ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802847 · 1985-01-21 00:00:00 — Bengt-OIa m. fl. Rommehedslägret i var en gång landets äldsta indelta regementes lägerplats. Lägret var i reguljär användning , då Dalregementet flyttade till . Genom tiderna har lägerplatsen spelat en mycket central roll i dalfolkets liv. Med sitt fyrtiotal byggnader utgör lägret en unik kulturhistorisk miljö, väl värd att bevara. Till denna slutsats kom också i sitt beslut . Riksdagsbeslutet grundade sig på FöU:s betänkande 1974:27, vari konstateras att kostnaderna för underhållet av lägret är orimligt höga och att det är i hög grad motiverat att försöka bevara lägret för framtiden. Samstämmiga remissinstanser förordar ett bevarande och nyttiggörande av lägret. I yttrande framhålls det mycket stora kulturhistoriska värdet såväl med hänsyn till helhetsmiljön som till huvudparten av de enskilda byggnaderna. Chefen för armén bedömer Rommehedslägret vara unikt från byggnadssynpunkt och anser att det inte bör förfaras. kommun finner det självklart att lägret måste bevaras. De av utskottet förordade diskussionerna med tänkbara intressenter har genomförts av i . 1980 överlämnade till regeringen ett förslag vari kommun och i stiftelseform på vissa villkor förklarar sig beredda att överta lägret. Försvarsministern har dock i proposition 1984/85:100 bedömt kostnaden för denna lösning som alltför kostsam för försvaret. De militär- och kulturhistoriska motiven för att bevara Rommehedslägret kvarstår. I takt med att situationen på byggarbetsmarknaden i länet försämrats framstår dock de arbetsmarknadspolitiska skälen för en upprustning som alltmer centrala. Trots statsmakternas massiva satsningar för att motverka byggarbetslösheten i länet, ter sig framtiden utomordentligt dyster. Byggarbetsmarknadens parter har aktivt verkat för en minskning av byggnadsarbetarkåren. Trots detta är byggarbetslösheten omfattande. Vid områdesvis inventering av det framtida byggandet i länet framstår den möjliga byggvolymen som klart otillräcklig, även efter en nedbantning av byggnadsarbetarkåren till en långsiktigt riktig storlek. För att underlätta en acceptabel byggvolym krävs bl. a. omfattande statliga tidigarelägganden. De senaste årens tidigareläggningar har tärt hårt på objektreserven. Det är därför angeläget att finansieringen av Rommehedslägrets bevarande aktualiseras i detta sammanhang. Det är också tänkbart att lägret används för att härbergera det i annat sammanhang föreslagna trätekniska centret, som eventuellt kan samordnas med ett utvecklingscentrum för tunnplåt. Flera faktorer talar alltså för att en upprustning av lägret kommer till stånd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om att upprustning av Rommehedslägret enligt tidigare riksdagsbeslut kommer till stånd. () () () ()
mot · G802849 · 1985-01-17 00:00:00 — Maximigränsen för kompensation vid inkomstbortfall på grund av sjukdom Den allmänna försäkringen ger generellt kompensation för inkomstbortfall vid sjukdom upp till ett tak på 7,5 basbelopp, dvs. Kompletteringar av den allmänna försäkringens skydd förekommer såväl i form av avtalsförsäkringar som privata försäkringar. Det totala försäkringsskyddet får dock enligt gällande lag inte utgöra av inkomsten. I olika situationer överstiger dock, för en anställd, kompensationen vid sjukdom inkomsten av arbete. Detta beror då i regel på att den anställde har sin sjukpenning grundad på lön jämte naturaförmåner av olika slag, i regel fri bil, viss fri kost och vissa bostadsförmåner. Dessa tilläggsförmåner bortfaller inte vid sjukdom eftersom det i stort sett är omöjligt att administrera bortfallsprövningen i sammanhanget. Förhållandet att kompensationen vid sjukdom såsom beskrivits (som är ett av många) kan överstiga inkomsten när man är i arbete är stötande. Samhällets målsättning måste vara att det skall löna sig att arbeta. Kompensationen när man inte kan arbeta bör alltid vara mindre än arbetsinkomsten. Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om åtgärder för att hindra att kompensation för vid sjukdom bortfallen inkomst blir större än arbetsinkomsten.
