mot · G8021335 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. I budgetproposition 1984/85:100, bilaga 10, under avsnittet Sjöbefälsutbildning och driftpersonalutbildning föreslås att sjöbefälsutbildningen läggs ned med utgången av /86, samt att inte någon nyantagning sker till maskinteknikerlinjen, styrmanslinjen och radiokommunikationslinjen vid högskolan i nästa budgetår. Som motiv för förslaget anförs att antalet nybörjarplatser som redovisas till 480 för hela landet endast utnyttjas med 363 platser innevarande läsår, att det råder en viss arbetslöshet bland fartygsbefäl, att för att minska antalet utbildningsplatser och effektivisera resursutnyttjandet anses i förslaget att antalet utbildningsorter skall reduceras till två och - med nedläggning av utbildningen vid SundsvallHärnösand. Nedläggningsförslaget åberopas mot bakgrund av vad kommittén för sjöbefälsutbildning redovisat i sitt betänkande. Där anförs att om utbildningsbehovet minskar med hänvisning till att behovet av behörigt sjöbefäl skulle gå ned så skall utbildningen i första hand läggas ned i högskolan . Men kommittén bedömde enhälligt att den nuvarande volymen på sjöbefälsutbildningen i landet var lämpligt avvägd mot den efterfrågan som redovisats från rederinäringen och - kanske ännu mer betydelsefullt - mot den bakgrunden att internationella överenskommelser numera inte kommer att medge bemanning med icke behörigt befäl i fartyg från , en överenskommelse som bl. a. anslutit sig till. Tillgänglig statistik över antagningen vid landets nuvarande tre sjöbefälsskolor visar, att antagningen är ganska lika i storlek vid alla tre skolorna - omkring sjuttiofem procents beläggning. Det kan inte åberopas som ett skäl för att utbildningen vid den minsta i nedläggs. Även kostnadsskäl har åberopats för att motivera nedläggningen. Utöver vad som tidigare anförts om den framtida efterfrågan av behörigt sjöbefäl så anser vi att förslaget grundar sig på en del felaktiga sakskäl, vilka utförligt redovisas i en till denna motion bilagd skrivelse daterad , från till utbildningsministern. Av skrivelsen framgår bl. a. att de grundläggande anledningarna till att antalet elever vid utbildningen inte uppgår till i huvudsak är två, nämligen omläggningen av utbildningen med skärpta behörighetskrav och bristen på praktikplat Under det att arbete pågår med att rätta till dessa förhållanden och kanske därmed uppnå en bättre utbildningsrekrytering så läggs förslaget om nedläggning av en utbildningsenhet. Vi ställer oss utomordentligt tveksamma till om detta är ett riktigt förslag ur regionalpolitiska och geografiska synpunkter. Dessutom vill vi framhålla att det finns flera högskoleutbildningar som inte har bättre elevbeläggning än sjöbefälsutbildningen. Mot den bakgrunden instämmer vi med anförda synpunkter, att kommitténs synpunkter och förslag borde få vara vägledande . Vi menar mot bakgrund av det anförda att ingen av det tre sjöbefälsskolorna nu läggs ned, utan att någon tids erfarenhet av utvecklingen av näringens behov och tillströmningen av elever till sjöbefälsutbildningen får ge ett bättre underlag än det förslag som läggs fram. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att nu avslår förslaget om nedläggning av sjöbefälsutbild ningen vid Sundsvall-Härnösands högskola. BO () () Förslagen beträffande sjöbefälsutbildning i årets statsverksproposition Efter att ha tagit del av avsnittet sjöbefälsutbildning och driftpersonalutbildning i årets statsverksproposition anser vi det angeläget att få kommentera de omständigheter beträffande handelsflottans utveckling som relateras i propositionen och de slutsatser som dras. konstaterade helt riktigt i sitt betänkande 1984 att den stora flaskhalsen för att klara rekryteringsproblemen och trygga återväxten av sjöbefäl var svårigheten att anordna ett tillräckligt antal praktikplatser i handelsflottans fartyg. Kommittén ansåg det därför utomordentligt angeläget att de åtgärder med denna inriktning, som fanns på förslag då betänkandet överlämnades, borde genomföras. I avvaktan på att dessa åtgärder skulle ge resultat föreslogs att nuvarande dimensionering och lokalisering av sjöbefälsutbildningen skulle bibehållas. Kommittén angav två skäl till en senare omprövning av sina ställningstaganden. Det ena var om de relaterade åtgärderna inte skulle leda till en ökande studerandetillströmning. Det andra var om behovet av sjöbefäl skulle minska kraftigt. Vi har haft grundad anledning räkna med att kommitténs slutsatser och rekommendationer skulle vara vägledande för departementets beslut under åtminstone de närmaste 2 å 3 åren efter det att de framlades. Beträffande åtgärderna att öka studerandetillströmningen är nuläget följande. Den utredning UHÄ överlämnade till innehöll två delar. Den ena avsåg ett förslag att utöka DU-linjen med en termin av s. k. inbyggd utbildning för att härigenom på ett verksamt sätt komma till rätta med svårigheterna med anskaffandet av praktikplatser på handelsflottans fartyg. Den andra delen innebar ett förslag om inrättande av en 40-poängs företagsförlagd utbildning för blivande sjöbefäl enligt samma modell som för driftpersonalutbildningen. Tillsammans beräknades dessa båda förslag kosta ca . I statsverkspropositionen anges att det statsfinansiella läget inte medger att förslaget genomförs. Förslaget