mot · G8021863 · 1985-01-23 00:00:00 — Motion 1984/85:1863 m. fl. Från olika håll framhålls att bristen på tekniker är ett allvarligt hot mot vårt näringsliv. Såväl politiker som representanter från industrin är överens om att måste intensifiera utbildningen av ingenjörer på olika nivåer både beträffande kvalitet och kvantitet. Uppgifter från tekniktunga exportföretag pekar på de stora risker de löper att förlora marknadsandelar till följd av ingenjörsbrist. Arbetsgivarna framhåller de förödande effekter pensionsavgångar av kunniga ingenjörer på mellannivå medför. Luckorna efter dem kan svårligen fyllas. Industridepartementet har uppmärksammat teknikerbristen genom att tillsätta en arbetsgrupp som analyserar problemen och lämnar förslag till utbildningsinsatser. Inom arbetar en expertgrupp med frågor rörande kortare teknisk utbildning. I riktlinjerna för denna grupps arbete anges bl. a. att den snabba tekniska utvecklingen ställer höga krav på utbildningen och att det inte är sannolikt att de framtida kunskapsbehoven kan tillgodoses bara genom ändringar av nuvarande utbildningar. Exemplet visar att vi förefaller vara väl medvetna om problemen. Dock tycks beredskapen vara dålig för fortlöpande utveckling och anpassning av vår tekniska utbildning till dagens behov. Relativt färska uppgifter från tyder också på att vår industri är på väg att halka efter. Uppgifterna därifrån indikerar en ökande klyfta mellan de europeiska länderna och /. Det gäller näringslivet såväl sysselsättningsmässigt som tekniskt. En oroande uppgift från tyder på att de hinder som försvårar användning av ny teknik i expansiva småföretag är lägre i och än i . Otillräckliga kunskaper om redan etablerad teknik är ett effektivt hinder förföretagens utveckling. Skall teknikklyftan minska, måste vi utbilda fler duktiga ingenjörer. Vi måste se till att de får aktuella kunskaper i teknik, och vi måste ge dem kunskapsberedskap för kommande teknikändringar. En viktig målgrupp elever är de redan yrkesverksamma som märker att deras kunskaper är otillräckliga. De är motiverade för vidareutbildning på ett annorlunda sätt än yrkesoerfarna. För dessa elever fanns tidigare flera tekniska institut. Olika skolreformer medförde att flertalet tekniska institut kom att avvecklas. Någon likvärdig skolform inrättades dock inte, måhända därför att instituten ofta drevs i enskild regi. Departementschefen berörde institutsingenjörsutbildningen i proposition 1983/84:100 bil. 10 (s. 24-25): En rad skäl talar för att arbetet med att utveckla en kortare teknisk utbildning drivs vidare. Ett sådant är att arbetsmarknaden behöver ingenjörer på mellannivå, för vilka det saknas utbildning. har s. k. institutsingenjörer delvis kunnat fylla detta behov. finns i endast ett tekniskt institut som drivs med ekonomiskt bidrag från staten. Det är , vars huvudman åren stiftelse. Institutet började verksamheten 1924. Det har under60 år utbildat mer än 19 000 institutsingenjörer. Det statliga bidraget svarar för av skolans kostnader. Bidraget som räknas inom en ram på högst 810 elevplatser uppgår /85 till . har under alla år visat sig besitta förmågan att utveckla och anpassa utbildningen efter näringslivets krav. Skolans elever är efterfrågade på arbetsmarknaden och elevtillströmningen är god. Förtroendet för institutet inom näringslivet och hos eleverna är mycket stort. Det har sin naturliga förklaring. Utbildningen har under alla år varit inriktad mot de vuxna yrkeserfarna elevernas framtida arbetsuppgifter. Skolan har dessutom haft ambitionen att ge de naturvetenskapliga ämnena stort utrymme. Det ger de färdiga ingenjörerna beredskap för kommande teknikändringar. fyller en viktig och nödvändig uppgift som utbildningsinstitution. Skolans betydelse har betonats i flera utredningar , exempelvis i rektor , som genomfördes på uppdrag av , och i betänkande 1983: Fristående skolor för inte längre skolpliktiga elever (1983:1). Både Svenska arbetsgivareföreningens styrelse och SHIO-företagen gav skolan sitt stöd genom att vända sig direkt till utbildningsutskott. Skälet för denna åtgärd var att regeringen i proposition 1983/84:118 om fristående skolor på gymnasial nivå föreslog avveckling av det statliga bidraget till skolans huvudman. En avveckling av statsbidraget innebär att STI försvinner som fristående skola. I propositionen föreslog chefen för i stället kommunalisering av institutet. Hur kommunaliseringen skulle ordnas angavs inte - departementschefen hade ju tidigare i 1983/budgetproposition angivit att kortare teknisk utbildning motsvarande institutsingenjörsutbildning borde utvecklas för att möta arbetsmarknadens behov. (Se citat ovan). Riksdagsbehandlingen gav som resultat majoritet för kommunalisering. Skolan får bidrag i nuvarande omfattning längst t.o.m. /87. fann det angeläget betona att verksamheten vid får fortsätta. Detta bör ske med hjälp av statliga insatser och i huvudsak med oförändrad inriktning. Vi är dock av den bestämda uppfattningen att en verksamhet med oförändrad inriktning vid bäst kan uppnås om STI får fortsätta som fristående skola. bör därför ompröva sitt beslut att avveckla statsbidraget till skolans huvudman. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att statsbidrag till skall utgå i nuvarande omfattning även efter /87. () () () () () ()