ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021987 · 1985-01-24 00:00:00 — I proposition 1984/85:100 bilaga 8 har kommunikationsministern föreslagit att i anslag till drift av enskilda vägar m. m. anvisas 331 milj. kr. och i anslag till byggande av enskilda vägar skall anvisas 30 milj. kr. Detta förslag innebär en besvärande nedrustning av det enskilda vägnätet, som är av mycket stor betydelse för kommunikationerna i vårt land. Till längd är det enskilda vägnätet större än det allmänna och för näringslivet och allmän service synnerligen betydelsefullt. har stödet till enskilda vägar skurits ned och i proposition 1984/85:100 fortsätter tyvärr denna utveckling. har äskat 390 milj. kr. till drift av enskilda vägar för att vidmakthålla det befintliga statsbidragsvägnätet, så att kapitalförstöring inte sker och så att framkomlighet tryggas. För att bibehålla möjligheterna till samma driftverksamhet som fordras 353 milj. kr. Regeringens förslag ligger 22 milj. kr. Beträffande anslag till bidrag till byggande av enskilda vägar påpekar , att detta under en lång följd av år varit nominellt oförändrat 30 milj. kr. Detta har medfört att endast en del av de mest angelägna objekten i glesbygdsområdena kunnat åtgärdas. Därför har för planeringsnivå A äskat anslag om 67 milj. kr. och för planeringsnivå B 32,6 milj. kr. Det senare medger endast punktförbättringar bland de sämsta vägobjekten på det befintliga vägnätet. Regeringsförslaget ligger 2,6 milj. kr. Ute i länsvägnämnderna försöker man nu upprätta flerårsprogram med utgångspunkt från förslagen i budgetpropositionen. Med det starkt urgröpta bidragsförslaget kan man inte hålla det enskilda vägnätet ens i någorlunda samma skick som . För vidkommande innebär förslaget att man får skjuta viktiga ombyggnads- och förstärkningsprojekt , trots att antalet ansökningar är litet. Är det över huvud taget möjligt att upprätta flerårsplaner, om denna nedrustning av det enskilda vägnätet skall fortsätta? Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär att anslagen till drift och byggande av enskilda vägar räknas upp, så att de i varje fall når upp till planeringsnivå B.
mot · G8021989 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1989 Högre transportstöd i kommun Transportstödet är ett sätt att utveckla näringslivet och minska kostnadsmässiga olägenheter som en följd av de stora avstånden i de norra delarna av landet. Transportstödet lämnas av nettofraktkostnaden beroende på transportsträckans längd och var den bidragsberättigade verksamheten ligger inom stödområdet. kommun, som ligger i stödområde B, har vid det senaste beslutet om områdesindelningen (1982) av fraktstödet fått ett sämre fraktstöd . Kommunen tillhörde då fraktzon 3 tillsammans med bl. a. kommun i . 1 den nya zonindelningen har kommun tillförts zon 1 vilket innebär ett betydligt sämre fraktstöd . Skälet till denna zonändring var att zonerna i största utsträckning skall följa länsgränserna. För kommun innebär detta att man trots stora avstånd i kilometer räknat uppfyller kraven på ett högre fraktstöd, men man får ändå inte tillgodoräkna sig det berättigade bidraget. Genom att företagen i kommunen inte kan få tillgodoräkna sig ett högre fraktstöd blir deras konkurrensförmåga nedsatt i förhållande till andra jämförbara kommuner i inland. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära att transportstödet till kommun räknas upp till zon 3.