mot · G802850 · 1985-01-22 00:00:00 — Tredje vice talman sjukpenning för hemmafruar m. fl. Sjukpenningen för personer som icke har sjukpenninggrundande inkomst som överstiger . är f. n. I huvudsak är det s. k. hemmafruar som utgör denna grupp. Denna sjukpenning - som av de flesta upplevs som mycket låg - har varit oförändrad . Före detta datum var motsvarande sjukpenning . Min uppfattning är att när sjukpenningen varit oförändrad så är en höjning mycket motiverad. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar sig för att en översyn företas när det gäller sjukpenningens storlek för den som icke har sjukpenninggrundande inkomst som överstiger .
mot · G802851 · 1985-01-22 00:00:00 — m. fl. Översyn av sjukförsäkringssystemet för universitetsstuderande m. fl. Det svenska sjukförsäkringssystemet utgår ifrån att arbetstagarna har sitt arbete och sin förvärvsinkomst någorlunda jämnt fördelat över året. Det framgår av att dagsersättningen vid sjukfrånvaro baseras på årsinkomsten dividerad med antalet arbetsdagar . I normala fall är detta ett mycket praktiskt sätt att gå till väga. För personer som har sitt förvärvsarbete koncentrerat till en förhållandevis kan det dock vålla problem. För exempelvis högskolestuderande är några få månaders förvärvsarbete av stor betydelse för den ekonomiska situationen . För den som har sin sjukpenninggrundande arbetsinkomst koncentrerad innebär det nuvarande systemet att man bara får en fjärdedel av normal sjukersättning om man blir sjuk . En längre tids sjukdom då man normalt förvärvsarbetar kan därför få mycket allvarliga följder för en student. För en stor grupp studenter, de som är nollklassade i studiemedelssystemet, är läget ännu värre. Till stor del ställs dessa utanför sjukförsäkringssystemet enligt 1 § i kungörelse RFFS 1981:5 om sjukpenninggrundande inkomst enligt vilken endast sådan inkomst skall beaktas som en försäkrad antas komma att t. v. åtnjuta antingen av eget arbete under minst sex månaders följd eller av eget återkommande arbete. Enligt 3 kap. 1 § lagen om allmän försäkring gäller dessutom att den sjukpenninggrundande inkomsten måste uppgå till . Kravet på viss regelbundenhet tolkas av försäkringskassorna så att inkomst av ett feriearbete skall ha förelegat under i följd eller att den studerande kan visa att en anmäld ferieinkomst kommer att finnas även nästkommande år. Sammantaget innebär dessa regler, att många studerande för vilka arbetsinkomsterna under ferierna har stor ekonomisk betydelse, ställs utan ett tillfredsställande försäkringsskydd. Det finns därför anledning att se över de sätt på vilket sjukförsäkringssystemets regler fungerar för universitetsoch högskolestuderande med syfte att finna bättre regler. Sådana förbättringar skulle också kunna få betydelse för andra säsongarbetande. att beslutar att hos regeringen hemställa om översyn av sjukförsäkringssystemet för universitets- och högskolestuderande och andra ferie- och säsongarbetande. () () P.-O. () () mkfb/gotab 1985 79707
