ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021429 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Undersökningarna om förekomsten av gas inom Siljansringen Siljansringen i hjärtat av är sannolikt resultatet av ett meteoriteller asteriodnedslag för många årmiljoner sedan. Där kan gömmas enorma gasmängder. Detta hävdas bl. a. av professor vid i . Svenska geologer är inte främmande för hans teorier. Siljansringens ytterdiameter är . Det är den största påvisade formationen av sitt slag i . Inom området driver nu ett djupgasprojekt. Teorin om djupgas går ut på att metangas läcker ut ur jordens inre och i vissa fall samlas upp i stora, djupt belägna gaslager. En åberopad indikation på gas är att man på åtta platser i och intill Siljansringen har extremt kraftig radonintensitet. Detta tyder på en pågående uppströmning av gaser. Enligt uppgift har undersökningen kostat 15 milj. kr. Stora fynd av naturgas skulle öka tillgången på högvärdig energi och underlätta övergången från kärnkraft. Det är ur många synpunkter viktigt att fortsatta borrningar sker inom Siljansringen. Borrningarna bör helst drivas vidare i regi. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder så att undersökningarna om gasförekomster inom Siljansringen kan fortsätta utan avbrott. () () BO () () () ()
mot · G8021430 · 1985-01-22 00:00:00 — Villkoren för exploatering av torvmarker Vid allmänna motionstiden lade jag fram en motion i detta ärende där jag betonade vikten av att man måste ta hänsyn till vad som kan hända med djur- och växtlivet och en allmän försurning av vattendragen om en ohämmad torvbrytning får förekomma. Har tillståndsgivarna satt sig riktigt in i följderna av skadorna som kan uppstå vid torvbrytning och sedan förbränning? Man har lagt denna hantering under mineralvårdslagen, vilket enligt min mening gör att förundersökningarna för intrång, inverkan på växter och djur, klimatförändringar inte är lika noggrant utredda som tillståndsgivning av utbyggnad av ett vattendrag. Konsekvenserna anser jag kan bli betydligt större vid torvbrytning. Med denna motion vill jag fästa uppmärksamhet på att torvbrytningen kan förorsaka oersättliga skador, som den ger oss ett dyrt och förorenande bränsle. Det har ju visat sig att vissa myrar innehåller uran. Med åberopande av det ovan anförda får jag hemställa att som sin mening ger regeringen till känna att tillstånd till torvbrytning inte skall prövas endast enligt mineralvårdslagen utan jämväl enligt miljöskyddslagen.
mot · G8021431 · 1985-01-23 00:00:00 — ökad satsning på mineraltillgångar har en omfattande prospektering efter främst sulfidmalmer utförts i stora delar av . Uppmärksamheten har varit koncentrerad till metallerna koppar och molybden. Bland malmmineraliseringar i övrigt har och vanadin varit föremål för särskilt intresse. På mineralsidan har den värdefulla keramiska råvaran kyanit föranlett betydande undersökningar, som medfört att brytning och förädling nu påbörjats. Malmprospekteringen har däremot ej ännu givit påtagliga resultat. Under närmast föregående år har därför nya prospekteringsområden beträtts. Natursten för användning i husfasader, golv, gravvårdar e. d. har eftersökts i länets sydligare delar, och en mineraljakt omfattande drygt hälften av länet har inletts. Naturstensinventeringen har redan lämnat betydande resultat. Provblock för vidare bearbetning och marknadsföring har uttagits på fem platser. Mineraljakten kommer att under innevarande år utsträckas till hela länet och naturstensinventeringen sannolikt också att fortsätta. Det är dock av vikt att malmprospekteringen inom länet inte upphör. Visserligen har arbetet inte givit sådana resultat som varit önskvärda, men då skall erinras om att långtifrån hela länet undersökts på ett tillfredsställande sätt. Särskilt de norra delarna och betydande områden i väster har beaktats blott i begränsad utsträckning. De för västra så karakteristiska men för landet i övrigt vanligen främmande sprickmineraliseringarna av kopparmalm med inslag av bl. a. tungspat, bly och ädla metaller har sålunda undersökts påfallande ofullständigt. Det är följaktligen