ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021615 · 1985-01-25 00:00:00 — Ändring av reglerna för uttagande av fordons- och kilometerskatt i samband med konkurs En av bristerna i den skattemässiga behandlingen av konkurser gäller förhållandet mellan privatpersoner och bilförsäljningsföretag i fall där gäldenären i samband med konkurs tvingas lämna ifrån sig sitt fordon. Den återförsäljare som levererat fordonet drabbas inte sällan i den skattemässiga behandlingen av en olikformighet som är till betydande nackdel för en seriöst arbetande näringsidkare. Ett företag som går i konkurs och som äger ett större fordon med släpvagn har ofta avsevärda skatteskulder. I fall där fordonet körts ett stort antal mil är det inte ovanligt att skatteskulderna belöper sig till , och de kan ibland överstiga . Om fordonet återtas av det säljande bolaget och inregistreras med detta som ägare, åligger det bolaget att reglera köparens skatteskuld till statsverket. Det kan då ibland rent av vara ekonomiskt fördelaktigare att skrota fordonet än att betala in den oreglerade skatteskulden. I sådana fall kan släpvagnen i stället användas som påhängsvagn till traktor och får då förses med betyd-, ligt större last än när den används efter bil. Orättvisan i förhållande till behandlingen av privatpersoner ligger däri att en privatperson som av konkursförvaltaren tillåts inköpa fordonet i fråga slipper i motsats till vad som är fallet med återförsäljaren att betala den föregående ägarens oreglerade fordons- och/eller kilometerskatt. En enskild person kan därför t. ex. från en privatfinansiär låna upp pengar till inköpet, också till ganska hög ränta, och ändå göra en bra affär. En enskild person som betalar fordonet kontant får alltså inte den nackdel som den seriöst arbetande återförsäljaren drabbas av, och denna olikabehandling kan i sin tur gynna sådana som driver finansieringsrörelse med ockerräntor. Oavsett vilken ordning som tillämpas bör den skattemässiga behandlingen av dem som övertar ett fordon från en konkursdrabbad ägare vara likformig. Den som köper fordonet i fråga via återförsäljaren skall inte drabbas på annat sätt av skattereglerna än dem som av kronofogden tillåts att köpa gäldenärens fordon direkt av konkursboet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller att reglerna för uttagande av fordons- resp. kilometerskatt i samband med konkurser ändras i enlighet med vad som i motionen anges.
mot · G8021616 · 1985-01-24 00:00:00 — 1984/85 1616-1624 och vid överlåtelse av villor och bostadsrätter 1 sitt yttrande BoU 1983/84:2y till skatteutskottet behandlade bostadsutskottet frågan om ändrade beskattningsregler för realisationsvinster på bostadsrätter. I yttrandet anförde bostadsutskottet bl. Liksom vissa av motionärerna finner bostadsutskottet det väsentligt att realisationsvinstbeskattningen inom bostadssektorn utformas från ett bostadspolitiskt helhetsperspektiv och att därvid beskattningsreglerna utformas så att likformighet uppnås oavsett upplåtelseform. Enligt utskottets uppfattning är det nämligen viktigt att beskattningsreglerna utformas så att de är neutrala i det enskilda fallet och så att de i allt väsentligt ger samma utfall oberoende av boendeform. Utskottet finner det både motiverat och angeläget att en översyn görs i huvudsak utifrån vad nu anförts. , som instämde med vad bostadsutskottet anfört, framhöll att samma skatteutfall och likformighet kan uppnås även om olika beskattningsformer väljs. I bostadsutskottets yttrande betonades vikten av att den förordade översynen skedde snabbt och att regeringen i förening med sin syn på frågan efter det erforderliga beredningsarbetet för redovisade förslag till hur realisationsvinstbeskattningen skulle lösas så att bl. a. likformighet oavsett upplåtelseform uppnåddes. Regeringen har ännu inte redovisat sin syn på frågan. Såvitt jag har mig bekant har heller inga åtgärder vidtagits i avsikt att allsidigt belysa hur en likformig realisationsvinstbeskattning avseende småhus och bostadsrätter skall utformas. Det finns därför anledning för att återigen begära att en översyn av de nu diskuterade beskattningsfrågorna görs. Översyn bör göras snabbt, och regeringen bör lämna sin syn på beskattningens utformning vid försäljning av bostadsrätter och villor. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att hemställer att regeringen vidtar åtgärder om översyn av beskattningsreglerna vid försäljning av villor och bostadsrätter. () () 1 1984/85.