mot · G8021990 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. I motion 506 till 1976/hemställdes att begär åtgärder för elektrifiering av järnvägslinjen . I anledning därav anförde trafikutskottet i sitt utlåtande nr 18 bl. Även utskottet finner det angeläget att den regionala trafikplanering som inom länet skett följs upp med ingående överväganden av möjligheterna att få till stånd en förbättring av här berörda järnvägskommunikationer. Utskottet förutsätter också att så sker samt att förslag till de åtgärder som med anledning härav må befinnas påkallade föreläggs . Vad utskottet anfört beslutade ge regeringen till känna. har vissa punktvisa insatser för att förbättra bandelens standard kommit till stånd. Det är nu ytterst angeläget att arbetet med att rusta upp och elektrifiera järnvägen fullföljs. En upprustning och elektrifiering av bandelen, vilken ingår i riksnätet, är grundläggande för en förbättring av infrastrukturen i Sydostsverige. Därmed ökar lokaliseringsförutsättningarna och utvecklingsmöjligheterna för näringslivet i regionen på . Åtgärderna innebär på kort sikt en höjning av trafikstandarden samt inte oväsentliga trafiktekniska fördelar för SJ. Vidare erhålls ett stort antal arbetstillfällen, speciellt för anläggnings- och byggnadsarbetare, något som är av mycket stor betydelse i sammanhanget, eftersom arbetslösheten bland byggnadsarbetarna i tillhör den högsta i landet. Under hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om angelägenheten av en snabb upprustning och samtidig elektrifiering av järnvägen . () ()
mot · G8021992 · 1985-01-25 00:00:00 — 1984/85 1992-2003 Utbyggnad av hamnen i Hamnen i , som är en av de bästa naturliga djuphamnarna på ostkusten, har varit aktuell för utbyggnad för skilda ändamål. fanns planer på en oljehamn med vidhängande lagringsmöjligheter i bergrum. Vpk och andra har tidigare väckt tanken på en utbyggnad till färjehamn för Finlandstrafiken, då framför allt sammankopplad med en järnvägsförbindelse från vid norra stambanan mellan och . Det allra senaste projektet angående har gällt en utbyggnad för skrotimport till den svenska stålindustrin. är inte längre aktuellt. En utbyggnad för ökad skrotimport ter sig inte särskilt önskvärd. bör minska sitt importberoende av skrot och i stället satsa på fortsatt brytning och förädling av egen järnmalm t. ex. i . Enligt uppgifter har också avstyrkt en lokalisering av utbyggnad för detta ändamål. En ny färjeförbindelse till med tonviken lagd på järnvägstransport i stället för långtradartrafik på väg är däremot ett både realistiskt och ekonomiskt väl motiverat projekt. Järnvägsförbindelsen över är i gott skick och långt ifrån utnyttjad till sin fulla kapacitet. Det skulle vara en fördel om de stora godsmängder som går över via landsvägstrafik på och väg 77 i stället till en del kunde fraktas på järnväg vid . Som påpekats i en motion, 1982/83:622, har i gjort en studie av detta projekt. Den är värd att pröva på nytt. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om en prövning av förslaget om utbyggnad av hamnen i till färje kapacitet för Finlandstrafik baserad på järnvägstransport.
mot · G8021993 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1993 Återupptagande av persontrafiken vid station Huvudorten i kommun i län, , saknar all järnvägsförbindelse. Som så många andra små järnvägssamhällen i , som växte upp kring en station, har den fått se tågen gå förbi. I många fall har detta varit en följd av en utveckling, som tömt samhällen och landsdelar på befolkning och därmed trafikunderlag. Men i fallet är utvecklingen den rakt motsatta. Beläget i södra delen av län och gränsande till med det sug som en sådan region utövar, är ett samhälle statt i stark expansion. Inflyttningen och bostadsbyggandet talar sitt tydliga språk. Huvuddelen av den yrkesverksamma befolkningen arbetar också inom , vilket betyder att som så många andra