angeläget att medel ställs till förfogande för ett sakkunnigt planerat och systematiskt genomfört studium av just denna form av malmbildning. SGU:s kartering av länets berggrund befinner sig nu i slutskedet. Detta innebär att långt bättre underlag finns för den nu föreslagna prospekteringen än för tidigare malmletning i länet. Vi har tidigare pekat på möjligheterna att intensifiera forsknings- och utvecklingsarbetet vid i . Ett intensivt arbete pågår för att i samarbete med i länet och tekniska högskolan i konkretisera vissa projekt. Sålunda försöker man få till stånd en forskningsgruva för småskalig bergsteknik och FoU-insatser inom området mineralteknik. En ytterligare utveckling skulle underlättas om man i den nya organisation som utreds för SGU stationerade en eller flera geologer i . Inom Bergslagsregionen pågår en råd projekt av mycket varierande omfattning. En mera systematisk och noggrann genomgång av nuvarande resurser borde ske. i kan bli något av en . En ökad satsning på Bergslagen och dess slumrande mineralrikedomar borde i högre grad uppmärksammas av statsmakterna. För att åstadkomma denna samordning och intensifiera mineraljakten inom berörda regioner erfordras medel i en eller annan form. Med anledning av vad i motionen anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om samordning av resurserna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om Bergslagens mineralrikedomar.
mot · G8021433 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1433 Utvidgning av mineraljakten i Norrlandsfondens regi Norrlandsfonden bedriver tillsammans med länsstyrelserna och utvecklingsfonderna i den värdefulla mineraljakten. Mineraljakten har lett till att en stor mängd information om berggrunden insamlats. Totalt har 52 inmutningar tagits med ledning av gjorda mineraljaktsfynd. Ett flertal utmäl har också beviljats. Mineraljakten har blivit ett begrepp och får anses ha nått imponerande framgång. Kunskapen på malm- och mineralområdet hos Norrlandsfonden är stor. Genom fondens erfarenhet fungerar mineraljakten smidigt och till låga kostnader. Det är angeläget att fonden garanteras ekonomiska förutsättningar för sin fortsatta verksamhet. Initiativ till mineraljakt enligt samma mönster som i har tagits på andra håll. Med tanke på den sakkunskap och erfarenhet som besitter vore det önskvärt att ytterligare mineraljaktsområden tillfördes fondens handläggning. Förutsättningarna för en liknande verksamhet i andra delar av landet under Norrlandsfondens överinseende borde därför undersökas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om en till andra regioner utvidgad mineraljakt i Norrlandsfondens regi i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G8021437 · 1985-01-24 00:00:00 — och vid cementfabriken i I på södra bedrivs cementtillverkning. Bruksorten har dock anor då ett alunbruk startades, vilket följdes av tegelbruk och senare alltså cementproduktion. ägs cementfabriken i av som ingår i Eurokoncernen och har monopol på cementtillverkning i . Med hänvisning till överproduktion har företaget velat lägga ner fabriken. fick man efter de anställdas kraftfulla agerande en tidsfrist . Man har reducerat arbetsstyrkan och prövat tillverkning av specialcement. En ansökan behandlas f. n. hos om att få bränna färgavfall för att minska behovet av eldningsolja i produktionen. Det är nu av vikt att byggnationen hålls uppe så att efterfrågan på cement inte minskar. Men det är av vikt att företaget med hänsyn till sin monopolsituation tar ett ansvar för de anställdas och bygdens framtid. Då försöksverksamheten utfallit positivt förutsätter vi att produktionen i får fortsätta, att ansträngningar görs för att öka exporten och att man påbörjar en planering för full produktion. Eftersom det föreligger ett statligt delägarskap förutsätter vi också att staten noga bevakar samhällets intressen ur beredskapssynpunkt. Om man inte på dessa vägar uppnår för samhället önskvärda resultat måste monopolsituationen ses över. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder för att bevara och utveckla verksamheten vid cementfabriken i . () () I* 1984/85.
