mot · G8022312 · 1985-01-24 00:00:00 — 1984/85 2312-2320 m. fl. Jämställdhet mellan kvinnor och män Jämställdhet är alla människors lika rätt till utveckling, utbildning och arbete efter sin läggning och sina förutsättningar utan avseende till kön. Varje människa måste ha möjlighet att ta till vara sina personliga resurser. Ekonomisk självständighet är en förutsättning för jämställdhet. Det innebär att rätten till förvärvsarbete skall gälla såväl kvinnor som män. Jämställdhet är också en jämnare fördelning mellan kvinnor och män i det demokratiska samhällsarbetet. Kvinnor och män har olika erfarenheter och därpå byggda värderingar. Deras olika erfarenheter och värderingar måste tas till var i samhällsarbetet. Jämställdhet innebär också att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och skyldigheter till omsorg och ansvar för barnen. Jämställdhet är således en fråga om delat ansvar och lika villkor i hem, arbetsliv och samhälle. Arbetet för att förverkliga jämställdhet mellan kvinnor och män är därför en av de viktigaste samhällsuppgifterna. Alla människors lika värde och rättigheter är utgångspunkten för politiska arbete. Kraven på trygghet i en god livsmiljö för alla och ansvaret för kommande generationer samt strävan efter jämlikhet mellan grupper och individer skall bestämma inriktningen av det politiska handlandet. Det decentraliserade samhället är en viktig förutsättning för att nå dessa mål. Det ger också bästa förutsättningen för jämställdhet mellan kvinnor och män, som är ett viktigt delmål i arbetet för jämlikhet mellan individer och grupper. mål för jämställdhetsarbetet är alltså att utifrån denna grundsyn alla människors lika värde och rättigheter trygga kvinnors och mäns lika möjligheter till: o utbildning och arbete o omsorg om och ansvar för barnen o inflytande i och ansvar för samhället. Det decentraliserade samhället med närhet mellan arbete, bostäder och service och med beslutsfattandet nära människorna ger de bästa förutsättningarna för att uppnå dessa mål. 1 1984/85. Jämställdhetsarbetet vidareutvecklades under de två mandatperioderna Det gäller såväl de organisatoriska formerna som den konkreta inriktningen. En rad åtgärder genomfördes som innebar att hinder för jämställdhet mellan kvinnor och män på olika områden undanröjdes, att möjligheterna för föräldrarna att förena föräldraskap och förvärvsarbete underlättades och att traditionella könsrollsmönster successivt förändrades genom opinionsbildning. Inte minst har olika åtgärder på skolans område betydelse i detta avseende. Den organisatoriskt sett kanske viktigaste förändringen skedde då lagen om jämställdhet i arbetslivet trädde i kraft och som en följd därav myndigheten "jämställdhetsombudsmannen och jämställdhetsnämnden inrättades. En jämställdhetsberedning inrättades i . Syftet var att ge jämställdhetsfrågorna en mer framskjuten plats i regeringsarbete och att bevaka att regeringens riktlinjer för jämställdhetsarbetet följdes. Beredningen bestod av representanter från samtliga departement. En jämställdhetsråd med företrädare för kvinnoorganisationerna inrättades också. Rådet var ett forum för utbyte av information och idéer. I det följande tar vi upp några för jämställdhet mellan kvinnor och män viktiga samhällsområden och konkreta förslag med och utan anslutning till budgetpropositionen läggs. Samhällsplaneringen måste som en av sina utgångspunkter ha att skapa förutsättningar för jämställdhet mellan kvinnor och män, och detta måste klart komma till uttryck i kommande byggnadslagstiftning. planering har motverkat jämställdhet. Utvecklingen har gått mot ökat avstånd mellan bostad och arbete också i tätorterna. Boendet har glesats ut och arbetsplatserna koncentrerats till särskilda områden. Det har lett till längre arbetsresor, sämre service i bostadsområdena och sämre boendegemenskap. Boendeplaneringen måste utgå ifrån att både kvinnor och män skall ha möjlighet att förvärvsarbeta. Barnomsorg måste ordnas i anslutning till bostadsområdena. Den