mot · G8022865 · 1985-03-12 00:00:00 — m. fl. Riktlinjer för energipolitiken (prop. 1984/85:120) Propositionen ger inte några bestämda anvisningar eller något underlag för beslut om hur energipolitik skall utvecklas fram och åren närmast därefter. De stora och viktiga frågorna, om när och hur kärnkraften skall avvecklas, om fortsatt, bestämt skydd för de fyra outbyggda älvarna och hur de inhemska, alternativa, helst förnybara energikällorna skall byggas ut, lämnas obesvarade. Energiministern och hennes rådgivare förlitar sig i stor utsträckning på marknadskrafterna och överlämnar i många fall initiativet till nysatsningar på skilda energiområden till det privata näringslivet eller till statliga , vilket i dessa sammanhang är lika förödande för en planmässig, nationell energipolitik. De fakta som framläggs i propositionens texter är i de flesta fall korrekta och utgör en god sammanfattning av de erfarenheter, som det energidebatt, forskning och praktiska tillämpningar har gett inom energiområdet i vårt land. position i dessa sammanhang är unik och borde, rätt tillämpad, ge stora möjligheter både till industriell utveckling och förbättrad miljö, med utsikter till export av både komponenter och kunnande inom bägge dessa områden. Detta förnämliga underlag utnyttjas emellertid inte till att lägga de förslag som är nödvändiga, om man, som det sägs i propositionen, skall avveckla kärnkraften, minska oljeberoendet och släppa fram de inhemska energikällorna. kommunisterna har i ett flertal motioner under allmänna motionstiden utvecklat sin syn på hur energipolitiken i bör styras och utformas för att de här ovan nämnda målen skall uppnås. Generellt innebär vpk:s förslag en mer långtgående styrning och planlagda, medvetna satsningar på hur skilda energipolitiska åtgärder skall genomföras. Det har utformats i motioner om energihushållning, ett statligt vindkraftprogram, avveckling av kärnkraften. roll i energipolitiken m. m. Stora områden som berörs i den här framlagda propositionen är därmed intäckta och kommer därför inte att här tas upp på nytt. Frågorna om vattenkraften och anslag som framläggs i propositionen behandlas av vpk i särskilda motioner. Det stora problemet i det svenska energisystemet är kärnkraften. Detta framgår med all önskvärd tydlighet på åtskilliga ställen i propositionen. Eftersom har fått ett kärnkraftprogram bortom allt förnuft förhindras och försvåras omläggningen till ett bättre, billigare och mera inhemskt energisystem. Överskottet på elström, som kommer att öka ytterligare närde två sista stora reaktorerna nu tas i drift, hindrar utvecklingen för inhemska bränslen och vindkraft, bidrar till att mottryckskraften inte byggs ut, utan tvärtom skrotas på sina håll, och fördröjer införandet av en ren och miljövänlig energikälla som naturgasen. Den viktigaste och mest angelägna åtgärden för att förbättra den svenska energiproduktionen och konsumtionen är därför att möjligt minska produktionen av kärnkraftsbaserad el. Det är också den bästa framtidsinvesteringen inom energiområdet, då det direkt minskar mängden av radioaktivt avfall och därmed kostnaderna för hantering och slutförvaring. Som vpk föreslagit i den tidigare nämnda motionen om kärnkraftsavveckling är en avställning av den havererade en åtgärd, som är både ekonomiskt och energipolitiskt välmotiverad. För att få balans mellan produktion och konsumtion av elström och ge utrymme för en utbyggnad av andra elproduktionsanläggningar, som kommer att behövas när kärnkraften slutgiltigt skall avvecklas, bör en plan för avvecklingen av övriga reaktorer utarbetas. Det finns ingen som helst anledning att, på det sätt som sker i propositionen, skjuta detta viktiga ställningstagande framför sig in i en oviss framtid. Elproduktion i andra anläggningar som ersättning för kärnkraft, i den mån den behöver ersättas, måste förberedas nu så att den kan startas inom och ytterligare reaktorer därmed kan stängas. När det gäller avfallshanteringen ger propositionens framställning mycket övrigt att önska. Krav på en fylligare redovisning finns i vpk:s motion om avveckling från allmänna motionstiden. Utöver detta måste det påpekas att propositionens redovisning av sambandet kärnkraft-kärnvapen är helt otillfredsställande och inte på något sätt berör huvudfrågan, nämligen att alla civila kärnenergiprogram ger möjlighet till produktion av vapenplutonium om man så önskar. kontrollsystem är värdelöst därför att det endast omfattar civila reaktorer