mot · G8023122 · 1985-04-15 00:00:00 — 1984/85:3122 m. fl. Särskilda insatser inom för ungdomar i samband med missbruk och kriminalitet, m. m. 1984/85:171) När socialtjänstlagen trädde i kraft hälsades den med stor tillfredsställelse av inte minst samtliga klientorganisationer. Socialtjänstreformens hörnstenar, helhetssyn, solidaritet, demokrati och frivillighet borgade för att människor med förtroende och utan rädsla skulle kunna diskutera sina problem, få hjälp till behandling, erhålla bistånd osv. Ingen skulle ifrågasätta ens människovärde i den situationen, ingen skulle längre tvinga en till åtgärder som man själv inte ville delta i. Detta sista var kanske det allra viktigaste. Den innebar att det var den enskilde individens intresse och behov som skulle vara avgörande för samhällets insatser. Alla med någon kunskap i psykologi måste inse att varje form av tvång motverkar en positiv utveckling . Tvång möts med och föder trots och aggression - det gäller alla situationer. Klientorganisationerna är de som bäst kan vittna om detta. De om några vet vilket mödosamt arbete det är att få kamrater att upphöra med sitt missbruk. De har också erfarenhet av vilka metoder som ger resultat . Det är metoder som handlar om att ha ett arbete, att ha en bostad, att känna sig omtyckt, att betyda något. En social myndighet kan aldrig ensam svara för allt detta. Det måste i stället vara ett samspel mellan olika organisationer och sektorer i samhället där ledstjärnan måste vara helhetssyn, solidaritet, demokrati och frivillighet. Det unga människor med problem behöver är en social kontakt som de accepterar. I detta ligger naturligtvis också rätten att säga nej till en behandling som man inte vill ha. Det är särskilt viktigt i då somliga socialarbetare tycks tro att socialtjänstreformen kan fyllas med vilka metoder som helst. Den socialarbetare som har något riktigt att bjuda - han/hon klarar att på frivillighetens väg nå den unge, stödja honom/henne och hans/hennes familj ut ur problem och missbruk. Det går att utveckla bra arbetsmetoder inom utan att ändra lagen. Det kan ändå vara positivt att förtydliga skyldighet att ge hjälp och stöd till ungdomar och deras familjer innan problemen utvecklas så att tvångsåtgärder är det enda som återstår. Förslaget om ändring i SoL av denna innebörd kan leda till ökat förtroende för från den hjälpbehövandes sida. Det kan också innebära att socialarbetare kan finna ytterligare stöd i lagen för att utveckla och finna metoder som bygger på frivillighet. Detta förutsätter dock att inte nya tvångsmedel av den art som föreslås bli införda i LVU tillkommer. I så fall kommer förtroendet för åter att minska. Det blir lättare för att tillgripa tvångsmedel för att försöka åstadkomma snabba - vanligen kortsiktiga - resultat i stället för att utveckla och förbättra metoder som bygger på frivillighet. Det är denna insikt och kunskap som klientrörelsen har och som gör att man samfällt säger nej till den förändring av LVU som regeringen nu föreslår. Vi instämmer i denna uppfattning och yrkar mot bakgrund av vad vi ovan anfört 1. att beslutar att avslå regeringens förslag till förändrad lydelse av 1 § LVU, 2. att beslutar avslå regeringens förslag till införande av 8 a och 8 b §§ i LVU. () ()