mot · G8022707 · 1985-01-24 00:00:00 — Även detta skapar konkurrensfördelar för allmännyttan gentemot privata hyresvärdar. En logisk konsekvens av den beslutade skatteändringen vore att även fysiska personer befriades från garantiskatten. Detta skulle få stora kommunalekonomiska konsekvenser varför den närmare utformningen bör utredas. 3.1 Äganderätten till mark Moderata samlingspartiet slår vakt om den enskilda äganderätten till mark och vatten. Enskilt ägande bör underlättas, inte minst för att stimulera ett spritt ägande. Fastighetsägaren skall i princip ha rätt att bebygga sin mark. Denna byggrätt skall inte vara tidsbegränsad. I ägandet ligger rätten att disponera sin fastighet inom givna ramar. Rättssäkerhet och rättvisa måste vara utgångspunkten för markpolitiken. Rättssäkerheten är ovillkorlig och får inte kränkas. De fastighetsägare som utsätts för tvångsingripanden och värdeminskande lagändringar från samhäl lets sida upplever brister i rättsstaten; de vägras ersättning för uppkomna förluster eller tillerkänns en starkt reducerad ersättning, som inte grundas på fastighetens verkliga värde. tas detta värde till utgångspunkt för olika former av beskattning. Den socialdemokratiska politiken har medvetet och systematiskt urholkat den enskilda äganderätten. Denna politik kontrasterar skarpt mot människors önskemål och allmänna rättsuppfattning. Den fysiska riksplaneringen har utvecklats till en form av planhushållning, som syftar till en ofta bindande styrning av markanvändningen, vilket urholkar äganderätten och försvårar anpassning till ändrade förhållanden. Samarbete och samverkan har ersatts med direktiv och regleringar. Naturvårds- och miljöhänsyn måste ges betydande utrymme i en framsynt markpolitik. Många naturområden är omistliga. Dessa områden skall lämnas orörda. 3.2 Förslaget till ny plan- och bygglag I lagrådsremissen om förslag till ny plan- och bygglag föreslås - att byggrätten skall begränsas till . Förslaget innebär den största marksocialiseringen . Ägande av mark blir reducerat till nyttjanderätt. - att en översiktsplan blir obligatorisk över hela kommunens yta. Översiktsplanen blir i praktiken styrande för både detaljplanering och tillståndsgivning. Detta innebär att samhällsutvecklingen binds upp enligt intentionerna i översiktsplanen. Flexibiliteten minskar och olika utvecklingsalternativ skärs av. - att kommunernas makt ökar, medan den enskildes möjligheter att fatta egna beslut blir kraftigt begränsade. - att alla planer som är fastställda inte får någon genomförandetid, dvs. fastighetsägarna riskerar att förlora sin byggrätt. Endast vissa bostadsfastigheter har någon rätt till ersättning. Moderata samlingspartiet tillbakavisar förslaget till ny plan- och bygglag och förordar i stället att plan- och bygglagstiftningen successivt revideras. Lagstiftningen behöver förbättras framför allt inom följande områden. Den översiktliga planeringen skall vara frivillig för kommunerna och den skall inte fungera styrande. Översiktsplanen skall i stället vara ett utredningsmaterial där olika utvecklingsalternativ skisseras. Detaljplaner skall upprättas och antas av kommunerna. Snabbhet och flexibilitet i planprocessen måste eftersträvas. Det skall inte vara möjligt för kommuner att år låta byggnadsförbud ligga över stora områden som sker . Kommunerna måste kunna visa att de verkligen arbetar med en detaljplan för att få ha kvar byggnadsförbuden. Temporära nybyggnadsförbud måste dock kunna tillgripas vid planändringar. Bygglagen måste ge ett positivt incitament till plangenomförande i stället för det negativa som begränsade byggrätter innebär. Det behövs andra och effektivare metoder för att garantera ett plangenomförande. Exploateringssamverkan är ett exempel på sådana metoder. Naturresurslagen (NRL) är obehövlig. Det lagskydd som är nödvändigt för en förnuftig hushållning med landets naturresurser och för ett bevarande av värdefulla naturområden kan inrymmas i byggnadslagstiftningen och angränsande lagar, t. ex. naturvårdslagen och miljöskyddslagen. 3.2.5 Byggande utanför plan Byggande på landsbygden måste underlättas. Hela glesbygden bör därför lämnas utan detaljplanering. Det räcker med att detaljplaner läggs för tätbebyggelse. Byggandet utanför planlagt område bör, där inte speciella restriktioner gäller, vara fritt. Vid nybebyggelse skall dock kommunerna kunna begränsa sitt serviceansvar. Normerna i byggnadsstadgan och svensk byggnorm (SBN) måste förenklas och detaljeringsgraden radikalt minskas. Bygglovsplikten för ombyggnadsoch tillbyggnadsåtgärder slopas utom i speciellt känsliga områden. Dessa två förslag leder till minskad byråkrati i byggandet. avkunnade dom i målet och . Målet gällde tillämpningen av långvariga expropriationstillstånd och byggnadsförbud. Domstolen fann att brutit mot reglerna om egendomsskydd i om de mänskliga rättigheterna. dömdes att betala miljonbelopp till fastighetsägarna. Därmed har på ett eftertryckligt sätt fastslagits att enskild äganderätt kränkts. Regeringen har trots domslutet inte föreslagit någon åtgärd för att stärka egendomsskyddet. Justitieministern har i förklarat att regeringen inte heller har för avsikt vidta någon åtgärd. Detta är anmärkningsvärt. Enligt vår uppfattning måste de regler som givit utrymme för den klandrade handläggningen ändras. I grundlagen bör dessutom införas ett positivt erkännande