en hyllning för nationen och det är egendomligt att den inte framförs regelbundet i samband med statsbesök och högtidliga öppnande. I det sistnämnda fallet har ju kungen mera symbolisk betydelse eftersom det gäller en högtidsstund för folk och dess folkvalda representanter. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bestämmelser som innebär att nationalsången framförs vid officiella arrangemang som högtidliga öppnande, vid statsbesök m. m. () () 1 1984/85.
mot · G8021566 · 1985-01-24 00:00:00 — har vi fått en förnyad diskussion om sekretesslagens bestämmelser när det gäller rikets förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, den s. k. utrikessekretessen. Frågan har ställts hur långt den förtroliga diplomatin skall få ersätta det öppna förhållandet mellan regering och medborgare som bör råda i en demokrati. Det har hävdats att de sekretessrutiner som råder hos regeringen och inom utrikesrepresentationen är ett hot mot öppenheten i vårt samhälle och därmed mot den demokratiska debatten om angelägenheter som är vitala för medborgarna. Det har ifrågasatts om utrikessekretessen i sin nuvarande utformning motsvarar de värderingar som präglar vår yttrandefrihetslagstiftning. Man har i sammanhanget även hänvisat till att utrikesministern själv förklarade att det hemligstämplas för mycket på UD. Bestämmelserna om utrikessekretessen återfinns i sekretesslagens 2 kap. 1 § där sekretessen hos regeringen och inom utrikesrepresentationen regleras i första stycket och sekretessen hos övriga myndigheter i andra stycket. 1 första stycket finns det en presumtion för sekretess om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att detta stör mellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skadar landet. Sekretessen gäller här med ett s. k. omvänt skaderekvisit. 1 sekretessregelns andra stycke gäller däremot ett s. k. rakt skaderekvisit. Det innebär att sekretess för en uppgift tillämpas endast om det kan antas att det stör mellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt skadar landet om uppgiften röjs. Här är alltså offentlighet huvudregel. Det raka skaderekvisitet tillämpas hos annan offentlig förvaltning än regering och utrikesrepresentation. Det gäller t. ex. Regleringen i andra stycket ansluter sig mera till den grundlagsfästa offentlighetsprincipen än regleringen i första stycket. Enligt den principen är det sekretessen som kräver sin motivering, inte offentligheten. Det bör observeras att majoriteten i den offentlighetskommitté som avlämnade sitt betänkande på föreslog ett rakt skaderekvisit även för sekretessbestämmelsen i första stycket. Det är svårt att se varför den offentlighet som är huvudregel i andra stycket av den ifrågavarande sekretessparagrafen inte skulle kunna vara huvudregel även i första stycket av samma paragraf. Det kan inte finnas någon avgörande skillnad mellan de förbindelser med andra stater som UD upprätthåller och de kontakter med andra länder som SIDA svarar för. I viss utsträckning kan det f. ö. röra sig om exakt samma uppgifter. Tiden är mogen att formulera om paragrafen om utrikessekretessen så att ett rakt skaderekvisit med offentlighet som huvudregel kommer att gälla för såväl regering och utrikesrepresentation som övrig offentlig förvaltning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ändrar bestämmelsen om utrikessekretessen i sekretesslagen 2 kap. 1 § så att ett rakt skaderekvisit gäller även för uppgift hos regeringen och inom utrikesrepresentationen. 1* 1984/85.
