mot · G8022202 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Ett levande och rikt kulturliv är mer nödvändigt . I som präglas av ekonomiska svårigheter och social oro kan kulturen hjälpa människorna till gemenskap och samhörighet samt bättre förståelse av tidens skeenden. Statens och kommunernas befattning med kulturfrågor skall inte ha till syfte att styra utan den skall vara förutsättningsskapande. Den offentliga kulturpolitiken i vårt land har kulturpolitiska beslut som utgångspunkt. I detta beslut har skapats en gemensam plattform för stat, landsting, kommun, folkrörelser, studieförbund m. fl. att utgå ifrån. Flertalet av de målsättningar som angavs har fortfarande hög aktualitet. Enligt vår mening bör den kulturpolitiska diskussionen nu inriktas på att granska i vilken utsträckning målen har uppfyllts på ett tillfredsställande sätt. Beslutet om kulturpolitiken gav decentraliseringsmålet en framskjuten roll. De stora geografiska skillnaderna i kulturutbudet måste motverkas och en bättre balans måste eftersträvas. Eftersatta kulturbehov i skilda delar av landet måste beaktas. Det ligger också i decentraliseringsmålet att vara vaksam mot nya koncentrationstendenser inom kulturlivet. Ett av de viktigaste instrumenten för att främja decentraliseringsmålet är en successiv utbyggnad av den regionala kulturverksamheten och en decentralisering av beslutsfunktioner till regionala organ. De regionala kulturinstitutionerna såsom läns- eller regionteatrar, regionala musikinstitutioner, länsmuseer och länsbibliotek har kommit att bli en betydelsefull del av vårt kulturliv. I många län är de regionala kulturinstitutionerna en kulturell basresurs som ger positiva effekter långt utöver den egna verksamheten. För många invånare i vårt land har också tillkomsten av regionala kulturinstitutioner inneburit att de fått en mer regelbunden kontakt med professionella kulturarbetare. I motion till förra årets riksdag (mot. 1983/84:2268) krävde vi att en utvärdering skulle företas av stödgivningen till regionala institutioner. I en annan motion (mot. 1983/84:2266) föreslog vi att skulle låta företa en allmän utvärdering av kulturpolitiska riksdagsbeslut genom att tillsätta en parlamentarisk utredning. 1 sitt yttrande över motionerna redovisade kulturutskottet en lång rad projekt som igångsatts för att 1 1984/85. belysa skilda delar av kulturpolitiken. Enligt vår mening är det nu än mer angeläget att få till stånd en samlad utvärdering. Denna bör bl. a. ta sikte på att belysa hur stödet till de regionala institutionerna kommit de skilda regionerna till godo. Är det de mest underförsörjda regionerna som har fått mest eller är det de redan relativt starka som har närmat sig huvudstadsutbudet? Det är också angeläget att belysa frågan om vi håller på att få en kulturell centralisering till länens huvudorter. Syftet med decentraliseringsmålet inom kulturpolitiken måste vara att kultursatsningarna skall komma alla bygder till godo. Det bör också övervägas om stödgivningen även i fortsättningen skall ha formen av grundbelopp till vissa bestämda institutioner. Det kan tänkas att det går att konstruera ett statligt regionalt kulturpolitiskt stöd som sammanfattar flera nu utgående bidrag och som ges en mer schabloniserad form. Man kan tänka sig att i bidragssystemet bygga in utjämningseffekter på samma grund som inom det kommunala skatteutjämningssystemet. Framför allt uppgiften att utvärdera bidragssystemet motiverar att arbetet förankras parlamentariskt. Utbudet av musikteater är mycket snedfördelat över landet. Det är av stort värde att fler människor kan möta levande musikteater. En möjlighet att åstadkomma en förbättring är att samordna insatser från regionmusiken och den nya regionala musikorganisationen med insatser från Rikskonserter, och Operan. bör få i uppdrag att utarbeta förslag till turnéverksamhet och förbättrad samverkan. Konstnärer som står för konstnärlig verksamhet av hög kvalitet och stor betydelse för svenskt kulturliv kan beviljas statlig inkomstgaranti. har uppmärksammats fall där