mot · G8023128 · 1985-04-11 00:00:00 — m. fl. Domstolarna och eko-brotten m. m. 1984/85:178) Första instans i både de allmänna domstolarna och i de allmänna förvaltningsdomstolarna har var för sig lika kompetens att handlägga och pröva mål. Detta är en förutsättning för grundprincipen att envars rätt att få sak prövad lika garanteras. Propositionen om domstolarna och eko-brotten innehåller förslag om en koncentration av handläggningen och avgörandet av vissa kvalificerade eko-mål till ett fåtal av landets tingsrätter. Förslaget är enligt vår mening inte förenligt med grundinställningen att alla tingsrätter har lika och god kompetens. Trots att regeringen i allmänt hållna ordalag hävdar att denna grund kvarstår framgår i propositionen att så inte blir fallet. I propositionen framhålls att tingsrätternas generella kompetens att avgöra måpl inte får ifrågasättas. Statsrådet hävdar också att en koncentration av eko-brott till 13 av 97 tingsrätter inte får uppfattas som en gradering av tingsrätternas eller den lagfarne domarens kompetens. Trots dessa principiella uttalanden anför emellertid statsrådet på s. 12 i propositionen: Mot bakgrund av den ökande graden av komplexitet hos den kvalificerade ekonomiska brottsligheten kan man inte längre begära av alla juristdomare vid de allmänna domstolarna att de utan vidare skall behärska de ekonomiska och skatterättsliga områdena tillräckligt väl för att kunna fullgöra sina uppgifter i rättegångar om sådan brottslighet på ett effektivt sätt. Regeringens uppfattning är således att domare vid de allmänna domstolarna generellt sett inte innehar erforderlig kompetens. Till yttermera visso anför statsrådet på s. 16 i propositionen som skäl för hur expertmedverkan på ett optimalt sätt skall kunna tillgodogöras rätten: Dels garanteras då att de lagfarna domare som experterna skall samarbeta med själva har särskilda kunskaper och erfarenheter inom ämnesområdet, vilket gör att balansen mellan de lagfarna ledamöterna och expertledamöterna blir bättre. Regeringen utgår således ifrån att en skiktning av kompetensen inom det allmänna domstolsväsendet är en önskvärd utveckling väl förenlig med de grundteser om rättsordningens organisation som vi funnit anledning slå vakt om. Vi delar inte regeringens uppfattning. Vi delar eko-kommissionens och rättegångsutredningens inställning att expertmedverkan i vissa fall på ett positivt sätt kan bidra till handläggning av komplicerade mål. En sådan ordning är acceptabel även ur rättssäkerhetssynpunkt vilket tydligt framgår av remissinstansernas inställning till frågan. Det är dock viktigt att understryka att expertens uppgifter är att tillsammans med rättens övriga ledamöter delta i bedömningen av det i huvudförhandling presenterade processmaterialet. Expertens roll får inte utvidgas till att omfatta även utredning av målet. Vid framtagande av processmaterialet skall, liksom , sakkunniga anlitas. Medverkan av experter får inte innebära att balansen i processen förskjuts till den tilltalades nackdel. Regeringen har valt att framlägga förslag om en begränsad möjlighet att i vissa rättsprocesser utnyttja expertmedverkan. Detta är ett resultat av uppfattningen att de s. k. eko-brotten är en från andra klart avskiljbar brottstyp. Vi delar inte regeringens uppfattningar härvidlag. Nyare forskningsresultat, inte minst från Brå, visar klart att den ekonomiska brottsligheten tenderar att alltmer riktas både mot samhället och mot enskilda. Det är därför vanskligt att särskilja ekonomiska brott från andra brottstyper. Systematisk och kontinuerlig databrottslighet i viss verksamhet torde ha samma negativa skadeverkningar inte minst i ekonomiska avseenden mot både samhälle och enskilda som den traditionella ekonomiska brottsligheten. Miljöbrott kan enligt vår mening ofta vara lika allvarliga både ur samhällets och enskildas synpunkt som