och anläggningar. Men ingen kan hindra en stat att överföra en eller flera av sina reaktorer från ett civilt kärnenergiprogram till ett militärt vapenproduktionsprogram. Därmed upphör kontrollrättigheter och vederbörande stat kan producera så mycket vapenplutonium eller andra klyvbara ämnen för militära ändamål som den önskar. Så har skett i och förmodligen också på andra håll. Varje export av svensk kärnkraftsteknologi kan därför bidra till spridningen av kärnvapen. Vpk har utvecklat detta närmare i sin motion om nedrustning till årets riksdag. En annan aspekt av avfallsfrågan är propåer om att skall ta emot utländskt avfall, bl. a. från , för slutförvaring. Detta berörs inte i propositionen, men hänger samman med ansträngningarna att bli löst från det olycksaliga , som regeringen brottas med. Det hör därför i högsta grad ihop med det svenska kärnkraftsprogrammet och är ytterligare ett bevis på sambandet kärnkraft-kärnvapen och de långtgående följder som den svenska kärnkraftsproduktionen för med sig. Det kan aldrig accepteras att , för att bli löst från sina åtaganden med Cogéma, går med på att bli avfallsstation för andra länders radioaktiva avfall. Det är ett önsketänkande från och dess chef sida som riksdag redan nu bestämt måste säga nej till. När det gäller myndighetsorganisationen på avfallsområdet inom stödjer vpk propositionens förslag. Bibehållandet och förstärkningen av statens kärnbränslenämnd, tidigare NAK, med uppgift att övervaka avfallshantering och andra frågor är riktig. När det gäller finansieringen av avfallsfrågorna har vpk tidigare framfört kritik mot avgifternas storlek, återlåningssystemet och säkerhet för återlån genom inteckningar i reaktoranläggningar. Denna kritik kvarstår men vpk avvaktar de förslag om reglering av återlån och förvaltning som aviseras i propositionen. I likhet med tidigare säger vpk nej till anslaget under E 6. Ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorer. Det har utförligt motiverats och ingenting har inträffat som försvagat dessa motiv. Kärnkraftsbolagen har fått tillräckligt med statliga subventioner både direkt genom forskningsanslag och indirekt genom att staten själv varit en av de främsta marknadsförarna för kärnkraften. När det gäller en stor ägare av kärnkraft som , har också en betydande överföring skett från billig vattenkraftsproduktion till dyr kärnkraftsproduktion. Det är tillfredsställande att regeringen och dess energiminister nu äntligen erkänner att vindkraften är en energikälla att räkna med. Därmed har vpk:s förslag om en stor satsning på vindkraft som en av de alternativa energiproduktionerna fått ökad aktualitet. Det förutsätter emellertid att staten tar ansvaret för utbyggnaden så som vpk föreslagit i sin motion . Att lita till kraftverksföretagen ger inte tillräckligt resultat även om regeringen tar upp förhandlingar med dem i detta syfte. I detta sammanhang kan det vara av intresse att uppmärksamma ett uttalande av den nye generaldirektören för , . Han har angående vindkraften deklarerat: Den har inte visat bra driftsresultat och i större skala skulle den leda till miljökonflikter. Det är en uppfattning som går stick i stäv mot den som regeringen framför i sin proposition. Det behövs således uppenbarligen en bestämd styrning av och framför allt av privata kraftproducenter om det skall bli något av med utbyggnaden av vindkraften i . Den andra viktiga elproduktionskällan vid sidan om vattenkraft och kärnkraft som fått stå tillbaka är mottrycksproduktionen. Redovisningen som lämnas i propositionen är skrämmande. Det är inte nog med att någon ny mottryckskraft inte byggs ut. Den redan befintliga används i mycket ringa omfattning och en skrotning av sådana anläggningar har påbörjats. Denna utveckling måste stoppas. Inte heller här kan man lita till privata initiativ och organisationer. Det blir enbart ett lönsamhetstänkande utan att det tas hänsyn till det nationella perspektivet. bör besluta att all rivning av mottrycksanläggningar som är fullt användbara förbjuds och att produktion i befintliga anläggningar hålls i gång på bekostnad av en minskad kärnkraftsproduktion. För att vindkraft och mottryck skall kunna byggas ut i den takt som är nödvändig behövs ökade anslag. De 55 miljoner till vindkraften som statens energiverk föreslagit är helt otillräckliga. Det är därför tillfredsställande att energiministern avsatt ett särkilt anslag E 22 för omställningsåtgärder inom energisystemet. En ökning av detta anslag