samhällen fått karaktären av sovstad med ut- och inpendling . Här kommer SJ:s kuriösa trafikpolitik in i bilden. En politik som naturligtvis i sin tur är ett resultat av politiska beslut fattade för länge sedan under den socialdemokratiska regeringen . Följaktligen passerar tågen på sträckan förbi i rusningstiden utan att stanna. Inte för att det inte finns trafikunderlag, människor skulle gärna åka snabbt och bekvämt in till jobben i , utan därför att det i någon nedläggningskampanj inom SJ beslutats att inte skall ha någon tågförbindelse. Att förutsättningarna ändrats radikalt genom samhällets tillväxt, ökande bensinpriser och trängsel och trafikstockningar in mot när E 18:s motorväg övergår till stadstrafik, tas det ingen hänsyn till. påstås problemen delvis vara lösta genom matarbussar till tunnelbanan i resp. pendeltågen i , men det säger sig självt att detta inte är samma sak som att direkt stiga på tåget vid sin hemmastation. Motsvarande problem fanns för ett fåtal år sedan vid station mellan och . Där fanns ett preliminärt beslut om nedläggning, men i det fallet satte befolkningsökning i och protester mot nedläggningen stopp för ett så dåligt beslut. är pendlarna från till och så många att ingen skulle komma på tanken att låta tågen gå förbi. Stationen har i stället rustats upp och fyller en stor funktion i det samhället. En liknande utveckling skulle ske i om SJ omprövade sitt beslut och tillät tågen att stanna på nytt. För samhället som helhet, både stat, kommun och enskilda medborgare, skulle det enbart medföra fördelar. Skatteinkomsterna skulle öka på grund av minskade bilavdrag. Biltrafiken på denna del av E 18 skulle minska, alltså en klar förbättring både miljö- och trafikpolitiskt. Invånarna i skulle få en bättre service, mindre tröttande arbetsresor och i många fall kortare arbetsdag. Det är således oförklarligt varför inte en så enkel trafikreform kan komma till stånd. Regeringen bör av både ekonomiska och andra skäl se till att SJ omprövar sitt beslut. Låt tågen stanna i . Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder så att järnvägstrafiken på nytt kan upptas vid stationen i . 1 * 1984/85.3 sami.
mot · G8021994 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1994 Reguljär utrikestrafik på flygplats Flyget är en viktig del av transportsektorn och med en stor och växande betydelse för den regionala utvecklingen. bör kunna få större betydelse för näringsliv och invånare i stora delar av . Detta kan ske genom att nya inrikes och utrikes förbindelser inrättas. Sedan togs i bruk har inrikestrafiken utvecklats i positiv riktning. Detta gäller dock främst linjen . Däremot har trafiken på linjen lagts ned. På sträckan har en ny linje inrättats . Försöken att göra till en storflygplats för chartertrafik har inte slagit särskilt väl ut. Många svenskar tvingas i stället påbörja sin charterresa på , vilket ofta upplevs som mindre tilltalande. Vid sena ankomster kan man tvingas övernatta i . Från saknas fortfarande reguljär utrikestrafik med undantag för pendeln till . Detta torde hänga samman med SAS negativa inställning och försöken att med svävartrafik mellan och eliminera behovet av utrikeslinjer från . SAS har redan aviserat planer på att reducera antalet turer på pendeln . Dessa planer måste från svensk sida på det bestämdaste avvisas. SAS bör i stället redovisa förslag till utrikes trafik från . Vissa av de linjer - som utgår från t. ex. - till mera frekventa destinationer i bör kunna mellanlanda på . På så sätt erhålls även en ökad kapacitet på sträckan . Möjligheterna att förlänga förbindelsen till bör närmare undersökas. Även möjligheterna att överföra chartertrafik från andra flygplatser till bör närmare undersökas. Vidare bör luftfartsverket fortsätta att med olika tänkbara åtgärder försöka att stimulera trafiken. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheterna att etablera utrikes trafik från .
