mot · G902So207 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:So207 m. fl. (vpk) Definitionen av narkotika Den juridiska och administrativa kontrollen av narkotika omfattar endast medel som finns upptagna på narkotikaförteckningar. För de flesta av medlen gäller att de definieras genom sina kemiska substansnamn. För några enstaka ämnen, där kemiska substansnamn inte är ändamålsenliga, t. ex. cannabis, finns särskilda definitioner. Antalet ämnen som regleras på narkotikaförteckningarna har ständigt utökats, och har i många fall varit först med att narkotikaklassa en rad hälsofarliga och vanebildande ämnen. Utvecklingen inom drogkemin ger anledning till fortsatt uppmärksamhet på nya kemiska ämnen, som kan missbrukas och vålla skador, men som ännu inte ställts under formell narkotikakontroll. Internationella erfarenheter talar för att enskilda natkotikabrottslingar, främst händiga kemister, har börjat framställa ämnen, vilka har narkotikalika egenskaper som rusmedel, men avviker i den kemiska designen på någon punkt. Ämnet är därmed inte underkastat narkotikakontroll. Dessa s. k. designer drugs (sv. formgivna droger) har skräddarsytts för att undgå denna kontroll. De är dock lika beroendeframkallande och hälsofarliga som många klassiska narkotikapreparat. 1 har problemen med dessa designe drugs uppmärksammats allt mer. Drogen ger samma effekter som heroin och kan vid överdoser ge andningsförlamning, ofta med dödlig utgång. Medlet är cirka tjugo gånger starkare än heroin, vilket betyder att det är verksamt i små doser. Genom att avviker i den kemiska strukturen från juridiskt definierade narkotika kan narkotikalagstiftningen inte tillämpas på medlet. Ett sätt att åtgärda detta är att uppföra även på narkotikaförteckningarna. Ett sådant beslut hindrar dock inte kreativa kemister från att utveckla nya varianter och därmed undgå narkotikakontrollen. Efter det att det ursprungliga ställdes undernarkotikakontroll i modifierade kemisterna sin drog ytterligare och hade därmed än en gång en formellt laglig produkt att sälja. Eftersom kombinationsmöjligheterna är närmast oräkneliga i modern synteskemi, visar detta på svagheterna att bibehålla en strikt uppräkningsdefinition för narkotika. Förfarandet med en uppräkningsdefinition av narkotika är administrativt och juridiskt exakt, men har betydande narkotikapolitiska brister. Med tanke på de allvarliga riskerna för framställning av en rad beroendeframkallande och hälsofarliga varor bör det svenska narkotikabegreppet ses 1985/86 So207 214 1 1985/86. 3 sami Nr So207214 Problemet har tidigare behandlats vid Brottsförebyggande rådets översyn av lagstiftningen mot ekonomisk brottslighet. I rapporten (BRÅ PM 1982:2) ges ett förslag (s. 78) till fortsatta överväganden. Där talas om varor som uppenbart är att jämställa med narkotika. Vid en utvidgning av narkotikabegreppet efter dessa riktlinjer torde dock i förarbeten och specialmotiveringar fordras en grundlig precisering av de kriterier som skall användas vid bedömningar i de enskilda fallen. Den linje som brottsförebyggande rådets arbetsgrupp pekat på bör bli föremål för fortsatta studier i avsikt att finna en teknisk lösning på problemen med narkotikadefinitionen. Eftersom frågan fordrar anlitande av både juridisk och kemisk-farmakologisk sakkunskap bör en särskild utredning tillkallas. bör därför hos regeringen begära en utredning i enlighet med det anförda. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen begära en utredning av narkotikadefinitionen i enlighet med vad som anförts i motionen. 1985/86 So207 (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)