mot · G8023101 · 1985-04-15 00:00:00 — och (prop. 1984/85:166) Den parlamentariska utredningen stöd till jordbruket i norra (Ds Jo 1982:7) utförde omfattande beräkningar för att fastställa de skillnader i produktionskostnader som föreligger mellan norra och . De framräknade skillnaderna lades till grund för förslag vid utformningen av prisstödet till norra där även ingår. Då jordbruksproduktionen inom skogslänen är högst nödvändig ur såväl beredskaps- som regionalpolitisk synpunkt har stödet stor betydelse. Detta gäller inte minst . Med hänsyn till inflationen är årliga uppräkningar av stödet nödvändiga för att bibehålla dess realvärde. Indelning i prisområden bör även följas upp där hänsynstagande till förändringar måste beaktas. Dessa synpunkter har kraftigt poängterats av såväl (Ds Jo 1982:7) som glesbygdsdelegationen (Ds I 1984:20) och livsmedelskommittén (SOU 1984:86). Inom de områden där Norrlandsstöd utgår är produktion av spannmål ej lönsam varför man i stort gått in för animalieproduktion. Det bör också beaktas att områdets produktion motsvarar dess konsumtion, varför de nu aktuella diskussionerna om livsmedelsöverskott ej är hänförliga från detta område. De åtgärder som proposition 1984/85:166 kan förväntas leda till i form av sänkt lönsamhet kan för den skull ej få drabba prisstödsområdena. har dock enligt vår uppfattning vid ett flertal tillfällen åsidosatts när uppräkningar av stöd varit aktuella. Speciellt gäller detta avtrappningen av prisstödet i fråga om indelning i områden som missgynnat . Föreningarnas betalningsförmåga har med hänsyn till utvecklingen starkt försämrats i förhållande till angränsande län. Ytterligare försämringar är att befara med anledning av proposition 1984/85:166. LMK talar om en begränsning av animalieproduktionen. a. måste 100 000-110 000 kor bort i . förväntas detta leda till en kominskning på 3 000 djur i vilket motsvarar en nedläggning av bortemot 200 gårdar. Detta kommer att drabba hårt, eftersom stora delar av vårt landskap inte lämpar sig för något annat än animalieproduktion. Även om de biologiska förutsättningarna finns för ökad odling av spannmål och oljeväxter så är det ekonomiskt orealistiskt om inte samhället är berett att stödja denna odling med någon form av bidrag. Nedläggning av jordbruk innebär också att en mängd arbetstillfällen försvinner och då främst i glesbygd, dvs. de områden som bäst behöver behålla arbetsplatserna. Detta kommer naturligtvis att påverka kapaciteten vid våra anläggningar vilket kommer att betyda färre anställda. Men jämfört med de arbetstillfällen som försvinner i lantbruket är detta tämligen marginellt. Det första man måste förbättra är priset som Värmlandsmejerier kan betala för råvaran. En första förutsättning för att bedriva mjölkproduktion är naturligtvis att få en lönsamhet och är den nedsatt på grund av föreningens låga betalningsförmåga. En av orsakerna till detta är de strukturella kostnader som belastar Värmlandsmejerier. Enligt en utredning som SMR har gjort ligger exempelvis Värmlandsmejerier i transportkostnader över genomsnittet för landet. Även på distributionssidan har vi högre kostnader än genomsnittet för landet. Dessa kostnader är delvis kompenserade genom en intern utjämning, men enligt SMR:s utredning har den här ersättningen släpat efter, och vi borde ha mer i bidrag per kg mjölk. De statliga tillägg som utgår till jordbruket i norra , dvs. en kompensation till producenten för högre produktionskostnader på gården skulle enligt ett betänkande (Ds Jo 1982:7) vara betydligt högre här i . Men som man skriver på s. 168 i utredningen: För att skillnaden i mjölkpris inte skall bli för stor mellan område 3 och 4 och mellan område 4 och de delar av landet som inte erhåller prisstöd måste i dessa områden viss avtrappning ske jämfört med den beräknade kostnadsskillnaden för en 15-korsbesättning. Kommittén har funnit att i prisstödsområde 3 kan ett genomsnitt av den beräknade kostnadsskillnaden för en 15-kors- resp. 30-korsbesättning ligga till grund för prisstödet och i område 4 den beräknade kostnadsskillnaden för en 30-korsbesättning. Trots att genomsnittsbesättningen i ligger på 16 kor läggs till grund för bidragen en 26-korsbesättning. Detta är en medveten neddragning av bidragen, vilket försvårar möjligheterna för våra producenter att erhålla tillfredsställande lönsamhet. har vi i en mjölkproduktion som svarar mot konsumtionen av mejeriprodukter. Vi utgör följaktligen ingen belastning. Möjligheterna till alternativ produktion och därmed utnyttjande av är begränsade i våra bygder. Får vi inte producera mjölk eller sälja hö återstår i stora delar av endast nedläggning av mark och skogsplantering. I partimotion har föreslagits en uppräkning av Stödet till jordbruket i norra på 80 milj. kr. utöver regeringens förslag. Detta bör ge möjlighet till såväl uppräkning av stödets storlek som justering för områden som släpar efter. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelning av anslaget till stödet till jordbruket i norra .