ökade flexibilitet i barnomsorgen som pläderar för är därvid nödvändig. En väl fungerande kollektivtrafik måste finnas. I partimotion om trafikpolitiken har detta understrukits. Vid planering av nya och upprustning av äldre bostadsområden skall möjligheterna att integrera arbetsplatser, t. ex. småindustri, hantverks- och serviceverksamhet alltid utnyttjas. Barn och ungdomar får därmed natur liga kontakter med yrkeslivet och med vuxna i alla åldrar. Även utrymmen för fritidsaktiviteter skall finnas i bostadsområdena. Sådana, väl fungerande, lokalsamhällen ger de bästa förutsättningarna för jämställdhet, oavsett hur man i olika familjer fördelar sin tid mellan förvärvsarbete ooh familjeliv. Samhällsplaneringen måste vidare, om jämställdhet skall uppnås, syfta till en balanserad utveckling inom landet som helhet, inom olika regioner och inom de enskilda kommunerna. En kraftfull regionalpolitik är därför ett viktigt medel för jämställdhet. Koncentrationen till storstadsområden måste motverkas och människor i alla delar av landet ges sysselsättningsmöjligheter, goda kommunikationer och tillfredsställande service. I den nya plan- och bygglag som förbereds bör i lagtexten klart komma till uttryck att en av utgångspunkterna för samhällsplaneringen skall vara att skapa förutsättningar för jämställdhet. All utbildning, såväl i förskola, grundskola och gymnasium som i högskola och vuxenutbildning spelar en nyckelroll när det gäller att förändra de traditionella könsrollsmönstren. Värderingarna om vad som är kvinnligt och manligt formas . Åtgärder i förskola och grundskola måste därför prioriteras. Därför är det nödvändigt att jämställdhetsfrågorna betonas i all lärarutbildning. En hel del har hänt . Skollagen föreskriver skyldighet för kommuns skolstyrelse och för landstingsutbildningsnämnd att verka för jämställdhet mellan kvinnor och män. Likaså åläggs skolchef i en kommun i fråga om utbildningen innehåll att verka för jämställdhet mellan kvinnor och män. I läroplanen för , Lgr 80, som tillämpas fr. o. m. /83 står inskrivet att skolans mål bl. a. är att verka för jämställdhet mellan kvinnor och män. Vidare bör enligt läroplanen lärostoffet grupperas så att jämställdhetsfrågor belyses i samverkan mellan flera ämnen. Dessutom bör det i arbetsplan finnas en planering av frågor som är gemensamma för flera ämnen som t. ex. könsrollsfrågor. Teknik är obligatoriskt ämne för både pojkar och flickor, vilket är av stor betydelse när det gäller att stimulera flickor att söka sig till tekniska yrken. Hemkunskapen som är gemensam för pojkar och flickor börjar redan på lågstadiet. Vid utformningen av gymnasieskolan har man också uppmärksammat jämställdhetsaspekten. På den ekonomiska linjen har den timplan, som tillämpas fr. o. m. /83, konstruerats så att pojk- och flickbetonade linjeval minskar betydligt. Sökande som väljer för sitt kön otraditionella linjer erhåller en halv extrapoäng. I proposition 1981/82:15 om studie- och yrkesorientering framhölls att de som sysslar med studie- och yrkesorientering inom skolan bör beredas tillfälle att praktisera i arbetslivet inom för resp. kön otraditionella arbetsområden. Vidare skall eleverna få tillfälle att pröva på verksamhetsområden som traditionellt väljs av andra könet, både inom undervisningen och i den praktiska arbetslivsorienteringen. beslöt med anledning av propositionen om skolforskning och personalutveckling att jämställdhetsfrågorna skall ingå i fortbildningen för lokalt utvecklingsarbete i . Däremot är könsrolls/ jämställdhetsfrågorna ännu inte obligatoriska i lärarnas grundutbildning. Visserligen ingår könsrollsfrågor i den centralt fastställda utbildningsplanen, men det är linjenämnderna vid de olika högskoleenheterna som har ansvaret för den närmare planeringen och genomförandet av utbildningen. På lokal nivå fastställs således innehåll samt de lärarresurser m. m. som skall avsättas för kursen. En gjord undersökning visar också mycket riktigt att dessa frågor vid flertalet lärarhögskolor behandlades slentrianmässigt för att inte säga omedvetet. Vi anser därför att könsrolls-/jämställdhetsfrågorna skall bli obligatoriska i all lärarutbildning och ges särskilda undervisningstimmar. 