mot · G8021075 · 1985-01-23 00:00:00 — Genom beslut belädes handelsgödsel och bekämpningsmedel med en avgift, som beräknas ge statskassan en inkomst på ca 110 milj. kr. Vid riksdagsbehandlingen uttalades att dessa medel bl. a. borde användas till utökad forskning, rådgivning och miljöförbättrande åtgärder. Alltsedan beslutet har en debatt förts både om det berättigade i en avgiftsbeläggning samt om hur de influtna medlen borde användas. a. har LRF och i framställningar till framfört synpunkter på utnyttjandet. I motsats till , som uteslutande anlagt ett repressivt och fiskalt synsätt på avgiftsbeläggningen, borde enligt vår mening hela denna extrabeskattning av produktionsmedel kombineras med ett positivt synsätt och positivt verkande åtgärder. Eljest blir syftet mer eller mindre förfelat. De från LRF och framförda förslagen är välgörande positiva och konstruktiva. Man har dock trots detta inte nått ända fram. I traditionell anda har man glömt att ett visst beteende i de flesta fall styrs inte bara av ekonomiska motiv utan också av kunskaper - eller brist på kunskaper - och därav betingade attityder. De föreslagna åtgärderna bör därför kompletteras med ett mer fullständigt program som även innefattar utbildningsinsatser. Dessa bör ses ur såväl ett kortsiktigt som ett mer långsiktigt perspektiv. På kort sikt framstår det som angeläget att aktiva lantbrukare kan inhämta kunskaper som modifierar och nyanserar de synsätt som dominerat forskningens och rådgivningens budskap. De nya rådgivningsformer som vunnit insteg, bl. a. i form av s. k. rådgivningsringar och intensivrådgivning har i stort sett endast haft ett budskap, nämligen ökade produktionsmedelsinsatser. Här är det alltså i högsta grad angeläget att en effektiv fortbildning snabbt kan komma till stånd. På måste hela utbildningen inom lantbruksområdet från grundutbildning och uppåt ges en mer nyanserad innebörd. Det viktigaste på lång sikt är dock att utbildningsinsatserna kan inriktas på alternativa grödor och produkter och att man därmed kan åstadkomma en produktionsinriktning som reducerar den betungande överskottsproduktionen. Detta förutsätter givetvis att forskning och försök ligger tillräckligt långt framme och att man även där arbetar efter en långsiktig och strategisk planering. Enligt vår mening borde en sådan långsiktig strategi utarbetas i samråd mellan statsmakterna, främst jordbruks- och utbildningsdepartementen, forskningen inom lantbruksområdet och lantbruksnäringen själv. enbart i ett sådant helhetsperspektiv och om de influtna avgiftsmedlen utnyttjas för att främja positiva insatser i detta sammanhang som beskattningen av produktionsmedlen i fråga kan få en acceptabel och positivt verkande effekt. Det bör också i ett sådant sammanhang prövas om delar av de influtna medlen kunde användas för att stimulera till produktionsinriktad fortbildning/vuxenutbildning bland lantbrukare. Eftersom avgifterna betalas av samtliga lantbrukare kan de jämställas med den vuxenutbildningsavgift som tas ut på lönesumman för alla löntagare och borde kunna användas för liknande ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att den i samråd med forskning, näring och utbildningsmyndigheter utarbetar ett långsiktigt program för fortbildnings- och utbildningsinsatser inom lantbruket, 2. att hos regeringen begär att det därvid utarbetas ett system för individuella stimulanser till fortbildning framför allt för kortutbildade lantbrukare, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att medel influtna genom avgifterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel får användas för dessa syften.