mot · G802852 · 1985-01-22 00:00:00 — Motion 1984/85:852 m. fl. Återställande av pensionsnivån i delpensionsförsäkringen Delpensionsförsäkringen trädde i kraft . Denna lag gav möjlighet för anställda mellan att trappa ner sin arbetsinsats i förvärvslivet. Delpensionsreformen var en uppskattad reform som också svarade mot många människors behov av en minskad arbetsinsats. För många betydde den minskade arbetstiden att de ändå kunde stå kvar i sitt jobb och behålla kontakten fram till den ordinarie pensionsåldern. Trots den korta tid som förflutit sedan lagen trädde i kraft lade den borgerliga regeringen - utan saklig motivering - fram förslag om en sänkning av kompensationsnivån i delpensionsförsäkringen från . Förslaget ingick som en del i ett av regeringens s. k. sparpaket. Besparingarna beräknades uppgå till 150 milj. kr., vilket är anmärkningsvärt, då kostnaden för delpensioneringen inte belastade statsbudgeten eftersom den i sin helhet är avgiftsfinansierad. Både SAP och vpk gick emot borgarregeringens försämring av delpensionsförsäkringen. Vpk har krävt att pensionsnivån skall återställas till . SAP föreslog att pensionsnivån stegvis skulle höjas och yrkade i första hand på . I regeringsställning har SAP-regeringen för tredje gången frångått sina tidigare ställningstaganden och medverkar därmed till att permanent försämra en bra reform. Kostnadsmässigt kan det för samhället inte vara en bra utveckling med fler förtidspensionärer på bekostnad av minskat antal deltidspensionärer. Undersökningar visar bl. a. att delpensioneringen minskade risken för förtidspensionering. Enbart detta är en tillräcklig motivering för att återställa kompensationsnivån i delpensionsförsäkringen. Ett återställande av 65procentsnivån bör även omfatta den som har den lägre nivån. 20 000 färre delpensionärer Fr. o. m. ikraftträdandet av den ändrade kompensationsnivån har antalet ansökningar om delpension minskat. 1980 var antalet delpensionärer 50 500, 1981 var antalet 68 500, 1983 var antalet 61 000, och 1984 beräknas 1 1984/85. delpensionärerna vara 55 000, och antas endast 48 000 vara delpensionärer. Det är en nedåtgående trend vilket visar att många inte anser sig ha råd med den minskning av inkomsten som delpension innebär. I första hand drabbas de anställda som har låg inkomst och därigenom saknar utrymme för en minskning av inkomsten. Eftersom låg lön, tungt arbete och dålig arbetsmiljö ofta hör samman, drabbas de anställda särskilt hårt som har det största behovet av en nedtrappning av sin arbetsinsats före den ordinarie pensionsåldern. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen om förslag i syfte att från återställa kompensationsnivån i delpensionsförsäkringen till . (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk)
mot · G802853 · 1985-01-21 00:00:00 — m. fl. Sjukpenningen till deltidsarbetande och säsongarbetande För dem som av olika orsaker har koncentrerad arbetstid, t. ex. deltidsarbetande, skiftarbetande och säsongarbetande är det orättvist att beräkna sjukpenning med samma delningstal som för dem som har sin arbetstid jämnt fördelad över året. För en deltidsarbetande med arbetstiden koncentrerad till exempelvis blir konsekvensen av att den sjukpenninggrundande inkomsten delas med 365, att den deltidsarbetande förlorar av den berättigade sjukpenningen jämfört med vad som skulle ha utgått med ett delningstal som överensstämmer med arbetets förläggning. Studerande med viss tids arbete, andra grupper säsongarbetande och skiftarbetande drabbas på liknande sätt genom att delningstalet 365 används statistiskt utan hänsyn till faktiskt antal arbetade dagar. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om en rättvis beräkning av sjukpenning för dem som har koncentrerad arbetstid. (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1984/85.