med ytterligare 100 milj. kr. till sammanlagt 400 miljoner är enligt vpk:s mening väl motiverad. Det kommer också väl till pass för att stödja introduktion av inhemska bränslen och naturgas, som kommenteras nedan. Vpk föreslår också en kraftigare satsning på energiforskning i enlighet med de förslag som partiet framförde i samband med forskningspropositionen 1984. Alla planer på kolkondensverk borde efter de redovisningar som lämnats i den nu föreliggande propositionen kunna avskrivas. bör göra ett uttalande med denna innebörd. Den minskade användningen av olja i det svenska energisystemet är en av de mest positiva förändringarna . Det har framför allt skett genom en ökad hushållning och användning av andra energiformer. I den mån denna ökade användning utgjorts av inhemska bränslen är det fortfarande positivt. Också den blygsamma introduktionen av naturgas, som enligt propositionen helt riktigt också kan spela en viktig roll i värmeförsörjningen, måste ses som en framgång. Den allt mindre roll som kolet ser ut att få är också att hälsa med tillfredsställelse. Det som däremot oroar är den ständigt ökande användningen av billig el i värmeförsörjningen. Vpk kan inte dela den optimism som kommer till uttryck i propositionen i dessa sammanhang. En minskad oljeanvändning genom en ökad elvärmeinstallation i både små och stora system är ingen lösning för framtiden av energiförsörjning. Redan nu räknar de som vill behålla kärnkraften i i sina prognoser med en fortsatt hög användning av el i värmesystemen. Det ger en oriktig och osann bild av det framtida elbehovet och används för att bygga under kraven på fortsatt kärnkraftsdrift och vattenkraftsutbyggnad. Vpk återupprepar därför sin tidigare ståndpunkt att det är bättre att vidmakthålla en fungerande oljeanvändning tills dess den direkt kan ersättas med inhemska bränslen och/eller naturgas eller slopas genom förbättrad och utökad energihushållning, i stället för att bygga in ytterligare el i värmesystemen. Detta bör uttalas av . Vpk har i sin energihushållningsmotion under allmänna motionstiden angett hur ett minskat elberoende skulle kunna åstadkommas genom en nationell hushållningsplan för energi. Partiet har också i en annan motion föreslagit en snabbare naturgasintroduktion. Det i propositionen nya anslaget E 22 för omställningsåtgärder bör enligt vpk:s mening också kunna komma till användning för introduktionen av naturgas. Vpk stöder i övrigt de tankegångar och förslag i propositionen, som handlar om fjärrvärmeutbyggnad, blockcentraler, solvärme och värmepumpar. Beträffande bränslen är en utveckling och ökande användning av de inhemska tillgångarna ett förstahandsintresse. Också här utgör konkurrensen från kärnkraftsel en direkt negativ påverkan. En aktivare politik från regeringens sida, för att främja en snabbare utbyggnad av anläggningar för inhemska bränslen och för att bygga upp en struktur för produktion och transporter, hämmas således direkt av att samma regering tillåter en överproduktion av el i kränkraftverken. Vpk anser att användningen av trädbränslen inkl. energiskog och energigrödor måste ges ökat stöd. Det bör ske genom den ökning av anslaget för omställning av energisystemet som vpk föreslagit och genom ökade forskningsanslag, som föreslås nedan. När det gäller användningen av avfall för energiändamål, vilket i de flesta fall är lika med sopförbränning, har vpk i annat sammanhang bl. a. krävt skärpta bestämmelser för rening innan ytterligare nya sådana anläggningar tas i bruk. Det är framför allt larmrapporterna om dioxinutsläpp som väckt oro på många håll. Förbränning av PVC-material m. m. vid för låga temperaturer har gett upphov till okontrollerade utsläpp i en omfattning som vi ännu inte vet något om. Över huvud taget innebär den ständigt ökande mängden av olika kemiska produkter i soporna miljörisker som ännu inte kan överblickas. Vpk förutsätter att de utredningar och åtgärder som aviseras i propositionen kommer till stånd innan en ytterligare utbyggnad av avfallsförbränningen sker. Vpk har, under hela den tid som energidebatten om alternativ till kärnkraften pågått, förespråkat en användning av de svenska torvtillgångarna. När detta nu har blivit verklighet och allt större ekonomiska intressen börjar göra sig gällande på området, är det viktigt att de negativa konsekvenserna av en ökande torvbrytning inte blir för stora. Vpk välkomnar därför den nya lagen för torvfyndigheter, men anser att den i vissa fall ger