mot · G8022246 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Vi har i vårt land god tillgång på bra bostäder. Bostadsbrist finns endast nu i ett fåtal kommuner. Däremot har ett antal kommuner ekonomiska problem med tomma lägenheter. Den viktigaste uppgiften inom bostadsbyggnadssektorn är därför inte nybyggande av bostäder utan vården av det stora värde som våra bostäder representerar samt att få en nyttig användning av de tomma lägenheterna och förbättra miljöerna i de områden där detta starkt eftersatts under miljonprogrammets år. Viktigt är också att få till stånd en större variation i bostadsbeståndet så att de olika behov som barnfamiljer, unga, pensionärer, handikappade m. fl. har på utrymme och standard kan tillgodoses. Byggnadskostnaderna har stigit och pressar tillsammans med ett högt ränteläge upp boendekostnaderna. Möjligheterna att få större egna insatser och ett billigare kapital är därför av stor betydelse. Statens kostnader kan inte tillåtas öka. Tvärtom medför budgetunderskottet att vi måste räkna med att svara för mer av boendekostnaderna genom hyra och ökade kostnader för egna bostäder. De generella subventionerna måste således minska och stödet riktas till de grupper som har den svagaste ekonomin. Samhället måste bygga på att vi som enskilda medborgare är intresserade av att ta ansvar för vår egen situation och att i samarbete med andra i kooperativa former lösa gemensamma intressen. Om vi skall ta detta ansvar krävs också att vi har reellt inflytande. Samhällets åtgärder inom bostadspolitiken skall därför formas med förtroende för att medborgarna både kan och vill svara för detta utan detaljstyrning. Under den senaste oppositionstiden kritiserade socialdemokraterna de borgerliga regeringarnas bostadspolitik. Nyproduktionen av bostäder var för låg, kostnaderna för byggandet tilläts stiga för mycket, hyrorna ökade för starkt, antalet familjer med bostadsbidrag minskade osv. 1 regeringsställning har resultatet av den socialdemokratiska bostadspolitiken blivit: det lägsta nybyggandet i modern tid fortsatt ökning av statens kostnader för boendet 1 1984/85. kraftigt ökad belastning på fastighetsägarna genom en särskild statlig fastighetsskatt minskat antal familjer har bostadsbidrag m. m. Enighet förelåg mellan partierna om att bostadspolitiken borde reformeras. Uppdraget lämnades till bostadskommittén (Bo 1982:2). Direktiven var en genomgång av den bostadspolitiska utvecklingen och med uppdrag till kommittén att utarbeta förslag till nytt lånesystem, nya regler för bostadsbidrag, ändringar i skatteregler, boendeinflytande m. m. Vi kan nu konstatera att regeringen inte har velat få fram förslag från kommittén beträffande framför allt finansieringssystem och subventionsregler, eftersom det i så fall stört regeringens ritningar att kunna införa en särskild statlig fastighetsskatt. Dessutom har regeringen genomfört utvidgningar på subventionsområdet, t. ex. genom ROT-programmet, hyresrabatter och hyresförlustgarantier, trots att en viktig uppgift för bostadskommittén är att föreslå reformer som minskar samhällets kostnader. I det följande skisserar vi hur vill ändra bostadspolitiken. Motionen behandlar finansieringssystem, bostadssparande, subventionsmetoder, skatteregler m. m. I denna motion går vi inte in på de riktlinjer som bör gälla för samhällsbyggandet såsom utformningen av bostadsbebyggelsen, bostadsmiljön, skalan i bostadsbebyggelsen, förnyelseåtgärder m. m. Dessa viktiga delar av bostadspolitiken återkommer vi till i samband med förslaget till ny plan- och bygglag samt naturresurslag. Sparandet i är för lågt. För att stimulera till ökat sparande har beslutat om olika former av stimulanser till speciella sparformer, t. ex. skattefondssparande, aktiefondssparande och allemansfondssparande. Senast under höstriksdagen beslutades om särskilda villkor för bosparande för ungdomar. har i sitt betänkande (SOU 1984:34) redovisat att samhällets kostnader för att reducera kapitalkostnaderna i boendet uppgår till 60 av en bostads investeringskostnad. Uttryckt på annat sätt skulle staten