mot · G8021995 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Förstärkt stöd till lokal kollektivtrafik I denna motion föreslås en i jämförelse med regeringens förslag ökad satsning på kollektivtrafiken. Ur bilaga 8 till budgetproposition 1984/85:100 kan följande citeras: Såväl miljö- och energi- som resursanvändnings- och jämställdhetsmål talar för fortsatta satsningar på kollektivtrafiken. De mest trafikintensiva områdena är våra städer och tätorter. Där är det också angeläget att minska privatbilismen, varigenom luftföroreningar, buller och trängsel kan reduceras. Härigenom minskas trafikolyckor och hälsorisker. En ökad kollektivtrafik är ägnad att minska bilismen. Detta är ett viktigt motiv för statens 95-procentiga bidrag till väg- och gatuhållning för kollektiv trafik. Men bidraget utgår endast i mån av tillgång på medel. Enligt beräkningar skulle vid en 95-procentig bidragsgivning, grundad på fastställda normkostnader för olika typer av bidragsåtgärder, driftanslaget behöva räknas upp med 347 milj. kr. till 1 045 milj. kr. Även då det gäller bidrag till byggande av kommunala vägar och gator är det av samma skäl angeläget att gynna och därmed stimulera en ökad kollektiv trafik och minskad bilism i tätorter. Fr. o. m. 1984 utgår i mån av tillgång ett 70-procentigt bidrag till kostnader för byggande av stats- och kommunvägar, cykelleder och väg- eller gatuanläggningar för kollektivtrafik. utvidgades bidraget att även gälla spåranläggningar för samma ändamål. Det måste nämnas att enligt regeringens direktiv för upprättande av flerårs- och fördelningsplaner som rör väg- och gatuhållningen, den kollektiva trafikstandarden skall förbättras. Med tanke på önskemålen om en förbättrad samhällsekonomi förordar vi alltså en höjning av anslagen till den kollektiva persontrafiken. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställs 1. att med ändring i proposition 1984/85:100 under Bilaga 8. 4 mom. 2 Bidrag till drift av kommunala vägar och gator beslutar anvisa ett med . 2. att med ändring i proposition 1984/85:100 under Bilaga 8. 5 Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator beslutar om ett med . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G8021996 · 1985-01-25 00:00:00 — Obligatorisk kontrollbesiktning av bilar skall göras för en helt ny bil och därefter . Vi strävar självklart efter att hålla nere kostnaderna för stat och kommun. Men det gäller också att avreglera och minska kostnaderna för varje enskild människa. Då framstår det som klart att bl. a. dessa täta kontrollbesiktningar kan minskas. Det är dryga utgifter för varje bilägare att göra dessa resor för kontrollbesiktning. Avgifterna har stigit snabbt . Många har långa resor till besiktningen och den som arbetar på annan ort kan få ta ledigt från arbetet del av dag eller t. o. m. en hel dag för detta. Det blir sammanlagt dryga kostnader. borde därför åtminstone kunna ta det försiktiga steget att besluta att för nya bilar kontrollbesiktning skall ske och följande kontrollbesiktningar . Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att för nya bilar första kontrollbesiktning skall ske och följande kontrollbesiktningar .
mot · G8021997 · 1985-01-23 00:00:00 — är ett mycket avlångt land. Av detta följer att kostnaderna för olika former av kommunikation blir mycket stora för de människor som bor på långa avstånd från de stora befolkningscentrumen om man tillämpar en generell avståndstaxa. Som en samlande devis för strävandena att utjämna dessa kostnadsskillnader mellan tätort och glesbygd har formulerats Ett rundare . brukar använda denna devis i sin säljande reklam och har vidtagit taxejusteringar i utjämnande syfte. Full rättvisa åt glesbygdens människor då det gäller användningen av telefonen blir det dock först när man renodlar prissättningen till endast två taxor, en lokaltaxa och en rikstaxa. Införandet av en lokaltaxa och en rikstaxa beräknas höja kostnaden för hela landet men för exempelvis avlägsna delar av skulle det innebära en sänkning av telekostnaden . Med stöd av det anförda hemställs att i skrivelse till regeringen uttalar sig för ett tvådelat taxesystem med en lokaltaxa och en rikstaxa, enhetlig för hela riket.
