mot · G8023192 · 1985-05-02 00:00:00 — 1984/85:3192 m. fl. Radio- och TV-sändningar i kabelnät (prop. 1984/85:199) Motionens förslag i sammanfattning Vi vänder oss med skärpa mot regeringsförslaget i de delar som gäller grunderna och formerna för ingripanden mot sändningar baserade på deras innehåll. 1 motionen yrkar vi att ingripanden på grund av missbruk av yttrandefriheten skall beivras av domstol under medverkan av jury och på talan av justitiekanslern. Vi lämnar förslag på en ny lag med detta innehåll. Brott mot föreskrifter av ordningskaraktär i kabellagen skall följas av straffrättsliga sanktioner. Rätten att sända i kabel skall vara fri. För att få vidarebefordra satellitsändning, bedriva egensändning samt lokal kabelsändning skall bara krävas sändningsbevis. Sändningsbevis utfärdas av kabelnämnden efter att vissa formella krav har uppfyllts. Det skall stå nätägaren fritt att upplåta sitt kabelnät och att bedriva egensändning. Av tillgängligt kanalutrymme har nätägaren skyldighet att upplåta en kanal för lokalt kabelsändarföretag och två kanaler för att vidarebefordra program. För att kabel-TV-tekniken i praktiken skall komma att utnyttjas blir det nödvändigt att medge rätt att vidaresända reklam från satellitsändning samt visa reklam i egensändning. Bestämmelserna om reklamens omfattning och utformning skall utfärdas sedan den tillsatta utredningen om reklam i TV slutfört sitt arbete. Formerna och grunderna för ingripanden Propositionen ger öppningar för att ett administrativt organ kabelnämnden skall kunna göra långtgående ingripanden mot sändningar baserade på deras innehåll. Ingripanden som kommer att ske vid sidan av och parallellt med domstolars prövning av yttrandefrihetsfrågor. Propositionens förslag i denna del är oacceptabelt och ett farligt avsteg från tryckfrihetens grundläggande principer. I yttrandefrihetens intresse är det angeläget att hålla fast vid att ingripanden mot missbruk av yttrandefriheten skall beslutas av domstol. Godtar man en förskjutning mot administrativ prövning riskerar man att en sådan ordning även kommer att gälla det tryckta ordets ställning. Vi föreslår i stället domstolsbehandling i två grupper av frågor. Den ena gruppen gäller brott mot föreskrifter av närmast ordningskaraktär, t. ex. 1 1984185. regeln om upplåtelse av s.k. gratiskanal och regeln om skyldighet att i särskilda kanaler sända . Brott mot dessa föreskrifter bör följas av straffrättsliga sanktioner. Den andra gruppen avser frågor av central betydelse från yttrandefrihetssynpunkt. Det gäller ingripanden på grund av missbruk av yttrandefriheten. Här finns det skäl att noga överväga både grunderna och formerna. I regeringsförslaget ger man kabelnämnden långtgående befogenheter både i fråga om satellitsändningar och beträffande egensändningar. Nämnden åläggs att göra bedömningar som otvetydigt hör hemma hos domstolarna. Den skall på eget bevåg döma i yttrandefrihetsmål på grundval av mer eller mindre ofullständiga brottsbeskrivningar hämtade ur strafflagstiftningen med risk för att dess bedömningar kommer i konflikt med reguljära domstolsutslag. Den skall vidare beträffande egensändningarna skönsmässigt avgöra om domstolsutslaget i första instans är av så allvarlig natur att det bör föranleda stopp för fortsatta sändningar. Vi föreslår att rätten att stoppa fortsatta sändningar på grund av programinnehållet bara skall tillkomma domstolar under medverkan av jury och på talan av justitiekanslern. Vi lämnar i denna motion förslag på en särskild lag som reglerar domstolens befogenheter i det avseendet. Av vårt förslag framgår att domstol kan besluta om tidsbegränsade sändningsförbud under förutsättning att det konstateras att en programkanal har inriktats på ett systematiskt utbud av våldsframställningar eller pornografiska skildringar eller av skildringar som innefattar hets mot folkgrupp. Satellitsändningar och egensändningar behandlas lika. Den föreslagna bestämmelsen tar bl. a. sikte på att