ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802367 · 1985-01-11 00:00:00 — m. fl. Åtgärder för att motverka regional obalans vid offentliga organisationsförändringar Vid den allmänna motionstiden väckte vi en motion med förslag om att regeringen bör motverka regional obalans i samband med offentliga organisationsförändringar. missuppfattade uppenbarligen motionens innebörd eftersom utskottets förslag om avslag saknade relevant motivering. Vi förutsätter att utskottet vid den kommande behandlingen prövar motionen mera noggrant. Den statsfinansiella situationen innebär med nödvändighet nedskärningar av offentliga utgifter och rationaliseringar av offentlig verksamhet. I vissa fall kan det leda till organisationsförändringar som leder till sammanläggning av regionala myndigheter, kontor etc. Utan närmare övervägande tenderar sådana organisationsförändringar mot en koncentration av kvarvarande enheter till vissa orter. isolerat kan säkert varje sådan lokalisering till en viss ort i en större region förefalla naturlig och motiverad. De sammantagna effekterna kan emellertid komma att innebära en allvarlig obalans inom berörd region. Vad gäller organisationsförändringar i och län innebär de ofta en koncentration till och i synnerhet. Sålunda har för lokaliserats till och länsåklagarorganisationen har koncentrerats och för del lokaliserats till . I ett utredningsförslag föreslås att Samhällsföretag omorganiseras och att ledningen för verksamheten i förläggs till . Som sagts kan varje förändring isolerad ses som motiverad sammantaget blir konsekvenserna en regional obalans i . Samma tendens finns i flera andra regioner. Det framstår därför som viktigt att vid varje organisationsförändring ha ett vidare perspektiv så att det sammantagna resultatet motverkar regional obalans. Mot denna bakgrund hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om att motverka regional obalans i samband med offentliga organisationsförändringar. () ()
mot · G802369 · 1985-01-14 00:00:00 — m. fl. Slopande av de differentierade vårdavgifterna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:368 föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag som innebär att de differentierade vårdavgifterna avskaffas och att regeringen vid överläggningar med verkar för att högkostnadsskydd införs vid behov av långvarig sluten vård för dem som tidigare omfattats av differentierade vårdavgifter. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) JORN (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G802371 · 1985-01-14 00:00:00 — m. fl. Ökat anslag till länsstyrelserna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:370 föreslås att till Länsstyrelserna m. m. för /86 anvisar ett med . ökat reservationsanslag av 1 . () () () ()
mot · G802373 · 1985-01-14 00:00:00 — 1984/85 373-380 m. fl. Åtgärder för att främja fjällturismen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:372 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om främjande av fjällturismen, särskilt stödet till STF:s fjällverksamhet. () () () () 1 1984/85.
mot · G802374 · 1985-01-14 00:00:00 — m. fl. Åtgärder mot ytterligare utbyggnad av vattenkraften Med hänvisning till vad som anförts i motion 1984/85:372 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att någon ytterligare vattenkraftsutbyggnad utöver den produktionsnivå som tidigare uttalat sig för inte skall ske. () () () () () ()
mot · G802375 · 1985-01-11 00:00:00 — m. fl. Begränsning av avdragsrätten för förluster på optionsskuldebrev (prop. 1984/85:97) I propositionen föreslås att avdrag inte skall medges för realisationsförlust vid avyttring av ett skuldebrev som utgivits i förening med optionsrätt att teckna eller köpa aktier. Avdragsförbudet trädde i kraft har i ett betänkande (Ds Fi 1984:24) Reavinst på optionslån föreslagit en ändring i beskattningen av optionslånen. Förslaget innebär att emissionspriset skall fördelas på finansieringsinstrumentets två delar, optionsrätten och skuldebrevet. Av emissionspriset föreslås skuldebrevet