mot · G902158 · 1985-11-20 00:00:00 — Motion till 1985/86:158 m. fl. Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /86 (prop. 1985/86:25) Försöksverksamhet med ökad självstyrelse I stället för att vidta ordentliga åtgärder för att minska den statliga regleringen som detaljstyr kommunernas verksamhet, införde socialdemokraterna en starkt begränsad försöksverksamhet med ökad självstyrelse, kallad frikommunförsöket. Det visade sig snabbt att frikommunerna inte erhöll någon reell möjlighet att ordna sina angelägenheter. I stället förutskickades att regeringen för de nio kommunerna och tre landstingen som ingår i försöksverksamheten på en del områden skulle komma att tillåta undantag från gällande bestämmelser. vill regeringen tillämpa frikommunslagens möjligheter på det arbetsmarknadspolitiska området. Regeringen föreslår att s. k. arbetsförmedlingsnämnder inrättas i frikommunerna. De avses bl. a. överta distriktsarbetsnämndernas arbetsuppgifter. Arbetsförmedlingsnämnderna kommer att bestå av kommunala företrädare och representanter för arbetsmarknadens parter. I propositionen förutskickas att arbetsförmedlingsnämnderna skall få möjlighet att använda de arbetsmarknadspolitiska medlen friare än vad som varit möjligt. Därtill förutser regeringen en samordning med kommunala resurser som satsas på arbetsmarknadspolitiska insatser. Vi har alltid, senast med stöd av majoriteten inom , framhållit att arbetsmarknadspolitiken är en statlig uppgift. Eftersom inriktningen av den allmänna ekonomiska politiken beslutats av riksdag och regering måste också utformning och dimensionering av arbetsmarknadspolitiken vara en angelägenhet för statsmakterna. Det är också väsentligt att dessa åtgärder fördelas efter samma grundprinciper oavsett vilket område i landet det gäller. Ett ökat kommunalt inflytande på arbetsmarknadspolitiken kan förväntas resultera i framväxten av nya skadliga subventioner. De i propositionen föreslagna åtgärderna är således steg på fel väg. Kommunerna skall inte påta sig nya uppgifter på detta område. Beträffande distriktsarbetsnämnderna har vi förordat att de avvecklas. I propositionen föreslås också att arbetsförmedlingsnämnderna i frikommunerna skall ha möjlighet att besluta om utsträckt tid för placering i beredskapsarbete eller anställning med rekryteringsstöd från nuvarande maximalt sex . Inlåsningseffekterna av långvariga beredskapsarbeten är redan väl kända. Längre rekryteringsstödsperioder innebär att rekryteringsstödstanken spolieras. Det blir knappast fråga om stimulans för arbetsgivaren att anställa ny personal eftersom tolv månaders Mot. 1985/86:158 placeringar med rekryteringsstöd får karaktären av ett slags beredskapsarbete. De allvarliga varningssignalerna om växande inlåsningseffekter som en följd av arbetsmarknadspolitikens ökade utbredning borde tas på allvar av regeringen. Det är anmärkningsvärt att propositionen helt saknar förslag som syftar till att minska inlåsningseffekterna eller syftar till att öka rörligheten och funktionsförmågan på arbetsmarknaden. Av samma skäl avvisar vi regeringens förslag om s. k. sysselsättningskontrakt med de landsting som ingår i frikommunsförsöket. AMS har i skrivelse till regeringen omtalat att 275 miljoner av anslagna medel till rekryteringsstöd ej kan förväntas förbrukas. Regeringen meddelar att man avser omfördela 300 milj. kr. från anslaget till rekryteringsstöd till anslaget till beredskapsarbete. Vi har haft invändningar mot alltför omfattande insatser av beredskapsarbeten, framför allt inom den offentliga sektorn. Beredskapsarbete ger normalt bara begränsade nya erfarenheter och färdigheter. uppstår avsevärda problem med s. k. inlåsningseffekter. I de flesta fall skulle den arbetslöse ha bättre förutsättningar att få arbete på den reguljära arbetsmarknaden om han eller hon var bättre utbildad. Det finns därför anledning att prioritera arbetsmarknadsutbildning framför kortsiktiga insatser av beredskapsarbeten etc. Erfarenheterna av rekryteringsstödet ger också anledning att ifrågasätta denna stödforms effektivitet. Redan när rekryteringsstödet infördes fruktade vi att sysselsättningseffekterna skulle bli förhållandevis små och att det skulle bli en allmän subvention till näringslivet. Regeringen bör därför skyndsamt låta utvärdera systemet med rekryteringsstöd. Detta