mot · G8021618 · 1985-01-24 00:00:00 — Den skattemässiga behandlingen av villkorat aktieägartillskott I samband med en rekonstruktion av ett aktiebolag kan ett tillskott lämnas från aktieägarna för att exempelvis fylla ut en brist i bolagets egna kapital. Två skilda typer av aktieägartillskott förekommer ovillkorliga och villkorliga. De ovillkorliga aktieägartillskotten lämnas utan några förbehåll om återbetalning, annat än möjligen i samband med bolagets upplösning. Villkorliga aktieägartillskott lämnas däremot normalt med krav på att tillskottet skall återbetalas när bolaget tjänat in tillräckliga vinstmedel. De villkorliga aktieägartillskotten kan därigenom anses närmast som ett slags lån utan säkerhet. Hur aktieägartillskotten skall behandlas har varken reglerats i den skatterättsliga eller civilrättsliga lagstiftningen. Den skatterättsliga frågan har endast varit föremål för ett fåtal avgöranden i regeringsrätten. Bland dessa avgöranden finns sådana som innebär att aktieägartillskottet anses som skattepliktig utdelning och sådana som innebär att tillskottet ansetts som amortering på lån. Den tveksamma praxis som har utvecklats på detta område kan få en negativ inverkan på möjligheterna att rekonstruera aktiebolag. En sådan situation är inte önskvärd. Det är därför angeläget att klara regler om hur villkorligt aktieägartillskott skall behandlas utarbetas. Dessa bör rimligen innebära att återbetalning av villkorligt aktieägartillskott normalt betraktas som amortering på lån. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande den skattemässiga behandlingen av villkorligt aktieägartillskott.
mot · G8021619 · 1985-01-24 00:00:00 — De ersättningar idrottsutövare, domare, tränare och ledare erhåller för sitt arbete är skattepliktig inkomst. Eftersom denna inkomst i de flesta fall är sidoinkomst kommer den att träffas av de höga marginalskatterna. Det innebär att den lilla, oftast symboliska, ersättning som erhålls blir mycket högt beskattad. Den långsiktiga lösningen för att komma till rätta med detta problem är att sänka marginalskatterna för alla typer av inkomster. Detta föreslås också i moderata samlingspartiets partimotion om skattepolitiken. Där föreslås att den normala marginalskattesatsen skall vara . 1 avvaktan på detta måste emellertid speciella regler användas. finns ett schablonavdrag för kostnader vid idrottsutövning som maximalt kan uppgå till . Detta schablonavdrag avses täcka anskaffningskostnaderna för idrottsredskap och annan utrustning i samband med idrottsverksamheten. Vid sidan om avdraget ligger avdrag för resekostnader i samband med träningar och tävlingar enligt normalt gällande skatteregler. Enligt vår mening bör schablonregeln ändras så att det maximala beloppet höjs till . Regeln bör utformas så att man antingen kan göra avdrag för verkliga anskaffningskostnader för utrustning och idrottsredskap eller göra schablonavdrag motsvarande den erhållna ersättningen, dock högst . Liksom tidigare bör avdrag för resekostnader i samband med träningar och tävlingar ligga utanför. Vissa idrottsutövare kan under några få verksamma år få extremt höga inkomster. Dessa drabbas, om inga särskilda dispositioner vidtas, av de extremt höga marginalskatterna. De regler om inkomstutjämning genom exempelvis olika former av pensionsarrangemang som finns är ofta klart otillräckliga. Regler bör därför införas som innebär att särskilda avdragsgilla avsättningar får göras från sådana inkomster av idrottsutövning. De avsatta medlen skall kunna disponeras från den tidpunkt då den idrottsliga verksamheten upphör, eller då den ger ett betydligt sämre ekonomiskt utbyte, och kunna pågå . Dessa regler bör självfallet endast gälla i avvaktan på att en rejäl marginalskattereform genomförs. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställer vi 1. att beslutar att ett schablonavdrag för kostnader i samband med idrottsutövning på . införs fr. o. m. taxeringen 1986 i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande möjligheter för inkomstutjämning för idrottsutövare.
