mot · G8022046 · 1985-01-25 00:00:00 — Skogen dominerar naturen i . Mer än hälften av landets yta intas av skogsmark som till övervägande delen är lämpad för skogsproduktion. Skogsnäringen, dvs. skogsbruket och skogsindustrin, är av väsentlig betydelse för ekonomi och sysselsättning. Skogen har också andra värden. Den hyser ett stort antal växt- och djurarter. Den producerar jaktbart vilt, bär, svamp m. m. Den utnyttjas för rörligt friluftsliv. En ny skogspolitik - innefattande bl. a. en ny skogsvårdslag - lades fast av 1979 genom att en proposition från den dåvarande folkpartiregeringen i allt väsentligt godkändes. Den nya politiken innebar både en intensifiering av skogsbruket och en ökad betoning av övriga till skogen knutna intressen, i första hand naturvården. Den nya skogspolitiken hann knappt börja tillämpas förrän den ändrades på vissa punkter. Därefter har ytterligare förändringar skett. I förhållande till folkpartiregeringens proposition har inslagen av reglering, samhällskontroll och myndighetsstyrning ökat genom bestämmelser om avverknings- (14 §) och gallringstvång (9 §), obligatoriska skogsbruksplaner (21 a §) m. m. Skogsbrukets position har vidare flyttats fram, bl. a. när det gäller den s. k. 5:3-skogen, på bekostnad av naturvårdens, trots goda insatser från sida för att föra ut skogsvårdslagens bestämmelser om naturvårdshänsyn. Hänsyn till naturvårdens intressen och till skogens övriga funktioner vid sidan av virkesproduktionen bör ytterligare uppmärksammas. Även på andra sätt har förhållandena ändrats . Skogsbruket har börjat ta nya marker i anspråk (t. ex. fjällskogar) i en utsträckning som då inte kunde förutses. Försurning och luftförorening har drabbat de svenska skogarna i en omfattning som ingen räknade med 1979. Kraven på att utnyttja skogar för andra ändamål än virkesproduktion har ökat. Vissa förändringar av skogsbruksmetoderna håller på att ske. Den utveckling, som skett och som kan förutses för , gör det enligt vår uppfattning motiverat att nu påbörja en samlad översyn av skogspolitiken. En utredning bör därför tillsättas med uppgift att föreslå de ändringar av skogsvårdslagen och av skogspolitiken i övrigt som erfordras för att anpassa denna politik till de förhållanden som råder nu och framför allt kommer att råda framöver. Som utgångspunkt för översynen av skogspolitiken bör bl. a. gälla att skogen måste skötas så att den ger en hög och värdefull avkastning också på lång sikt. måste skogsbruket ytterligare anpassas till miljövårdens Skogens mångsidighet och olika funktioner måste beaktas bättre. Skogsbruket måste bli mer ståndsortsanpassat. Skogsindustrins behov av regelbunden virkesförsörjning måste i möjligaste mån tillgodoses. Långsiktigt måste dock industrins virkesbehov anpassas till skogens produktionsförmåga. Behov finns av en bättre skogsvård och en jämnare avverkning. Ökade stimulanser därtill bör komma till stånd, främst genom en förändrad skogsbeskattning. Skogsbrukets höga grad av reglering och centraldirigering, bl. a. genom schablonmässiga, starkt styrande skötselnormer, måste minska avsevärt. De negativa konsekvenserna av modernt skogsbruk måste uppmärksammas. Skyddet bör öka för naturtyper som hotas av modernt skogsbruk, t. ex. urskogar, fjällskogar och våtmarker. Rennäringens intressen måste ges en ökad tyngd i skogspolitiken. De möjligheter som kan finnas att genom modifieringar av skötselmetoderna minska effekterna på skogen av försurning och luftföroreningar måste tas till vara. att uttalar sig för att en översyn av skogspolitiken i enlighet med vad som anförs i motionen kommer till stånd.