för stort utrymme för exploateringsintressena i den form som föreslagits här. Följande ändringar föreslås: förslag om att undersökningskoncession för torvfyndigheter skall slopas bör kvarstå. Undersökningskoncessionen gynnar enligt vpk:s mening i första hand stora och väletablerade torvutvinningsföretag på kommunernas och mindre företags bekostnad. Avsnitt 2.5 Sammanförande av bearbetningskoncession och täkttillstånd. Kravet på särskilt täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen bör bibehållas. Vpk anser att varje inskränkning av naturvårdslagens tillämpning innebär en risk för att natur- och miljövårdsintressen kommer i kläm. och planverkets remissvar bör också väga tungt i sammanhanget. Avsnitt 2.9 Frågan om kommunalt företräde. förslag om kommunalt företräde i ett koncessionsärende bör gälla. Många kommuner har redan förlorat rätten till utvinning av torvfyndigheter inom sina egna gränser genom att koncessioner beviljats utifrån kommande torvutvinningsföretag. Det är inte i samhällets intresse att t. ex. en glesbygdskommun i inland går miste om en torvutvinningskoncession därför att ett stort privat bolag anses bättre lämpat att exploatera fyndigheten. Om ovanstående förslag till ändringar i lagen om vissa torvfyndigheter vinner bifall förutsätts att ny lagtext utarbetas i enlighet därmed. Vpk har tidigare i stort sett godtagit de riktlinjer för den svenska oljepolitiken, så som de kom till uttryck i proposition 1983/84:110 om vissa oljefrågor. Det är bra att staten genom Svenska har möjligheter till direkta aktioner på oljemarknaden. Bolagets verksamhet bör utvecklas och samarbetet med OK komma till en lösning. Vpk stöder tankegångarna i propositionen om att en rimlig raffinaderikapacitet måste bibehållas i . Oljeanvändningen inom transportsektorn har både energi- och miljöpolitiska effekter. Vpk har i ett flertal motioner på trafik- och miljöpolitikens område föreslagit åtgärder, som om de genomfördes skulle minska energiåtgången, förbättra miljön och ge en bättre ekonomi. Förslagen omfattar bl. a. överförande av tung trafik från landsväg till järnväg, en återuppbyggnad av insjö- och kustsjöfart, förbättrad kollektivtrafik, avgasrening och alternativa drivmedel. Fortsatta åtgärder också utöver vad som redovisas i propositionen är nödvändiga för att förbättra energianvändningen inom transportsektorn och minska miljöpåverkan. Ett konkret förslag är ökade anslag till fortsatt energiforskning. I samband med regeringsförslaget om ett fjärde treårsprogram för forskning och utveckling på energiområdet, proposition 1983/84:107, yrkade vpk på en höjning av anslagen till den av energiforskningsnämnden föreslagna medelnivån. Det innebar ett genomsnitt för vart och ett av de tre Som det har visat sig genom redovisningarna i den här föreliggande propositionen, finns det fortfarande ett stort behov av stöd för att få fram alternativ energiproduktion, som t. ex. vindkraft. Också på konsumtionssidan behövs ytterligare insatser för att få till stånd en planmässig och effektiv energianvändning. Det kan gälla energihushållning i byggnader och/eller förbättringar inom transportsystemet. En höjning av anslaget till energiforskning upp till den ovannämnda medelnivån är därför väl motiverad. Med hänvisning till det ovan framförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag till en plan för avveckling av kärnkraften, 2. att beslutar att radioaktivt avfall från andra stater inte skall tas emot för slutförvaring i , 3. att med ändring av proposition 1984/85:120 beslutar att avslå förslaget till anslag under punkt E 6. Ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorer på , 4. att beslutar om ett förbud mot nedläggning av användbara mottrycksanläggningar och att all mottryckskapacitet i skall utnyttjas, 5. att med ändring av proposition 1984/85:120 punkt E 22. Vissa åtgärder för omställning av energisystemet beslutar om ett med . 6. att uttalar att någon utbyggnad av kolkondenskraft inte skall förekomma i , 7. att uttalar att en fortsatt oljeanvändning intill dess den kan ersättas med inhemska bränslen eller naturgas är att föredra framför att den temporärt ersätts med kärnkraftsel eller kol, 8. att beslutar att med de ändringar som föreslås i motionen anta regeringens förslag till Lag om vissa torvfyndigheter, 9. att med ändring av proposition 1984/85:120 punkt E 12. Energiforskning beslutar om ett med . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) minab/gotab 1985 82430