ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8022388 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Skärpning av arvs- och gåvoskatten kommunisterna har alltid reagerat starkt mot att stora förmögenheter kan ligga i privata händer. På samma sätt reagerar vi mot att dessa förmögenheter skall kunna överföras till andra utan någon större beskattning. Överföringarna sker främst till barn eller andra närstående. Reglerna för förmögenhetsöverföringar kringgås på olika sätt för att undgå beskattning. Olika reversförfaranden nyttjas bl. a. i detta syfte. Av denna anledning är skatteinkomsterna av arv och gåvor ytterst liten. Några enskilda fall, där arvsskatten i stort uppgår till samma storlek som det beräknade förmögenhetsvärdet på arvet, förtar inte helhetsintrycket av att arvs- och gåvobeskattningen är för liberal. Genom överförande av förmögenheter genom gåvor o. d. på barn, bringas även inkomstskatten på kapitalinkomsterna ner på en avsevärt lägre nivå än vad som egentligen borde vara fallet. Arvs- och gåvobeskattningen skärptes genom beslut i . De nya reglerna gäller fr. o. m. . Trots denna skärpning har ingen avgörande ökning av skatteinkomsterna ägt rum. Arvsoch gåvoskatten har t. o. m. minskat i förhållande till den offentliga sektorns skatteinkomster. En tendens som har varit allmän ända och som endast avbröts vid beskattningen 1983. En ytterligare skärpning av arvs- och gåvobeskattningen bör göras att gälla . Dessutom bör en översyn göras för att kartlägga hur förmögenheter överförs i avsikt att undgå beskattning. Denna översyn bör ske snabbt och ha som utgångspunkt att stoppa sådana kringgående rörelser. Beträffande skärpningen föreslår vpk att arvs- och gåvobeskattningen ökas i de högsta skatteskikten från nuvarande till i klass 1 och från till i klass 2. En successiv avtrappning bör sedan ske så att skärpningen upphör vid . i klass 1 och vid . Med anledning av det anförda föreslås 1. att beslutar om en skärpning av arvs- och gåvoskatten i enlighet med vad som anförs i motionen. 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande översyn av de kringgående rörelserna för undgående av skatt. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G8022389 · 1985-01-25 00:00:00 — och av bostadsförmån i jordbruket Man kan konstatera att beskattning av bostadsförmån i lantbruket varit ett återkommande motionsämne vid de senaste årens allmänna motionstid. Det har gällt såväl beräkningen av förmånsvärdet och beaktande av kontorsrum som även själva beskattningsmetoden. Även om vissa smärre förbättringar åstadkommits i anvisningar angående bostadsförmånsvärden och värdena som sådana hållit sig oförändrade , finns det fortfarande anledning till kritik mot nuvarande ordning. En punkt som behandlats gäller kontorsrum. har i sitt slutbetänkande föreslagit att avdrag skall få göras för kontorsrum i det fall ett sådant utrymme innebär ett intrång i den egna bostaden. Det är av vikt att förslaget genomförs även för jordbrukets bostäder. Beträffande beskattningsmetoden kommer denna fråga förhoppningsvis att behandlas av den statliga utredning (bostadskommittén) som förväntas avge sitt slutbetänkande . Enligt vad som framförts bör villorna beskattas enligt samma metod som gäller för jordbrukets bostäder, dvs. enligt konventionell metod där avdrag medges för alla kostnader såsom reparationer och värdeminskningsavdrag. De grundläggande bestämmelserna för jordbrukets bostäder bör således vara oförändrade. Däremot finns det all anledning att i detta sammanhang försöka få gehör för ett mera rättvist sätt att beräkna förmånsvärdena. Som en följd av de tidigare fastighetstaxeringsvärdena har beskattningen av bostadsförmånerna blivit alltmer kännbara för jordbrukarna. Landsbygdens bostadsbyggnader bör naturligtvis så långt det är möjligt bebos och underhållas, men beskattningen av denna förmån måste ges en rimlig utformning. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts rörande värdering av bostadsförmåner av bostadshus på fastigheter som är taxerade som jordbruksfastighet. () () minab/gotab 1985 79859