lika gärna kunna bidra med ett kapitalbidrag på nästan två tredjedelar av byggnadskostnaden. Även om en avsevärd minskning av subventionerna skulle genomföras kommer de ändå att vid nuvarande ränteläge uppgå till genom effekterna av underskottsavdrag för räntekostnaderna. För bostadssektorn är det angeläget att ha tillgång till ett långfristigt kapital med låg ränta. Samhällets intresse av ett ökat sparande bör kombineras med detta så att skatte- och sparstimulanser används för att främja bostadsfinansieringen. Detta skulle kunna ske genom att allemanssparande! sker i en obligationsfond för bostadsfinansiering. Obligationerna ges ut av bostadsinstituten och kapitalet används till den prioriterade sektorn. Bostadsinstituten skulle då för den prioriterade bostadsfinansieringen låna upp kapital dels genom allemanssparande^ dels på kapitalmarknaden. Utlåningsräntan kan då sättas lägre än om finansieringen sker endast på kapitalmarknaden. Vid ett sparbelopp genom allemansobligationsfonden på 5 miljarder skulle räntenivån kunna sänkas med . Besparingen för statsbudgeten om räntenivån sänks uppgår till 600 milj. kr. har i särskild motion föreslagit att privata investeringskonton införs. När en person för att skaffa egen bostad eller bostadsrättslägenhet behöver låna kapital, bör i obligationsfonden sparat belopp få tas ut utan skattekonsekvenser. Detta belopp skall då reducera räntebidragsgrundande lånebelopp i det nuvarande bostadsfinansieringssystemet. Det belopp som varje person skall kunna få spara bör anpassas till målet att minska behovet av lånat och räntesubventionerat kapital. Ett belopp motsvarande t. ex. sex basbelopp kan vara lämpligt. Genom vårt system uppnås följande: kapitalanskaffningen till den prioriterade bostadsfinansieringen underlättas; hushållens sparande ökar genom skatte- och sparstimulanser; räntenivån för bostadsfinansieringen kan sänkas; statens kostnader för räntebidrag sjunker; underskottsavdragen minskar, vilket medför ökade skatteintäkter för stat och kommun; eget kapital till bostad genom investeringskonton ökar egeninsatserna kraftigt och minskar avsevärt räntebidrag och underskottsavdrag. De olika bostadspolitiska stödformerna medför effekter på statsbudgeten i storleksordningen . Beloppen kommer också att stiga om inte korrigerande åtgärder sätts in. bör således ha ett klart intresse av att sparandet kan tillföras bostadssektorn. De kostnader som staten inledningsvis har för skatte- och sparstimulanser kompenseras i senare skede av att kostnaderna för räntebidrag och underskottsavdrag minskar. Vi föreslår att uttalar att en utredning snabbt genomförs om ett utökat bostadssparande. Belåningen av bostadsbyggandet är uppdelat mellan bostadsinstituten som svarar för bottenlån av belåningsvärdet och staten som via länsbostadsnämnderna svarar för beslut från 22 av låneunderlaget beroende på låntagarkategori. har arbetat för att belåningen skall sammanföras till ett lån och att finansieringen i dess helhet skall ske genom bostadsinstituten BOFAB, och Stadshypotekskassan. Statens stöd till bostadsfinansieringen skulle därefter ha formen av en garanti för den del av finansieringen som är statliga lån. har beslutat att ett särskilt låneinstitut skall startas fr. o. m. . Härigenom mister man de möjligheter till rationaliseringar och besparingar för låntagarna som anser så viktiga. Vi föreslår att beslutet om ett särskilt statligt institut upphävs samt att överenskommelse träffas med bostadsinstituten angående bostadsfinansieringen. Avveckling av mindre bostadslån föreslog i motionerna 1982/83:1632 och 2146 att staten borde stimulera låntagare till att lösa in mindre bostadslån. Trots att beslutet fattades under /83 har regeringen ännu inte redovisat några åtgärder i enlighet med begäran. Detta måste uppfattas så att är ointresserat av att redovisa förslag till , och detta är mycket anmärkningsvärt, i all synnerhet som regeringen när det gäller skatter och sparformer lägger fram förslag på löpande band. Enligt uppgifter utgör tomträttslån 2 500 milj. kr., energilån utan räntebidrag ca 