mot · G8021438 · 1985-01-22 00:00:00 — Den kvalificerade arbetskraftens rörlighet I samband med frågan om glesbygdens försörjning med kvalificerad arbetskraft, bl. a. läkare, har det framkommit att en av svårigheterna att rekrytera sökande till läkartjänster och möjligen även nya privatpraktiker till glesbygdsområden består däri, att i en läkarfamilj ofta båda makarna har yrkesutbildning och är potentiellt yrkesverksamma men att det ofta är svårt för den andra maken att få en anställning, i varje fall i den offentliga sektorn, därför att kommuner och landsting i många fall inte vill tillgodoräkna vederbörandes tjänstetid hos arbetsgivare utanför kommunen eller . Alltmera vill det förefalla som om kommunala myndigheter skulle tillämpa det slags stiftsband, som prästerskapet länge besvärats av men enligt förljudande lyckats befria sig från. När det gäller ledande läkartjänster har den tidigare mycket vanliga växeltjänstgöringen mellan landsortssjukhus och universitetskliniker i samband med medicinalstyrelsens avskaffande och flyttningen av utnämningsrätten i fråga om överläkarna från regeringen till landstingen på enahanda sätt ersatts av en ökande inavel och en försvårad cirkulation av kvalificerade krafter inom sjukhusväsendet. Den, som önskar flera kompetenta yrkesmän inom sjukvården eller andra offentliga arbetsfält till glesbygden borde först och främst se till att inga lokala tröghetsfaktorer försvårar arbetskraftens rörlighet inom landet. Detta borde vara ett angeläget samtalsämne för regeringen med såväl och som med LO och TCO. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om angelägenheten av att undanröja onödiga hinder för den kvalificerade arbetskraftens rörlighet inom landet.
mot · G8021439 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1439 m. fl. Ändrade regler för arbetsrättsligt skadestånd har inneburit en positionsförändring vad gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagarorganisationerna. Med lagens hjälp har de fackliga organisationerna flyttat fram sina positioner vilket inneburit ett ökat inflytande gentemot arbetsgivarna. Ett gemensamt drag i denna lagstiftning är att arbetsgivare, stora som små, åläggs skyldigheter i betydande utsträckning och att lagstiftningen måste betraktas som både svårtolkad och svårtillgänglig. Detta gäller inte minst för landets ca 200 000 småföretag med anställda som har sämre förutsättningar än större företag att göra sig förtrogna med alla de krav den arbetsrättsliga lagstiftningen ställer. Denna utveckling har lett till att även välmenande arbetsgivare gör felbedömningar, vilket kan resultera i dryga skadeståndsbelopp. Genom riksdagsbeslut har dessutom majoritet ytterligare gjort skadestånden mer kännbara för arbetsgivaren genom att avskaffa arbetsgivarnas avdragsrätt för allmänna skadestånd. Som skäl för att slopa denna avdragsrätt har regeringen bl. a. anfört att det skulle anses stötande för rättskänslan att en arbetsgivare skall få göra avdrag för skadestånd som betalas för brott mot ofta helt centrala bestämmelser i arbetsrättslagstiftningen. Parallellt med detta har emellertid riksdagsmajoriteten godkänt regeringens förslag att i praktiken en enskild arbetstagare för ett avtals- eller lagbrott inte kan ådömas ett skadestånd högre än . Denna övre beloppsgräns infördes . Detta betyder att det inte finns någon som helst rimlig relation mellan de belopp som kan utdömas som skadestånd för en liten arbetsgivare och en arbetstagare. Mot bakgrund av att den arbetsrättsliga lagstiftningen i många stycken måste betraktas som både svårtolkad och svårtillgänglig menar vi att större hänsyn måste tas till fel som begås utan uppsåt av mindre arbetsgivare. I bagatellartade fall bör inget skadestånd alls utdömas. Vi menar därför att en utredning bör tillsättas med uppgift att skyndsamt ta fram förslag till sådana ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen att en rimligare relation uppnås mellan de skadestånd söm kan utdömas mellan en mindre arbetsgivare och arbetstagare samt att uppsåtsrekvisitet i betydligt högre grad än skall vara utslagsgivande om skadestånd över huvud taget skall utdömas eller ej. Vidare bör en sådan utredning ges i uppdrag att analysera konsekvensen av den arbetsrättsliga lagstiftningen mot bakgrund av de s. k. informella skadestånd som särskilt mindre arbetsgivare erbjuds betala av de fackliga organisationerna i stället för en ofta kostbar och slitsam process i arbetsdomstolen. