mot · G8021011 · 1985-01-21 00:00:00 — Ett samlat program på sexualpolitikens område Sexualiteten är hos varje människa en viktig personlig drift med avgörande, nära kopplingar till hennes känslomässiga status och utveckling. En psykiskt sund utveckling hos människan förutsätter därför en stark, positiv och i rimlig mån fri utlevelse av sexuella behov, liksom dessas förening med känsloliv och personlighet i dess helhet. Sexualiteten har dock alltid fått sina villkor präglade av samhällets struktur. I samhällen med över- och underordning människor emellan vävs även sexualiteten samman med maktförhållanden, kontrollbehov och utnyttjande. Den har missbrukats och förvridits, undertryckts och förnekats, alienerats och kommersialiserats på liknande sätt som människors kroppar, själar och liv i övrigt. Arbetarrörelsen uppstod som en social befrielserörelse. Den utvecklades parallellt med och påverkades av en rad andra rörelser och tendenser, vilka alla syftade till att befria människan från okunskap, vidskepelse och andra tvång och band, som hindrade det personliga och sociala medvetandets utveckling. Det var därför naturligt, att sexuella upplysningssträvanden kom att gå sida vid sida med rörelsens materiella och allmänt sociala kamp. En fördomsfri och bejakande hållning till sexualiteten i strid mot förljugenhet, skuld och skam blev en del av den progressiva ideologin. sexualpolitiska föreläsningar för svenska arbetarkvinnor kan stå som en god symbol för denna hållning. Dessa strävanden, understödda av andra sociala förändringar och reformer, har gett i och för sig betydande resultat. Mycken trånghet och falsk moralism har fallit. Mer kunskap och större öppenhet har vunnits. Men frigörelsen från det gamla har inte motsvarats av en tillräcklig frigörelse till något nytt. Många människor har nått nya insikter, men finner det svårt att leva efter dem, då de möts av etablerade samhällsförhållanden och attityder. Många, kanske särskilt kvinnor, har fått mod att bryta upp från torftiga och sexuellt dåliga äktenskap för att finna, att det nya livet varken varit självklart eller oproblematiskt. är homosexualitet avkriminaliserad men den är ännu långt ifrån accepterad som den naturliga och parallella variant inom sexualitetens spektrum, vilken den vetenskapligt sett är. Samhällets materiella struktur understöder alltjämt patriarkala mönster, kommersiella livssyner förvrider känslor och strävanden hos människor. Allt detta hindrar en verklig sexuell frigörelse från att utveckla sin kraft. I den samhälleliga krisens och otrygghetens spår träder också en nymora listisk tendens fram. I stället för att se de samhälleliga orsakerna och de eftersläpande sociala mönstren som förklaring till de sexualpolitiska problemen, vill företrädarna för denna tendens skylla dem på frigörelsen. Nymoralismen hemfaller därför åt lättköpta och ytliga krav, vars innebörd är att man tror sig kunna lösa djupliggande deformationer i människors sexuella beteenden genom olika repressiva åtgärder. Genom att sprida skräckbilder av sociala avvikelser (prostitution, incest) och genom ett upphöjande av gångna tiders sociala ramar för sexualiteten (kärnfamilj, modersmyter, kvinnomystik) tror man sig kunna komma till rätta med brister, som i själva verket stammar just från denna blandning av falsk romantik och skräck, som präglade det gamla samhället. Nymoralismen konserverar i verkligheten de problem den utger sig för att vilja bekämpa. Det är nödvändigt att samhällets politiska institutioner, liksom olika folkrörelser, tar ett större och aktivare ansvar för sexualpolitiken. Detta kan ske genom att på de skilda vägar, som står till buds, höja den breda kunskapen om sexuallivet och främja en utveckling hos människor i riktning mot större öppenhet och självinsikt. Kunskapen och insikten bör också i det sociala medvetandet söka främja större insikter om sexualitetens sammanhang med hela personligheten och en kritisk diskussion om sådana strukturer och drag i samhället, vilka verkar hindrande, förvridande eller alienerande på sexualiteten. Att gå igenom och välja ut de mest ändamålsenliga praktiska kanalerna och tillvägagångssättet är inte möjligt inom ramen för en riksdagsmotion och kräver även av andra skäl en mer grundlig förberedelse. Vi vill dock här peka på några viktiga fält, där en socialpolitisk offensiv är naturlig och behövlig: Skolans sexualundervisning måste fördjupas och förbättras. Dess brister är f. n. svåra och uppenbara. Den sätts in sent i ungdomarnas utveckling. Den sker alltför mycket isolerat från allmänmänskliga och samhälleliga sammanhang. Läromaterialet innehåller påfallande ofta ovetenskapliga eller falska informationer och texterna är hållna i en naiv eller förnumstig ton, som motverkar en seriös anda i undervisningen. Med tanke på det särskilda behov av stöd och självförtroende, som homosexuella ungdomar har, bör man utmönstra en mängd fördomsfulla och förvirrande texter, som förekommer på området. Man bör ägna särskild uppmärksamhet åt standarden på informatörerna, vare sig dessa är lärare eller utomstående specialister. Några landsting har startat särskilda sex- och samlevnadsprojekt, bl. a. med sikte att utbilda grupper av informatörer. Sådana initiativ bör mer aktivt stödjas från statens sida. Kostnaderna har visat sig vara mycket måttliga och statsbidrag även med smärre summor kan därför väntas få en positiv effekt. bildar givetvis en viktig del i en sexualpolitisk offensiv. De frågor som här särskilt bör uppmärksammas på ett mer systematiskt sätt är a. socialarbetarnas utbildning och fortbildning, metodiken för att frigöra de prostituerade från deras destruktiva livsformer samt vägarna för att bättre integrera sexualpolitiska insikter med det praktiska sociala arbetet i allmänhet. Folkrörelser av skilda slag har också en given plats. Det gäller inte endast rörelser som och , som bör ges bättre uppbackning. Också den fackliga rörelsen - som visat starkt ökat intresse för socialpolitiska frågor - utgör ett viktigt forum för att bryta konservativa, fördomsfulla och patriarkala beteendemönster inom arbetslivet. Särskild uppmärksamhet måste ägnas förskolebarnens upplevelse av och begreppsbildning kring sexualiteten. Man måste bl. a. eftersträva en mer medveten öppenhet om sexuella ting i relationer till små barn, liksom en respekt för deras naturliga intresse för den egna, tidiga sexualiteten. Detta är nödvändigt både för att undanröja omotiverade skuldkänslor och för att ge barnen självförtroende och ett naturligt försvar mot att psykiskt skadas, om de möter förvridna eller förtryckande former av sexualitet bland äldre ungdomar eller vuxna. Mot bakgrund av det anförda föreslås att hos regeringen begär ett samlat program på sexualpolitikens område med den inriktning och i den anda som uttryckts i motionen. (vpk) (vpk)