mot · G8021677 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. För den svenska handelspolitiken är ett multilateralt frihandelssystem om konvertibla valutor en viktig förutsättning. Efterkrigstidens utveckling har i detta perspektiv på det hela taget varit gynnsam. Omfattande handelsliberaliseringar har genomförts genom och i har införts frihandel för industrivaror genom EGEFTA-samarbetet. Denna handelspolitiska utveckling har utan tvivel varit till fördel för ekonomiska utveckling. Även om en motsvarande draghjälp sannolikt inte kan påräknas framgent, är det angeläget att slå vakt om de framsteg som gjorts och söka medverka till en fortsatt gynnsam utveckling av den internationella handeln. Internationellt övervägs f. n. förutsättningarna för en ny förhandlingsomgång i . Det förefaller sannolikt att en sådan kommer att påbörjas , dock troligen med annan uppläggning och annat innehåll än vid tidigare förhandlingar. Även om läget således är oklart, anser vi att bör ställa sig allmänt positivt till en väl förberedd förhandling. Genom Luxemburg- och Visbymötena har förutsättningarna förbättrats för ytterligare utveckling av samarbetet i . På det handelspolitiska områden är det främst avlägsnande och reducering av olika slags icketariffära hinder som är i fråga. Denna utveckling bör hälsas med tillfredsställelse. står det klart att och likasinnade länder måste vara pådrivande om resultat skall uppnås inom rimlig tid. I detta läge framstår det som särskilt angeläget att stärka det nordiska samarbetet. Det främsta motivet är givetvis att de nordiska länderna alltjämt har mycket att vinna på att utveckla sitt inbördes samarbete. bör det nordiska samarbetet ses som ett led i ett bredare internationellt samarbete. Ofta kan det också ses som en förberedelse och ett etablerande av gemensamma nordiska ståndpunkter inför kommande internationellt arbete. Denna sistnämnda aspekt är enligt vår mening särskilt relevant f. n. Det nordiska samarbetet bör vägledas av klara övergripande mål. På handelsområdet finns en sådan i begreppet som hemmamarknad, som dock inte definierats närmare. Enligt vår mening bör med begreppet avses en marknad med den nationella marknadens karakteristika. Detta innebär bl. a. att de hinder för varors och tjänsters rörlighet över gränserna som kvarstår sedan tullar och kvantitativa hinder avvecklats genom EFTA, ställs under avveckling. Detta kräver åtgärder på flera olika områden. Enligt vår mening bör transportmarknaden, föreskrivande myn digheters roll, tjänstehandeln och etableringsfrågorna ges hög prioritet. Vi föreslår att ger till känna vad som här anförts om det nordiska samarbetets mål och inriktning. För att begreppet som hemmamarknad skall bli en realitet fordras att transporttjänster kan utföras i allt väsentligt under sådana betingelser som är karakteristiska för en nationell marknad. Särskilt viktigt är detta för transporter som sker med bil. Det får emellertid konstateras att för biltransporterna gäller nationella bestämmelser, som både försvårar den gränsöverskridande trafiken och inskränker möjligheterna att utföra transporter i annat nordiskt land. Den mest hindrande eller protektionistiska åtgärden utgörs av förbudet mot att i annat nordiskt land utföra transportarbete som inte är gränsöverskridande. Detta hindrar ett rationellt utnyttjande av fordonsbeståndet i och fördyrar varuutbytet mellan länderna. Ett annat väsentligt område utgörs av fordons- och drivmedelsbeskattningen. Olikheter i dessa avseenden medför byråkratiska hinder för den gränsöverskridande trafiken och försvårar liberaliseringen av biltransporterna över huvud taget. Ytterligare ett område som måste uppmärksammas är olikheter i bestämmelserna rörande fondernas utformning och utrustning. Dessa bestämmelser, som huvudsakligen tillkommit på grund av trafiksäkerhets-, arbetarskydds- och miljöskäl, borde kunna utformas och tillämpas på lika