få ett värde motsvarande dess marknadsvärde vid emissionstidpunkten medan återstoden utgör anskaffningskostnader för optionsrätten. Vi vill för dagen varken ta ställning till behovet av förändrad lagstiftning eller dess eventuella utformning. Det finns enligt vår mening ingen anledning att vidta några åtgärder innan sedvanlig remissbehandling skett. Först då finns tillräckligt underlag för ett ställningstagande. Att de regler som varit i kraft skulle vara skadliga om de tillämpades under är inte trovärdigt. I själva verket innebär det i propositionen förordade avdragsförbudet för realisationsförluster ett stopp för anskaffande av riskkapital genom utgivande av optionslån. Trots att regeringen är medveten om dessa effekter föreslås ett provisoriskt avdragsförbud. Med stöd av ovanstående hemställs att avslår proposition 1984/85:97. BO () () () () () () () ()
mot · G802376 · 1985-01-14 00:00:00 — och av skatten på smaksatt mjölk m. m. Enligt lagen (1977:306) om dryckesskatt (LDS) utgår skatt på spritdrycker och vin samt malt- och läskedrycker. De drycker som skatt skall utgå för finns angivna i 10 och 11 §§ LDS. Vad som skall förstås med de olika dryckerna finns närmare beskrivet i 1-5 §§ lagen (1977:292) om tillverkning av drycker m. m. (LTD). I lagtexten görs uttryckligen undantag för kaffe, te och choklad som alltså ej anses som läskedrycker. Skattesatsen för läskedrycker utan kolsyra är /liter och för läskedrycker med kolsyra /liter. Definitionen av läskedrycker i 5 § LTD omfattar flera drycker än () definition av läskedrycker. SLV (1972:37): Läskedrycker är en drickfärdig produkt som baseras på förutom vatten någon eller flera av följande huvudbeståndsdelar: sockerart, bär- eller fruktråsafter, naturliga eller naturidentiska aromämnen, fruktsyror och kolsyra. Juicer och fruktråsafter faller normalt utanför det beskattningsbara området förutsatt att de inte är utspädda med vatten utöver ursprunglig koncentration. Skatteplikt föreligger i sådant fall. Som exempel på sådana skattepliktiga drycker kan nämnas stilldrinkar och nektar. Vanlig mjölk är inte föremål för dryckesbeskattning. Med stöd av det uttryckliga undantaget i 5 § LTD är också mjölk som smaksatts med kaffe, the eller choklad undantagna från beskattning. Om mjölk smaksätts med någon annan smak än dessa tre smaker blir den däremot klassad som läskedryck och beskattas. Härvid används tulltaxan och dess statistiska varuförteckning för att definiera det skattepliktiga området. Följden är att mjölk med kaffetillsats icke beskattas medan detta sker för mjölk med t. ex. frukttillsats. Mjölkbaserade drycker i övrigt klassas också som läskedryck och beskattas. Som exempel kan nämnas att en dryck som till lika delar består av förädlad vassle och juice i naturlig koncentration av både och av förvaltningsdomstolarna i alla instanser har ansetts vara läskedryck enligt nu gällande regler. Att smaksatt mjölk och mjölkbaserade drycker som ju helt klart faller utanför SLV:s definition av läskedryck beskattas torde bland annat bero på att tulltaxan är ett trubbigt instrument vars användande har fått konsekvenser som lagstiftaren säkerligen inte avsåg. Detta är i och för sig förklarligt eftersom framför allt mjölkbaserade drycker inte existerade på marknaden då nu gällande regler tillkom. Mot denna bakgrund är en ändring som undantar smaksatt mjölk och mjölkbaserade drycker från läskedrycksbeskattning påkallad. Ändringen kan motiveras med samma skäl som anförts för att undanta juicer från beskattning, nämligen att de på grund av näringsvärde, vitamininnehåll etc. får anses utgöra ett värdefullt inslag i kosthållet. Anföras kan också att läskedrycksskatten främst är en lyxkonsumtionsskatt på söta, onyttiga lemonader som inte skall drabba en dryck med högt näringsvärde. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att genom tillägg till 5 § i lag om tillverkning av drycker m. m. (SFS 1977:292) undantar smaksatt mjölk och mjölkbaserade drycker från läskedrycksbeskattning liksom f. n. sker för choklad, kaffe och te.