mot · G8022393 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Ändring i lagen om kriminalvård i anstalt 4 § lagen om kriminalvård i anstalt (KvaL) innehåller de grundläggande bestämmelserna om målsättning och principer för kriminalvård i anstalt. Där framhålls att den intagnes anpassning i samhället skall främjas och skadliga följder av frihetsberövandet motverkas. Den intagne skall från anstaltvistelsens början förberedas för tillvaron tiden efter frigivningen. I proposition 1974:20 säger dock departementschefen: Vid inriktningen av anstaltsvården måste emellertid hänsyn även tas till kravet att påföljderna verkställs på ett sådant sätt att samhället i möjligaste mån skyddas mot brott. Denna tanke har också fått stöd i lagen genom formuleringen att verksamheten från början skall inriktas på åtgärder som förbereder den intagne för tillvaron utanför anstalten i den utsträckning det kan ske utan att kravet på samhällsskydd eftersättes. Många som är engagerade i kriminalvårdens problem har starkt reagerat med anledning av att hot om våld och våld mellan intagna på anstalt förekommer. Bestämmelsen i 20 § KvaL om avskildhet av vissa intagna innebär ett visst skydd. Frågan om den intagnes rätt till skydd mot övergrepp från andra intagna är en viktig princip av samma slag som rätten för varje medborgare att ha rätt att leva i en miljö utan hot om våld. Samhället har även ett särskilt ansvar för dem som omhändertagits för samhällsvård. Det kan konstateras att dessa frågor har aktualiserats särskilt i samband med att narkotikan har spritt sig till fängelserna. a. har hot och våld använts av intagna för att tvinga andra intagna att ta in narkotika i anstalten i samband med permission. Enligt vår mening bör ett tillägg göras i 4 § KvaL för att klargöra samhällets skyldighet och vilja att skydda intagna från andra intagnas otillbörliga påverkan. Med hänvisning till det anförda hemställs att antar följande förslag till ändrad lydelse av 4 § lagen om kriminalvård i anstalt. Kriminalvården i anstalt skall utformas så att den intagnes anpassning i samhället främjas och sakdliga följder av frihetsberövandet motverkas. Kravet på samhällsskydd mot ofredande av annan intagen skall beaktas. Verksamheten bör inriktas på åtgärder som från början förbereder den intagne för tillvaron utanför anstalten. Frigivning skall förberedas . HANS () ()
mot · G8022394 · 1985-01-25 00:00:00 — Kostnaderna för viss bevakningsverksamhet i Den officiella statistiken visar att brottsligheten är högre i storstadsområdena än i landet i övrigt. Särskilt allvarligt är det höga antalet brott som innebär hot och våld mot enskild person. Som exempel vill vi nämna rån, vilket är ett starkt storstadskoncentrerat brott. Samhällsekonomin ger oss inte möjligheter att tilldela de rättsvårdande myndigheterna ytterligare resurser. är vi medvetna om att ökade polisinsatser fordras för att skydda människors liv och egendom. I detta läge bör varje möjlighet att omfördela resurser inom polisväsendet till den rent polisiära verksamheten utnyttjas. Statens pris- och kartellnämnd har offentliggjort en genomgång av det statliga vaktbolaget verksamhet. arbetar dels på den privata marknaden, dels med vissa bevakningsuppdrag inom polisen och totalförsvaret. Den sistnämnda verksamheten är inte konkurrensutsatt. Verksamheten är till övervägande del koncentrerad till . Kostnaden för den monopoliserade verksamheten, bevakning av tunnelbana, ambassadbevakning m. m., men exkl. bevakningsuppdrag inom totalförsvaret, uppgår till drygt 70 milj. kr., varav 13,8 milj. kr. Samma bolags vinstmarginaler för totalförsvarets bevakning är 9,och för den civila sektorn . Enligt vår mening är det inte rimligt att den monopoliserade verksamheten subventionerar ABAB:s civila verksamhet. Vi anser att kostnaderna för ABAB:s polisiära verksamhet i inte bör ge utrymme för större vinst än den civila verksamheten. ABAB bör således tilldelas medel för bevakning av tunnelbana och ambassader m.m., som nominellt överensstämmer med det belopp som ställdes till företagets förfogande /85. Detta innebär att ett belopp i storleksordningen 7-8 milj. kr. kan omfördelas och ställas till polismyndigheternas förfogande. Det motsvarar ett tjänsteutrymme på ca 30 helårstjänster, inkl. utrustning. Med anledning av vad som anförs i motionen hemställer vi 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om ABAB:s prissättning på olika verksamheter, 2. att beslutar att hos regeringen begära att polismyndigheten i genom omfördelning inom given ekonomisk totalram, i enlighet med vad som anges i motionen, får möjligheter att inrätta maximalt 30 polistjänster.