förhindra försök att etablera en programverksamhet som baseras på ett systematiskt utbud av våld och pornografi. Ingripanden mot innehållet i sändningar i övrigt skall ske i gängse yttrandefrihetsrättslig ordning. I detta sammanhang vill vi ta upp frågan om ingripanden mot s. k. extremvåld. En förutsättning för att skildringar av sådant slag skall träffas av brottsbestämmelsen även när de förmedlas via kabel är att bestämmelsens tillämpningsområde vidgas. Vi föreslår att så sker för att därigenom göra paragrafen tillämplig på sändningar i kabel-TV. Därmed ökar möjligheterna att ingripa mot program med grovt våld. bör därför hos regeringen begära att extremvåldsparagrafens tillämpningsområde vidgas till att gälla också kabelsändningar. pågår ett arbete för att förstärka skyddet för fri- och rättigheterna. Ett viktigt led i detta arbete är strävan att ge andra uttrycksformer samma starka och detaljerade grundlagsskydd som det tryckta ordet har. Inom bereds yttrandefrihetsutredningens förslag som har den innebörden. föreslog i sitt betänkande yttrandefriheten att rätten att bedriva trådsändning till allmänheten av ljud, bilder eller text skall skrivas in i grundlagen. Utredningen sökte i möjligaste mån tillämpa tryckfrihetens principer på andra medier och ville därför slå fast en principiell sändningsfrihet. Denna frihet hindrar dock inte enligt utredningen att man genom vanlig lag fastställer regler för hur man skall lösa praktiska problem, t. ex. ordna sändningstider, undvika kollisioner och lösa eventuella köproblem. tolkade inte i sitt betänkande Via satellit och kabel principen om yttrandefrihet så att det enligt kommitténs förslag bör råda sändningsfrihet i kabelnät. I stället hävdade utredningen att en vid yttrande- och informationsfrihet bäst främjas av att det skall krävas tillstånd - koncession - av en statlig myndighet, kabelnämnden, för att över kabel få sända radio och TV till allmänheten. Det är denna utgångspunkt som ligger till grund för propositionen när den föreslår att det skall krävas tillstånd koncession - för att 1. ta emot och vidaresända satellitsändningar, 2. bedriva egensändningar, 3. upplåta kanaler åt andra för egensändningar. var enig i sitt ställningstagande till förmån för ett koncessionssystem. representant i utredningen anförde emellertid i ett särskilt yttrande att när kabeltekniken utvecklats och det inte längre finns risk för en trängselsituation, kommer frågan om att ersätta tillståndsgivningen med etableringsfrihet åter att aktualiseras: Därvid blir det enligt min mening naturligt att som utgångspunkt ha yttrandefrihetsutredningens förslag om etableringsfrihet för kabel-tv-sändningar. Vi underströk inledningsvis att formerna för ingripanden mot innehållet i sändningarna måste utformas utifrån vad som gäller för det tryckta ordet. Denna utgångspunkt menar vi också måste gälla när man tar ställning till vem som skall få sända i kabelnätet. På samma sätt som det är fritt för envar att publicera sig i skrift eller att starta en tidskrift skall det vara möjligt för alla att bedriva trådsändning till allmänheten. Vi har med utgångspunkt i detta utformat ett nytt förslag till kabellag. I regeringens förslag till kabellag uppställs ett antal villkor för att tillstånd till sändning skall kunna beviljas. Vi har i vårt lagförslag inskränkt dessa villkor till att gälla endast vissa formella krav. I huvudsak motsvaras dessa av vad som gäller för utgivningsbevis för periodisk skrift. Analogt med detta har vi infört termen sändningsbevis. Den som fått sändningsbevis skall ha rätt att vidaresända satellit- och att göra egensändningar i upplåtet kanalutrymme, alltså inte bara på en upplåten hel kanal. Vårt förslag innebär således att den som har sändningsbevis tl 1984185. har rätt att både vidaresända satellit- och göra egensändningar samt även blanda dessa. Rätten att upplåta kabelutrymme Vi föreslår i vårt lagförslag att det skall stå nätägaren fritt att upplåta sitt kabelnät