bör kunna ske så att kan ta del av resultatet inför beslutet om arbetsmarknadspolitiska anslag /budgetår. Det finns nu samstämmiga tecken på att konjunkturavmattningen inletts och man kan därför frukta att situationen på arbetsmarknaden kommer att förvärras . Regeringen bör därför omfördela medel från anslaget till rekryteringsstöd till arbetsmarknadsutbildning. Den nya som skall träda i kraft skall delvis finansiera sin verksamhet genom utbildning för externa uppdragsgivare. Trots att det endast är kvar har ännu inte den nya på det regionala planet kunnat planera sitt arbete. Det finns därför anledning att anta att möjligheterna till uppdragsutbildning kommer att vara mycket begränsade . Regeringen borde ha tillsett att organisationskommittén för den nya arbetat snabbare. Vi föreslår därför att den nya tilldelas medel dels med 772 milj. kr. från anslaget Kostnader för den nya , dels med 275 milj. kr. genom den ovan nämnda omfördelningen. Syftet med arbetsmarknadsutbildning är att ge arbetslösa bättre kunskaper och färdigheter för att de skall vara attraktivare på arbetsmarknaden. hjälper deras förbättrade kunskaper svenska företag att vara mera Mot. effektiva och konkurrenskraftiga. hämmas det svenska näringslivet liksom viktiga delar av den offentliga sektorn av bristen på tekniskt utbildad personal. Det är angeläget att de ytterligare medel som används till arbetsmarknadsutbildning nyttjas till teknisk utbildning. I ett litet längre perspektiv hotar en avsevärd brist på väl utbildade tekniker. Ny teknik ställer allt högre krav på kvalificerad teknisk personal. befinner sig den högre tekniska utbildningen i en krissituation. Ökade medel behöver tillskjutas. Regeringen föreslår nu ett extra anslag på 10 milj. kr. Med hänsyn till problemens omfattning bör enligt vår mening ytterligare medel tillskjutas. bör därför besluta om att 25 milj. kr. omfördelas från anslaget till rekryteringsstöd till utbildning för tekniska yrken under huvudtitel. Se vidare motion 1985/86:157 Regeringen begär att anslår ytterligare 150 milj. kr. till lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån i . En av orsakerna till att regeringen begär ytterligare medel är att man beslutat att tilldela AB inte mindre än 240 milj. kr. i lokaliseringsbidrag för deras nya bilfabrik. Det är 40 milj. kr. utöver vad som regeringen tidigare förutskickade. I motion 1984/85:2663 kritiserade vi regeringens beslut att stödja med subventioner i denna storleksordning. Denna bilfabrik skulle troligen ändå ha byggts och det är inte osannolikt att den av rent affärsmässiga skäl skulle ha placerats i en region med en svag arbetsmarknad. Vi förordade då att lokaliseringsstödet skulle inriktas på etablering av mindre företag i de tre kommuner som innefattas i beslutet om temporär stödområdesplacering t.o. Trots bilfabriksetableringen och den expansiva arbetsmarknaden i bedömer vi att det kan finnas ytterligare behov av medel för att underlätta småföretagsetablering i området. Därför bör 25 milj. kr. anslås till detta ändamål. Därtill kommer att nu måste besluta om att anslå ytterligare medel på grund av att regeringen beviljat stöd, framför allt på grund av stödet till , som överstiger de av anslagna medlen. I regeringens begäran om anslag ingår även 30 milj. kr. Erfarenheterna visar att medel som avsatts för offertstöd inte utnyttjats i någon större omfattning. Några ytterligare medel till det slags subventioner som offertstödet utgör bör ej anslås. Särskilda åtgärder för arbetsanpassning och sysselsättning måste nu anslå medel till den utökning av antalet introduktionsbidragsplatser och särskilda lönebidrag som man tidigare tagit ställning till. Arbetsmarknadsministern föreslår nu att besluta om ytterligare utökning av antalet platser. Medel för detta anser hon skall täckas genom anslag under nästa budgetår. bör i princip alltid ges möjlighet att samlat ta ställning till regeringens förslag och dess finansiering. Regeringens hantering av utbyggnad av och anslag till introduktionsbidragsplatser och särskilda lönebidrag hindrar att göra en helhetsbedömning. Att regeringen vid upprepade tillfällen forcerar fram ställningstagande till utökningen av antalet platser och långt därefter återkommer med finansieringsförslag sätter i tvångssituationer. Statsbidrag till offentligt skyddat arbete