sätt i de nordiska länderna. De nuvarande olikheterna är sannolikt uppkomna på grund av att man vid utformningen inte haft att beakta angelägenheten av nordisk harmonisering. Enligt vår mening är det angeläget med ett samlat grepp på dessa frågor i syfte att uppnå en gemensam nordisk biltransportmarknad. Det bör ankomma på regeringen att ta erforderliga initiativ och verka för detta mål i det nordiska samarbetet. Genomförandet kan sannolikt inte genomföras i ett steg. Även efter nödvändig förberedelsetid kan det befinnas erforderligt att gå fram i etapper. Det är dock angeläget att slutstegets mål en enhetlig nordisk biltransportmarknad läggs fast på ett tidigt stadium. Tjänstesektorn spelar en allt större roll i ländernas ekonomier och också inom den internationella handeln. Tjänstehandeln har varit föremål för vissa förberedande studier i och har även tagits upp i . Handel med tjänster nämns ofta som ämne i en GATT-förhandling. 1 det nordiska samarbetet har tjänstehandeln frånsett turismen inte tilldragit sig större intresse. I den svenska utredningen rörande handelshinder i , som tog sikte på varuhandeln, noterades att hinder ibland föreligger att i annat nordiskt land utföra tjänster förknippade med t. ex. anläggnings- eller systemleveranser. Eftersom den s. k. mjukvarudelen generellt ökar kan sådana hinder få ökad hämmande inverkan på handeln i . Då tjänsterna allmänt ökar sin andel i ekonomierna, även inom den privata sektorn, är det angeläget att kartlägga den egentliga tjänstehandelns omfattning och inriktning. Detta bör lämpligen ske genom en utredning utförd i samarbete mellan de nordiska länderna. Syftet bör vara dels att klarlägga tjänstehandelns utveckling i samt vilka hinder denna möter, dels att utröna vilka gemensamma intressen i övrigt som de nordiska länderna har på tjänstehandelsområdet inför behandlingen i internationella fora. bör begära att regeringen tar initiativ till ett sådant utredningsarbete. Myndigheternas roll i det nordiska samarbetet Etablerandet av som hemmamarknad kräver självfallet övergripande beslut av parlament och regeringar. Innebörden bör därvid bl. a. vara dels att en vara som godkänts i ett nordiskt land därmed skall anses godkänd i i övrigt, dels att onödiga gränsformaliteter undanröjs och andra förenklas. I sammanhanget bör uppmärksammas att handelshinder ofta uppkommer på grund av föreskrifter som utfärdas på myndighetsnivå. Syftet med sådana föreskrifter kan t. ex. vara skydd för hälsa eller miljö, konsumentupplysning o. d. Eftersom ingen samordning skett de nordiska länderna emellan har s. k. tekniska handelshinder uppkommit som något av biprodukter. Den ovan angivna målsättningen kräver att myndigheterna både iakttar tolerans mot bestämmelser utfärdade i andra nordiska länder och därjämte aktivt verkar för harmonisering på nordisk nivå. Svenska myndigheter saknar stöd och befogenhet för ett sådant handlande. Någon anvisning om t. ex. nordisk harmonisering finns inte, varken i den lagstiftning de har att tillämpa eller i deras instruktioner. Eftersom statsmakterna rimligen inte kan besluta om sådana detaljföreskrifter är det nödvändigt att myndigheternas åligganden och befogenheter i dessa avseenden ändras. De måste engageras på ett mer aktivt sätt i samarbetet avseende som hemmamarknad. Vi föreslår att hos regeringen begär utredning och förslag i detta syfte. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om mål och inriktning avseende förverkligandet av som hemmamarknad, 2. att beslutar att hos regeringen begära erforderliga initiativ i syfte att etablera en gemensam nordisk biltransportmarknad, 3. att beslutar att hos regeringen begära initiativ för nordiskt utredningsarbete avseende handel med tjänster, 4. att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag om myndigheternas åligganden och befogenheter i det nordiska samarbetet. () () () P.-O. () () () i () . ÅSLING (c)