1 500 milj. kr. och markförvärvslån 490 milj. kr. Lån med låneskuld . har en total låneskuld på ca 10 miljarder. Vissa av dessa är inte intressanta för låntagarna att inlösa men av dessa lån är t. ex. 100 000 egnahemslån med en låneskuld på i genomsnitt ca . och 165 000 bostadslån med en genomsnittlig skuld på . Tillsammans representerar dessa två grupper en låneskuld på ca . Vi bedömer att tomträttslån och markförvärvslån i dess helhet kan lyftas ut genom överenskommelse med finansieringsinstituten. Denna åtgärd motsvarar . Av lån med återstående små skuldbelopp samt energilånen anser vi att 2 milj. kr. kan inlösas vid rätt utformning av villkoren. bostadsfinansieringsförordning innebär att staten som metod att utjämna kostnaderna mellan årgångarna av bostäder samt mellan upp låtelseformerna äganderätt, bostadsrätt och hyresrätt valt att subventionera räntekostnaderna. F. n. erlägger flerfamiljsfastighetens ägare och egnahemsägare första året. Uppräkning sker sedan med 0,25 resp. . För bostadsrätten gäller samma regler som för flerfamiljshusen. 1 budgetpropositionen samt i direktiven till bostadskommittén konstaterar regeringen att kostnaderna för statsbudgeten måste begränsas. har för sin del framhållit att det mest realistiska alternativet är att genom ett räntelånesystem få återbetalning av räntor som inte erlagts av låntagaren. Vi konstaterar att det inte är möjligt att som föreslår avskaffa räntebidragen utan att andra åtgärder vidtas. Ett avskaffande av räntebidragen skulle medföra stopp för såväl nyproduktion som ombyggnadsverksamhet i nuvarande ränteläge. En omfördelning måste därför ske av kapitalkostnaderna , vilket kan ske genom räntelånesystemet. Detta kan också var utformat på sådant sätt som föreslagits från Stadshypotekskassan när det gäller småhusfinansieringen som ett första steg. föreslår att en övergång till räntelån genomförs. Genom systemet med stora statliga subventioner av räntekostnaderna är det naturligt att staten också måste ha en styrning av bostadslånens storlek och bostädernas standard. Detta leder fram till en hel del bestämmelser som inte alltid är kostnadsbesparande. Det leder också fram till s. k. belåningsarkitektur. har en rad förändringar vidtagits. Så t. ex. har ytorna för statsbelånade småhus sänkts. Dispenser kan ges endat om det är motiverat av familjestorlek. anser att andra motiv, t. ex. behov av arbetsrum, flergenerationsboende, utformning med hänsyn till omgivande bebyggelse, inte skall utgöra hinder för bostadslån upp till nu gällande ytgräns, även om totalytan överstiger denna. 1 samband med övergången till ett nytt finansieringssystem bör därför ske en omarbetning av reglerna för bostadslån, inriktad på att minska detaljstyrningen och stimulera fantasi, experimentlusta och kostnadsansvar. förslag för att minska antalet bostadslån och att överföra låneverksamheten till bostadsinstituten tillsammans med förslagen om väsentligt förenklade regler för bostadslångivningen utgör delar i en minskad statlig verksamhet på bostadsområdet. Genom att rationalisera låneverksamheten och lånereglerna kan de flesta lånebesluten fattas av kommunerna. Verksamheten vid länsbostadsnämnderna kommer att kunna minskas avsevärt och bestå av beslut i vissa typer av låneärenden jämte informationsverksamhet på bostadsområdet. Centralt förändras också arbetsuppgifter från beslut i detaljärenden till att mer översiktligt följa utvecklingen på bostadsområdet och initiera forsknings- och experimentverksamhet. När de av oss föreslagna reformerna inom bostadsadministrationen har genomförts minskar således verksamheten betydligt inom och länsbostadsnämnderna. Eftersom planeringsfrågor har mycket gemensamt med bostadsplanering och bostadsbyggande bör en sammanslagning av och statens planverk till en myndighet vara en rationell åtgärd. Sammanfattningsvis vill på detta område minska det centrala arbetet och delegera beslut till läns- och kommunnivå. Beskattningen av bostäder är mycket invecklad. Ett småhus med statliga lån uppbär räntesubventioner under . Avdrag får ske för den ränta som