mot · G802854 · 1985-01-21 00:00:00 — m. fl. tandvårdsförsäkring, som innebar att tandvården i princip ersattes av försäkringen med hälften av beloppet, har haft avgörande betydelse för yngre generationers tandhälsa. medförde tandläkarvård stora kostnader för den enskilde. Då var det inte ovanligt att många fick avstå från tandläkarbesök av ekonomiska skäl. Tillgången på tandvård var också mycket ojämnt fördelad över landet. Som en följd av de tandvårdsförhållanden som rådde har en stor del av den vuxna befolkningen, framför allt i norra , behov av tandproteser. Enligt tandvårdstaxan ersätts den enskildes kostnader . och för kostnader däröver. Anskaffningskostnaderna för de första proteserna blir därför ca . För låginkomsttagare och pensionärer är detta trots tandvårdsförsäkringen en stor ekonomisk belastning. För dem som saknar egna tänder är tandproteser helt nödvändiga. Inte bara av estetiska och psykologiska skäl. Det har också betydelse för hälsan, att kunna äta en varierande kost och tugga maten. Många undersökningar har visat att äldre människor har näringsbrist. En bidragande orsak till detta är dåligt fungerande tandproteser eller i värsta fall inga tänder alls. Enligt vpk:s mening borde tandproteser från kostnadssynpunkt jämställas med övriga proteser, dvs. att de tillhandahålls kostnadsfritt för den enskilde. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att tandproteser vad gäller kostnaden för den enskilde jämställs med övriga proteser. (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G802855 · 1985-01-21 00:00:00 — m. fl. Reduceringen av ersättningsnivån har avsevärt minskat antalet delpensionsansökningar. Särskilt markant har minskningen varit bland arbetare. Orsaken torde vara att marginalerna i de lägre lönelägena blir alltför små för att delpension skall vara ett realistiskt alternativ. Tendensen förstärks av att beräkningsmetoden missgynnar ackords- och timtidsavlönade. Starkt förenklat kan man säga att genom att delpensionen beräknas utifrån faktiskt arbetad tid minus halva den teoretiska årsarbetstiden () diskrimineras kollektivanställda, eftersom denna grupp blir föremål för löneavdrag vid frånvaro i högre grad än månadsavlönade. Den praktiska konsekvensen blir att all frånvaro under beräkningsåret belastar den framtida delpensionsersättningen. En översyn av beräkningsmetoden bör företas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beräkningen av ersättningen vid delpension. BO () ()
mot · G802856 · 1985-01-18 00:00:00 — Förmögenhetsprövningen i vissa fall för erhållande av studiemedel Studiemedel är till huvudsaklig del lån som skall återbetalas. En förutsättning för att få studiemedel är att den studerandes inkomst och förmögenhet inte överstiger vissa belopp. Detta kan göra det omöjligt för en studerande som är delägare i jordbruk eller familjeföretag att erhålla studiemedel. Möjlighet att inteckna jordbruket eller företaget för att erhålla banklån står inte till buds, varför den studerande kan få betydande svårigheter att finansiera sina studier, särskilt om de bedrivs på annan ort. Studierna kan vara en förutsättning för att den studerande skall få tillräckliga kvalifikationer för att senare ta över jordbruket eller rörelsen. Det finns därför anledning att vid förmögenhetsprövningen utgå från den förmånligare värdering av arbetande kapital som föreligger vid förmögenhetsbeskattningen. Arbetande kapital värderas därvidlag till f. n. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts om värderingen av förmögenhet i jordbruk eller rörelse vid prövningen av rätten till studiemedel.
mot · G802857 · 1985-01-21 00:00:00 — Ändring i lagen om förlängt bidragsförskott för studerande I proposition 1984/85:39 om förlängt bidragsförskott för studerande talas i lagtextens 2 och 9 §§ om då barnet fyller . Enligt svensk gällande rätt är myndighetsåldern . Det är därför inte rimligt att tala om barn . Fr. o. m. fyllda skall ingen betecknas barn och då givetvis inte heller i lagtext. Åberopande det anförda hemställs att beslutar att lagtexten i lagen om förlängt bidragsförskott för studerande ändras på så sätt att ordet barn ändras till ungdom i de fall det avser åldrar .