mot · G802377 · 1985-01-14 00:00:00 — och försäljning på nordiska flygplatser infördes en lag om förbud att sälja momsfritt på nordiska flygplatser. Denna lag kom till efter en nordisk överenskommelse om gränshandeln mellan de nordiska länderna, där denna speciella fråga måste anses haft en mycket begränsad betydelse. etablerades speciella bolag med rättighet att till utomnordiska medborgare sälja mot speciella taxfree-kvitton. Dessa kvitton tillhandahålls i alla affärer utom i dem som ligger på flygplatserna. En utomnordisk turist kan alltså handla i butiker utanför flygplatsen, erhålla ett taxfree-kvitto och när vederbörande lämnar landet på flygplatsen få tillbaka momspengarna. Taxfree-återbetalningen sker i luftfartsverkets (statens) regi i transithallen. skedde återbetalningen utanför säkerhetskontrollen - ett system som fick kritik. Denna förändring har gjort det ännu mer obegripligt än det tidigare var att de butiker som finns i transithallen inte får sälja mot taxfree-kvitto. För turister är de bestämmelser som gäller helt obegripliga, vilket får till följd att de som arbetar i de aktuella butikerna får utstå en hård psykisk press eftersom kunderna inte tror att våra regler är så här tokiga. För de butiksägare som har sin butik i flygplatsens transithall är det en stor orättvisa eftersom man behandlas på ett helt annat sätt än andra butiker i landet. Lagar och regler borde vara lika för alla i vårt land. För turisten kan det också bli orättvist. Den som inte handlat innan man kom till flygplatsen utan tänkt göra det när man lämnar landet, får på detta sätt betala mer än den som köpte sina varor utanför flygplatsen. För som land kan det innebära att vi går miste om försäljningar som annars skulle gett oss både sysselsättning och skatteinkomster. För kan det också innebära dålig reklam som turistland. Vilka ekonomiska konsekvenser detta kan få är svårt att precisera men de är inte obetydliga. Som synes finns det många skäl som talar för att ändra den aktuella lagen så att alla butiker - även de på flygplatserna - får sälja mot taxfree-kvitton. Problemet är att inte ensidigt kan ändra på denna lag, vilket finansminister fastslog i ett frågesvar . Den måste alltså ta kontakt med de övriga nordiska länderna och föreslå en ändring. För alla nordiska länder borde en ändring vara positiv eftersom det innebär möjligheter till ökad försäljning till turister som kommer från länder utanför . Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen kontaktar övriga nordiska länder för att få en ändring till stånd av den lag som förhindrar momsfri försäljning på nordiska flygplatser.
mot · G802378 · 1985-01-14 00:00:00 — Höjt sparavdrag vid inkomstbeskattningen Sparkvoten har varit utomordentligt låg i . Det är därför viktigt att stimulera det enskilda sparandet. Det nuvarande sparavdraget, . för enskild och . för makar, har varit nominellt oförändrat . Dels för att återställa realvärdet av sparavdraget, dels för att stimulera det enskilda sparandet anser jag att det nu är motiverat med en rejäl höjning av sparavdraget. Jag föreslår att gränserna höjs till . för enskild och . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar höja gränserna för sparavdraget till . för enskild och .
mot · G802382 · 1985-01-15 00:00:00 — m. fl. Förbättrad tolkservice för döva och dövblinda För döva, dövblinda och vuxendöva är det utomordentligt viktigt att det finns en väl fungerande tolktjänst. Så är inte fallet . De ungefär 40 fast anställda tolkar som f. n. finns kan långt ifrån täcka behovet. Att inte ha tillgång till tolk leder till att döva inte har möjlighet att utnyttja sina demokratiska rättigheter, att påverka samhällsutvecklingen eller att ta del av den information som finns. Det leder till att hörande fattar beslut som berör dövas vardagliga situation utan att först ge döva möjlighet att påverka eller få information om frågorna. Brist på tolk leder också till att hörande inte får del av dövas erfarenheter och kultur. Brist på tolk är på så sätt en fråga som berör både döva och hörande. Att vara dövblind och inte ha tillgång till tolk leder till en ännu svårare situation. För många dövblinda är tolken den enda möjligheten att få kontakt med omvärlden, att få nyheter och information och att kunna röra sig i sin omgivning. Också för människor som blivit döva i vuxen ålder blir isoleringen mycket svår om det saknas tolktjänst. 1976 rekommenderade att döva skulle få tolktjänst i alla vardagliga situationer. 1981 antogs en rekommendation i handikappinstitutets styrelse om att landstingen skulle bygga ut tolktjänsten och inrätta särskilda tolkcentraler. I propositionen för landstingens hjälpmedelsförsörjning betonades kraftigt att man förutsatte att en del av ökningen av anslaget skulle användas till att bygga ut tolktjänsten för döva, dövblinda m. fl. Trots detta har utbyggnaden gått mycket långsamt och kan t. o. m. sägas ha stagnerat. På utbildas 20 tolkar (32 veckors utbildning). För att vara behörig för denna utbildning skall man klara ett teckenspråkstest. Det har varit svårt att fylla kursen med kvalificerade deltagare. För att man över huvud taget skall kunna tillgodose tolkbehovet inom rimlig tid måste det skapas resurser för två 15-veckorskurser i teckenspråk för blivande tolkar, lärare m. fl. Med två sådana intensivkurser med 20 deltagare i varje finns det möjlighet att få fram bra tolkkandidater och lärare. Det behövs 1 500 teckenspråkstolkar. Det finns ca 200 som fått någon form av utbildning. Med anledning av vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär att tolkverksamheten för döva, dövblinda och vuxendöva genom riktade statsbidrag byggs ut. () () () ()
