mot · G8022127 · 1985-01-25 00:00:00 — terna till arbetslöshetsförsäkringen höjs som arbetsgivarnas ansvar för finansieringen av försäkringen ökar kan skapa ett mer direkt hänsynstagande till konsekvenserna på sysselsättningen av löneförhandlingarna. Man kan betrakta arbetsmarknadsutbildning, flyttningsbidrag och arbetsförmedlingsinsatser som en integrerad del av en total arbetslöshetsförsäkring. En person som drabbas av arbetslöshet behöver inte bara försäkringsskydd mot den förlorade inkomsten utan också ett skydd som täcker kostnaderna för att skaffa ett nytt jobb. Genom att reformera systemet för arbetslöshetsersättning på detta sätt skapar man incitament för parterna att träffa löneavtal som inte orsakar onödiga kostnader för de egna arbetslöshetskassorna, dvs. Även vinstdelningssystem på företagsnivå kan vara ett inslag i sådana avtal. Statsmakterna bör på lämpligt sätt också av andra skäl som vi redovisat i andra sammanhang, stimulera sådana system. Det kan inte uteslutas att höjda egenavgifter till arbetslöshetsförsäkringen kan leda till vissa försök att dra sig ur systemet. Det kan därför finnas skäl att överväga om medlemskap i en arbetslöshetskassa bör vara obligatoriskt. Frågan behöver analyseras närmare innan slutlig ställning tas. Vi framför på nytt kravet på en utredning av ett nytt system för arbetslöshetsersättning enligt de riktlinjer som redovisats ovan. Vi har i vår motion om den ekonomiska politiken redovisat ett besparingsförslag på 800 milj. kr. (på helår räknat) i statsbidrag till arbetslöshetskassorna. Detta torde i praktiken kunna resultera i en höjning av medlemmarnas egenavgift med ca . (före skatt). Den höjning som regeringen föreslår av den högsta dagpenningklassen med . är blygsam mot bakgrund av att regeringens inflationsmål inte har kunnat uppnås . I åtstramningstider är det en svår men viktig uppgift att skydda de grupper som har den svagaste ställningen på arbetsmarknaden. Regeringens budgetförslag i den del som avser de arbetshandikappade har inriktats på att behålla den standard som har uppnåtts. Något utrymme att föreslå förbättringar har man inte kunnat åstadkomma. I en särskild handikappmotion från belyses behovet av en kraftig ökning av det särskilda lönebidraget för personer med svåra handikapp. Där upprepas också vårt krav på att inga begränsningar skall finnas av kretsen som kan få lönebidragsplatser i de allmännyttiga organisationerna. De arbetslösa bör uppmuntras på olika sätt att starta eget. Det finns exempel på hur kvinnor med lättare handikapp försöker sätta i gång en verksamhet, men för att klara arbetet behöver de någon form av hjälpmedel som de inte har möjlighet att bekosta själva. Är pengarna till tekniska hjälpmedel då slut hos arbetsförmedlingen blir det i stället arbetslöshetsersättning som betalas ut. Detta är inte positivt vare sig för den människa det gäller eller för samhällsekonomin. Vi utgår därför ifrån att arbetsmarknadsministerns betoning av de särskilda skälen för dem som arbetar i egen rörelse inte betyder en hårdare åtstramning. I propositionen betonas betydelsen av bilstödet som ett arbetsmarknadspolitiskt hjälpmedel särskilt för dem som skall påbörja yrkesutbildning eller rehabilitering eller börja en ny anställning. Den uppskrivning av bidraget till anskaffning av bil och höjning av inkomstgränsen som föreslås är naturligtvis en välkommen förbättring. Likväl måste vi beklaga att regeringen fortfarande inte lägger ett förslag till nytt bilstöd efter de förväntningar om ett sådant som enhälligt uttryckte . Bilstödet tas upp också i vår handikappmotion och i enskild folkpartimotion. Vi instämmer i arbetsmarknadsministerns positiva syn på försöken att utveckla verksamheten med inbyggda verkstäder och entreprenader. Utöver de kostnadsbesparingar som säkerligen kan uppnås den vägen bör det också ha positiva effekter för den enskilde att få arbeta på en helt vanlig arbetsplats. I vår handikappmotion har det pekats på de stora svårigheterna att bereda psykiskt utvecklingsstörda sysselsättning. Vi föreslår där att man skall se över vilka möjligheter som finns eller kan skapas för att skapa arbetstillfällen för den här gruppen av människor i Samhällsföretagsgruppen. Vid beräkningen av lönekostnaderna för Samhällsföretags anställda, både de arbetshandikappade och de s. k. direkt anställda, dvs. administrativ personal och arbetsledare, utgår departementet utan närmare motivering från en höjning med 7,. Det stämmer dåligt med regeringens uttalade önskemål till arbetsmarknadens parter om löneökningar om högst . Det stämmer inte heller med den generella löneuppräkningen i budgeten enligt finansplanen. Mot den bakgrunden yrkar vi att löneuppräkningen för Samhällsföretags anställda liksom för de statsanställda skall utgå från lönehöjning. Anslaget bör minskas med motsvarande belopp. I frågor rörande invandring, jämställdhet och datorisering lämnar särskilda motioner. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att begär att initierar ett forskningsprojekt om orsaker och effekter av stigande arbetslöshet bland äldre, 2. att hos regeringen begär en utredning om ett nytt system för arbetslöshetsförsäkring enligt de riktlinjer och förslag som redovisas i denna motion och motionen om den ekonomiska politiken, 3. att hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslagen med bl. a. den målsättningen att olika former för förmedlingsverksamhet skall bli möjliga, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om vikten av flexibilitet i arbetsmarknadsutbildningen inte minst genom stimulans och stöd till inbyggd utbildning i företagen, 5. att uttalar att platser för ungdomslagen hos enskilda arbetsgivare inte får kringgärdas med sådana restriktioner att de i praktiken inte kommer till stånd. 6. att hos regeringen begär förslag till regelförändringar i fråga om statsbidragen till arbetslöshetskassorna enligt vad som beskrivs i motionen, 7. att beslutar avslå det extra anslaget till AMS för nya handledartjänster, 8. att beslutar att uppräkningen av löneanslaget till Samhällsföretag skall utgå från en lönehöjning . () () () ()