1 undervisningen bör ingå metodiken för hur jämställdhetsfrågorna skall kunna integreras i alla ämnen. Som framgår av ovanstående har skolan genom olika bestämmelser fått ett omfattande ansvar att driva jämställdhetsfrågorna. Hur dessa omsätts i verkligheten är emellertid svårt att få ett begrepp om. I budgetpropositionens utbildningsbilaga nämns överhuvudtaget inte jämställdhetsaspekten i något sammanhang. bör därför begära att regeringen uppdrar åt SÖ och UHÄ att göra en utvärdering av hur skolans mål om jämställdhet omsätts i praktisk handling i och gymnasium och hur man i undervisningen vid de olika lärarhögskolorna tacklat jämställdhetsfrågorna. Linje- och yrkesvalet är fortfarande starkt könstraditionellt. Såväl SÖ som jämställdhetskommittén fick i uppdrag, och särskilda medel, för kampanjer i syfte att påverka till ett mer otraditionellt linjeval. fick också som speciellt uppdrag att genom en informationskampanj söka komma fram till användbara metoder för att påverka ungdomarna och framför allt flickorna att göra otraditionella yrkesval. Också nuvarande regering har anslagit medel för pilotprojekt i detta syfte. Vissa förändringar har skett. Således var bland de behöriga förstahandssökandena till gymnasieskolans fyraåriga tekniska linje flickor, en ökning med . Ökningarna har fortsatt och var andelen flickor på denna linje . Enligt SÖ:s rapport om studieavbrott i gymnasieskolan avbryter både pojkar och flickor som väljer linjer dominerade av det andra könet oftare sina studier än elever på linjer där könssammansättningen är jämn. Flickor på starkt pojkdominerade linjer gör fler avbrott än pojkar på flickdominerade. Det gäller framför allt de praktiskt inriktade tvååriga linjerna. Detta visar att de ungdomar som bryter mot det könstraditionella mönstret har större svårigheter än andra och att de kan behöva extra stöd i sitt val av lärare och skolledning. behandlade skolans yrkesvägledning i sitt betänkande Förvärvsarbete och föräldraskap. Kommittén föreslog att försöksverksamhet skulle bedrivas för att få fram förslag hur man genom en mer systematiskt bedriven yrkesvägledning genom skolans alla stadier skulle kunna bryta det tradtionella yrkesvalet. Jämställdhetsministern avfärdade detta med att det inte behövs någon försöksverksamhet. Skolan och yrkesvägledningen har nämligen redan de uppgifter som kommittén ansåg skulle ingå i försöksverksamheten. Vi tror tvärtemot att en försöksverksamhet skulle kunna bidra till att finna nya vägar för arbetet inom ett av skolans svåraste områden, speciellt om man som kommittén föreslår förlägger försöksverksamheten till skolor där lärare och yrkesvägledare har grundläggande kunskaper och särskilt intresse för jämställdhetsfrågor. Vi föreslår alltså att den av kommittén föreslagna försöksverksamheten kommer till stånd. SSA-råden har viktiga uppgifter när det gäller ungdomarnas yrkesval. Genom att de är partssammansatta har könssammansättningen kommit att bli mycket sned. Procentandelen kvinnor är mycket låg. har i sina anvisningar och kommentarer framhållit att en jämn könsfördelning i bör eftersträvas. Vi anser det angeläget att så bli fallet och vill att regeringen initierar tänkbara åtgärder i detta syfte. 1 UHÄ:s handlingsprogram för jämställdhet inom högre utbildning och forskning sägs att UHÄ i samarbete med skall ge ut en handbok i könsrollsfrågor för bl. a. grundutbildningen av lärare och annan högskoleutbildning. Beslutet om detta läromedel togs , men ännu har inget hänt. Vi anser det angeläget att arbetet med att få fram en i jämställdhetsfrågor påbörjas av UHÄ. Rätten till arbete är grundläggande för jämställdhet mellan kvinnor och män. Förvärvsarbete är inte bara en förutsättning för egen försörjning. Det har också ett egenvärde genom att det är en väg till sociala kontakter, gemenskap och till personlig utveckling. De praktiska förvärvshinder som Finns måste undanröjas. Attityder och värderingar är också av betydelse när det gäller kvinnors och mäns lika möjligheter till arbete och utbildning. Ansvaret för att förändra attityder på arbetsplatsen och arbeta bort fördomar ligger såväl hos den enskilde som hos arbetsgivaren och de fackliga organisationerna. 