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning med uppgift att skyndsamt framta förslag till sådana ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen att en rimligare relation uppnås mellan mindre arbetsgivare och arbetstagare när det gäller skadestånd enligt vad som i motionen anförts samt att denna utredning också ges i uppdrag att utreda eventuellt missbruk av s. k. informella skadestånd i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()
mot · G8021440 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Ingen ifrågasätter den självklara rätten att fritt organisera sig på arbetsmarknaden. Denna rätt är skyddad i grundlagen och för arbetsmarknaden också infogad i 7 § medbestämmandelagen. Enligt denna paragraf ges "rätt för arbetsgivare och arbetstagare att tillhöra arbetsgivare- eller arbetstagareorganisation, att utnyttja medlemskapet och verka för organisationen eller för att sådan bildas. Någon motsvarande rätt att stå utanför en arbetsmarknadsorganisation finns inte inskriven i lag trots att en sådan rätt i en demokratisk stat bör vara lika självklar. Frågan om ett skydd också för den negativa föreningsrätten behandlades av nya arbetsrättskommittén som trots arbete inte kom fram till att en negativ föreningsrätt skulle införas. Kommittén drog slutsatsen att en sådan lag som skulle utsträckas att omfatta även arbetssökande, i sak blir en fråga om man skall lagstifta mot s. k. organisationsklausuler, dvs. förbehåll i kollektivavtal om att en arbetsgivare åtar sig att endast anställa arbetskraft som tillhör en viss organisation. Så kan naturligtvis bli fallet. Vi menar emellertid att den enskildes rätt att fritt välja om vederbörande vill ansluta sig till en ideell organisation eller ej måste överordnas arbetsmarknadens parters möjligheter att utestänga arbetsgivare/arbetstagare från att erhålla arbete enbart på den grund att vederbörande inte är medlem i en avtalsslutande organisation. Behovet av en negativ föreningsrätt kan bl. a. illustreras med att en av de största organisationerna på arbetsmarknaden, , tillämpar ett system som i princip omöjliggör medlems utträde. I uttalas att Fackföreningsrörelsens principiella inställning till utträdesrätt för medlem ur ett fackförbund är den att sådan rätt saknas. Enligt en dom i högsta domstolen är detta system ägnat att inge allvarliga betänkligheter ur rättssäkerhetssynpunkt. Behovet av en negativ föreningsrätt har ytterligare förstärkts genom några fackliga organisationers försök och beslut att teckna kollektiva försäkringar för samtliga medlemmar utanför det kollektivavtalsreglerade området. Någon ny utredning för att bereda frågan behöver emellertid inte tillsättas för att utreda denna självklara rätt att i en demokratisk stat stå utanför en förening. Det bör därför ankomma på regeringen att utarbeta ett förslag till negativ föreningsrätt. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till lagstadgad negativ föreningsrätt. () ()
mot · G8021441 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1441 m. fl. Förbud mot blockad av företag utan fackligt ansluten arbetstagare Arbetsmarknaden består av såväl organiserade som oorganiserade arbetsgivare och arbetstagare. Bland landets företag har en majoritet valt att vara utan avtal medan en minoritet av företrädesvis litet större företag valt att erhålla avtalsservice och annan hjälp från en arbetsgivarorganisation. På arbetstagarsidan är en stor majoritet i någon facklig organisation medan ca en halv miljon anställda valt att stå utanför en facklig organisation. Till skydd för rätten att