erläggs av låntagaren och detta reducerar skatten av räntebeloppet. Som intäkt har då först måst upptas ett förmånsvärde, grundat på taxeringsvärdet från . Avdrag får ske med s. k. extra avdrag /år. Skatt måste betalas till kommunen, s. k. garantiskatt beräknad på ett underlag av av taxeringsvärdet. Från gäller en särskild statlig fastighetsskatt, som dock inte drabbar statligt belånade hus med räntebidrag. Vidare kan förmögenhetsskatt utgå om skuldsättningen är ringa. Även för hyresfastigheter är reglerna olika beroende på om det är en enskild person eller en juridisk person som är ägare eller om den juridiska personen är ett allmännyttigt företag. har redovisat att en mycket stor del av felaktigheterna i fysiska personers deklarationer kommer från redovisningen av annan fastighet. Skattereglerna för bostadsfastigheter bör mer ses som en bostadspolitisk än som en skattepolitisk fråga. Det bostadspolitiska målet att uppnå kostnadsneutralitet beträffande kapitalkostnaderna mellan olika upplåtelseformer kan tillgodoses på skilda sätt. Ett är det nuvarande systemet med olika garanterade räntor för hyresrätt, bostadsrätt och äganderätt, men det skulle också kunna uppnås genom att skattereglerna för de boende var helt likartade oavsett besittningsformen. Nuvarande regler kritiseras ständigt i den bostadspolitiska debatten. Hyresgästernas organisationer anser att villaägarna har för generösa villkor genom framför allt underskottsavdragen för räntor. Villaägarna å sin sida kan visa på de ekonomiska svårigheter som speciellt ökade ränte- och underhållskostnader medför. Ägarna av bostadsrätter anser sig missgynnade av en del skatteregler. har bland sina uppgifter att se över skattereglerna i vissa begränsade avsnitt. Vi anser att det är en viktig del i en reformering av bostadspolitiken att även möjligheterna att finna enklare och rättvisare regler för att uppnå eftersträvad neutralitet mellan upplåtelseformerna blir föremål för en allsidig utredning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Socialdemokraterna genomdrev med stöd av vpk en särskild statlig fastighetsskatt. motsätter sig denna skatt bl. a. därför att: det samlade skatteuttaget redan är för högt reglerna är komplicerade och svårförståeliga för den enskilde medborgaren fastighetsskatten ger orimliga konsekvenser genom utformningen av de kompensatoriska åtgärderna boendekostnaderna redan nu är så höga att många egnahemsägare befinner sig i en mycket brydsam ekonomisk situation fastighetsskatten inte kan förenas med reformer inom bostadsfinansieringssystemet, t. ex. med räntelån. Oklarheterna i reglerna, vilka till viss del klarlades under riksdagsbehandlingen, visade att förslaget inte borde ha genomförts. Vi föreslår att nu beslutar avskaffa fastighetsskatten. Genom att den tidigare hyreshusavgiften nu ingår i fastighetsskatten, innebär vårt förslag att även skattebelastningen på hyreshus minskar. Ett viktigt bostadspolitiskt mål är att människors inflytande över boendet ökar. Då uppnås ett större ekonomiskt ansvar och en bättre boendegemenskap. Därför bör bostadsrättsboendet öka, vilket vi utvecklar i en särskild motion. Hyresgästernas inflytande kan stärkas på ett flertal sätt. Hyresförhandlingslagen och bostadssaneringslagen bör ändras, vilket vi också föreslår i särskilda motioner. Gemensam förvaltning av hyreshus, avtal om varierande servicenivå m. m. är frågor som ingår i bostadskommitténs direktiv och därför lägger vi inte nu förslag på detta område. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställer vi* 1. att beslutar upphäva beslutet om ett särskilt statligt , * Se även motionerna 1984/85:2247 2248. 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för förtida inlösen av mindre lån inom bostadsfinansieringen, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förenkling av lånereglerna, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en decentralisering av lånebeslut, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en sammanslagning av och statens planverk. () () () () () NILSG. ÅSLING (c) () () () . () () ()