omfattar emellertid två delar av vilka den ena, nämligen förlängningen av DU-linjen, beräknats kosta 2,2 miljoner och den andra 7,8 miljoner. Vi anser att detta bör beaktas när man bedömer vad som är statsfinansiellt möjligt. Det har underhand framgått att det borde vara möjligt att lösa en del av problemet med anskaffande av praktikplatser på fartygen genom inrättande av s. k. högre specialkurser. sjömän i samråd med på att få sådana till stånd innebärande s. k. inbyggd utbildning på handelsfartyg för de 316 elever på sex orter, som genomgår DU-linjens fartygstekniska gren. Förslag till kursplan beräknas kunna gå ut på remiss till berörda instanser . Om denna högre specialkurs kan komma till stånd på samtliga sex orter kommer detta att avsevärt underlätta dessa elevers möjligheter att snabbt komma ut i arbetslivet. Kostnaderna för denna lösning har beräknats till ca inklusive statligt studiestöd. Det är vår förhoppning att stöder detta förslag genom att anvisa ytterligare platser inom den s. k. lilla ramen. Förslaget om att bredda rekryteringsbasen för blivande sjöbefäl, liksom flera andra förslag med liknande innebörd, har inte fått någon tillfredsställande lösning. Förslaget från högskolan i att en del av den grundläggande högskoleutbildningen skulle få tillgodoräknas som praktik förutsätter att alla skolor med sjöbefälsutbildning har kontinuerlig tillgång till maskinrumssimulator. Eftersom det stora problemet är att få fram fler praktikplatser på alla fartyg, som kan ge tillgodoräkningsbar praktik, är emellertid förslaget om inrättandet av högre specialkurser det viktigaste. I detta sammanhang bör också följande påpekas. I föreningens medlemsrederier finns f. n. 393 fartyg av vilka endast 246 kan anses lämpliga för praktik på däck och 280 för praktik i maskinavdelningen. Genom stora ansträngningar från rederiernas sida har det varit möjligt att trots det begränsade fartygsbeståndet lämpligt för praktik uppnå ett förhållandevis stort antal nybörjarplatser. Per fanns 406 nybörjare anställda i däckstjänst och 191 i maskintjänst. Det finns anledning anta att dessa ansträngningar också kommer att resultera i ett ökat antal ansökningar till sjöbefälsutbildning inför /86. Det hävdas i statsverkspropositionen att antalet fartyg i handelsflottan bara på den korta tid som gått sedan utredningen avlämnade sitt betänkande minskat ytterligare och att därmed också behovet av sjöbefäl minskat. Detta är fel. Enligt omfattade handelsflottan vid utgången av 473 handelsfartyg, vid utgången av september 474 och vid årets utgång 476 fartyg. Av statistik framgår att tillgången på personal till handelsflottan stadigt minskar som efterfrågan, särskilt på sjöbefäl och kvalificerade matroser och motormän, ökar. Arbetsmarknadssituationen i handelsflottan är också till viss del säsongsbetonad. är efterfrågan på personal större än medan antalet arbetssökande då är lågt. är förhållandet det motsatta. rådde brist på såväl fartygsbefäl som maskinbefäl. Detta hotade att få besvärliga konsekvenser i form av kostsamma förseningar, något som förstärktes av att s. k. bristmönstring är tillåten. råder viss balans mellan tillgång och efterfrågan på fartygsbefål medan bristen på maskinbefäl är påtaglig. väntas antalet handelsfartyg under svensk flagg att minska något. Ett för näringen gynnsamt besked beträffande svenska ombordanställdas skatteförhållanden i utlandsflaggade fartyg med s. k. internationaliseringsavtal kan å andra sidan innebära en utökning av behovet av svenskt sjöfolk för bemanning av sådana fartyg. De senaste årens svårigheter med att få fram praktikplatser till nybörjare har resulterat i en minskning av antalet studerande i sjöbefälsutbildning. Därför väntas nytillskottet av utbildat fartygs- och maskinbefäl från högskolorna inte kunna svara för mer än högst 50 å av det totala årliga nyanställningsbehovet. Näringen står således inför en betydande och med hänsyn till förbudet mot bristmönstring synnerligen svårbemästrad bristsituation. Det förhållandet att ett av våra större svenska rederier gått i konkurs ändrar inte denna bedömning. Behovet av sjöbefäl väntas således, tvärt emot vad som sägs i årets statsverksproposition, öka. Självfallet har vi full förståelse för nödvändigheten att spara på alla fronter och anser att den i 1983/statsverksproposition föreslagna begränsningen till tolv som antagna som förutsättning för att få påbörja sjöbefälsutbildning är motiverad. Några ytterligare begränsningar torde emellertid inte vara motiverade. De nu lagda förslagen om nedläggning av sjöbefälsutbildningen i och ytterligare minskning av antalet antagningsplatser har baserats på en i grunden felaktig analys av näringens behov av utbildat sjöbefäl. Deras genomförande skulle i hög grad äventyra de ansträngningar som gjorts och görs för att komma till rätta med en besvärlig rekryteringssituation. Mot denna bakgrund anser vi det utomordentligt angeläget att utbildningsministern tar fasta på kommittén för sjöbefälsutbildnings analys och därav följande rekommendationer om oförändrat antal högskolor med sjöbefälsutbildning och en oförändrad dimensionering. Det är vidare vår förhoppning att regeringen stöder strävandena att inrätta ovan beskrivna högre specialkurser genom att tillskapa ytterligare antagningsplatser inom den s. k. lilla ramen.