till vem han vill. I likhet med propositionen anser vi emellertid att nätägaren skall ha skyldighet att upplåta en kanal åt ett lokalt kabelsändarföretag och två kanaler åt . När förhoppningsvis får en tredje kanal skall även denna vidarebefordras av nätägaren. För att försäkra kabel-TV-konsumenterna om att kanaler verkligen avsätts till här berörda ändamål skall nätägare innan han upplåter kabelutrymme åt andra hos kabelnämnden begära tillstånd till sådan upplåtelse. Sådant tillstånd utfärdar kabelnämnden när den fått garantier för att erforderligt kanalutrymme avsatts till det lokala kabelsändarföretaget och . Nätägare skall ha rätt att söka sändningsbevis för såväl satellitsändning som egensändning. I propositionen uppställs ytterligare ett antal kriterier vilka skall vara uppfyllda för att tillstånd skall ges till nätägare att upplåta kabelutrymme. Dessa är bl. a. att tillstånd bara får avse visst område (kommun), att sökanden skall ha berett dem som berörs av sändningarna tillfälle att yttra sig över verksamheten och att kommun inom vilken sändningarna avses att äga rum skall yttra sig. Vi finnér samtliga dessa krav omotiverade. Motsvarande villkor återfinns därför inte i vårt lagförslag. I propositionen föreslås vidare att blandade sändningar, dvs. satellitsändningar och egensändningar, inte får förekomma i samma kanal. Denna begränsning finner vi inte motiverad. En sådan begränsning skulle bl. a. omöjliggöra för ett kabelsändarföretag att ha svensk speakertext till ett utländskt satellitprogram. Däremot ansluter vi oss till propositionens krav att den kanal som upplåts för program inte får användas för andra sändningar. I propositionen föreslås förbud mot att vidaresända reklam från satelliter om reklamen särskilt riktas till svenska konsumenter. Vidare föreslås ett kategoriskt förbud mot reklam i egensändningar. driver frågan om en reklamfinansierad tredje TV-kanal i ett från fristående företag. två TV-kanaler vill vi även i fortsättningen hålla fria från reklam. För kabel-TV är vi beredda att redan nu medge att reklam skall få sändas både från satellit och i egensändningar. I en reservation i massmediekommittén har representant utvecklat skälen till detta. Därvid framhåller han bl. a. att reklamintäkter är en förutsättning för att kabel-TV-tekniken i praktiken skall kunna komma att tillämpas. Ett nej till reklam blir därmed också ett nej till en expansiv kabel-TV-utbyggnad. Vi förutsätter att den tillsatta utredningen om reklam i TV också behandlar reklam i kabel-TV. Bestämmelser om reklamens utformning och omfattning får därför utfärdas sedan utredningen har presenterat sitt arbete . I propositionen skriver föredraganden (s. 28): Behovet av att skapa garantier för vidsträckta yttrandemöjligheter talar därför enligt min mening för ett koncessionssystem. Regeringens utgångspunkt är alltså att yttrandefriheten skyddas bäst genom att statliga organ prövar vilka som skall få utnyttja den. Detta är ett principiellt ställningstagande som vi inte kan acceptera. Det är inte genom förbud och hinder som mångfalden skall garanteras. Möjligheten för envar att genom det tryckta ordet uttrycka och vidareförmedia en åsikt eller ett meddelande är en principiell rättighet. För att möjliggöra att den också blir reell har staten beslutat om skilda former av ekonomiskt stöd till bl. a. litteraturutgivning och till pressen. Det ekonomiska stödet möjliggör inte bara en större bredd vid utgivningen utan är också ett uttryck för att stödet särskilt skall riktas till böcker, tidningar, tidskrifter etc. av hög kvalitet. Även distributionen av det tryckta ordet har ett omfattande statligt stöd. Vi inser att det finns en risk att det huvudsakligen kommer att bli starka kommersiella krafter som har möjlighet att utnyttja kabel-TV-tekniken. Detta kan i vissa sammanhang visa sig komma i konflikt med de kulturpolitiska målsättningar som staten har satt upp. En viktig garanti för att också icke-kommersiella intressen