mot · G8022397 · 1985-01-25 00:00:00 — har det funnits beslut på att den och nedslitna kriminalvårdsanstalten i skall ersättas med en ny. Diskussioner har pågått inom länet beträffande den nya anstaltens placering. Som alternativ till har, av sysselsättningsmässiga skäl, framförts . framförde justitieministern som sin mening att övervägande skäl talade för att den nya anstalten skulle byggas i . Statsrådet hänvisade till uttalande om den kriminalvårdspolitik som skall föras och som bl. a. innebär att en lokalanstalt skall vara placerad på den ort där de intagna har sin anknytning i form av tidigare verksamhet, anhöriga osv. Vi delar uppfattningen att kriminalvården skall utgå från närhetsprincipen. Den utveckling som pågår mot öppnare vårdformer, och som bl. a. innebär ökad frigång, talar ytterligare för denna princip. Mot den bakgrunden finner vi det anmärkningsvärt att regeringen nu beslutat att förlägga den nya anstalten utanför län, nämligen till . Det faktum att 5 milj. kr. redan har investerats i en projektering för en anstalt avsedd för kan inte vara ett tillräckligt starkt skäl för att frångå gällande kriminalvårdspolitik. Vi anser att regeringen bör ompröva sitt beslut och att den nya kriminalvårdsanstalten, avsedd för , skall placeras i län. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att den kriminalvårdsanstalt som skall ersätta den föråldrade i skall placeras i kommun.
mot · G8022399 · 1985-01-25 00:00:00 — I (10 kap. 2§ första stycket) finns en formulering om att testamentsvittne vid sitt namn bör ange yrke och hemvist. Det finns alltså inte ett ovillkorligt krav att yrke och hemvist skall anges. Detta får till följd bl. a. att testamentsvittnen inte alltid kan identifieras i de fall sådant är önskvärt eller nödvändigt, t. ex. då anförts mot ett testamente och testamentsvittnena skulle behöva höras i en process om testamentet. Det finns exempel på fall där, trots omfattande efterforskningar i orten, vittnena ej kunnat återfinnas och höras i en process angående av testamente just på grund av att endast vittnenas namn står på testamentet. Det måste anses ytterst otillfredsställande att testamentsvittnen inte kan identifieras. Därför bör enligt min mening ändras så att detta blir möjligt. En tvingande bestämmelse om yrke och hemvist är därvid inte tillräckligt utan måste kompletteras med personnummer. Självfallet skall detsamma gälla beträffande ändringar och tillägg i redan bevittnat testamente. Dessutom bör det vara tvingande för vittnena att ange tidpunkten för bevittnandet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anta följande förslag till ändrad lydelse av 10 kap. 2§ första stycket: Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Testamentsvittnena böra vid sina Testamentsvittnena skall vid sina namn anteckna yrke och hemvist, namn anteckna personnummer, yrke De böra ock å handlingen teckna och hemvist. De skall ock å handintyg rörande tiden för bevittnandet lingen teckna intyg rörande tiden för samt övriga omständigheter som bevittnandet samt övriga omstän kunna vara av betydelse för testa- digheter som kan vara av betydelse för testamentets giltighet.
mot · G8022400 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Utländska förvärv av fast egendom En översyn av lagstiftningen som berör utländska förvärv av fast egendom i bör göras. Lagen om förvärv bör skärpas. De utländska förvärven har ökat kraftigt i län. Tendensen finns för landet som helhet men är mer framträdande i län än i de flesta andra län. Statistiken över utländska medborgare bosatta utomlands som förvärvat fritidsfastigheter i län ser ut enligt följande: 1979 1980 1981 1982 1983 1984 13 22 31 37 47 74 Endast har antalet förvärv ökat eller från 47 till 74. Denna trend är inte tillfredsställande ur flera synpunkter. För det första är risken stor för att priserna på fastigheter i de områden där förvärven sker ökar onormalt. Det är oftast attraktiva turistområden. Framför allt berör det läns skärgårdsområde, främst Blå kusten, men framför allt . Även inlandet berörs. I är också samma tendens förhärskande. Om fastighetspriserna i dessa områden okar i onormal omfattning kan det försvåra för många som inte är mycket kapitalstarka att då förvärva en fastighet i dessa områden. För det andra medför det att åretruntboendet tunnas ut framför allt i skärgården eftersom förvärven ofta görs för fritidsboende. För det tredje minskar tillgängligheten för den breda allmänhetens turism i de attraktiva turistområdena, där ofta förvärven sker. Det strider mot en av målsättningspunkterna för Sverigeturismen. Lagstiftningen i får i detta fall anses vara ganska liberal särskilt i jämförelse med andra länders lagstiftning. En skärpning av lagstiftningen bör övervägas. Länsstyrelserna kan också tillämpa lagstiftningen på olika sätt. lagen på särskild anknytning till ger utrymme för en alltför varierande tolkning och tillämpning. Även det bör ses över. Mot bakgrund av den mycket oroande utveckling som är på gång finns det anledning för att hos regeringen begära en översyn av gällande lagstiftning beträffande utländska förvärv av fast egendom i . