mot · G802942 · 1985-01-10 00:00:00 — Den politiska situationen i hela präglas av en ökande spänning mellan den politiska makten och fackföreningsrörelsen. Såväl i länder med socialistisk som icke socialistisk majoritet visar fackföreningsrörelsen en ökad strävan till politisk makt. Denna strävan har rimligen sin grund i det förhållandet att ekonomin i under en lång följd av år ej möjliggjort en ökning av realinkomsterna för den arbetande befolkningen. En allt hårdare kamp har följaktligen utvecklat sig mellan arbetsgivare och fackföreningsrörelse om lönsamhetsproblem, fördelningsproblem och därmed reallöneutveckling. Ingen kan tveka om att samverkan mellan arbete och kapital utgör den främsta källan till kraft för att bekämpa de ekonomiska problem som onekligen föreligger i många av ekonomier. Nära samverkan mellan arbete och kapital skulle möjliggöra att företag och fackföreningar, med tillgång till samma kunskapsmaterial om såväl nationell ekonomi som företagsekonomi, skulle kunna förhandla om fördelning av rörelsers överskott på sådant sätt, att misstänksamheten bröts och framför allt på ett sådant sätt att lönesättningen icke förblev en av de främsta inflationsfaktorerna. I har bl. a. den s. k. nya arbetsrätten i många sammanhang uppfattats som en källa för ökade motsättningar mellan företag och anställda. Detta trots att den nya arbetsrättens mål och metoder i princip är acceptabla och goda hjälpmedel för att uppnå ökad känsla av samhörighet. En anledning till den olyckliga utvecklingen inom den "nya arbetsrätten är naturligtvis sysselsättningssituationen i . En annan motsättning är fackföreningsrörelsens fortsatta strävan efter makt över företagen - främst exponerad genom genomdrivandet av löntagarfondssystemet. Vägen tillbaka till förtroende och samverkan är förmodligen lång och svår. Det åligger den lagstiftande makten i att medverka genom att tillhandahålla för arbetsmarknadens parter instrument som kan möjliggöra för dem att utveckla kanaler för samverkan. Samverkan inom företagen är den självklara startpunkten för utvecklandet av nya system för samverkan på arbetsmarknaden. Medbestämmandelagen anvisade en väg för att uppnå ökad samverkan, styrelserepresentation i vissa aktiebolags styrelser en annan. Förslaget i denna motion syftar till att anvisa en mera institutionell väg, som avser att uppnå samma mål som avsikterna med de anställdas rätt till information, med inflytande och styrelsedeltagande. Genom att etablera i lagstiftningen ett fastlagt vinstdelningssystem skulle möjligheter öppnas för en ny form för löneförhandlingarna som vilar på uppvunna resultat snarare än osäkra bedömningar. Genom att koppla vinstdelningssystem till inflytandefrågor och medbestämmandefrågor skulle åstadkommas ett informationssystem som var tillgängligt för bägge parter vid företaget, vilket i sin tur skulle möjliggöra en dialog omkring vinstdelningsproblemen, som vilar på gemensamma målsättningar inför företagets framtid. Genom frivilligheten i systemet skulle anställda och företag i träffat avtal om tillämpning av vinstdelningsbolags system kunna enas om inte bara lönesättningsproblem utan även sysselsättningsproblem, varigenom arbetsmarknadens parter på ett verkligt aktivt sätt skulle kunna bidra till en konstruktiv lösning av den sysselsättningsproblematik som uppenbarligen ligger för alla industrialiserade länder. För aktiebolag, och för sådana företag av andra juridiska former som avses med lagen om årsredovisning, skall öppnas en ny förvaltningsform som regleras relativt strikt i en ny lag. Förvaltningsformen bör kunna regleras i ny lagstiftning som helt enkelt betecknas som lag om vinstdelningsbolag, vilken lag skall gälla vid sidan om lagstiftningen om aktiebolag och handelsbolag. I vinstdelningsbolag skulle icke lagen om medbestämmande i arbetslivet och lagen om styrelserepresentation i vissa aktiebolag gälla. I stället skulle i lagen om vinstdelningsbolag anställda vid företaget i givna former ges rätt att deltaga i styrelsearbetet. För att inte reglerna om deltagande i styrelsearbetet skall uppfattas såsom enbart formella regler, skall i lagen givas bestämmelser om miniminivå pä styrelsearbetet. Denna miniminivå bör sättas ganska högt och bör klart reglera skyldighet för företaget att tillhandahålla styrelsen detaljerad information och reglera styrelsens beslutsrätt och delegationsrätt. I lagen om vinstdelningsbolag skulle givas en bindande regel om vinstdisposition, som innebar att minst viss del av rörelseöverskottet skulle avsättas för fördelning bland företagets anställda. I fåmansbolag skulle möjligen företagsledningen undantagas från begreppet anställda. Därest vinstdelningsskatt för betalning till löntagarfonder gäller, då vinstdelningsbolag skulle komma att införas, skall vinstdelningsbolaget befrias från denna skatt. Syftet med denna regel torde vara självklart. Arbetsgivaren får ett incitament att medverka till etableringen av vinstdelningsbolag. Arbetstagarparten får genom lagen en direkt och till anställningen kopplad andel i företaget. I vinstdelningsbolag skulle slutligen öppnas en reglerad metodik för tillväxt av anställdas ägande i vinstdelningsbolget. Metodiken skulle kunna bygga på att den del av rörelseöverskottet som enligt ovan skulle tillföras arbetstagarparten fördelas i två , av vilka den ena tillläggs arbetstagar parten såsom kontant löneökning och den andra såsom andel i företagets kapital, endera genom utfärdande av konvertibla skuldebrev eller optionsrätter eller genom riktade nyemissioner. Lagen om vinstdelningsbolag skulle bli gällande vid företag där särskilt i lagen angivet formbundet avtal träffas mellan företaget och arbetstagarparten. Arbetstagarparten skall därvid representeras av de vid företaget verksamma lokala arbetstagarorganisationerna. Om sådant formbundet avtal slutes, ersätter lagen om vinstdelningsbolag vissa delar av aktiebolagslagen och övriga häri angivna lagar. att begär att regeringen föranstaltar om utredning om möjligheterna av att i etablera vinstdelningsbolag i enlighet med vad som anförts i motionen.