av egendomsrätten på sätt som finns i de flesta västerländska författningar. En förutsättning för expropriation skall vara att kommun har ett klart påvisbart och oavvisligt behov av aktuell fastighet . Kommunen skall ge fastighetsägaren full ersättning för de kostnader som uppkommit genom expropriationen. Expropriationslagen bör ändras i enlighet med vad som ovan redovisats. Att bo i fritidshus är ett viktigt fritids- och semesteralternativ för många människor. Fritidshus är dessutom utgångspunkten för en stor del av det rörliga friluftslivet. Många människor tillbringar på detta sätt sin semester i , vilket är fördelaktigt för vår samhällsekonomi. Den fysiska riksplaneringen visar att fritidsbebyggelse kan släppas fram problemfritt i mycket stora delar av vårt land. Återhållsamhet bör dock iakttas med att tillåta ytterligare fritidsbebyggelse i vissa områden som i särskilt hög grad är känsliga för påverkan från friluftsliv och i de avgränsade områden som är mycket hårt exploaterade. Värdet av orörd natur bör även hävdas när det gäller områden som genom sin karaktär har särskilt intresse. Det finns också anledning att vara försiktig med fritidshusbyggande vid vissa begränsade kuststräckor och stränder i inlandet. Vi har emellertid i utomordentligt god tillgång på stränder. Det är därför fullt möjligt att trots vissa restriktioner tillgodose medborgarens önskemål om strandnära fritidshus. Endast en ytterst liten del av den strandnära marken skulle behöva ianspråktas. Nuvarande strandskyddsregler bör därför ändras, så att länsstyrelserna ges möjlighet att förordna om strandskydd där så behövs. I övrigt skall inga ingrepp i byggnadsrätten göras. Åtgärder för hushållning med mark och vatten i fjällvärlden skall inte generellt hindra fritidshusbyggande. Genom komplettering av befintlig bebyggelse och genom lämpligt utformade detaljplaner finns möjligheter att högst väsentligt öka antalet fritidshus. Detta är av stor betydelse ur turismsynpunkt som angelägna regionalpolitiska mål kan tillgodoses. Problemen med permanentning av fritidsbebyggelse bör lösas genom en begränsning av kommunernas serviceansvar. Man bör således i den översiktliga kommunala planeringen kunna avgränsa områden för fritidsbebyggelse, inom vilka ett begränsat kommunalt serviceansvar gäller. De boende inom ett sådant område kan inte påräkna skolskjutsar, snöröjning och kommunalt vatten och avlopp m. m. Möjligheterna att skaffa sig fritidshus skall öka och markpolitiken anpassas till detta. Byggnadslovsgranskningen skall ersättas med en anmälningsplikt för enklare fritidshus som inte står i konflikt med viktiga natur- eller kulturvårdsintressen. Kommunernas serviceansvar skall i gengäld kunna begränsas. Har inte reagerat på anmälan får detta betraktas som att byggnadslov beviljats. Vi förutsätter att utskottet i förekommande fall utformar erforderlig lagtext. I motionen framläggs förslag som föranleder författningsändringar. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs* 1. att beslutar ändra bostadsrättslagen (1971:479) i enlighet med vad som i motionen anförts, såvitt avser enkel majoritet av hyresgäster för bildande av bostadsrättsförening, 2. att beslutar ändra lagen om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt (1982:352) på sätt som anges i motionen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om övertagande av befintliga lån vid ombildning från hyresrätt till bostadsrätt, 4. att beslutar upphäva de ändringar i lagen om förvärv av hyresfastighet m. m. (1972:1132) som genomfördes med anledning av proposition 1982/83:153, 5. att hos regeringen begär förslag till ändring av hyresförhandlingslagen i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. att hos regeringen begär skyndsamt förslag till nytt hyressättningssystem i enlighet med vad som anförts i motionen, 7. att hos regeringen begär utvärdering av lagen om förvärv av hyresfastighet m. m. (1972:1132) i enlighet med vad som i motionen anförts, 8. att upphäver bostadsanvisningslagen (1980:94), 9. att upphäver förköpslagen (1967:868), 10. att hos regeringen begär att bostadsförsörjningslagen (1978:397) utvärderas, * Se även motionerna 1984/85:2708-2709. 11. att beslutar om en upptrappning av den garanterade räntan i enlighet med vad som anförts i motionen, 12. att beslutar att systemet med produktionskostnadsanpassad belåning avskaffas fr.o.m. , 13. att beslutar att avskaffa det statliga som avses påbörja sin verksamhet fr. o. m. , 14. att hos regeringen begär förslag om överförande av den statliga bostadslångivningen till befintliga bottenlåneinstitut, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att statens planverk skall avskaffas, 16. att som sin mening ger regeringen till känna att byggforskningsrådet (BFR) skall omorganiseras i enlighet med vad som i motionen anförts, 17. att som sin mening ger regeringen till känna att () skall omorganiseras i enlighet med vad som i motionen anförts, 18. att upphäver de s. k. mark- och konkurrensvillkoren i enlighet med vad som i motionen anförts, 19. att hos regeringen anhåller om förslag till ändringar i expropriationslagen (1972:719) i enlighet med vad som anges i motionen, 20. att hos regeringen begär förslag till författningsändringar som möjliggör differentierad servicenivå mellan olika detaljplaneområden på sätt som anges i motionen. () () () PER () L. () i () ()