mot · G802384 · 1985-01-15 00:00:00 — m. fl. Förmedlingscentralerna för texttelefon är nödvändiga för att döva, hörselskadade och talskadade skall kunna få telefonkontakt med andra än dem som har texttelefon. är förmedlingscentralerna öppna vardagar 08.00-21.00 samt och helgdagar 08.00-18.00. Lika väl som alla andra kan den som måste använda texttelefon ha behov av att kunna ringa vilken tid som helst. Därför måste minst en förmedlingscentral ha öppet dygnet runt. Beträffande finansieringen av texttelefonverksamheten sker den f. n. över statsbudgeten men anslaget går ut /85. Det är nu dags att tar ansvaret för finansieringen, och vi vill i sammanhanget hänvisa till regeringens handlingsprogram i vilket följande fastslås: En naturlig lösning för att finansiera nytillkommande installationer och de framtida förmedlingstjänster synes därvid vara att kostnader slås ut på kostnaderna för det totala telefonnätet och att innehavare av texttelefon betalar samma installations-, abonnemangs- och samtalsavgifter som övriga abonnenter. Med anledning av vad ovan anförts hemställer vi 1. att hos regeringen begär att minst en förmedlingscentral för texttelefon måste hålla öppet dygnet runt, 2. att hos regeringen begär att övertar finansieringen av texttelefonverksamheten när anslaget via statsbudgeten går ut . () ()
mot · G802386 · 1985-01-10 00:00:00 — Motion 1984/85:386 Upplysningsskyltning om lokalradiofrekvenser längs huvudvägarna drabbades delar av av snöoväder, som medförde stora trafikproblem. Många bilister fastnade i snödrivor på igensnöade vägar utan att kunna ta sig loss. orsakades trafiksvårigheterna av exceptionella vinterförhållanden. Men trafikbésvärligheter kan uppkomma vid andra tider och ha andra orsaker. Det skulle vara till stor hjälp om riktad information - oberoende av årstid gavs till trafikanter om befarade och inträffade trafiksvårigheter och andra störningar, möjligheter till alternativa färdvägar m. m. Lokalradiosändningarna är särskilt lämpade för sådan information. I viss utsträckning förekommer sådan redan, men den kan i många avseenden förbättras. Under en stor del av året har vi i en intensiv turisttrafik. Den består främst av inhemska turister, men - framför allt - också av gäster från skilda europeiska länder. Någon närmare kännedom om lokala trafikförhållanden - om viltfara, om alternativa vägval etc. - har dessa turister inte. Det vore betydelsefullt för alla trafikanter att snabbt kunna ställa in sin bilradio på gällande lokalradiofrekvens. På kontinenten, exempelvis i och , finns skyltar med upplysning om lokal radiofrekvens uppsatta vid huvudvägarna. Därigenom kan vägfarande lätt koppla över till rätt radiokanal och få lokala upplysningar, bl. a. om aktuell trafiksituation inom området. Motsvarande upplysningsskyltning om våra lokalradiofrekvenser skulle vara värdefull, framför allt vid våra mest trafikerade turistvägar. En sådan skyltning skulle naturligtvis medföra att lokalradion i sina sändningar i högre grad än skulle se som en viktig uppgift att ge trafikinformation under den brådaste semestertiden lämpligen given även på t. ex. tyska och engelska. Upplysningar om intressanta kulturevenemang inom det lokala området skulle också lättare nås av turister genom bättre möjligheter till snabb omkoppling till gällande lokalradiokanal, vilket ur turistsynpunkt skulle vara till gagn för i allmänhet och för olika landsändar i synnerhet. En detaljmässig utformning av en utveckling i enlighet med de i motionen framförda synpunkterna bör ske genom ett samarbete mellan berörda intressenter; statens vägverk, NTF, m. fl. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av upplysningsskyltning om lokalradiofrekvenser längs våra huvudvägar.
mot · G802388 · 1985-01-14 00:00:00 — 1984/85 388-401 En bro mellan och Frågan om broförbindelse mellan fastlandet och i norra har länge diskuterats bland öbefolkningen. På finns ca 600 permanentboende. mångdubblas antalet människor på ön. har frågan om broförbindelse fått ytterligare aktualitet, då stora delar av ligger inom Forsmarks inre riskzon. Vid en eventuell olycka i Forsmark uppstår stora problem att snabbt evakuera människorna på till fastlandet. skulle det praktiskt taget vara omöjligt utan en broförbindelse. En broförbindelse har också andra fördelar. Den skulle innebära att serviceutbudet vad gäller t. ex. handel och kommunikationer skulle förbättras. Detta vore till stor fördel för framför allt den permanenta befolkningen. Frågan om en broförbindelse diskuterades vid landshövdingens årliga överläggning med läns riksdagsmän . Det uppgavs då från sida att den årliga driftkostnaden för färjetrafiken mellan och uppgår till 10,5 milj. kr., medan kostnaderna för ett brobygge beräknas uppgå till omkring 20 milj. kr. Detta innebär att även om en broförbindelse innebär en kortsiktig investeringskostnad så blir en bro snabbt samhällsekonomiskt lönsam. Dessutom skapas arbetstillfällen . Med stöd av det anförda hemställs att beslutar uttala sig för att en bro bör byggas mellan och samt att detta projekt ges högsta prioritet. 1 1984/85.3 sami.