mot · G8021567 · 1985-01-23 00:00:00 — Inrättande i klubbrum av en bar med fullständiga rättigheter Så gott som alla parlament i världen har, i olika former, sörjt för att ledamöter och gäster har tillgång till barservering med fullständiga rättigheter. Internationellt ses detta som något alldeles naturligt. Så dock icke i , i vår egen riksdag, vilket måste betraktas som anmärkningsvärt. Behovet av en samlingspunkt för avkoppling och privat umgänge mellan ledamöterna i är stort, eftersom arbetsformer ställer mycket stora krav. Dessutom saknar vi lämpliga lokaliteter och bra service för att ta emot de många internationella gäster som besöker ledamöter. Det är ofta enskilda ledamöter upplever dessa brister. Därför bör en bar med fullständiga rättigheter inrättas för ledamöter och dessas gäster. Baren kan lämpligen placeras i det nuvarande klubbrummet och vara öppen under de tider arbetar. Den bör drivas efter samma principer som gäller för t. ex. alkoholservering på befälsmässarna på landets regementen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att inrätta en bar med fullständiga rättigheter, avsedd för ledamöter och dessas gäster. () ()
mot · G8021568 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1568 m. fl. Förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti 1 ett demokratiskt samhälle måste varje människa ha rätt att ha en egen politisk uppfattning och själv, utan inblandning av andra, avgöra vilket politiskt parti man vill ansluta sig till. Detta strider mot att fackföreningar beslutar om kollektiv anslutning av alla föreningens medlemmar till det socialdemokratiska partiet. För att få slippa det påtvingade medlemskapet tvingas den enskilde medlemmen reservera sig skriftligt, om man får veta om beslutet. Det är tvärtom vanligt att medlemmarna inte alls får veta om beslutet när det t. ex. har fattats av ett representantskap inom fackföreningen. Besluten om kollektivanslutning innebär i de flesta fall att en liten del av fackföreningens medlemmar beslutar över vilken politisk åsikt de övriga skall ha. Detta förhållande är inte förenligt med ett demokratiskt synsätt. har tagit avstånd från socialdemokraternas sätt att värva medlemmar genom kollektiv anslutning. Socialdemokraterna visar förakt för beslut och de visar förakt för den av oss hävdade principen om rätt för var och en att själv fatta beslut angående sin partianslutning. De fortsätter bara med den odemokratiska kollektivanslutningen. Det fanns på vissa håll förhoppningar om att socialdemokraterna vid sin kongress skulle fatta beslut om avskaffande av kollektivanslutningen. Men alla sådana förhoppningar grusades. Den socialdemokratiska kongressen beslöt att, i stället för att avskaffa kollektivanslutningen, utvidga den på det sättet att man skulle använda sig av flera olika sätt för att kollektivansluta fackföreningsmedlemmar. Därmed har socialisterna demonstrerat sitt djupa förakt för enskilda människors rätt att själva bestämma sin politiska tillhörighet. En sådan inställning och ett sådant förakt för mänskliga fri- och rättigheter kan endast få ett svar. Nämligen att lagstiftar mot kollektivanslutning. Vi måste slå vakt om varje människas rätt att själv bestämma om han eller hon vill tillhöra ett politiskt parti och i så fall vilket. Inför socialdemokraternas förakt för demokratin måste besluta om en lag som förbjuder kollektiv anslutning till politiskt parti. Vi måste skydda de svaga mot maktmissbruk. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma lagtext. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att i lag stadga att politiska partier enbart får registrera de medborgare som partimedlemmar vilka personligen och av fri vilja gått in som medlemmar. () ()
mot · G8021570 · 1985-01-25 00:00:00 — roll i lokalfrågor för försäkringskassorna I regeringsbeslut regleras förfaringssättet beträffande anskaffning av lokaler för försäkringskassorna. skall i samråd med upprätta generella riktlinjer för förhyrning av lokaler. Försäkringskassorna får inte utan medgivande träffa hyresavtal där bashyran överstiger . eller där hyrestiden överstiger . Är verken inte eniga skall frågan underställas regeringens prövning, så ock vid investeringskostnad och byggprojekt . De av de båda verken gemensamt utfärdade generella riktlinjerna innehåller detaljföreskrifter om area per tjänst för olika funktioner, deltidsarbetets inverkan på ytbehovet, behovet av förändringsytor m. m. Även om man kan ha förståelse för att generella riktlinjer behövs måste det konstateras att föreskrifterna är otidsenliga och betungande för försäkringskassorna. Byråkratin firar här stora triumfer. Onödiga tidsutdräkter förekommer i självklara ärenden. Försäkringskassorna, som i sin strävan att upprätthålla en god service till de försäkrade ständigt överser lokalkontorsnätets utformning, kommer i varje fall inom storstadsregionerna ofta i det läget att man inte kan ge bindande besked varvid annan intressent får företräde. medverkan sedan det åberopade regeringsbeslutet har i de flesta fallen inskränkts till en formaliabehandling av kontrollkaraktär beträffande skrift i avtal o. d. Hjälp med lokalförslag är sällsynt. Det finns tillräcklig kompetens och ansvarsmedvetenhet inom försäkringskassorna och för att handlägga lokalfrågorna så som skedde . medverkan är en helt onödig omgång. Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att regleringsbrevet indras och att nytt regleringsbrev utfärdas varvid den onödiga byråkratin med inblandning slopas.