personer som åtnjuter denna garanti önskat avstå från den eftersom de under alla omständigheter har sin utkomst garanterad på grund av framgångsrikt arbete. F. n. föreligger emellertid ingen möjlighet att avstå från garantiförmånen. Vi konstaterar att fler garantirum skulle stå till förfogande om en möjlighet att frivilligt avstå infördes. Regeringen bör återkomma med förslag härom. Regeringen föreslår i årets budgetproposition att den s. k. grundmultipeln i biblioteksersättningen höjs , dvs. man förelägger även en mycket blygsam uppskrivning av detta ersättningsbelopp. Regeringen måste vara medveten om att denna uppjustering inte på något sätt kan täcka den kostnadsutveckling som varit . Bifall till regeringens förslag skulle innebära en allvarlig urholkning av biblioteksersättningen. Enligt vår mening bör därför grundmultipeln nu höjas till . Detta kräver att anslaget tillförs ytterligare ca 3 milj. kr. Detta bör finansieras genom sänkning av anslaget till Operan som kan göra ett större uttag av fonderade medel. Vi kan för vår del i detta sammanhang konstatera att den nuvarande formen för uppräkning av biblioteksersättning ej fungerar på ett tillfredsställande sätt. har till uppgift att ta fram förslag till ett förhandlingssystem på detta område. Utredningens arbete har fortfarande inte lett till något resultat. har överlämnat ett förslag till en interimistisk lösning. Man skulle kunna skriva in i förordningen om biblioteksersättning att ersättningsmultipeln skall fastställas genom förhandlingar mellan upphovsmännen och staten. Vid tvist om ersättningens storlek skulle man kunna hänskjuta frågan till medling enligt lagen om medling i vissa upphovsrättstvister. Vi finner det angeläget att regeringen återkommer med förslag till en lösning på dessa frågor. Stöd från enskilt näringsliv s. k. sponsoring till kulturverksamhet har kommit att diskuteras alltmer . Det är framför allt det finansiella läget i stat, landsting och kommuner som gör frågan alltmer aktuell. Det är inte längre realistiskt att räkna med offentligt stöd i samma utsträckning som . Framför allt föreligger det stora svårigheter för den offentliga sektorn att påta sig ytterligare finansieringsansvar för kulturell verksamhet och kulturella institutioner. Det har därför blivit naturligt att kulturens företrädare ser sig om efter kompletterande finansiärer. Vi vill för vår del inte motsätta oss att så sker. Det finns emellertid även ur statsmakternas och kommunernas synpunkt anledning att ange vissa riktlinjer för hur detta stöd bör få utvecklas. Det är exempelvis enligt vår mening angeläget att den understödda verksamheten lätt kan identifieras och skiljas ut från övrig verksamhet så att den är möjlig att avbryta ifall företagsstödet upphör. Stödet får inte ha en sådan utformning att det binder offentliga anslagsgivare att skjuta till högre bidrag om det enskilda företaget drar sig ur sitt åtagande. Detta skulle vara oacceptabelt ur samhällsekonomisk synpunkt som det skulle innebära en icke önskvärd förskjutning i fråga om initiativ och ansvar från de samhällsorgan som har kulturpolitiska funktioner. Medel från spel och lotterier Omsättningen på statligt organiserade spel och lotterier närmar sig nu 10 miljarder. Man har tidigare utgått från att allmänhetens vilja att avsätta 1 * 1984/85. Nr 2202 - 2207 medel för spel och lotteriverksamhet skulle vara relativt . Utvecklingen visar emellertid en mycket kraftig ökningstakt på detta område. Enligt vår bedömning erbjuder det också stora svårigheter för exempelvis folkrörelsernas lotteriverksamhet att konkurrera med den offentligt arrangerade spelverksamheten. Det är enligt vår mening inte tillfredsställande att offentlig spel verksamhet på detta sätt dränerar underlaget för folkrörelsernas verksamhet. Det är angeläget att en översyn av dessa förhållanden kommer till stånd. I detta sammanhang bör också prövas möjligheterna att låta såväl folkrörelser som kulturverksamhet få del av exempelvis de medel som Tipstjänsts jokerspel ger. Dessa medel skulle kunna föras till en fond som