I enlighet med vad vi framhöll i motion 1984/85:127 anser vi att de sociala myndigheterna måste ha det övergripande ansvaret för rehabilitering av de personer som kommer i fråga för denna typ av särskilt arbete. Det är därför logiskt att kommunerna bär sin del av kostnadsansvaret. Statsbidrag bör utgå med samma procentsats som enligt vår mening bör gälla för rekryteringsstöd och beredskapsarbete, dvs. Bidrag till förnyelsefonder på det statligt reglerade området Regeringen föreslår att anslå 50 milj. kr. till s. k. förnyelsefonder på det statligt reglerade avtalsområdet. Moderata samlingspartiet motsatte sig införandet av förnyelsefonder inom det privata näringslivet. Dessa medför en påtvingad avsättning och tvångsmässig styrning av resurser som företagen bör ha rätt att fritt förfoga över. Därutöver förstärker systemet med ytterligare fackligt kontrollerade fonder framväxten av en korporativ maktstruktur i näringslivet på bekostnad av marknadsekonomins möjligheter att fungera effektivt. Tanken på förnyelsefonder på det statliga området introducerades genom avtal. Syftet och organisationen avviker väsentligt från vad som gäller inom den privata sektorn. På det statliga området får fonderna karaktären av ett anslag avsett för insatser som underlättar förändringar och omstrukturering. Det finns andra anslag med just detta syfte, varför behovet redan får anses vara täckt. Regeringens löfte att införa förnyelsefonder på det statliga området avgavs i avtalsförhandlingar vars avtal sedan formellt godkänts av lönedelegation. Enligt vår mening är det anmärkningsvärt att regeringen handlägger en fråga av så stor principiell vikt utan att i sin helhet ges möjlighet att ta ställning. De mycket starka invändningar som riktades mot införandet av förnyelsefonder inom det privata området äger också giltighet i detta sammanhang. Men av viktigare principiell betydelse är att anslaget till de s. k. förnyelsefonderna inte kan betraktas som lönekostnader och därför icke bör regleras i kollektivavtal. Den kan ifrågasättas om det över huvud taget finns någon begränsning beträffande vilka politiska utfästelser som regeringen på detta sätt kan ge. Regeringen borde inte acceptera kollektivavtal med denna typ av utfästelser. Det bör ges regeringen till känna att begränsa utfästelserna i kollektivavtalen till löne- och arbetsvillkor. Regeringen bör föranstalta om uppsägning av det nu gällande kollektivavtalet. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att avslår regeringens förslag om arbetsförmedlingsnämndernas och berörda länsarbetsnämnders rätt att förlänga tiden för beredskapsarbete och rekryteringsstöd, 2. att avslår regeringens förslag om arbetsförmedlingsnämndernas rätt att utnyttja resurser som har avsatts för beredskapsarbeten och rekryteringsstöd och om de nedre åldersgränserna för beredskapsarbete och rekryteringsstöd i frikommunerna, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om statens ansvar för arbetsmarknadspolitiken, 4. att hos regeringen begär en skyndsam utvärdering av rekryteringsstödet i enlighet med vad som i motionen anförs, 5. att beslutar att till arbetsmarknadsutbildning på tillläggsbudget I till statsbudgeten /86 anvisa ett reservationsanslag av 1 , att täckas dels av . av medel reserverade för kostnader för ny organisation av den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen m.m., dels av . av anslaget för rekryteringsstöd och enskilda beredskapsarbeten av icke investeringskaraktär, 6. att beslutar att till lokaliseringsbidrag m. m. i på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /86 anvisa ett reservationsanslag av , 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om lokaliseringsbidrag, lokaliseringslån samt offertstöd i , 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om beslutsordningen vid utökning av antalet introduktionsplatser och särskilda lönebidrag, 9. att beslutar att till statsbidrag till offentligt skyddat arbete på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /86 anvisa ett reservationsanslag av , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om kollektivavtalens omfattning inom det statliga området, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om införande av s. k. förnyelsefonder på det statligt reglerade avtalsområdet. () (m) () () () Per () () () ^