skall få tillgång till kabel-TV-tekniken utgör den gratiskanal som nätägaren skall ställa till ett lokalt kabelsändarföretags förfogande. Våra yrkanden om att den s.k. extremvåldsparagrafen också skall utsträckas till att omfatta kabel-TV och våra lagförslag när det gäller eventuella överträdelser mot yttrandefriheten utgör också garantier för att kabelTV-tekniken inte kommer att kunna utnyttjas för att systematiskt spekulera i exempelvis våld och pornografi. Vi kan också tänka oss en framtida ordning där staten med modell från vad som gäller det tryckta ordet ger ekonomiskt stöd för egensändningar eller satellitmottagningar med angeläget innehåll som annars inte hade kommit konsumenterna till del. Som alltid när det gäller medieutbudet har vidare skolan, folkrörelserna och intresseorganisationerna en uppgift att bilda opinion och informera medborgarna om goda resp. skadliga kulturyttringar. Stöd till kvalitet är en bättre väg än förbud att motverka dålig kultur. Medieutvecklingen är så snabb att det är omöjligt att ha någon säker uppfattning om dess fortsatta förlopp. Det är därför angeläget att i en lag som reglerar radio- och TV-sändningar i kabelnät inte låsa förutsättningar och villkor. Det bör finnas beredskap och öppenhet för att ändra lagen allteftersom omständigheterna kan komma att kräva detta. Detta präglar också vårt i förhållande till propositionen reviderade lagförslag. Det finns emellertid, som vi har utvecklat ovan, vissa grundläggande principiella utgångspunkter vilka vi har lagt fast och vilka måste bilda ramverket för lagstiftningen nu och . Vårt alternativa förslag till kabellag och vårt förslag till lag om förbud mot kabelsändning i vissa fall är ett försök från vår sida att ge ett konkret underlag till hur kabel-TV-tekniken kan anpassas till våra yttrandefrihetsregler och skapa förutsättningar för att detta nya medium skall kunna utvecklas. Vi förutsätter att lagförslagen prövas av lagrådet. Med anledning av vad vi i motionen anfört hemställer vi 1. att beslutar att med avslag på proposition 1984/85:199 anta motionens förslag till lag om radio- och TV-sändningar i kabelnät och radiolagen, 2. att beslutar att anta motionens förslag till lag om förbud mot kabelsändning i vissa fall, 3. att beslutar att hos regeringen begära förslag till en utvidgning av den s. k. extremvåldsparagrafen till att också gälla kabel-TV. () () () () 1984/85:3192 7 Propositionens lagförslag 1 Förslag till Lag om ändring i radiolagen (1966:755) Härigenom föreskrivs att 5 § radiolagen (1966:755)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse De företag som regeringen bestämmer (programföretag) ha rätt att sända radioprogram i rundradiosändning från sändare här i landet. avgör ensamt vilka radioprogram som skola förekomma i rundradiosändning som företaget anordnar. Härvid skall programföretaget iakttaga bestämmelserna i 6 § och 7 § andra stycket. Radioprogram i rundradiosändning som har upptagits trådlöst på centralantennanläggning får utan särskilt tillstånd sändas vidare till mottagare inom fastighet som är ansluten till anläggningen. Om rätt att sända program i vissa Om rätt att sända Ijudradioprolokala rundradiosändningar finns gram i vissa lokala rundradiosänd särskilda föreskrifter i närradiola- ningar från radiosändare finns sär gen (1982:459). skilda förskrifter i närradiolagen (1982:459). Om rätt att sända radiotidningar finns föreskrifter i lagen (1981:508) om radiotidningar. Om rätt till rundradiosändning Om rätt att sända program i lofrån trådsändare av sådana radio- kala rundradiosändningar från program som har tagits emot från trådsändare finns särskilda före en satellit i fast trafik finns före- skrifter i lagen (1985:000) om loskrifter i lagen (1984:115) om för- kala kabelsändningar, söksverksamhet med särskild trådsändning. ienna lag träder i kraft den 1 j 1 Lagen omtryckt 1972: 240. 