1 * 1984/85. Jämställhet innebär bl. a. att kvinnor och män skall kunna förvärvsarbeta på lika villkor. De skall ha samma lönevillkor och möjligheter till utveckling och befordran i arbetet. Grundläggande för jämställdhet är också att kvinnor och män kan kombinera förvärvsarbetet med det praktiska arbetet och ansvaret för barnen. Det förtjänar dock att påpekas att de flesta har detta vårdansvar endast av livet. Allt fler kvinnor förvärvsarbetar. Enligt budgetpropositionen fanns 1984 av kvinnorna i åldrarna i arbetskraften. kom nära 300 000 kvinnor i på arbetsmarknaden. 1 hängde ökningen av antalet kvinnor i arbetskraften samman med högkonjunkturen och den därmed sammanhängande stora efterfrågan på arbetskraft. har kvinnornas inmarsch på arbetsmarknaden fortsatt trots vikande konjunkturer. Ökningen har fortsatt också om också i långsammare takt. Arbetslösheten är dock något högre för kvinnor än för män. Nära hälften av alla sysselsatta kvinnor arbetar deltid. Kvinnornas arbetsmarknad är till stor del en annan än männens, de arbetar i stor utsträckning i vård, service- och kontorsyrken. Kvinnornas yrken är genomgående lägre betalda än männens, och ofta ger de också mindre möjligheter att påverka och fatta beslut i arbetsorganisationen. Vi återkommer till dessa frågor när den aviserade propositionen om kvinnors ställning på arbetsmarknaden läggs. kommer att innebära stora förändringar på arbetsmarknaden inom de flesta sektorer. Den offentliga sektorn som sugit upp en stor andel av den kvinnliga arbetskraften beräknas inte öka lika mycket i fortsättningen. Den snabbt tekniska utvecklingen, med bl. a. datorisering och robotar, tränger nu in på områden som industri, kontor, banker och handel och övertar arbetsuppgifter. Det är viktigt att samhället har en beredskap för denna utveckling och att de anställda själva får delta i beslutsprocesserna på detta område. Datoriseringens inverkan på kvinnornas arbetsmarknad togs upp i propositionen (1981/82:123) om samordnad datapolitik. Dåvarande regering gav senare dataeffekturedningen i uppdrag att studera vilka effekter, såväl risker som fördelar, datoriseringen kan ha för kvinnor i arbetlivet och att lämna förslag till åtgärder för att möta utvecklingen. Vidare skulle utredningen studera elektronikindustrin och undersöka hur rekryteringen av kvinnor dit kunde ökas. Utredningen skulle också belysa konsekvenserna av s. k. hemterminaler. Dataeffekturedningen har slutfört sitt arbete och redovisar klart vilka risker datautvecklingen kan innebära om inte åtgärder vidtas för att motverka dem. Vi citerar ur betänkandet: kvinnor, särskilt lågutbildade kvinnor med rutinbetonade arbetsuppgifter, riskerar att få bära en stor börda av den omställnings- och anpassningsprocess som den tekniska utvecklingen i kombination med den könssegregerade arbetsmarknaden kan ge upphov till . Om kvinnor inte ges rimliga möjligheter att anpassa sin arbetsmarknadssituation efter de förutsättningar som en ny teknik skapar löper de risk att bli arbetslösa med allvarliga konsekvenser för såväl den enskilde som samhällsekonomin i stort. Vi bedömer situationen så pass allvarlig att den motiverar kraftfulla insatser från samhällets sida i syfte att underlätta denna omställnings- och anpassningsprocess. Jämställdhetsministern aviserar att dess förslag om åtgärdsprogram kommer att behandlas i särskilda propositioner. Vi återkommer i det sammanhanget till frågan. Många saknar ekonomiskt stöd vid arbetslöshet. Framför allt står många kvinnor utan det skydd som arbetslöshetsförsäkringen ger. håller fast vid sin principiella inställning att en allmän arbetslöshetsförsäkring bör införas. 