organisera sig finns bl. a. bestämmelser i 7 § MBL. Däremot finns inget skydd för varken arbetsgivare eller arbetstagare i fall bägge parter av någon anledning inte vill organisera sig. a. denna blotta i lagstiftningen har de fackliga organisationerna givits möjlighet att vidta stridsåtgärder gentemot företag för att åstadkomma ett kollektivavtal eller s. k. separatavtal. Stridsåtgärden för att åstadkomma ett avtal kan naturligtvis vara befogad för att uppnå ett avtal på en arbetsplats där vederbörande fackliga organisation har medlemmar men följden kan också bli att en arbetsgivare mot de anställdas vilja tvingas skriva på ett avtal med en facklig organisation som de anställda inte vill låta sig representeras av. Möjligheten att blockera företag som ej har organiserad arbetskraft har också utnyttjats i syfte att förhindra uppkomsten av naturliga kompanjonföretag. I en rättsstat måste det vara upp till den enskilde att själv bestämma om vederbörande vill låta sig representeras av en organisation. Det kan inte betraktas som rättmätigt att vissa organisationer, i detta fall arbetsmarknadsorganisationer, skall kunna förhindra verksamhet på arbetsplatser där de inte har en enda medlem för att uppnå ett avtal som säger att vederbörande fackliga organisation skall representera arbetstagarna. Det bör därför införas ett förbud mot blockad av företag där det inte finns någon fackligt ansluten anställd för dess vägran att teckna avtal separat eller via arbetsgivarorganisation. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till förbud mot blockad av företag där det inte finns någon fackligt ansluten för dess vägran att teckna avtal separat eller via arbetsgivarorganisation. () () () () () () ()
mot · G8021442 · 1985-01-22 00:00:00 — På grund av bestämmelser i lagen om statlig lönegaranti vid konkurs (1970:741) betalar staten arbetstagarens fordran på viss lön på sätt som anges i lagen. Genom en hänvisning i lönegarantilagen till förmånsrättslagen 12 § utgår såsom princip statlig lönegaranti under en uppsägningstid som beräknas från konkursutbrottet. Kostnadsutvecklingen för den statliga lönegarantin har varit mycket omfattande. Från belopp i storleksordningen 20 miljoner statliga lönegarantins omfattning nu kommit att stiga till omkring 800 miljoner . Den omfattande utvecklingen av den statliga lönegarantin torde ha samband med ändringar i förmånsrättsordningen. Vid olika sammanhang har påtalats det angelägna i att begränsa kostnaderna för konkursförvaltning. Dessa kostnader har stigit naturligtvis delvis som en följd av ökade krav på konkursförvaltarna att företa utredning såvitt gäller möjliga ekonomiska brott. Man kan emellertid inte utesluta att förekomsten av statlig lönegaranti inbjuder till att driva rörelsen vidare varunder statlig lönegaranti kan åtnjutas, även om konkursen kunde avslutas snabbare. 1 syfte att begränsa konkursernas förvaltningstid och även i syfte att begränsa statens kostnader för statlig lönegaranti bör garantitiden avkortas. Kostnaderna för statlig lönegaranti finansieras av en särskild arbetsgivaravgift. Det är angeläget att på varje sätt som är möjligt lindra kostnaderna för näringslivet för att på det sättet öka svenskt näringslivs allmänna konkurrenskraft. Om den statliga lönegarantin begränsas till att utgå blott i stället för som , 6 månader, skulle kostnaderna för den statliga garantin sannolikt nedgå med omkring 200 miljoner, vilket belopp skulle kunna tillgodogöras näringslivet genom att den avgift som finansierar garantin kunde nedsättas. Med stöd av det som anförts hemställs 1. att begär att regeringen framlägger förslag om sådan ändring av lagen om statlig lönegaranti vid konkurs att statlig lönegaranti blott kan tas i anspråk under en uppsägningstid av 4 månader från konkursutbrottet, 2. att begär att regeringen framlägger förslag om sådan ändring av arbetsgivaravgiften för finansiering av statlig löne garanti som motsvarar den nedsättning som blir följden av den här föreslagna förkortningen av garantitiden.
