mot · G8021098 · 1985-01-23 00:00:00 — Statens ägande av råvaror, naturtillgångar, mark och industri är större i än på andra håll i landet. Genom tillkomsten av skogsallmänningarna i inland finns också stora arealer skogsmark som visserligen ägs enskilt, men som förvaltas gemensamt kommunvis och vars avkastning fördelas för främjande av jord- och skogsbruk inom allmänningsområdena. Flera kommuner i har också skaffat sig koncessioner för torvbrytning. Det finns alltså redan nu utvecklade former för samhälleligt och enskilt kollektivt ägande i länet. Många utredningar, kommittéer, delegationer och grupper har arbetat fram olika delförslag på olika områden, där man redovisat vad som kan och bör göras i järnmalmsgruvorna, sågverken och på , för att nämna några exempel. Alla förslag som inte ansetts leda till kraftiga direkta vinster för de statliga företagen har förblivit visioner och drömmar. Ett tidigare riksdagsbeslut, med krav på lönsamhet inom alla affärsdrivande verk, har varit normgivande. har beslutet om befrielse från kommunalskatt för juridiska personer gynnat exempelvis och fört över utvecklingsoch investeringskapital från kraftverkskommuner till staten. Viktiga delar av en sammanhållen statlig strategi för utvecklande av egna företag i saknas. Den måste utformas på grundval av dessa förutsättningar: - Långsiktiga behov av nya fasta jobb med lön att leva på. - Behovet av att utnyttja hela mineralinnehållet i utbrutna (ekonomiskt, energipolitiskt och för att minimera restupplagen) tillgodoses. - Försöksverksamhet med bioteknik i gruvnäringen inleds. - Förädling vid sågverken, som är en viktig fråga både nationalekonomiskt, för antalet jobb och för att möta den sågtimmerbrist som rycker allt närmare i tiden. - En virkesfördelningsplan för sågverksindustrin. - Tillvaratagande av utvecklingsförutsättningarna inom i och ett systematiskt arbete inom produktutvecklingen vid detta verk. - Handelsgödselproduktionen i länet startas. - En nationell aluminiumpolitik som innebär aluminiumsmältverk i och användande av Aitikgruvans glimmerförekomster som råvara i aluminiumframställningen. - Åtgärder för ett ännu effektivare uttag ur de stora bär- och svampförekomster som finns i länet. - Konservindustri för bär, svamp och grönsaker. Det finns alltså en rad områden inom vilka man skulle kunna satsa på nya betydande verksamheter. Dessutom finns det många områden, där det skulle gå att öka vidareförädlingen och vidareutveckla verksamheterna. , och ligger numera direkt under industridepartementet. Detta faktum borde ha lett till att dessa företag utnyttjats som motorer i ett industriellt förnyelseprogram inom sina resp. branscher. Inget tyder på att industridepartementet har några sådana planer. Det måste alltså till en helt annan målsättning för den statliga företags- och industripolitiken. Om det är fruktan för handelshinder betingade av s. k. illegala statssubventioner som utgör hindret borde man kunna hitta konstruktioner för att komma förbi detta. En möjlighet är direktinsatser via någon eller några av löntagarfonderna. En annan möjlighet utgörs av om bifaller vpk-motionen om avgifter på äldre vattenkraftverk. Då kunde delar av dessa vattenkraftsfonder direktsatsas i utvecklingsprojekt typ vidareförädling vid sågverken, konstgödseltillverkning etc. Dessa folkägda fonder kunde också inom ramen för ovannämnda statsägda företag satsas på ett brett komponentprogram som kunde minska importberoendet för vissa delar av den svenska industrin. Detta kunde minska vår industriella sårbarhet och utgöra basen för många nya jobb framöver. Utöver här nämnda välbehövliga industrisatsningar i behövs omfattande insatser för standarden på länets infrastruktur. En upprustning av det södra omloppet, järnvägen är en del, en annan är upprustning och elektrifiering av bandelen BodenHaparanda. Dessutom bör bandelen överföras till riksnätet. Under hänvisning till vad som anförts föreslås 1.att hos regeringen hemställer om åtgärder så att en målinriktning i enlighet med vad som anförs i motionen fastställs för de statliga företagen , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att för , och i bör upprättas en utvecklingsplan för vidareförädling och nysatsningar främst inom företagens traditionella verksamhetsområden samt att denna utvecklingsplan även bör innefatta finansieringsplan och redovisning av behovet av ägartillskott.