1 dagens ekonomiska läge avstår vi dock från att lägga fram förslag. Vi anser emellertid att en uppdatering bör göras av den tidigare utredningen i fråga så att bl. a. de ekonomiska konsekvenserna i dagens arbetsmarknadssituation blir belysta. Som tidigare nämnts är regionalpolitiken ett viktigt jämställdhetsinstrument. Skillnaderna i kvinnors förvärvsfrekvens mellan storstadsområden och glesbygder är stora. kamp för regional balans, bl. a. genom en aktiv regionalpolitik, är ett viktigt led i jämställdhetsarbetet. Det förtjänar nämnas att av totalt ca 6 300 nya arbeten som tillkom genom lokaliseringspolitiskt stöd under budgetåren 1979/80 och 1981/82 gick närmare 2 700 till kvinnor. Detta är bl. a. ett resultat av det villkor som ställs för att erhålla lokaliseringsstöd, nämligen att av de nytillkomna arbetsplatserna skall gå till underrepresenterat kön, vilket oftast är kvinnor. Det händer tyvärr alltför ofta att företag beviljas dispens från detta villkor bl. a. med motiveringen att inga utbildade kvinnor finns att tillgå. Det måste vara ett ansvar för arbetsmarknadsmyndigheterna att genom utbildningsinsatser se till att det skälet inte kan åberopas. De regionala utvecklingsfonderna kan göra mycket för att stimulera kvinnor till eget företagande och för att stödja dem som företagare. kvinnor har satsat på eget företagande. Vi tror det är viktigt att utvecklingsfonderna får ett särskilt i stadgarna fastlagt ansvar för detta och att de därigenom också får någon på fondernas kansli som har till uppgift att arbeta med dessa frågor. Av en enkät i Statens industriverks tidskrift framgår klart att de utvecklingsfonder som har en tjänsteman med särskilt ansvar för kvinnofrågorna också når bäst resultat. föreslog i sitt tidigare nämnda betänkande att lantbruksnämnder och skogsvårdsstyrelser bör åläggas att ägna ökad uppmärksamhet åt arbetstillfällen för kvinnor inom området. Kommittén avsåg både jord-, trädgårds- och skogsbruk och möjligheten att till sådana företag knyta annan verksamhet såsom naturvård, skogsvård och turism. Vi tycker detta är ett viktigt förslag. I glesbygderna är det de areella näringarna som utgör grunden för arbetstillfällen. Vi vet också att den kvinnliga förvärvsfrekvensen är låg i glesbygderna. Som tidigare nämnts ar nära hälften av kvinnorna på arbetsmarknaden deltidsarbetande mot av männen. Flertalet av kvinnorna väljer detta själva eller i samråd med familjen. Det kan Finnas olika skäl till detta, den främsta orsaken tycks vara en önskan om mer tid för barn. Från att tidigare ha varit starkt negativa till alla former av deltidsarbete tycks socialdemokraterna nu ha gjort en helomvändning och anslutit sig till den uppfattning som alltid haft att det skall vara möjligt för människor att variera sin arbetstid i förhållande till behov av tid för annat under loppet av en livscykel. På förslag av dåvarande socialminister genomfördes t. ex. rätt till 6 timmars arbetsdag för småbarnsföräldrar. Socialdemokraternas "omvändelse tycks dock ha kommit mer som ett resultat av den höga arbetslösheten än som en önskan att tillmötesgå människors önskemål. Det är emellertid angeläget att deltidsarbetande så långt detta är möjligt får samma sociala trygghet som heltidsarbetande, i varje fall bör de inte diskrimineras i förhållande till dessa. Förbättringar i detta avseende har skett men fortfarande återstår en del orättvisor. Vi vill här särskilt ta upp en olöst fråga. Av olika skäl såväl med utgångspunkt från arbetstagarnas som arbetsgivarens önskemål kan deltiden förläggas på olika sätt. Om arbetstiden förläggs t. ex. till eller kan arbetstagaren i fråga komma att vid korttidssjukdom eller vid vård av sjukt barn endast kompenseras för av den berättigade sjukpenningen. Denna beräknas efter årslönen utslagen . Vi anser att deltidsarbetande med ovan beskrivna arbetstider skall erhålla sjukpenning i förhållande till det reella inkomstbortfallet vid korttidssjukdom. Studiestöd för tidigare