mot · G90221 · 1985-10-07 00:00:00 — Motion till 1985/86:21 Den statliga personalpolitiken (prop. 1984/85:219) Skolan måste kunna ge varje elev de grundläggande kunskaper och färdigheter som behövs för en positiv framtid. Alla elever har utvecklingsbara anlag. Det är skolans skyldighet att ta till vara och utveckla det som är unikt hos var och en. Skolan har tillsammans med föräldrarna ansvar för de värderingar som överförs till de uppväxande generationerna. Att lära eleverna respekt för kunskap och kompetens är av särskild betydelse. I detta ligger bl. a. att förmedla insikten om att det krävs god kunskap för analys och kritiskt tänkande. Likaså är kunskap i de enskilda ämnena en förutsättning för överblick och tvärvetenskapliga områdesstudier. Många faktorer i skolarbetet avgör tillsammans om skolans mål att ge kunskap åt alla nås. Lärarens skicklighet och kompetens har särskilt stor betydelse. Lärarskicklighet i sin tur handlar inte först och främst om den ena eller andra pedagogiska metoden. Grunden utgörs av lärarens egen hållning gentemot kravet på kunskaper, lärarens kunskaper i de ämnen han/hon undervisar i samt förmåga att förmedla detta till eleverna. Lärarens attityd och uppträdande bildar mönster för eleverna. Regeringens förslag om den statliga personalpolitiken har som grundtema att skicklighet skall ges större tyngd vid tjänstetillsättningar. Denna, som vi anser, riktiga målsättning kommer emellertid inte att kunna förverkligas med de förslag som presenterats beträffande lärartillsättningen. Det är inkonsekvent av regeringen att föreslå att den tregradiga betygsskalan för de ämnesteoretiska delarna av lärarutbildningen skall ersättas med en tvågradig skala. Därmed tas ett av de viktigaste instrumenten för bedömning av just skicklighet bort. Möjligheten att få tillgodoräkna sig kvalitetsbetyg är särskilt betydelsefull då läraren söker sina första tjänster. Effekterna av förslaget kan belysas med följande exempel: Två lärare har avlagt ämneslärarexamen på den historisk-samhällsvetenskapliga ämneslärarlinjen. Den ene läraren har i den ämnesteoretiska delen av utbildningen idel betyget väl godkänd (spetsar) på de sex kurserna. Den andre har inget sådant betyg utan endast sex godkända betyg. Enligt nuvarande regler för poängmässig meritvärdering får läraren med spetsar nio meritpoäng mer än den som endast har godkända betyg. Om kvalitetsbetygen försvinner, blir det ingen skillnad i meritpoäng mellan de sökande. Meritpoängen blir lika trots de stora skillnaderna vad gäller kunskaper i de ämnen som tjänsten omfattar. Den negativa inställningen till kvalitetsbetyg är också inkonsekvent med tanke på att fortbildning, dvs. fortsatta studier, enligt regeringsförslaget skall ges meritpoäng. I båda fallen-förlängda studier resp. kvalitetsbetyg-rör det sig om att läraren har kunskaper utöver dem som krävs som ett minimum för behörighet till tjänsten. Om kvalitetsbetygen tas bort blir fortbildning och vidareutbildning utslagsgivande för graden av skicklighet. I realiteten är det emellertid inte läraren själv som avgör om han eller hon skall genomgå fort- och vidareutbildning. Skolstyrelsen fattar beslut om vilka lärare som skall få möjlighet att studera med helt eller delvis bibehållen lön. Styrelsen är då skyldig att pröva om de studier läraren vill ägna sig åt är synnerligen betydelsefulla eller angelägna från tjänstesynpunkt. Därmed avgör skolstyrelsen också vad studierna skall få omfatta. Den enskilde läraren kan följaktligen göra mycket lite för att själv förbättra det som i den sammanlagda poängberäkningen skall utgöra skicklighet. Förtjänstdelen, dvs. tidigare lärartjänstgöring, kommer därmed att få en större tyngd än vad regeringen vill påskina. föreslog att för de tre till fem sökande som har den högsta meritpoängen skall kompletterande information vägas in vid det slutliga avgörandet. Informationen skulle gälla visad lämplighet för läraryrket och pedagogisk förmåga. Regeringen tar avstånd från detta förslag som generell metod. Däremot vill regeringen öppna fler möjligheter