mot · G8021999 · 1985-01-25 00:00:00 — Jordförvärvslagen har aldrig haft något berättigande inom svensk jordbrukspolitik. Lagen har varit ett politiskt instrument för att styra handeln med jordbruksfastigheter. Den visar inte på några positiva effekter i den strukturförändring som genomförts i det svenska jordbruket. Jordförvärvslagen har tillkomst vid olika tillfällen förändrats och skärpts. Den har undan för undan kommit att inkräkta på enskilda människors frihet. Rätten för parter att fritt sluta avtal har genom jordförvärvslagstiftningen så gott som totalt beskurits. Jordförvärvslagen har haft mycket liten inverkan på strukturförändringen från många små till färre och större brukningsenheter. Den tekniska utvecklingen med ökad maskinanvändning som följd, liksom industriella utveckling, då industrin ropade efter arbetskraft, är faktorer som mer än lagstiftning har omdanat den svenska jord- och skogsbruksstrukturen. En friare handel med fastigheter hade kanske i vissa trakter medverkat till att några fler mindre jord- och skogsfastigheter blivit bestående. Det hade inte varit en olycka om så skett. Överskotten inom animalieproduktionen är en följd av politiska styrningar och regleringar. Genom myndigheternas ensidiga styrning att åstadkomma s. k. familjejordbruk eller heltidsjordbruk har man aningslöst uppmanat nystartande jordbrukare att satsa på någon form av animalieproduktion. Detta har ansetts vara en väg för att få heltidssysselsättning på fastigheten. Vi ser de problem som detta medfört. Lagen har klart motverkat ett normalt utbud av fastigheter. Genom en ytterligare skärpning av jordförvärvslagen, enligt den presenterade strukturutredningen, tror man sig genom politiska beslut kunna tvinga fram försäljningar av jordbruksfastigheter. För att ge arrendatorerna så gynnsam ställning som möjligt har arrendelagsutredningen föreslagit ytterligare skärpta krav på framtida jordägare. Jordförvärvslagen hindrar de flesta människor från att förvärva jordbruksfastigheter. Om man därtill skapar en arrendelag, som avskräcker ägare att arrendera ut egendomar, verkar målet att nå ett ökat utbud av arrendegårdar som mer eller mindre utopiskt. En ytterligare skamfläck är prisprövningsparagrafen i jordförvärvslagen. Den innebär bl. a. att säljarna nu är så gott som rättslösa gentemot beslutande myndigheter, vilket framgår av flera olika praktikfall . Detta godtyckliga agerande från myndigheterna är självfallet en faktor som skapar en onaturlig situation på marknaden för jord- och skogsbruksfastigheter. Jordförvärvslagen borde aldrig ha kommit till. har den överlevt sig själv. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att jordförvärvslagen avskaffas.
mot · G8022000 · 1985-01-25 00:00:00 — i m. fl. Ett trygghetspaket för renskötande samer Den s. k. rennäringskommittén har föreslagit att renskötande samer skall erhålla ett försäkringsskydd i likhet med vad som är infört för jordbrukare och yrkesfiskare. Detta förslag från kommittén är ett bland många andra. Det framgår av årets budgetproposition att de olika förslagen befinner sig i skilda beredningsstadier i . Frågan om renskötarnas trygghetspaket finns inte upptaget i årets budgetproposition. Då detta ärende enligt vår mening inte torde kräva någon mera ingående ytterligare beredning men är av stort intresse för samerna bör förslag med detta innehåll föreläggas . I rådande budgetläge, då stram anslagsgranskning är angelägen, anser vi att denna fråga bör prioriteras inom den med 2 milj. kr. uppräknade anslagsramen under anslaget B 11. Främjande av rennäringen. Med stöd av det anförda hemställs att begär att regeringen framlägger förslag om trygghetspaket för renskötande samer och att det finansieras inom befintlig anslagsram. L. () i HANS () ()