2 Senaste lydelse 1984: 114. Motionärernas lagförslag 1 Förslag till Lag om ändring i radiolagen (1966:755) Härigenom föreskrivs att 5 § radiolagen (1966:755)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse De företag som regeringen bestämmer (programföretag) ha rätt att sända radioprogram i rundradiosändning från sändare här i landet. Varje programföretag avgör ensamt vilka radioprogram som skola förekomma i rundradiosändning som företaget anordnar. Härvid skall programföretaget iakttaga bestämmelserna i 6 § och 7 § andra stycket. Radioprogram i rundradiosändning som har upptagits trådlöst på centralantennanläggning får utan särskilt tillstånd sändas vidare till mottagare inom fastighet som är ansluten till anläggningen. Om rätt att sända program i vissa Om rätt att sända Ijudradiopro lokala rundradiosändningar finns gram i vissa lokala rundradiosänd särskilda föreskrifter i närradiola- ningar från radiosändare finns sär gen (1982:459). skilda förskrifter i närradiolagen (1982:459). Om rätt att sända radiotidningar finns föreskrifter i lagen (1981:508) om radiotidningar. Om rätt till rundradiosändning Om rätt att sända program i från trådsändare av sådana radio- rundradiosändningar från trådsän program som har tagits emot från dare finns särskilda föreskrifter i loen satellit i fast trafik finns före- gen (1985:000) om kabelsändning skrifter i lagen (1984:115) om för- ar. söksverksamhet med särskild trådsändning. Denna lag träder i kraft . Pi jpositionens lagförslag 2 Förslag till Lag om lokala kabelsändningar Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns föreskrifter om trådsändningar av radioprogram i lokala rundradiosändningar (lokala kabelsändningar). 2 § I lagen förstås med radiosändning, trådsändning, rundradiosändning och radioprogram detsamma som i radiolagen (1966:755). kabelnät: anläggning för lokala kabelsändningar, kanal: det genom frekvensangivelse eller på annat därmed jämförligt sätt särskilt bestämda utrymme i ett kabelnät som behövs för sändning av radioprogram, programkanal: det samlade utbud av radioprogram som under en gemensam beteckning sänds i en kanal, vidaresändning: samtidig och oförändrad återutsändning av en sändning, satellitsändning: vidaresändning av programkanaler från satelliter i fast trafik, egensändning: sändning av annat slag än vidaresändning. 3 § Frågor om lokala kabelsändningar prövas av en för hela landet gemensam kabelnämnd. Nämnden skall även utöva tillsyn över verksamheten med lokala kabelsändningar. 4 § För lokala kabelsändningar krävs tillstånd om det inte är fråga om 1. vidaresändningar enligt 5 § tredje stycket radiolagen (1966: 755) eller 2. sändningar som enbart kan tas emot i bostäder och som inte når fler än femtio bostäder. 5 § Varje tillstånd skall avse ett visst område. Detta område får omfatta högst en kommun. Om det finns särskilda skäl får kabelnämnden dock besluta att ett tillstånd skall avse två eller flera kommuner eller delar av dem. 6 § Tillstånd kan ges till 1. den som äger eller annars förfogar över ett kabelnät, om denne är svensk medborgare, svensk juridisk person eller utlänning som har hemvist i (nätinnehavare) och 2. en sådan svensk juridisk person som har bildats för att bedriva lokala kabelsändningar och i vilken ingår företrädare för olika intressen och meningsriktningar inom tillståndsområdet (lokalt kabelsändarföretag). 7 § Tillstånd att bedriva lokala kabelsändningar får avse satellitsändningar och egensändningar. 8 § Nätinnehavare och lokala kabelsändarföretag kan få tillstånd till satellitsändningar. kan få tillstånd till egensändningar. 1984/85:3192 Motionärernas lagförslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § 1 denna lag finns föreskrifter om trådsändningar av radioprogram i rundradiosändningar (kabelsändningar). 