hemarbetande kvinnor Med den försämrade ekonomiska situationen för barnfamiljerna har även följt svårigheter för kvinnor att vidareutbilda sig. När studiemedlen dessutom minskar blir det inte självklart att en av föräldrarna kan studera. De som i de flesta fall har mest behov av utbildning är kvinnor och detta får som följd att kvinnors utbildningsbehov då ej kan tillgodoses. Dessutom är många av dagens studerande ensamstående kvinnor med barn som lever i en ekonomiskt trängd situation med ensamfostraransvar. Dessa kvinnor har små möjligheter att arbeta vid sidan av studierna, barnen måste få sin del av deras tid. Det medför att deras ekonomi ej med studiemedlen och många därför avbryter sina studier eller väljer kortare utbildningar än de önskade. Många praktiska problem finns för dessa ensamstående kvinnor som hör samman med barnomsorgsmöjligheter och utformningen av barnomsorgstaxan. Vuxenstudiestödets utformning, där ersättningsnivån för medlem i a-kassa är mellan . för en icke medlem i a-kassa, försämrar möjligheterna för hemarbetande att delta i vuxenutbildning. Detta förhållande ger stor ekonomisk ojämlikhet mellan kvinnor som valt arbete i hemmet och de som valt arbete utanför hemmet när de sedan önskar vidareutbilda sig för återinträde på arbetsmarknaden. Vi anser att detta är ett hinder för många kvinnor att få den vuxenutbildning de önskar och är berättigade till. Detta bör beaktas i det utredningsarbete som pågår i departementet. Det är viktigt att kvinnor och män får samma möjligheter att delta i fackligt och politiskt arbete. Kvinnor och män har olika erfarenheter att utgå ifrån och bidra med i samhällsarbetet. Det är detta som gör det så angeläget att både kvinnor och män är representerade i beslutande församlingar. En ökning av kvinnorepresentationen är därför nödvändig. En strävan bör vara att kvinnor och män är representerade i beslutande församlingar i förhållande till sin andel av valmanskåren. Den hör till de politiska partiernas ansvarsområde att arbeta i denna riktning. Så länge kvinnor och män inte har likvärdiga möjligheter att påverka de politiska besluten föreligger en allvarlig brist i vår demokrati. har haft den högsta kvinnorepresentationen i . uppgår den till något . Också i kommuner och landsting har en relativt sett hög kvinnorepresentation. Att ett målmedvetet arbete från partiorganisationernas sida ger resultat De består nu av kvinnor och män. Det politiska livets villkor försvårar kvinnors möjligheter att delta i samhällsarbetet. Främst är det småbarnsföräldrar som möter svårigheter att delta i det politiska arbetet. Småbarnsföräldrarnas erfarenhet kan dock inte undvaras när beslut skall fattas, varför olika former för att förbättra villkoren för politiskt arbete måste prövas. Sammanträden på tider som passar barnfamiljer, tidsbegränsade möten och möjligheter till barnpassning är grundläggande krav om kvinnor och män skall få samma möjligheter att delta i samhällsarbetet. Detta är i första hand kommunala frågor. Kvinnoförbunden har en viktig roll när det gäller att stimulera och stödja kvinnor som är intresserade av politiskt arbete och skola dem för olika uppdrag. Det ekonomiska bidrag till kvinnoorganisationerna som förra regeringen genomförde bör ha stor betydelse för deras möjligheter att arbeta. Kvinnor är fortfarande i mycket liten utsträckning representerade i styrelser för statliga företag eller myndigheter liksom i statliga kommittéer. Dåvarande regering började att uppmana organisationer och myndigheter att föreslå två namn, en kvinna och en man, till uppdrag i statliga styrelser, kommittéer m. m. som tillsätts av regeringen, detta för att få möjlighet till en jämnare könsfördelning vid den slutliga utnämningen. Regeringen har gått ifrån denna praxis. Vi anser att denna praxis bör återupptas. Enligt den redovisning över antal kvinnor i statliga utredningar som införs i kommittéberättelsen har exempelvis andelen kvinnliga kommittéordförande minskat med och utgör bara 10,av samtliga.