mot · G902236 · 1985-12-04 00:00:00 — Motion till 1985/86:236 m. fl. 1985/86:62) Ett systematiskt arbete har pågått för att göra våra vägar och fordon säkrare. har härigenom uppnått en internationellt sett mycket hög trafiksäkerhetsstandard. Antalet trafikolyckor med bil, som resulterat i personskador, har minskat och 1980-talen, sett i relation till trafikarbetet på våra vägar. Det inträffar fortfarande ett stort antal trafikolyckor. Därför är det nödvändigt att arbetet på att öka säkerheten i trafiken fortsätter. Stora ansträngningar bör läggas ned på detta arbete. och senare bilmodeller skall det för samtliga av bilens sittplatser finnas bilbälten. Den skadeförebyggande effekt som användning av bilbälten innebär är klart belagd. Det åligger därför varje bilförare och passagerare att vid färd använda bilbälte. Härigenom minskar riskerna för skador vid en eventuell trafikolycka. I proposition 1985/86:62 föreslås en utvidgning av de redan gällande tvången, dels att bilen skall vara utrustad med bilbälten, dels att förare och passagerare i framsätet skall ha bilbältet på sig. Enligt propositionen skall tvånget fr. o. m. också omfatta passagerare i baksätet. har tidigare behandlat frågan om lagtvång beträffande användningen av bälten även i baksätet. Detta skedde vid behandlingen av den s. k. trafiksäkerhetspropositionen 1981/82:81. I denna framhölls bl. Med ledning av erfarenheterna från tiden före lagstiftningen om bilbälte torde det gå att avsevärt höja användningsfrekvensen hos baksätespassagerarna genom en massiv information. Jag instämmer i utredningens bedömning att det är angeläget med kraftfulla informationsinsatser möjligt för att framhålla den stora säkerhetseffekt som bilbältesanvändning medför även för baksätespassagerare. I strävan att i görligaste mån undvika att Mot. 1985/86:236 tvingande bestämmelser införs anser jag att frivillighet i förening med information bör prövas innan strängare åtgärder vidtas. instämde i skrivningen i propositionen. En grundläggande förutsättning vid införandet av lagregler är att dessa effektivt kan övervakas och överträdelser beivras. utfärdade polisen 33 544 ordningsförelägganden till bilförare och framsätespassagerare som ej följt lagstiftningens stadgande om obligatorisk användning av bilbälten i framsätet. Undersökningar tyder på att dessa ordningsförelägganden tog i anspråk 10-20 poliser på helårsbasis. I propositionen föreslås att polisen ges ett ökat ansvar för övervakning av efterlevnaden av den nya lagstiftningen. Däremot ges polisen inga ökade resurser för detta ändamål. Att införa denna lag, som kräver betydande övervakning, utan att polisen ges nödvändiga resurser är ej meningsfullt. har i sitt remissvar på trafiksäkerhetsverkets förslag därför bl. a. konstaterat: Styrelsen är dock tveksam till förslaget om skyldighet att använda bilbälte på annan plats i bil än i framsätet med hänvisning till svårigheterna att övervaka bestämmelsernas efterlevnad. Vid ett införande av bilbältestvång för baksätespassagerare finns starka skäl att anta att antalet ordningsförelägganden för motsvarande förseelser av baksätespassagerare åtminstone inledningsvis markant kommer att överstiga de som utfärdas för förare/passagerare i framsätet. Propositionen liksom trafiksäkerhetsverkets skrivelse saknar dock dess värre en uppskattning av antalet sådana ordningsförelägganden. I debatten har siffror på närmare 100 000 ordningsförelägganden nämnts. Om denna uppgift skulle visa sig vara korrekt indikerar detta att 30-60 poliser på helårsbasis skulle användas för detta arbete. Det betydande merarbete som den nya lagen innebär för polisen kommer med den nuvarande utformningen att tas från polisens ordinarie trafikövervakningsarbete. Det finns skäl att anta att detta arbete i många fall är angelägnare än att övervaka den nu aktuella ökningen av trafiklagstiftningen. Nettoeffekten för trafiksäkerheten av den föreslagna lagstiftningen är mot denna bakgrund svårbedömbar. Användning av bilbälten i baksätet har stigit från till dagens . Enligt vår uppfattning finns det goda förutsättningar att denna positiva utveckling skall fortsätta. Detta framgår bl. a. av den undersökning som trafiksäkerhetsverket låtit genomföra om trafikanternas attityder till användning av bilbälte i baksätet. Tabell 6: Inställning till påståendet: Det finns lika starka skäl att använda bilbälte i baksätet som i framsätet (procent). Källa: , 1984 Instämmer helt/i stora drag Ganska/mycket tveksam/tar helt avstånd Kan ej ta ställning Vid mätningen 1981 instämde helt/i stora drag i att det finns lika starka skäl att använda bilbälte i baksätet som i framsätet. Till mätningen 1982 hade denna andel ökat och till mätningen 1983 med . De flesta försäkringsbolag har infört lägre pris på trafikförsäkringar för de bilägare som lovar att baksätespassagerare använder bilbälte. Denna prisreduktion kommer att successivt bidra till att öka antalet baksätespassagerare som använder bilbälte. Trafiksektorn är i mycket stor omfattning omgärdad av skilda lagar och regler. Ytterligare lagstiftning kan resultera i att medborgarnas förståelse och laglydnad för dessa dämpas. Därför är vi ej beredda att förespråka lagstiftning. I stället vill vi fortsätta arbetet enligt de riktlinjer som den s. k. trafiksäkerhetspropositionen och trafikutskottet tidigare föreslagit. Det är utomordentligt viktigt att intensifiera ansträngningarna för att trafikanterna i både fram- och baksätet använder bilbälte. Vi föreslår mot denna bakgrund väl avvägda och kraftfulla informationsinsatser via bl. a. trafiksäkerhetsverket och NTF i syfte att på frivillighetens väg öka användningen av bilbälten i baksätet. Målsättningen för detta arbete skall vara att minst hälften av passagerarna använder bilbälte i baksätet. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att finna tillfredsställande bilbälten för passagerare under . Först när den av oss föreslagna satsningen utvärderats finns det anledning att överväga lagstiftning. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att avslår i proposition 1985/86:62 intaget förslag under rubriken 2:1 om krav på obligatorisk användning av bilbälte i baksätet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts under Förslag. () Per Stenmarck (m)