mot · G8021445 · 1985-01-24 00:00:00 — 1984/85 1445-1453 m. fl. En projektplan för att öka sysselsättningen för kvinnor i Sysselsättningsfrekvensen för kvinnorna i är den lägsta i landet. Orsakerna till detta faktum kan vara flera, men en bidragande orsak är sannolikt den struktur länet har inom näringslivet med tonvikten lagd på tung industri, t. ex. gruv-, stål- och skogsindustri. I denna tunga industri har kvinnorna i liten utsträckning haft anställning. Med de rationaliseringar och strukturomvandlingar som skett, med åtföljande minskade arbetskraftsbehov, har kvinnorna mycket liten möjlighet att få plats inom industrin. Utvecklingen inom den offentliga sektorn ger inte längre det stora tillskott till sysselsättning för kvinnor som vi tidigare varit vana vid. Genom ny teknik försvinner typiska kvinnojobb inom handel och kontor och plockjobben inom industrin blir allt färre. Listan kan göras ! Situationen ter sig ganska mörk! finns det ett behov av tekniskt utbildad personal inom industrin. Flickorna har inte heller här någon tradition att falla tillbaka på. De kvinnliga teknikerna är få även om de blivit flera. Flickornas andel inom de tekniska högskoleutbildningarna har ökat från till . Kemioch arkitekturlinjerna har kvinnliga studerande, medan genomsnittet för övriga linjer ligger så lågt som på . Med andra ord det går drygt sju manliga teknikstuderande på en kvinnlig. Då dessutom examinationsfrekvensen är något mindre för flickorna än för pojkarna betyder det en könsmässig snedfördelning inom teknikerkåren som inte kan förklaras med att flickorna skulle vara mindre lämpade för tekniska studier än pojkarna. Tvärtom får man se det som ett uttryck för att vårt samhälle inte tar till vara en resurs som vår industri och därmed hela vårt samhälle har ett stigande behov av. Samhället måste på något sätt gå in, helst tidigt, för att råda bot på detta samhällsproblem. har givit länsstyrelserna i uppdrag att i samarbete med länsskolnämnderna och länsarbetsnämnderna redovisa program för att stärka kvinnornas ställning på arbetsmarknaden. har dessutom i projektet kvinnor till industrin samlat erfarenheter från olika projekt i olika delar av landet. I 1984/85. Inget vore naturligare än att den arbetsgrupp inom , som har till uppgift att ta till vara dessa erfarenheter och sammanställa dem, utsåg till ett projektlän för att få fram en modell för att öka den kvinnliga sysselsättningen på lång sikt i hela landet. att hos regeringen begär att utses till projektlän för ökad kvinnosysselsättning enligt riktlinjer i motio () () () BO () () ()
mot · G8021447 · 1985-01-24 00:00:00 — De hörselskadade är på grund av sitt handikapp i behov av stöd både vid utbildning och på arbetsmarknaden. Vi har ca 350 000 hörselskadade som är yrkesverksamma. Av desåa bär ca 50 000 hörapparat. Hörselskada är ett mycket speciellt och komplicerat handikapp. från grundskola till gymnasium eller folkhögskola och till yrkesutbildning är de därför i behov av stöd och hjälp av någon som har tillräckliga kunskaper om och känsla för de problem de kan möta. Detta stöd är även viktigt i samband med inträde på arbetsmarknaden och därefter med uppföljande insatser, vilka kan omfatta allt från personligt stöd till råd om tekniska hjälpmedel, omplacering m. m. Lämpligt vore det därför att genom omfördelning av AMS-medel inrätta hörselkonsulenttjänster på länsarbetsnämnderna. Tillsammans med SYO-konsulenterna skulle de då ge råd och stöd till de hörselskadade t. ex. vid val av utbildning och även väl förbereda dem för yrkeslivet och därigenom förhindra utslagning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående inrättandet av hörselkonsulenttjänster.