mot · G8022034 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. fattade grundläggande beslut 1975. Då fastslogs principen om att avfall bör betraktas som en råvara som i möjligaste mån bör återvinnas. Vidare fastslogs principen om tillverkarens ansvar för att det avfall som uppkommer vid produktionen kan tas till vara på ett sätt som tillgodoser miljö- och resurssynpunkter. Under det gångna decenniet har avfallshanteringen utvecklats i olika avseenden. Många kommuner har med statligt stöd gjort stora investeringar i hanteringsanläggningar för hushållsavfallet. Centrala sorteringsanläggningar har byggts för utsortering av återvinningsbart material som papper, plast, glas, kompost och olika metaller. Centrala värmeanläggningar drivs i växande utsträckning genom avfallsbränning. Genom särskild lagstiftning har program införts för direkt insamling och omhändertagande av skrotbilar, pappersavfall och aluminiumburkar. Miljöfarligt avfall som inte är hushållsavfall tas om hand av det statliga . Trots alla ansträngningar kan man på intet sätt påstå att våra avfallsproblem är lösta. Det moderna kemi- och elektroniksamhället alstrar avfall av komplicerad art, ofta med betydande miljörisker. Spridning av tungmetaller utgör ett särskilt problem i sophanteringen. Kvicksilver och kadmium sprids i naturen eller blir till utsläpp i luften vid sopförbränning. Genom insamling av batterier vid försäljningsställena skulle problemen till stor del kunna undvikas. En förutsättning för att insamling skall vara framgångsrik är att ett pantsystem införs. Regeringen bör mot bakgrund av tidigare ställningstagande och att förelagt regeringen ett handlingsprogram för bättre hantering av miljöfarliga batterier återkomma till med förslag till åtgärder. De förhoppningar som ställts på centrala sorteringsanläggningar har inte infriats i önskad utsträckning. Kommunerna har haft svårt att få avsättning för de produkter som sorteras fram. Följden har blivit att åtskilliga sorteringsanläggningar stängts och att man i resignationens tecken bränner avfallet osorterat i värmecentraler. Därigenom kan kommunerna åtminstone nyttiggöra energiinnehållet i avfallet och spara olja. Enligt vår mening är avfallsbränning ett primitivt sätt att återvinna avfallet. Papper bör återvinnas genom att fibrerna används vid nyproduktion av papper. Motsvarande kan sägas om olika plastmaterial. Växtdelar kan bäst nyttiggöras genom att de komposteras och småningom nyttjas som matjord. Glas och metallskrot blir i det stora hela oanvändbart efter avfallsbränning. Avfallsbränning medför även problem genom rökgaserna. Giftiga tungmetaller sprids till miljön. Risk finns även för spridning av andra giftiga ämnen. Men den sofistikerade mätningsteknik som står till förfogande har man sålunda konstaterat att rökgaserna även kan innehålla t. ex. dioxin - om än i ytterst liten koncentration. Växande krav måste ställas på rökgasreningen. Den intensiva utveckling som ägt rum på avfallsområdet har som framgår av det sagda lett till både framgångar och bakslag. Forskningen och utvecklingsarbetet på området har varit omfattande. Kunskapsmängden och teknikutvecklingen har gått raskt. De riktlinjer som angavs framstår i åtskilliga hänseende som föråldrade. Tiden är nu mogen för en grundlig genomgång av problematiken på området. En sådan genomgång bör ha till syfte att mot bakgrund av nu föreliggande kunskaper och tillgänglig teknik lägga grunden till en avfallspolitik som med hänsyn till nödvändigheten att hushålla med knappa resurser kan vägleda landets kommuner i deras uppgift att värna hälsa och miljö. Utredningen bör särskilt klarlägga vilka åtgärder som behöver vidtas för att en källsortering kan komma till stånd. Sortering vid källan bör prövas i några försökskommuner och utvärderas av utredningen. Utredningen bör också särskilt uppmärksamma dioxinproblemet i samband med förbränning av avfall. Förslag bör framläggas om skärpt hantering av klorerade föreningar, så att sopor som innehåller dessa föreningar tas om hand av anläggningar som har kapacitet att hantera dem på ett säkert sätt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1.att beslutar hos regeringen begära en utredning om riktlinjer för avfallshanteringen i enlighet med motionen, 2. att begär att regeringen återkommer med förslag om pantsystem för miljöfarliga batterier. () ()