mot · G802858 · 1985-01-21 00:00:00 — Lokal skolutveckling inom särskolan utgår ett särskilt statsbidrag för fortbildning och lokal skolutveckling inom det allmänna skolväsendet. har i sitt förslag i årets budgetproposition begärt att statsbidrag motsvarande vad som utgår till skulle komma särskolan till del. Detta är dock inte biträtt av föredraganden. Enligt vad jag erfarit saknar av klasslärarna föreskriven behörighet. Detta innebär att nu tillgängliga medel får tas i anspråk för utbildning. Jag hemställer därför att medel för utvecklingsarbete i särskolan ställs till förfogande enligt förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående lokal skolutveckling inom särskolan.
mot · G802862 · 1985-01-17 00:00:00 — och av Doetors of Chiropractic Det har gått den första riksdagsmotionen om legitimering av kiropraktorer väcktes. 1980 gavs uppdraget att genomföra den försöksverksamhet som skulle mynna i ett ställningstagande till legitimering av Doetors of Chiropractic. hänvisade statsrådet , under en frågestund, till pilotstudien i . Den skulle starta på . Det har gått dess. Vad har hänt? I upprepade motioner och frågor har jag gjort förnyade framstötar om kiropraktorernas ställning och hänvisat till alla de människor i vårt land, som med otålighet väntar på ett svar. - - hänvisade socialutskottets ordförande i riksdagsdebatten till pilotstudien - igen - på före den egentliga försöksverksamheten vid sjukhusen i , och samt vid . Försöket skulle därmed vara slutfört för utvärdering och slutsatser. Faktum är, att någon pilotstudie ej kommit till stånd, givetvis ej heller någon försöksverksamhet. Parallellt med dessa konstateranden får man i dagspressen läsa, hur statsrådet berömmer sig av att just ha tillsatt en högpopulär utredning om alternativ medicin. Med hänvisning till de beslut som redan tagits och de medel, som redan anslagits, måste man förutsätta, att den nämnda utredningen inte skulle ha fått i uppdrag att ytterligare förskjuta frågan om kiropraktorernas legitimation. Om så skulle ske, blottläggs misstanken, att de ständiga uppskoven utgör en skrämmande och renodlad förhalningstaktik. Mot denna bakgrund finns det all anledning att kräva, att något nu sker på kiropraktorområdet med omedelbar verkan. Närmast till hands ligger då en studie av om det schweiziska systemet kan appliceras på svenska förhållanden. I finns ett väl integrerat legitimationssystem för högskoleutbildade kiropraktorer sedan tjugotalet år. Där har man mycket positiva erfarenheter av systemet med en kiropraktik, som ingår i den allmänna sjukvården och bygger på ett fint samarbete mellan läkare och kiropraktorer. Införlivandet av dessa med försäkringsskattesystemet har ävenledes fallit väl ut och kommer vårdkonsumenterna till godo. Med hänvisning till det anförda hemställs därför att hos regeringen anhåller att legitimering av Doetors of Chiropractic omgående föranleder konkreta åtgärder för att fullfölja intentionerna i tidigare riksdagsbeslut.