mot · G8021620 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1620 Skattebefrielse för ersättning i anslutning till förslagsverksamhet Anställdas förslagsverksamhet inom offentlig och enskild sektor i är inte lika omfattande och aktiv som i många andra industriländer. Undersökningen visar att ligger sämre till än och . det mest expansiva industrilandet i världen har en exceptionellt hög förslagsverksamhet. I 170 svenska företag, som blivit föremål för studium, har de anställdas idérikedom bidragit till besparingar på 37 milj. kr. Förslagsverksamheten har således en stor ekonomisk betydelse, som det finns all anledning att ta till vara. Den höga genomsnittliga utbildningen hos de yrkesverksamma i borde speglas i en mer aktiv förslagsverksamhet. En av orsakerna kan naturligtvis vara, att man inte från företagsledningarnas sida i offentlig och enskild verksamhet tillräckligt har understrukit värdet av interna idébanker. En annan och sannolikt mer trolig orsak är det svenska skattesystemets diskriminerande inflytande på enskild företagsamhet och idérikedom. De höga marginalskatterna och även de höga arbetsgivaravgifterna leder till att huvuddelen av inkomsterna på förslag på besparingar, förenklingar och rutiner och produktutveckling går till skatten. En anställd, som med stolthet lämnat in en idé och i ersättning eller uppmuntran får ett belopp som till går till skatt, kan naturligtvis inte känna sig alltför motiverad att fortsätta. Skulle dessutom den anställde vara i den situationen att sociala bidrag skulle bortfalla på grund av den utgående ersättningen, kan marginaleffekten vara förödande. Det måste ligga i den svenska nationens intresse att skapa sådana förutsättningar att enskild företagsamhet och idérikedom premieras. Allt fler blir medvetna härom. I avvaktan på ett skattesystem med lägre marginalskatter, bör principerna för beskattning av förslagsverksamhet ändras. Enligt min mening bör utgående ersättningar vara skattefria. De bör icke heller belastas med arbetsgivaravgifter. Framtida intäkter av inlämnade förslag leder till besparingar i statlig och verksamhet och till ökad lönsamhet inom enskild verksamhet. Med åberopande av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om skattefrihet för anställdas ersättningar från förslagsverksamhet, 2. att hos regeringen begär förslag om att utbetalade ersättningar för förslagsverksamhet icke skall påföras arbetsgivaravgifter.
mot · G8021622 · 1985-01-18 00:00:00 — Motion 1984/85:1622 Höjning av det skattefria beloppet vid gåva Enligt arvsskatteförordningen (1941:416) var gåvoskattsgränsen . sänktes gränsen till . Under har gåvoskattsgränsen varit oförändrad som penningvärdet undergått en påtaglig försämring. har, med andra ord, förlorat i betydelse sedan nämnda gräns infördes . regler för periodiskt understöd har också numera försvunnit. Inte minst av den anledningen är det av betydelse, att nuvarande gåvoskattsgräns justeras i förhållande till tidigare värde. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär förslag beträffande gåvoskattsgränsens justering i förhållande till penningvärdeförsämringen.