till kompletterande bedömningar. Man säger att det finns skäl för att ibland göra bedömningar som kompletterar den poängmässiga bedömningen. Vagheten i vad som skall förstås med ibland är enligt vår mening oroande. Det enda som klart anges i regeringsförslaget är att i de fall sådana kompletteringar skall utgöra grund för tillsättningen, skall detta också framgå vid utlysandet av tjänsten. Vad gäller arten av dessa kompletterande upplysningar utgår regeringen från förhållandena vid skolenheten. Som exempel på olika skäl till att komplettera den poängmässiga meritvärderingen nämns att arbetssättet i skolan kan kräva vissa egenskaper hos läraren eller att denne är intresserad av ett visst sätt att arbeta. Ett sådant system öppnar för tjänstetillsättningar där annat än fasta meriter tillåts fälla utslaget. Avgörande kan i stället bli i vilken mån den sökande har samma uppfattning och åsikter som arbetsgivaren. Utrymmet för politiserade tjänstetillsättningar blir därmed stort. En sådan tillsättningsordning kan också bli ett verkningsfullt instrument för dem som vill förändra ämnenas ställning i skolan. Regeringen skriver: Arbetssättet i skolan kan vara sådant att en nyanställd lärare behöver ( ) vara intresserad av ett visst sätt att arbeta för att verksamheten vid skolan skall kunna utvecklas i den riktning som angivits i skolans lokala arbetsplan. Har blockundervisning genomdrivits på en skola vore det förvånande om inte arbetsgivaren vid nyrekrytering försökte hitta lärare som Mot. 1985/86:21 är intresserade av att undervisa ämnesövergripande. Den som vill undervisa i varje ämne för sig gore sig icke besvär! Socialdemokraternas avsikter vad gäller ämnesövergripande undervisning är entydiga. I sin motion (1978/79:2606) med anledning av den nya läroplanen för säger man: Det måste klart slås fast att blocken samhällsorientering respektive naturorientering inte får sönderfalla i sina separata ämnesdelar. På en konferens för socialdemokratiska skolpolitiker sade apropå blockbetygen: Därför kommer vi mycket klart att säga ifrån att vi under en övergångstid kommer att sätta betyg i de ämnen man undervisar i, men att arbetet med integrationen bedrivs med största energi. Den nu föreslagna ordningen för lärartillsättningen kommer att ytterligare undergräva de enskilda ämnenas ställning i skolan. Detta är oacceptabelt. Statlig styrning och decentraliserat ansvar Regeringen hänvisar i sitt förslag till den starka decentralisering av ansvaret som skett på skolområdet. Detta har fått till resultat bl. a. ett mindre enhetligt innehåll i lärartjänsterna. Därav drar regeringen slutsatsen att arbetsgivaren skall ges större möjligheter att komplettera den strikta poängberäkningen med en mer skönsmässig bedömning. Vi delar inte uppfattningen att skolans mål lättare nås genom att subjektiva inslag ges stort utrymme vid lärartillsättningen. En decentralisering av ansvaret bör ske efter klarare principer. Ansvaret för skolans olika delar bör fördelas efter följande riktlinjer: På staten skall falla uppgiften att ange skolans mål liksom undervisningens innehåll i stort. Det främsta instrumentet härför är läroplanerna. Staten skall dessutom svara för lärarutbildningen samt bestämma behörighetskrav och befordringsgrunder för lärartjänsterna. Genom dessa tre nyckeluppgifter kan statsmakterna tillse att kvaliteten upprätthålls. Principen om likvärdig utbildning i alla delar av landet säkerställs. o På kommunerna faller ansvaret att tillse att skolans mål förverkligas. Hur detta sker måste kunna varieras från plats till plats, från skola till skola. De nuvarande specialdestinerade statsbidragen skall avvecklas och ersättas av ett i huvudsak elevbaserat statsbidrag. Det ger kommunerna möjlighet att använda tillgängliga ekonomiska resurser på det sätt som man bedömer bäst gagnar elevernas utbildning. Inom kommunen bör den enskilda skolenheten tillförsäkras ett större inflytande över frågorna av särskild betydelse för undervisningens uppläggning. Exempel på sådana områden är: - Lärarkårens sammansättning och