mot · G802865 · 1985-01-21 00:00:00 — i Bidrag till radioorganisationer Frågan om ett statligt stöd till radioorganisationer har varit uppe i olika sammanhang - bl. a. i en motion till 1979 och en till 1982. Ansökningar om statsbidrag till radioorganisationer har också prövats av i samband med petitabehandling av bidragen till ungdomsorganisationerna. Utredningen om statens stöd till folkrörelser (SOU 1979:40) behandlade också denna fråga. Enligt vad utredningen då fann fanns det fem radioorganisationer med riksomfattande spridning. Antal medlemmar var då: (FRO) 4 000 amatörer () 5 337 Av de nämnda organisationerna var det endast FRO som då fick reguljärt statligt verksamhetsstöd. Utredningen ansåg att de tidigare nämnda radioorganisationerna bedriver en verksamhet av sådan art och omfattning att ett statligt stöd till dessa är motiverat. Utredningen har därför övervägt olika former av stöd till radioorganisationer. Mot bakgrund bl. a. av olikheterna i organisationernas inriktning var dock utredningen inte beredd föreslå något särskilt statligt bidrag till radioorganisationer. Däremot bör ett stöd till dessa inordnas i någon nu redan existerande bidragsform. Det diskuterades att föra anslaget till centrala amatörorganisationer. Då det då saknades klara normer för bidraget till centrala amatörorganisationer var det svårt att exakt beräkna storleken av ett stöd till radioorganisationer. Utredningen utgick dock från att ett stöd till dessa bör ligga på . Detta var 1979. Under de år som gått sedan utredningen lagt sitt betänkande har de ekonomiska problemen för i vart fall några av radioorganisationerna försämrats. Det är därför rimligt att regeringen nu närmare prövar frågan igen. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att ett bidragssystem konstrueras för de radioorganisationer som står utanför bidragssystemen.
mot · G802867 · 1985-01-22 00:00:00 — kunde lärare i stor utsträckning få tjänstledighet med B-avdrag för fortbildning och vidareutbildning i olika ämnen. Kostnaderna för detta har för samhället varit stora, även om det för undervisningen är tillfredsställande att vikarier kunde anställas för hel termin eller hela läsåret. Nuvarande fortbildning genomförs i stor utsträckning genom kurser på universitet och högskolor. Detta torde ha minskat kostnaderna men innebär stora problem för eleverna genom att korttidsvikarier måste anställas. Dessa problem torde kunna minskas om fortbildningen i större utsträckning kunde knytas till kommunerna och de enskilda skolorna. Kurserna kunde därvid anpassas bättre till kommunernas behov och underlätta planeringen av det lokala skolväsendet. I detta sammanhang borde kostnaden för deltagande i kursen kunna täckas genom nedsättning i tjänstetid för deltagande lärare. Kurserna kan lämpligen läggas på eftermiddagstid och återkomma samma veckodag för den lärare som delta i kursen. De vinster som skulle kunna göras med ovanstående förslag är bl. a. att inget eller begränsat lektionsbortfall skulle uppkomma för eleverna. Dessutom skulle antalet tillfälliga vikarier kunna minskas och ökat tjänsteunderlag skulle uppstå för behöriga lärare. Det mest angelägna är att eleverna genom kontinuiteten skulle få en bättre undervisning, eftersom de inte skulle behöva byta lärare så ofta. har vid behandling av motion med motsvarande innehåll i betänkande 1983/84:16 sagt sig vara medvetet om att i initialskedet problem förelegat av den art som påtalas i motionen. Utskottet hänvisar bl. a. till att SÖ skall förbättra informationen. De problem som påtalas i motionen torde kvarstå och med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att planeringen för fortbildning av lärare förändras i den riktning som i motionen lämnade förslag redovisar. () ()
mot · G802870 · 1985-01-22 00:00:00 — 1984/85 870-878 m. fl. Inrättande av en cirkusskola Cirkus som folknöje, konstart och kulturyttring har mycket gamla anor. finns uppenbara risker för att det kunnande och delvis bländande artisteri som lockat människorna till de svenska cirkusarna förlorar sina möjliga förnyare och därmed sin framtida attraktionskraft. De som framöver vill bli cirkusarbetare och cirkusartister står utan utbildningsmöjligheter i vårt land. Detta är en brist som vi med det snaraste måste avhjälpa. Vi måste slå vakt om cirkusens existens. Med stöd av detta föreslås att hos regeringen hemställer om förslag om hur utbildningen för cirkusartister skall anordnas i . (vpk) (vpk) 1 1984/85.