2 § I lagen förstås med radiosändning, trådsändning, rundradiosändning och radioprogram detsamma som i radiolagen (1966:755). kabelnät: anläggning för lokala kabelsändningar, kanal: det genom frekvensangivelse eller på annat därmed jämförligt sätt särskilt bestämda utrymme i ett kabelnät som behövs för sändning av radioprogram, programkanal: det samlade utbud av radioprogram som under en gemensam beteckning sänds i en kanal, vidaresändning: samtidig och oförändrad återutsändning av en sändning, satellitsändning: vidaresändning av programkanaler från satelliter i fast trafik, egensändning: sändning av annat slag än vidaresändning. 3 § £n för hela landet gemensam kabelnämnd prövar ärenden rörande sändningsbevis för egensändningar och satellitsändningar och tillstånd till upplåtelse av kanalutrymme. 4 § För satellitsändningar och egensändningar krävs sändningsbevis om det inte är fråga om 1. vidaresändning enligt 5 § tredje stycket radiolagen (1966:755) eller 2. sändningar som enbart kan tas emot i bostäder och som inte når fler än femtio bostäder. 5 § (Utgår) 6 § Tillstånd att upplåta kanalutrymme åt innehavare av sändningsbevis ges till 1. den som äger eller annars förfogar över ett kabelnät, om denne är svensk medborgare, svensk juridisk person eller utlänning som har hemvist i (nätinnehavare) och 2. en sådan svensk juridisk person som har bildats för att bedriva lokala kabelsändningar och i vilken ingår företrädare för olika intressen och meningsriktningar inom tillstånd sområdet (lokalt kabelsändarföretag). 7 § Sändningsbevis ges till svensk medborgare, svensk juridisk person eller utlänning som har hemvist i . 8 § (Utgår) t2 1984/85. 9 § Nätinnehavare och lokala kabelsändarföretag kan få tillstånd att upplåta kanaler åt andra för egensändningar. 10 § Nätinnehavare som har fått tillstånd är skyldig att kostnadsfritt tillhandahålla en kanal i kabelnätet för lokalt kabelsändarföretags egensändningar av televisionsprogram. Om det i ett kabelnät eller i någon del av det finns endast ett litet antal kanaler, får kabelnämnden medge undantag från skyldigheten enligt första stycket. Ett sådant undantag gäller intill dess ytterligare en kanal kan utnyttjas i nätet. 11 § Den, som hårfält tillstånd till satellitsändningar eller till upplåtelse av kanaler, är skyldig att se till att de boende i fastigheter som ansluts till kabelnätet på ett tillfredsställande sätt kan ta emot radioprogram som sänds med stöd av 5 § första stycket radiolagen (1966:755) och som vid tillståndsperiodens början är avsedda att tas emot inom tillståndsområdet. Om skyldighet att tillgodose mottagning av ytterligare radioprogram kan komma i fråga vid omprövning av tillståndet, skall sökanden alltid vara förbehållen rätt att själv för televisionssändningar förfoga över minst två kanaler i kabelnätet eller, om endast en kanal återstår, denna. 12 § Tillstånd får ges endast om sökanden kan förväntas fullgöra de ekonomiska förpliktelser som följer med den avsedda verksamheten. 13 § Tillstånd till satellitsändningar eller till upplåtelse av kanaler får ges endast om sökanden har berett dem som berörs av sändningarna tillfälle att framföra sina synpunkter på den avsedda verksamheten. 14 § Innan tillstånd till satellitsändningar eller till upplåtelse av kanaler meddelas skall kabelnämnden bereda den eller de kommuner, inom vilka sändningarna avses äga rum, tillfälle att yttra sig. 15 § Satellitsändningar och egensändningar får inte förekomma i samma kanal eller i en kanal i vilken vidaresändningar enligt 5 § tredje stycket radiolagen (1966:755) förekommer. Ett lokalt kabelsändarföretag och envar som har fått sändningsrätt genom upplåtelse skall bedriva sina egensändningar i särskilda kanaler. Egensändningar inom ett tillståndsområde får inte innehålla vidaresända radioprogram som vid samma tillfälle vidaresänds inom ett annat tillståndsområde utanför kommunen eller det större tillståndsområde som kabelnämnden kan ha fastställt. 16 § Inom en kommun eller det större tillståndsområde som kabelnämnden kan ha fastställt får viss del av överföringen ske genom radiosändning. 17 § Ett tillstånd får meddelas för högst . 18 § För lokala kabelsändningar gäller inte 6 och 7 §§ radiolagen (1966:755). 9 § (Utgår)