mot · G8021241 · 1985-01-24 00:00:00 — och översyn av narkotikastrafflagen Narkotikastrafflagen är alltjämt, efter senaste beslut (JuU 1984/85:12), oskarp i sin avgränsning av de delar av det straffbara gärningsområdet som rör sådan hantering av mindre mängder narkotika i direkt anslutning till konsumtionen och som inte räknas som innehav. Det finns alltså ett område med hantering av narkotika som i och för sig inte är tillåten men som icke är straffbart. Det har i denna fråga rått en betydande oenighet om var gränsen för detta straffbara område faktiskt går, betydelsen av detta, samt om var den bör gå. En viktig förklaring om oenigheten är dess centrala stridsfråga, nämligen huruvida missbruk av narkotika bör vara straffbart, begreppet (missbruk) är oklart. Företeelsen missbruk av narkotika rymmer fyra moment: Hantering av narkotikan, t. ex. stoppande av en haschpipa, fyllande av en injektionsspruta m. m., detta räknas i vissa fall inte som innehav. Tillförsel in i människokroppen. Biologiskt aktiv förekomst, främst i blodomloppet. Berusning (intoxikation). Man kan alltså vara för kriminalisering av missbruk av narkotika i betydelsen att man vill göra hanteringen (mom. 1 ovan) straffbar och vara mot kriminalisering av missbruk av narkotika i betydelsen att man inte vill att det påverkade tillståndet (berusningen) skall utgöra en straffbar gärning i sig (utom i särskilda sammanhang som vägtrafik, sjöfart m. m.). För lagstiftningsändamål är det därför bättre om termen missbruk ersätts av andra, här närmast olovlig hantering av narkotika eller olovlig befattning med narkotika. Ett sådant nytt begrepp kan ges en skarp avgränsning, t. ex. genom att knytas till den fysiska kontrollen över narkotika, dvs. till möjligheten att förstöra denna. Regeringen har i sin proposition (1984/85:46 s. 12) markerat att det kan bli aktuellt med en översyn av narkotikastrafflagen om rättsutvecklingen ger anledning. Två skäl talar dock för att en sådan bör ske . För det första är det otillfredsställande att en oklarhet kvarstår i frågan om det straffbara området i en lag som har central straffrättslig betydelse. För det andra har den offentliga debatten och massmediabevakningen skapat förvirring. ställningstagande har på många håll uppfattats och refererats så att samhället faktiskt accepterar ickemedicinsk användning av narkotika samt att denna kan ske utan att samhället ingriper. Dessa felaktiga slutsatser har kommit av att satsen missbruk av narkotika är inte straffbart tolkas som missbruket av narkotika är tillåtet, i praktiken kanske t. o. m. som accepterat. När nu begreppet innehav av narkotika inte täcker allt det som gemene man i förstone tror utan tolkas som besittning, dvs. ägande, finns det anledning att genom införandet av en ny särskild, straffbar gärning, t. ex. olovlig befattning med narkotika, täppa till de kvarvarande luckorna och korrigera det mycket utbredda missförståndet. Eftersom frågan rymmer en rad tekniska detaljer bör den bli föremål för en fortsatt översyn inom . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en förnyad översyn av avgränsningen av det straffbara gärningsområdet i narkotikastrafflagen med avsikten att införa en särskild straffbar gärning olovlig befattning med narkotika i enlighet med vad som anförts i motionen.