ekonomiska brott. Vi hävdar att ett miljöbrott därtill ofta kan ses som ett större hot mot allmänna intressen än den brottstyp som fokuserats i debatten under det sista decenniet. Miljöbrotten är ofta ett hot mot människors miljö, liv och hälsa nu och och är vanligen betingade av ekonomiska motiv. Det hade varit fördelaktigt att i ett sammanhang pröva frågan om expertmedverkan i allmänna domstolar. Vi anser således att möjligheten för domstol att till sig knyta viss sakkunskap bör finnas även inom andra områden än det som berörs i propositionen. Effekter av en förändrad balans i processen Om regeringen kvarstår vid sin uppfattning att särskild kompetens, utbildning och erfarenhet av lagfaren domare och/eller åklagare måste upprätthållas för en effektiv och materiellt riktig process medför det att den tilltalade på likartat sätt måste kunna garanteras biträde med särskild kompetens, utbildning eller erfarenhet. Reglerna om god advokatsed utgår från principen att anslutna till Svenska har en likartad god kompetens. Detta framgår inte minst av förbudet för advokat att tillkännage specialisering inom viss gren av juridiken eller förbudet att marknadsföra genom praktisk verksamhet förvärvad särskild kunskap inom visst rättsområde. Regeringen påstår att tilltalade i kvalificerade eko-mål ofta företräds av försvarare med särskilda kunskaper. Detta förutsätter att den försvarade verkligen har möjlighet att skaffa sig dessa resurser. Däremot avstår regeringen från att kommentera hur tilltalade som saknar sådana resurser kan garanteras samma juridiskt kvalificerade försvarare. Om regeringsförslaget accepteras av förutsätter detta att de gällande vägledande reglerna om god advokatsed på principiellt viktiga punkter kan ifrågasättas. Enligt vår mening är en sådan utveckling olycklig. Även dessa skäl bör förslaget om koncentration och skiktning av den dömande kompetensen i tingsrätt avvisas. Behovet av en översyn av domstolarnas organisation Propositionens förslag om dels en koncentration av vissa eko-brott till ett fåtal tingsrätter inom den allmänna domstolsorganisationens ram, dels stadganden om samråd mellan t. ex. förvaltningsdomstol och allmän domstol är ett exempel på att kompetensfördelningen mellan olika domstolsformer bör ses över. I motion 1984/85:669 av m. fl. belyses detta och flera problem. Vi hänvisar till denna motion. kommer att utformas som ett mellanting mellan en allmän domstol och en förvaltningsdomstol som den kan komma att uppfattas som ett instansled mellan en vanlig tingsrätt och hovrätt. Detta aktualiserar ytterligare behovet av en översyn i syfte att pröva möjligheterna till en samordning av domstolsresurser och till en minskad specialisering som krävs i ovan nämnda motion. Åtgärder för att effektivisera domstolshandiäggning av eko-brott Vi har i annat sammanhang krävt insatser i syfte att effektivisera insatserna mot ekonomisk brottslighet. I motion 1984/85:95 av m. fl. a. om satsning på forskning om eko-brotts orsaker och effekter, ökad effektivitet hos samhällets kontrollinsatser, förbättrad utbildning, rekrytering och information, ökad samverkan mellan staten och företagen m. m. har även påtalat behovet av ett förändrat skattesystem, som minskar kraven på kontrollinsatser, vilket torde vara en förutsättning för en effektiv bekämpning av ekonomisk brottslighet. Våra uppfattningar delas av remissinstanserna som framhåller behovet av generellt inriktade åtgärder i linje med vad vi föreslagit. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att beslutar att avslå proposition 1984/85:178 i vad gäller koncentration av vissa eko-brott till vissa tingsrätter, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs om expertmedverkan i underrätt, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om det allmänna domstolsväsendets generella kompetens. () () () () () () () ()