mot · G8021527 · 1985-01-23 00:00:00 — För fjärde gången har den svenska jordbrukspolitiken utretts. Den senaste utredningen, (), hade enligt direktiven att sätta in jordbrukspolitiken i ett vidare sammanhang, nämligen i ett livsmedelspolitiskt perspektiv. Detta direktiv har utredningen beaktat i alltför ringa grad och ej tagit till vara de stora möjligheter som direktiven skapat till att söka nya lösningar på problemen. Av LMK:s betänkande framgår att jordbrukets del av matkronan sjunkit stadigt och utgör . Trots detta har LM K i stort sett avgivit ett jordbrukspolitiskt betänkande. har inte uttryckligen föreslagit någon nedläggning av åker. Emellertid synes detta vara oundvikligt om kommitténs tankar kommer till utförande. Omkring denna slutsats är tillräckligt många jordbrukssakkunniga eniga. Globalt sett har jordbruk, enligt vår mening, goda naturliga förutsättningar, välutvecklad teknik och yrkeskunniga bönder. Det är tveklöst så att den produktionskapacitet som svenskt jordbruk representerar behövs för att föda jordens befolkning. Huvudmålet för livsmedelspolitiken är att trygga livsmedelsförsörjningen såväl i fredstid som vid avspärrning och krig. Detta med god marginal i fredstid. Däremot kan det uppstå problem vid en krissituation. Skörden kommer att sjunka främst i brist på kvävegödselmedel. Den åkerareal som behövs vid en krissituation har beräknats till mellan 2,6 och 3,4 miljoner ha åker, beroende på hur mycket kvävegödselmedel som kan produceras inom landet. Om vi ser tillbaka på förhållandena under , var åkerarealen då högre än och befolkningen färre. Trots detta tvingades man införa matransonering. har vallarealen och stallgödseln minskat. Jordens mullhalt har minskat, och därmed har jorden lägre kvävelevererande förmåga . Mindre stallgödsel ger i sig själv en lägre kväveberedskap. Om ransonering av dieselolja begränsar maskinanvändningen kommer skördenivån att sjunka även av den anledningen. Följden blir att skörden på våra åkrar kommer att gå ned mot den skördenivå man hade . Det är därför ett lågt ställt krav att nuvarande åkerareal måste bibehållas för att trygga livsmedelstillgången i en krissituation. Utan tillräckligt med livsmedel kommer produktionen även inom andra områden i samhället att minska. Jordbruksproduktionen och även insamling och distribution är mycket mer sårbara än de var under . Även små störningar kommer att medföra stora produktionsbortfall. Vi anser att utredningen har varit för optimistisk på denna punkt. Hur en eventuell minskning av åkerarealen för riket med 300 000 ha, , skulle ske är en viktig fråga. Skall nedläggningen ske slumpmässigt eller skall den styras till vissa bygder och företag. kommer säkerligen att skyddas mot åkernedläggning. Detta gör nedläggningen så mycket mer aktuell för och andra län söderut i . har ca 117 000 ha åker, därav är 11 700 ha. Åkern är mycket ojämnt fördelad över länet. Bergslagskommunerna har tillsammans ca 4 100 ha. , och har tillsamman ca 8 900 ha. Tanken att praktiskt taget all åker i länets skogsbygder skulle försvinna är svår att acceptera. Tanken att i stället lägga ner åkern på slätten är absurd. Av dessa och en rad andra skäl finner vi att en minskning av åkerarealen inte är en lämplig väg att nå balans mellan produktion och konsumtion. Lösningen bör sökas på andra håll nämligen, exempelvis: Inledningsvis vill vi framhålla att livsmedelskommittén ägnat för litet intresse åt detta. Fantasi och kreativitet har ej präglat kommitténs arbete. Förändringar i produktionen behövs både i det egentliga jordbruket och i förädlingsledet samt naturligtvis också i marknadsföringsledet. Spannmålsproduktion för etanolframställning har den stora fördelen före andra enegerigrödor att den kan ske med befintlig teknik och uppsamlingsapparat. Spannmål, potatis och sockerbetor odlas ju redan. Tekniken för att köra dieselmotorer på olja av raps och rybs finns. 1 första hand borde jordbrukets egna traktorer gå på rapsolja. Man borde arbeta intensivt på att nå därhän att rapsoljan kom till större användning. Ur beredskaps- och sårbarhetssynpunkt vore det bra om framställningen kunde ske på många ställen i landet. Andra fördelar är att åker tas i anspråk och förbättrad handelsbalans. Landet blir mindre importberoende. Proteingrödor för foderändamål borde öka Kommittén har inte föreslagit några nya produkter, till skillnad från Glesbygdsdelegationen. Det förekommer även många initiativ ute i bygderna, som fått statligt stöd. Så har t. ex. i län lämnat stöd till start av fårmjölksproduktion fetaost. Kommittén borde systematiskt ha sökt nya produktionsuppgifter för svenskt jordbruk. Frågan om tillverkning av etanol bör drivas med större allvar. Att påstå att skatten på etanol skulle utgöra ett hinder är väl snarare att söka svårigheter än att söka lösningar. Både skatter och jordbrukspolitik är ju en statlig angelägenhet. Genom ökade forskningsinsatser torde möjligheterna vara goda att ta fram fler exempel på alternativa grödor, grödor som minskar vårt importbehov vilket är bra för vår handelsbalans och vårt säkerhetspolitiska oberoende såväl i freds- som ofredstid. En annan viktig forskningsuppgift är att skapa förutsättningar för en minskning av kemikalie- och giftanvändningen i samband med växtodling. Bruket av antibiotika inom energiproduktionen är också ett stort problem. Tveklöst finns ett stort behov i svältdrabbade länder av vårt överskott av livsmedel. Det långsiktiga målet måste givetvis vara att varje land i princip skall kunna producera eller köpa från något grannland de nödvändiga livsmedelsprodukterna. Detta mål nås emellertid inte bara genom att formulera det. som åtgår måste alla möjligheter till livsmedelsproduktion tas till vara. I särskilt hög grad gäller detta för eftersom det svenska lantbruket ligger på högsta internationella nivå i fråga om effektivitet och produktkvalitet. Kostnaderna för att använda vårt överskott i biståndssammanhang måste givetvis delas av hela svenska folket. Det är orimligt att tänka sig att jordbruksnäringen ensam skall kunna klara av detta. Med hänvisning till det anförda hemställer* vi, inte minst med tanke på jordbrukets betydelse för län, 1. att som sin mening ger regeringen till känna att all jordbruksmark skall bevaras, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att ökade forskningsinsatser skall sättas in för att utveckla befintliga och ta fram alternativa produkter lämpliga för den svenska åkermarken, men också för att minska behovet av gift-, kemikalie- och antibiotikaanvändning vid livsmedelsproduktion. () () * Se även motionerna 1984/85:15281529.