mot · G8021623 · 1985-01-24 00:00:00 — i m. fl. De prejudikat som skapats vad gäller användandet av gödselmedel i skogsbruket inom områden med försurade sjöar har klart fastslagit att ammoniumnitrat är en olämplig kemikalie att använda inom dessa områden. På grund av rådande försurningssituation inom landet kommer förbud mot spridande av ammoniumnitrat att kunna fattas med stöd av lag om hälso- och miljöfarliga varor inom mycket stora markarealer, men olika hälso- och miljöskyddsnämnder kommer troligen att agera olika vilket kommer att leda till kommunvisa skillnader i den framtida hanteringen. De miljövinster som kan uppnås genom att styra över gödselmedelsanvändningen mot mer basiska preparat framgår av följande beräkning som avser syra-basverkan på mager skogsmark med en giva motsvarande N/ha. Ammoniumnitrat CaO/ha Den miljöavgift som lades på gödselmedel fr. o. m. särbehandlar inte något av de nu aktuella preparaten utan sätts endast i proportion till preparatens innehåll av kväve och fosfor. Ur miljösynpunkt kan den tänkas få effekten att något pressa ned den totala gödselmedelsanvändningen inom landet, men troligare är att den kommer att gynna de preparat som är marknadsmässigt billigare och sådana som har sitt näringsinnehåll i lättlöslig form, dvs. gynnar ammoniumnitrat på t. ex. kalkammonsalpeterns bekostnad. Skulle dessa farhågor stämma kommer den centralt satta miljöavgiften på gödselmedel direkt att motverka den strävan lokala hälso- och miljöskyddsnämnder har att styra över användandet till mer basiska gödselmedel. Det är enligt vår mening önskvärt att pröva möjligheterna att utforma miljöavgiften på gödselmedel på sådant sätt att den kan ges en styrande effekt. Den skulle därmed kunna komma att ingå i en strategi för en successiv övergång till miljövänligare gödselkemikalier i . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utformning av avgiften på gödsel och om avgiften som medel i en mer långsiktig strategi på det aktuella området. () () () BO ()
mot · G8021625 · 1985-01-24 00:00:00 — 1984/85 1625-1635 I budgetproposition 1984/85:100 bil. 9 föreslås bl. a. att förrättningsavgifter införs för tullklarering som ej sker på tid som anses vara normal arbetstid (månd. Trafikföretaget blir den betalningsskyldige. För den trafik som använder sig av färjelinjerna till och från svenska hamnar kan kostnaden enligt förslaget som det nu ser ut uppskattas till ca 80 milj. kr./år. Den nya avgiften föreslås införas . Fartygen i färjetrafiken används maximalt. Noggranna trafikundersökningar ligger till grund för de turlistor som tillämpas. På vissa linjer är trafiken helt förlagd till kvällar och morgnar. Passagerartrafiken är tämligen jämnt fördelad över dygnet medan godstrafiken till största delen expedieras utanför s. k. normal arbetstid. På godstrafiken kommer den största delen av avgiften. Även för bil- och bussturister kan avgiften bli kännbar. Att undgå avgiften genom annan tidtabellsläggning anses av berörda svenska färjelinjer ej vara möjligt. Höga fasta kostnader för trafiken gör att fartyg och material under svenskt management måste utnyttjas fullt ut för att inte bli utslaget från marknaden av utländska konkurrenter. Ett sätt att minska kostnaderna för trafiken när avgiften införs kan vara att begreppet normal arbetstid utökades väsentligt. Om avgiften införs etappvis kan en del av olägenheterna också undvikas. Redan har trafikföretagen lagt fast sina taxor efter överenskommelse med kunderna för hela 1985 och en bit in på 1986. Justering med hänsyn till den nya avgiften är knappast möjlig. Om hela avgiftshöjningen skulle drabba färjerederierna kan de ekonomiska konsekvenserna bli alltför svåra för vissa delar av svensk sjöfart. Det vore därför ett alternativ att införa avgiften etappvis så att man kan planera den taxesättning som avgiften för tullbehandling medför. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för att åtgärder prövas i syfte att minska kostnad för tullförrättning, 2. att uttalar sig för att uttag av viss avgift för tullförrättning införs endast etappvis och under noggrann utvärdering av effekten på berörda trafikföretag. 1 1984/85.