storlek. - Klass- och gruppindelning. - Formerna för samverkan mellan skolans personal och elever. - Anskaffning av material och inventarier. Vårt förslag till meritvärdering m. m. vid tillsättning av lärartjänster I en skola som skall klara kravet att ge kunskap åt alla elever måste undervisningen vara av hög kvalitet. Det ger följande två utgångspunkter för meritvärderingen: Skicklighet skall ges störst tyngd. Utrymmet för subjektiva och lättpåverkade bedömningar måste minimeras. I begreppet skicklighet skall räknas in de ämneskunskaper och den lärarskicklighet som erhålls under grundutbildningen samt därefter genomgången fort- och vidareutbildning. För ämneslärare är ämnesanknuten fortoch vidareutbildning av särskild vikt. För såväl ämneskunskaper som lärarskicklighet skall kvalitetsbetyg ges. Tre betygsgrader är ett minimum. Lärarnas möjligheter att på eget initativ förbättra sin yrkesskicklighet avgörs ofta av om de får behålla lönen eller inte under fort- och vidareutbildningen. En bestämd del av de resurser som fördelas via fortbildningsorganisationen bör avsättas för sådan ämnesanknuten fort- och vidareutbildning som lärarna själva begär att få genomgå. Genom att öka antalet forskarutbildade lärare höjs kvaliteten på undervisningen. Ämneskunnande och systematik i kunskapsuppbyggnaden måste hållas på en hög nivå. Ett vetenskapligt synsätt måste också finnas inom den grundläggande utbildningen. ges ämneslärare i och i gymnasieskolan meritpoäng för genomgången och även för delvis genomgången forskarutbildning. Sådan forskarutbildning som svarar mot något av ämnena i tjänsten ger högre poäng än doktorsexamen i andra ämnen. Vid tillsättning av lektorstjänster i gymnasieskolan skall särskild vikt fästas vid doktorsexamen och motsvarande examina. Det ligger ett stort värde i att få fler forskarutbildade lärare verksammma i skolan. Det är enligt vår mening därför motiverat att utöka antalet lektorstjänster i gymnasieskolan. Därutöver föreslår vi att det görs en översyn av forskarutbildningens meritvärde vid tillsättningen av lärartjänster. Det bör exempelvis prövas om forskarutbildning skall kunna tillgodoräknas för fler tjänster. När en tjänst skall tillsättas skall, enligt vårt förslag, den som har sammanlagt flest meritpoäng erhålla tjänsten. Arbetsgivaren skall dock ha möjlighet att för de sökande som har de högsta poängmässiga meriterna kunna ta hänsyn till dels meriter som inte poängmässigt kan värderas såsom skicklighet som styrkts på annat sätt än genom betyg (fortsatta studier, vetenskapligt eller pedagogiskt författarskap och lärargärning inom folkbildningsarbete), dels till information som framkommer genom intervjuer eller referenser. Sådana eventuella kompletterande bedömningar skall kunna påkalla ändring av det resultat den poängmässiga värderingen lett till. Om sådana meriter, referenser och intervjuer läggs till grund för beslut om tjänstetillsättning skall de dokumenteras. Med hänvisning till vad sorn ovan anförts hemställs 1. att avslår regeringens förslag till meritvärdering vid tillsättning av lärartjänster inom det statliga lönereglerade området, 2. att avslår regeringens förslag om betyg i lärarutbildningen, 3. att beslutar att i lärarutbildningarna skall ämneskunskaper betygsättas efter en skala med minst tre betygsgrader, 4. att beslutar att i lärarutbildningarna skall lärarskicklighet betygsättas efter en skala med minst tre betygsgrader, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lärarnas möjlighet att genomgå fort- och vidareutbildning, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fler lektorstjänster i gymnasieskolan, 7. att hos regeringen begär en översyn av forskarutbildningens meritvärde vid tillsättningen av statligt reglerade lärartjänster inom och gymnasieskolan, 8. att beslutar att arbetsgivaren vid tillsättning av lärartjänster skall kunna ta hänsyn även till meriter som inte poängmässigt kan värderas samt till information som framkommit vid intervjuer och referenstagning enligt de riktlinjer som anförts i motionen. . Högmark (m) () ()