mot · G8021571 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. av präglades av omfattande reformer på det kyrkliga området. a. infördes ett ekonomiskt utjämningssystem mellan landets kyrkliga församlingar via kyrkofonden. Avsikten var att fonden dels skulle finansieras via en allmän kyrkoavgift, dels via ett statsbidrag som tidigare utgick för kyrklig skatteutjämning. Den socialdemokratiska regeringen har avvecklat statens bidrag till kyrkofonden för skatteutjämning. Styrkan i det solidariska fördelningssystem som byggts upp hotar därför att allvarligt försvagas. Detta skulle bli förödande för de små församlingarna och deras verksamhet. Det framstår dessutom som okänsligt att på detta sätt rasera grunderna för en betydelsefull reform innan den ens har fått börja verka fullt ut. anser det angeläget att de ursprungliga intentionerna med utjämningsreformen kan fullföljas. Detta innefattar också överföring av statliga medel. Det har framhållits också från kyrkligt håll. Vi är därför beredda att till kyrkofonden nu anvisa 88 milj. kr. som skall användas för inomkyrklig skatteutjämning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att till ett nyinrättat anslag Bidrag lill kyrkofonden för skatteutjämning anvisa . att fördelas enligt grunderna riksdagsbeslut om skatteutjämning på det kyrkliga området. () () () ()
mot · G8021572 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1572 m. fl. partisympatiundersökningar, m. m. I delprogrammet Befolkning och hushåll föreslår regeringen att 2,4 milj. kr. används för SCB:s partisympatiundersökningar . Kostnaderna härför föreslås finansieras genom inbesparade medel under andra delprogram. Vi anser att SCB:s partisympatiundersökningar är onödiga. De bör därför inte genomföras. genomför opinions- och partisympatiundersökningar. Dessa fyller rimliga krav på nödvändig information om opinionsutvecklingen. Kostnaderna för dessa belastar dessutom inte statsbudgeten. De inbesparingar som i propositionen föreslås för vissa andra delprogram bör ändå genomföras. Vi avvisar också den föreslagna utgiftsökningen på . för undersökningar om hushållens utgifter. Under B 7 föreslår vi besparingar på 3 milj. kr. Regeringen avser att genomföra en ny folk- och bostadsräkning. Kostnaderna beräknas till 36,3 milj. kr. Vi anser att folk- och bostadsräkningar inte bör genomföras med så korta intervaller som . Befintlig statistik och enklare fortlöpande undersökningar kan göra att intervallerna mellan fullständiga undersökningar kan göras längre. När förslaget om folk- och bostadsräkning förelädes gick moderata samlingspartiet emot detta. Mot den bakgrunden föreslår vi att anslaget under B 9 på 36,3 milj. kr. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att under anslaget B 7 : Statistik, register och prognoser anslå , 2. att beslutar att under anslaget B 9 Folk- och bostadsräkningar avslå regeringens förslag. () () () () (m) ()