mot · G8021626 · 1985-01-22 00:00:00 — Motion 1984/85:1626 Beskattningen av inkomst vid uthyrning av fritidshus "Flertalet länder är medvetna om turismens betydelse för valutabalans, samhällsekonomi och sysselsättning. "Vad som inte observerats i tillräcklig grad är de gynnsamma effekterna på statens inkomster via olika skatter såväl från utländska gäster som när svensken väljer att disponera semesterpengar i . Detta står att läsa i bilaga 11 till budgetpropositionen (1984/85:100). läns turistnämnd bildades såsom en av 22 regionala turistorganisationer i . Nämnden bedriver en omfattande bokningsverksamhet, varvid privata fritidshus för uthyrning är huvudprodukten. Turistutbudet benämns Östgöta-Resan. 1984 seglade upp på andra plats efter beträffande den procentuellt sett största ökningen mot . Turistsatsningen omsatte 1982 1,3 milj. kr. i , året därpå 3,4 milj. kr. och 1984 5,7 milj. kr. har länsturistnämnden i stött på hinder för fortsatt expansion. Trots att det i finns ca 32 000 privata fritidshus utöver stugbyverksamheten disponerar länsturistnämnden eller 200 av dessa. Orsaken uppges vara att stugägarna inte är benägna att hyra ut med ett genomsnittspris på , vilket är den oförändrade skattefria gränsen för dylika inkomster. Den har emellertid hunnit urholkas, bl. a. av inflationen. För att förmedlingsverksamhet skall kunna fortgå och expandera behöver beloppsgränsen således höjas, förslagsvis till ett halvt basbelopp. Om detta sker, förväntar man sig i turistkretsar en "islossning, så att fler stugveckor möjliggörs. Stuggästen hyr nämligen inte bara en stuga. Ofta har man kunnat konstatera, hur man omsätter det femdubbla beloppet jämfört med själva stughyran. Denna spendering renderar bl. a. stat och kommun inkomster via moms och andra skatter. Intressant är att notera hur en tredjedel av alla östgötska stugveckor tas i anspråk av utlänningar. I hyser man utlänningar i sina stugor till två tredjedelar. Det finns alltså en marknad, som både ger de önskade skatteintäkterna från annan konsumtion än själva stugan och som dessutom ger landet valutainkomster. Av allt att döma är boendekapaciteten långt ifrån utnyttjad om hindret inte undanröjs. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag på förhöjt skattefritt belopp vid stuguthyrning.
mot · G8021627 · 1985-01-25 00:00:00 — och i Ändring av mervärdeskattereglerna för kommuner Kommunfullmäktige i Åre kommun har beslutat att utlämna delar av väg-, park- och annan anläggningsverksamhet till ett stort privat byggföretag. Detta och andra liknande privatiseringsinitiativ på andra håll liksom ökad benägenhet att bilda kommunala bolag för vissa verksamheter motiveras ofta av krassa ekonomiska fördelar ur beskattningssynpunkt. I fallet Åre har det talats om miljonbelopp i vinst för kommunen genom att hela kommunala verksamhetsgrenar övertas av Skånska (f. d. Skånska Cement). Denna utveckling kan dock starkt ifrågasättas ur såväl demokratisk som ekonomisk synvinkel. En privatisering innebär minskad insyn och därmed mindre medborgerligt inflytande över verksamheter som rör människornas närmiljö. I hög grad beror intresset på att överlåta medborgarstyrd verksamhet i kommunerna till privata bolag på orättvisa mervärdeskatteregler vid egenregiverksamhet. När en privat entreprenör utför ett anläggningsarbete skall till entreprenadkostnaden läggas en mervärdeskatt på . Om däremot kommunen utför motsvarande arbete i egen regi utgår en mervärdeskatt på på materialkostnaden. Till grund för dessa mervärdeskatteregler ligger förhållanden då materialkostnaden utgjorde ca 20 %och arbetskostnaden av den totala anläggningskostnaden. Med denna s. k. 20-procentsregel rådde någorlunda jämlika konkurrensförhållanden mellan egenregiverksamhet resp. utlämnande på privat entreprenad. Denna regel saknar emellertid förankring i dagens verklighet. På grund av en större andel prefabricerat material och ett starkt ökat inslag av maskinellt arbete uppgår ofta materialdelen av anläggningskostnaden