mot · G8022002 · 1985-01-24 00:00:00 — i m. fl. I proposition 1984/85:100, bilaga 11, har regeringen yrkat att anslaget till inköp av mark för naturvård skall fördubblas från . föreligger det svårigheter att sköta många av de områden som avsatts för naturvårdsändamål. Att ytterligare öka markinnehavet utan att resurserna till vård av naturreservat väsentligt ökas är slöseri med statliga medel. Anslagsökningen bör därför avslås. Ett mindre kostnadskrävande sätt att säkerställa mark för naturvårdsmedel är bildandet av naturvårdsområden enligt den s. k. avtalsmetoden med skötselavtal med ägarna. har i sin anslagsframställning räknat med att behovet av medel till skötsel av naturvårdsmark är nästan . större än anslaget 1984/85. Man säger också att medelsbehovet successivt behöver ökas om ytterligare mark köps in. Det är enligt vår mening väsentligare att vårda de marker som redan finns än att skaffa nya. Regeringens förslag om ökade medel för inköp av mark bör avvisas. I stället bör en del av dessa anslås till skötsel av naturreservat. Med stöd av vad som anförts hemställs 1. att beslutar att avslå regeringens förslag till anslag för inköp av mark för naturvård (prop. 1984/85:100, bil. 11, H4) och i stället anslå , 2. att beslutar att anslå . till vård av naturreservat (prop. 1984/85:100, bil. 11, H5). L. () i (m) HANS () () () () BO () () () () () () ()
mot · G8022003 · 1985-01-24 00:00:00 — i m. fl. Fisket ger ett viktigt bidrag till vår livsmedelsförsörjning och har därtill en stor uppgift att fylla för att bibehålla en levande kust och skärgård. Svenskt fiske och fiskberedningsindustri har svårigheter med lönsamheten. En bidragande orsak kan vara de ensidiga fiskekoncessioner till EG en tidigare socialdemokratisk regering medgav. Andra länders fiske och fiskberedningsindustri har klarat sig bättre än de svenska. Lönsamheten i svenskt fiske borde vara så pass god att nödvändiga investeringar i nya fiskefartyg och fiskeredskap kom till stånd. Fartygen är ofta och således långt ifrån moderna. Så är t. ex. av de mindre fiskefartygen byggda . För att underlätta anskaffningen av nya fartyg har s. k. fiskerilån på förmånliga villkor - två ränte- och amorteringsfria år och en låg ränta - kunnat erhållas. I proposition 1984/85:100 vill regeringen försämra villkoren för lånen. Låneramen är dock oförändrad. Förutom att fisket knappast kan bära investeringar efter en sådan försämring kommer också de investeringar som görs i större fiskefartyg, över 100 bruttoton, att få en bättre konkurrenssituation. De kan få lån, vars ränta subventioneras av fartygskreditnämnden. Försämringen av fiskerilånen drabbar således huvudsakligen det mindre tonnaget som används för fiske efter bl. a. skaldjur och plattfisk, fiskslag av vilka vi har en stor import. Vi avvisar således försämringen i villkoren för fiskerilånen. Svenskt fiske måste tillförsäkras sin rättmätiga andel av fisktillgången. F. n. är vi inte självförsörjande på alla fiskslag, trots att kvoter finns tillgängliga. Som tidigare nämnts måste fiskeflottan moderniseras. Det krävs också att övervakningen av våra fiskegränser bedrivs med stor skärpa. Det rovfiske som bedrivs i den s. k. vita zonen öster om måste hejdas. Yrkesfisket måste prioriteras framför fritidsfisket. Speciellt gäller detta det kustnära fisket. Det är inte minst av betydelse för att upprätthålla en levande kust- och skärgårdsbygd. För att uppnå en skälig levnadsstandard för fiskarbefolkningen kan fisket kompletteras med vattenbruk. Vederbörlig miljöhänsyn måste dock tas. Fiskarna måste få lov att uppföra ändamålsenliga byggnader. Ett hot mot detta är regeringens förslag till ny plan- och bygglag som beräknas föreläggas vårriksdagen. Vi avvisar detta förslag. Med hänvisning till vad sorn anförts hemställer vi att beslutar att villkoren för fiskerilånen bibehålls oförändrade. L. () i (m) () () () () HANS () () () () () minab/gotab 1985 79844