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om översyn och förslag till ändring av lagen (1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m. m. i enlighet med vad som i motionen anförs. () ()
mot · G8022402 · 1985-01-25 00:00:00 — 1984/85:2402 m. fl. Översyn av systemet med partssammansatta domstolar och specialdomstolar Inom flera betydelsefulla rättsområden finns s. k. partssammansatta domstolar. Många känner oro över att de särskilt utsedda partsrepresentanterna i de partssammansatta domstolarna och nämnderna inte i alla sammanhang skulle kunna frigöra sig från bindningen till den part, som utsett vederbörande som dess representant i domstolen. har förvånansvärt nog vi flera tillfällen avvisat motioner med begäran om en översyn av de partssammansatta domstolarna och nämnderna. Vi anser dock att det är av utomordentlig betydelse att allmänhetens förtroende för att alla domstolar är helt opartiska inte rubbas. De partssammansatta domstolarna har på grund av sin sammansättning en ställning, som gör att de inte alltid upplevs som obundna. Partssammansatta domstolar är fristående från de allmänna underrätterna och utgör s. k. specialdomstolar. Ofta finns ingen eller endast begränsad rätt att överklaga dessa domstolars avgöranden. Mot arbetsdomstolens eller domar kan exempelvis talan inte föras. En klar risk med fristående domstolar är att snarlika rättsliga frågor kan bedömas helt olika i skiftande specialdomstolar och allmänna domstolar. Detta medför minskade möjligheter för allmänheten att förutsäga följderna av vissa rättshandlingar. Existensen av parallella rättssytem minskar således rättstryggheten. En metod att komma till rätta med detta problem vore att avskaffa specialdomstolarna och låta deras nuvarande uppgifter övertas av de allmänna domstolarna. Mål som gäller en särskild del av rättsordningen skulle kunna koncentreras till en eller flera underrätter. Eventuellt behov av speciella kunskaper skulle kunna tillgodoses genom att sakkunniga knöts till rätten. Så fungerar exempelvis fastighetsdomstolarna . En annan metod vore att behålla specialdomstolarna men låta dem utgöra första instans. Därmed skulle talan mot deras avgöranden föras hos hovrätten och ytterst högsta domstolen. 1 1984/85. 1984/85: 2402 Vad särskilt gäller arbetsdomstolen skulle dess uppgifter kunna begränsas till att döma i tvister mellan kollektivavtalsslutande parter. Genom de nämnda modellerna skulle faran för oenhetlig bedömning av likartade rättsliga frågor minska. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära en översyn av systemet med partssammansatta domstolar och specialdomstolar. () () () () () () () () () () () () ()
mot · G8022404 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:2404 Ökad humanitär hjälp till Striderna mellan en överlägsen sovjetisk militärmakt och de afghanska motståndsgrupperna blir allt intensivare. når oss via massmedia rapporter om krigets nya offer. Antalet döda och sårade växer dag för dag. Den afghanska civilbefolkningens lidande på grund av kriget är mycket stora. Redan före kriget var ett fattigt underutvecklat land. I krigets spår lämnas nu stora delar av civilbefolkningen utan den mest elementära hjälp. I stora delar av råder akut brist på makt, kläder och medicin. Behovet av humanitär hjälp är mycket stort. ger redan viss humanitär hjälp. Denna kanaliseras bl. a. via och . Hjälpen är värdefull, men helt otillräcklig. De totala reservationerna på de totala biståndsanslagen uppgick /84 till 4 500 milj. kr. Även en ringa del till av dessa medel, vilka redan är avsatta för bistånd till , kan rädda många liv bland den afghanska civilbefolkningen. Med hänvisning av vad som anförts hemställs att beslutar att 20 milj. kr. av de reserverade biståndsmedlen /86 skall användas till ökad humanitär hjälp bland den afghanska civilbefolkningen. 11 1984/85.