till . Vid asfaltsarbeten kan det t. o. m. bli fråga om materialkostnader på ända av totalkostnaden. Av dessa skäl blir det på strikt företagsekonomiska grunder oftast dyrare för kommunerna att göra arbetet i egen regi än att lämna ut detsamma till privata entreprenörer. Denna snedvridning av konkurrensen till förfång för kommunerna uppmärsammades av mervärdeskatteutredningen som framlade ett förslag till lösning av problemen 1974. På grund av oklara yttranden från vissa remissinstanser realiserades emellertid tyvärr aldrig detta förslag. Det framstår mot ovanstående bakgrund som alldeles uppenbart att det är orättvisor i gällande beskattningsregler som till stor del förklarar det på sina håll ökade intresset för upphandling i stället för utförande av anläggningsverksamhet i egen regi inom kommunerna. Vi föreslår att nuvarande reduceringsregler för mervärdeskatt ändras i konkurrensutjämnande syfte. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av gällande mervärdeskatteregler vid egenregiverksamhet kontra utlämnande på entreprenad. () ()
mot · G8021628 · 1985-01-25 00:00:00 — och i Prissättningen på alkoholdrycker vid servering I konsumeras i allt väsentligt alkoholhaltiga drycker utan samband med servering på näringsställen. Alkoholförtäring på restaurang uppgår endast till av den totala konsumtionen. har konstaterat att de höga alkoholpriserna på restaurang sannolikt stimulerar drickande före restaurangbesök, på restaurangtoiletter och i andra svårkontrollerade och tvivelaktiga miljöer. har slagit fast att de höga serveringspriserna på alkoholdrycker huvudsakligen beror på de påslag som restauratörerna gör utöver vad som är möjligt enligt alkohollagstiftningen. Detta är en utomordentligt otillfredsställande situation som inte kan anses stå i samklang med de alkoholpolitiska målsättningar som ställt sig bakom. En sänkning av serveringspriserna kan på goda grunder antas medföra en oförändrad konsumtionsbild, dvs. att åtminstone en del av alkoholkonsumtionen styrs över från mindre lämpliga miljöer till förtäring i samband med matservering. Av nykterhetspolitiska skäl måste samhället eftersträva en sådan utveckling av konsumtionsmönstret. Detta borde kunna ske efter den modell som tillämpas i där i administrativ ordning maximipriser fastställs på alkoholhaltiga drycker. 1 uppgår den alkoholkonsumtion som sker i samband med restaurangbesök till av den totala konsumtionen. Situationen är likartad i flera andra europeiska länder. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ändrad prissättning på alkoholdrycker vid servering. () HANS ()
mot · G8021629 · 1985-01-24 00:00:00 — och skatteavdrag för vissa yrkesgrupper Byggnads- och anläggningsarbetare är en grupp av arbetstagare som har speciella kostnader i samband med sitt yrkesutövande. En byggnadsarbetare skall hålla sig med egna verktyg. Många av dessa är el- eller motordrivna och således dyrbara. En annan för byggnadsarbetarna dryg kostnad är mätnings- och granskningsavgifterna. Arbetskläder är också en kostnad som många byggnadsarbetare själva har utgifter för. De här berörda yrkesgrupperna drabbas av kostnader för kläder, verktyg, mätningsavgifter m. m., som arbetsgivaren för andra yrkeskategorier vanligtvis tillhandahåller sina anställda. Alla inkomsttagare har ett schablonavdrag på . oavsett om de haft kostnader för inkomsternas förvärvande eller inte. De grupper som motionen exemplifierar har kostnader som betydligt överstiger schablonavdraget. Etf enklare deklarationsförfarande som aviserats kommer troligen att öka orättvisorna mellan inkomsttagare med resp. utan kostnader för inkomsternas förvärvande. Därför bör någon form av särskilt avdrag införas för de grupper yrkesarbetare som själva får stå för betydliga omkostnader i form av kläder, verktyg, mätningsavgifter m. m. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av skattereglerna i syfte att vissa yrkesgrupper med stora personliga omkostnader för inkomsternas förvärvande medges högre skatteavdrag.