mot · G802389 · 1985-01-14 00:00:00 — m. fl. I motion 1983/84:503 behandlades frågan om transportrådets roll vid järnvägsnedläggningar. Vi bekräftade därvid vår kritiska inställning till transportrådets brist på objektivitet vid handläggning av frågor rörande järnvägsnedläggningar, som vi uttalade kritik mot transportrådets kalkyleringsprinciper och förutfattade meningar i samband med utredningar. I motionen ifrågasattes vidare det extra statsbidraget som ägnat att gynna bussalternativet. I motionen uttalade vi oss då för att TPR:s roll vid järnvägsnedläggningar borde begränsas och att TPR borde befrias från denna centralstyrande uppgift, varvid utredningar och avtal mellan länshuvudman och SJ borde kunna vara en angelägenhet på det regionala planet utan TPR:s inblandning. Denna inställning vidhåller vi. En genomgång av TPR:s övriga uppgifter och en jämförelse med de ursprungliga intentionerna vid rådets tillkomst i samband med TPU visar att grundtanken vad gäller TPR:s roll (ursprungliga namnet var trafikplaneringsnämnd) hänger samman med ett förment behov av en , planering och samordning. Sannolikt var tanken att försöka åstadkomma ett organ för samordning av de olika trafikgrenarna. Dessutom skulle rådet ha en viss myndighetsfunktion. I praktiken synes rådets roll i huvudsak ha blivit att fullfölja regeringens intentioner vad gäller järnvägsnedläggningar och därmed sköta den praktiska avvecklingen. Övriga uppgifter rörande t. ex. transportstödet, riksfärdtjänsten, energiinformationen, vissa uppgifter rörande det ekonomiska försvaret etc. kan genom en viss omorganisation läggas över på andra statliga organ eller handläggas direkt i anslutning till departementet. Vi förordar alltså en etappvis avveckling av TPR med början i och med kommande budgetår. Förhoppningsvis skulle härigenom en icke obetydlig besparing och förenkling kunna ske. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om TPR:s avveckling. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G802390 · 1985-01-14 00:00:00 — För många människor är bilen en avgörande förutsättning för arbete, kontakter med släkt och vänner, och för tillgång till samhällelig service. I särskilt hög utsträckning är situationen sådan för människor, som bor i småorter och på landsbygden. De stora skillnaderna i bensinpriset upplevs av dessa människor som djupt orättvist, vilket det också är. De omfattande s. k. bensinkrig som förekommit främst har inte inneburit att de människor som har störst behov av bilen kommit i åtnjutande av ett lägre bensinpris. Vi vill också påpeka att det omfattande rabattsystem som förekommer till olika grupper är djupt orättvist mot dem som med ett högre pris måste betala den vinstmarginal för bensinbolagen som möjliggör rabatterna. Grupprabatter kan ges till anställda inom ett företag, till vissa idrottslag osv., men sällan till låginkomsttagare i småorter eller på landsbygden. Också de s. k. extrarabatter som förekommer upplever många som orättvisa. Sammanfattningsvis kan sägas att prisskillnaderna på bensin, direkt vid bensinmacken eller indirekt genom olika rabattsystem, upplevs som orättvisa och orättfärdiga av stora grupper människor i alla delar av landet - även i de tätast befolkade delarna. Det är nödvändigt att komma till rätta med problemet, vilket skulle kunna ske genom ett särskilt uppdrag till statens prisoch kartellnämnd, SPK. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att SPK ges i uppdrag att pröva frågan om prisbildningen på bensin, bl. a. i avseende på rättvisan mellan olika grupper och regioner.
mot · G802391 · 1985-01-14 00:00:00 — Påskyndande av utredningen om vanadinförekomsten i utreder f. n. förekomsten av vanadin i , . En exploatering av vanadinfyndigheterna skulle minska landets beroende av import samt förbättra sysselsättningsläget i regionen avsevärt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att regeringen vidtar åtgärder för att påskynda undersökningen om förekomsten av vanadin i .