leds av en styrelse med allsidig representation för kultur- och folkrörelseliv. Det torde inte råda någon tvekan om att en sådan fond skulle utgöra ett betydelsefullt komplement för möjligheterna att finansiera kultur- och folkrörelseverksamhet. Barn, ungdom och kultur Samhället har ett särskilt ansvar för att ge barn och ungdom positiva kulturupplevelser. Det är naturligt att använda skolan som ett instrument i detta arbete. Det är därför tillfredsställande att en förstärkning av ämnet svenska nu kommer till stånd. Det är också bra att positiva läsupplevelser kan erbjudas barn och ungdom genom den speciella klassikersatsning som förbereds för skoländamål enligt budgetpropositionen. För vår del finner vi det naturligt att Litteraturfrämjandet, som är Folkrörelsesveriges samverkansorgan för att sprida god litteratur och andra läsfrämjande åtgärder, engageras i arbetet med denna klassikerutgivning. Förstärkningen av svenskämnet kan också ses som en manifestation av bokens betydelse som vår främsta kulturbärare också . Språkförståelse och läsinlärning hos barn och ungdom har grundläggande betydelse för övrig kulturförmedling och kulturutövning. Det är dessutom viktigt att andra samhällsstödda kulturverksamheter engagerar sig för barn och ungdom. I den kulturmiljö barn och ungdom möter finns, förutom det som skolan och hemmet vill lyfta fram, krafter som försöker locka till upplevelser av nedbrytande slag. Inom barn- och ungdomskulturen i vid bemärkelse finns tidningar och musik som lockar till våld och drogmissbruk. Även sådana nedbrytande företeelser som djävulsdyrkan förekommer. har framför allt utbudet av uthyrningsfilmer på videomarknaden kommit att tilldra sig allt större uppmärksamhet. Det är djupt beklagligt att krafter som på kommersiella grunder vill sprida en våldskultur i alltför hög utsträckning förefaller ha fått grepp om detta medium. Det är därför glädjande att utbud börjar bli tillgängligt för uthyrning. Det är nu mer angeläget än någonsin att samhället visar engagemang när det gäller att sprida information, underhållning och förströelse med kvalitet bl. a. genom video. Det är också angeläget att organisationer som verkar bland barn och ungdom får hjälp att sprida positiva kulturupplevelser. a. bör medel från den kultur- och folkrörelsefond som vi ovan föreslagit kunna utnyttjas härför. Självfallet har föräldrarna ett ansvar för vilka videofilmer barn och ungdom ser på, men mot bakgrund av den inriktning utvecklingen nu förefaller ha tagit är det också rimligt att samhället tar ett övergripande ansvar exempelvis genom att införa ett system för förhandsgranskning av videofilm för uthyrning. Det kan inte vara rimligt att kommersiella krafter i renodlat vinstsyfte kan sprida budskap som verkar direkt nedbrytande. räknar med att presentera projektet "Kultur i boendemiljö. Folkbildningsorganisationer och främjande organisationer bör kunna engageras i arbetet att föra ut kulturaktiviteter knutna till människors boende och vardagsmiljö. Verksamheten med "Kultur i arbetslivet sätts nu i gång. Det är angeläget att "Kultur i boendemiljö kan igångsättas på likvärdiga villkor. Med hänvisning till det anförda hemställs* 1. att hos regeringen begär en samlad, parlamentariskt förankrad översyn och utvärdering av kulturpolitiken samt överväganden om förändrat statsbidragssystem enligt de riktlinjer som anges i motionen, 2. att hos regeringen begär utredning och förslag om turnerande musikteater i enlighet med vad som anges i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag om möjlighet att frivilligt avstå från statlig inkomstgaranti för konstnärer, 4. att fastställer grundmultipeln i författarersättningen till , 5. att till Ersättning åt författare m. fl. för utlåning av deras verk genom bibliotek m. m. för /86 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag om , 6. att till Bidrag till Operan för /86 anvisar ett reservationsanslag av , 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande sponsoring. * Se även motionerna 1984/85:2203 2204. () () () () () () () () ()