mot · G8022508 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:2508 har genomfört en utredning om folkhögskolornas ekonomi. I denna har skolorna själva fått ge synpunkter på vilka ekonomiska åtgärder som i första hand behöver vidtas. Det klart dominerande problemet upplever skolorna vara uppgifterna att klara av reparationer, underhållsåtgärder samt nybyggnationer. Framför allt föreslår man att en statlig byggnadsfond skall upprättas varifrån också saneringslån (för att lyfta av oförmånliga lån) skulle kunna tas upp. För framför allt rörelsefolkhögskolornas del är ofta reparationer och underhåll på de befintliga fastigheterna ett eftersatt kapitel. Ekonomiskt utrymme har ej funnits att klara av detta på ett rätt sätt. finns också stora behov av om- och tillbyggnationer av de föråldrade fastigheterna. Inga statsbidrag finns f. n. för dessa ändamål. SÖ har genomfört enkätundersökningar som tyder på att för folkhögskolornas del finns behov av reparationer, underhållsarbeten, ombyggnationer och nybyggen för många miljoner . För att lösa folkhögskolornas problem med byggnationen vände sig till regeringen med följande skrivelse: För att folkhögskolan skulle få tillgång till kapital för byggnadsverksamhet inrättades /78 det särskilda anslaget lån till byggnadsarbeten vid folkhögskolor. Anslaget har ej utnyttjats och reservationer har medfört att anslaget omfattade 1982/. Anslaget avskaffade fr. o. m. 1983/84, då det syntes sakna egentlig betydelse. Orsaken till detta är att skolorna i de flesta fall har kunnat finna förmånligare lån än det som bjöds i detta anslag. Enligt de statsbidragsregler som gällde /78 fanns vissa möjligheter till kapitalbidrag för byggnadsverksamhet. Dåvarande kapitalbidrag skulle 1983/84 motsvarat ca . /78 finns motsvarande bidrag som en del av varje folkhögskolas schablon, uppgående genomsnittligt till ca . Bristen på lämpliga finansieringsformer och avsaknaden av bidrag har medfört en påtaglig minskning av byggnadsinsatserna vid folkhögskolorna. kommer detta att medföra en urholkning av skolornas realkapital och minska förutsättningarna för fortsatt folkhögskoleverksamhet. SÖ föreslår nu att det tidigare anslaget Lån till byggnadsarbeten vid folkhögskolor - som drogs in genom riksdagsbeslut - med vissa ändringar återupprättas i förslagsvis ungefär samma omfattning, dvs. att fonden tillförs , men att räntan sänks med hjälp av statliga bidrag i paritet med statliga bostadslån (3,). Kostnaderna härför skulle under /85 uppgå till ca . Orsaken till att SÖ tar upp detta förslag ligger inte bara i behovet av byggnader för folkhögskolans del, utan också i följande resonemang. Villkoren i fondens nuvarande konstruktion innebär att skolorna måste skaffa sig andra långivare. Andelen lån ur fonden får nämligen utgöra högst av beräknat låneunderlag. Detta innebär att under alla omständigheter måste det verkliga kapitalet uppgå till . Därtill kommer att inget lån får vara större än och eftersom de flesta folkhögskolebyggen ligger väsentligt högre, kommer en sådan konstruktion att medföra att än mer kapital tillförs byggnadssektorn. Enligt SÖ:s uppskattning skulle det totala beloppet komma att uppgå till 1984/85. Det bör i sammanhanget observeras att flertalet folkhögskolor är belägna i glesbygdsorter och att där sällan finns andra offentliga byggnadsprojekt medan byggnadsarbetslösheten ofta kan vara omfattande. En konstruktion av det här slaget - återinrättande av det särskilda anslaget för lån till folkhögskolors byggnadsverksamhet kombinerat med räntebidrag till en kostnad av /år skulle, enligt SÖ:s uppfattning, stimulera till ökad byggnadsverksamhet i framför allt glesbygdsområdet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om byggnadsfond för folkhögskolorna i enlighet med förslag. minab/gotab 1985 79894