mot · G8022405 · 1985-01-25 00:00:00 — afUGGLAS (m) () () ()
mot · G8022410 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:2410 Vård i av katastrofoffer från i en gång byggt som sanatorium skall enligt aktuella planer upphöra som vård anläggning . Sjukvårdshuvudmännens beslut därom är icke fattat men i diskussionen kring sjukhemmets framtida användning har befolkningen i länet och inte minst i kommun framfört många allvarliga invändningar mot tanken på att en anläggning av så gediget slag och så lämplig just för sjuk- och hälsovård skall överges. Någon verksamhet som sedan kan förläggas dit och som ser meningsfull ut föreligger inte. Även personalen har en bestämd uppfatting av att sjukhemmet bör fortsätta i en verksamhet av liknande slag som bedrivits där. har en läkare vid läkarstation framfört tanken att sjukhemmet är lämpligt för en ny vårdform, nämligen eftervård och rehabilitering åt sjuka och skadade från krigs- och katastrofdrabbade länder. generalsekreterare rapporterade att i dör 40 000 spädbarn en av de många förskräckande uppgifter om nöden i vår omvärld. är det känt att SIDA stundom har svårt att finna meningsfyllda projekt och framkomliga vägar och rätta metoder för att effektivt använda de svenska biståndsmedlen. I många områden i saknas sjukhus och personal för vård och rehabilitering av sjuka, barn och vuxna. Det borde vara en framkomlig väg att till en del bereda u-hjälp genom att speciella grupper av nödställda får vård i , finansierad genom pengar ur vårt bistånd. Det är givetvis oomtvistligt att u-hjälp skall ske i de länder som får vårt bistånd, men i en alltmer överbefolkad värld med allt fler katastrofer torde det bli oundvikligt att vissa offer för krig, naturkatastrofer av olika slag och politiska skeenden, som behöver vård måste kunna beredas plats på sjukhus hos oss liksom att sådan vård ställer sig effektivare och billigare i många fall. Lokaler och utrustning finns, lämpliga miljöer i hälsosam trakt, personal av olika slag likaså. bevaras sjukhuset som en reserv vilken innebär en tillgång i händelse av krig eller farsot i vår del av världen. Utrikesministern har avvisat tanken på en sådan användning av svenskt sjukhus som inte längre behövs för sitt ursprungliga ändamål, men de skäl som anfördes i svaret är knappast väl underbyggda. En utredning om möjligheten av vård av katastrofoffer utifrån bör vara värdefull både med tanke på att våra resurser därigenom kunde komma till ännu större nytta och på att det är av värde att en viss kapacitet utöver den för dagens vårdbehov dimensionerade finns som reserv. Det är dessutom kapitalförstöring att lämna eller riva ett bra sjukhus och att minska sysselsättningen i den bygd där sjukhuset finns. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning om möjligheten att i vårt land vårda och rehabilitera patienter från och katastrofdrabbade områden.
mot · G8022412 · 1985-01-25 00:00:00 — 1984/85 2412-2417 Stöd till Kyrkornas världsråds program för fred, nedrustning och mänskliga rättigheter Bland organisationer och enskilda som arbetar med u-landsfrågor finns det en växande medvetenhet om sambandet mellan fred, utveckling och mänskliga rättigheter. Som få andra har den ekumeniska organisationen världsråd ställt dessa frågor i fokus. Den opinionsbildande verksamheten har en stor genomslagskraft genom att organisationen har medlemskyrkor i ett hundratal länder. Kyrkorna förutsätts kritiskt granska situationen i det egna landet och inte bara behandla kapprustning, underutveckling och brott mot de mänskliga rättigheterna som något abstrakt och avlägset. SIDA har gett ett betydande bidrag till kyrkornas världsråds program för fred, nedrustning och mänskliga rättigheter. SIDA:s stöd har haft avgörande betydelse för programmet. Programmet har innefattat bl. a. följande aktiviteter: information och opinionsbildning rörande sambandet utveckling, nedrustning och mänskliga rättigheter; medling i konfliktsituationer; hjälp att bilda kommittéer för mänskliga rättigheter. Stödet upphörde med utgången av /84. Det är djupt olyckligt att inte kan ge stöd till en sådan angelägen verksamhet. Vi föreslår att medel utgår till Kyrkornas världsråd över anslaget Bidrag till enskilda organisationer. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att från anslaget Bidrag till enskilda organisationer anslå . för /86 för att stödja Kyrkornas världsråds program för fred, nedrustning och mänskliga rättigheter. () () 1 1984/85.
mot · G8022424 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:2424 Dagens utryckningsbidrag för värnpliktiga är . och har legat på denna nivå . Utryckningsbidraget motiveras utifrån att den värnpliktige oftast får vänta en månad innan den första lönen efter fullgjord värnplikt utbetalas. Nivån på utryckningsbidraget står inte i proportion mot vad en normal månadslön efter skatt innebär. Det finns därför anledning mot bakgrund av detta att höja utryckningsbidraget till en högre nivå. Med hänvisning härtill föreslår jag att hos regeringen hemställer om förslag till höjning av utryckningsbidraget så att det uppnår minst samma köpkraft som gällde efter höjningen 1979. 1984/85 2424-2429