mot · G802925 · 1985-01-22 00:00:00 — m. fl. har sedan begynnelsen av detta århundrade genomgått en stark teknisk och materiell utveckling, som gör att svensken i gemen lever på en bra mycket högre standard än vad världens befolkning i allmänhet har. Men detta högindustriella samhälle utsätter människorna för andra påfrestningar, och många har besvikna frågat sig vart den tillfredsställelse tagit vägen, som man trodde att välfärden automatiskt skulle medföra. har man i växande utsträckning fått klart för sig att varken våra egna eller jordens resurser är outtömliga eller ens oförstörbara. Av de materiella och tekniska landvinningarna följer nya problem. Människorna har i ökad utsträckning börjat tala om livskvalitet och detta innefattar i hög grad vad det vi kallar kultur kan ge. Ett liv utan andliga dimensioner blir platt, tomt, tråkigt och i längden mördande. Människoanden behöver näring för sina tankar och sin fantasi. Vi kan inte leva utan mening, mål och perspektiv. En viktig förutsättning för att kulturlivet verkligen skall vara vitalt är att det inbegriper många röster och många olika konstarter. I den fria naturen är själva mångfalden en konsekvens av och en förutsättning för livets utveckling och för att alla naturens resurser skall kunna tas till vara. Gör ett ingrepp som får ensidighet och obalans som följd, och det sker alltid en utarmning. Detsamma gäller den mänskliga kulturen. Mångfalden och friheten är oundgängliga för ett vitalt andligt liv. Kulturpolitiken måste alltså garantera frihet och mångfald, och detta innebär att samhället skall stödja men inte styra kulturlivet. Frihetens motsats är övervakning och förbud. Det innebär att någon annan än jag själv vet vad som är bäst för mig. Det bygger på att det finns en elit, som vet bäst, definierar andra människors behov åt dem och avgör vad som är nyttigt resp. onyttigt. Starka maktpositioner är något som liberaler traditionellt är ytterst misstrogna mot. Dessutom tror vi på den vuxna individens förmåga att själv träffa sina val, inte bara i frågor som gäller ekonomi, politik och äktenskap utan även när det gäller läsning, musik och TV. 1 1984185.3 sami. I rätten att välja ingår också rätten att välja fel. Annars finns ingen frihet. Barnet med sin begränsade livserfarenhet och sitt känsliga sinne skall inte för tidigt behöva utsättas för sådant som det inte är moget för. Den växande människan behöver vårt skydd och vår ledning. Men den vuxna människans val måste vi respektera. Vi kan tala om för henne vad vi tycker, vi kan peka på alternativ, men vi kan inte tvinga henne att tycka som vi gör. Om vi fråntar människan rätten att välja och välja fel, fråntar vi henne i realiteten möjligheter att utvecklas. Vägar till ett rikt liv Ett kulturarv förändrar man inte så lätt, och många stegrar sig inför blotta tanken. Men det gäller faktiskt inte att förkasta det arv en människa bär med sig, utan att öppna nya vägar, som kanske hjälper henne att leva ett rikare liv. Det klassiska liberala receptet heter upplysning, utbildning: skola, folkbildning, fortbildning, föräldrautbildning. Ansvaret vilar huvudsakligen på kommun och statsmakter, men också på organisationer, kulturskapare och massmedier, inte minst televisionen. En viktig uppgift är att värna om minoriteternas intressen. Samhället bör gå in med stöd, där olika kulturyttringar har svårt att klara sig i konkurrens med mäktigare krafter. Utan stöd från samhället hotar mångfalden inom kulturutbudet att bli enfald, därför att konkurrensen inte sker på lika villkor mellan det som upp av starka ekonomiska intressen med skicklig marknadsföring och det som görs av en konstnär utan stora ekonomiska resurser. Yttrandefriheten sätts ur spel om en konstnärs verk inte kan nå sin publik, och grundläggande är naturligtvis att konstnärerna får möjlighet att skapa. Fattigdom är inte någon bra utgångspunkt för konstnärlig verksamhet. Kultur är med nödvändighet personalintensiv. Kultur handlar om människan, hennes tankar, hennes känslor, hennes händers verk. Konstnären, författaren, kompositören, dansaren kan inte rationaliseras bort och ersättas av en maskin. Men i ett samhälle där kostnaden för mänskligt arbete ständigt ökar, blir det lätt så att verksamheter som inte kan spara personal kommer i svårigheter. Till de sektorer som bara kan leva genom mänskligt arbete, måste vi vara beredda att kanalisera en ökad andel av de resurser vi förfogar över. Kulturen kan vara ett lockande besparingsmål. Det tycks vara många som ser kulturell verksamhet som en utsmyckning på den grå vardagen, en lyx, som man kan unna sig i goda tider. Men kulturen är lika viktig och omistlig som allt annat som fordras för att erbjuda oss människor en rimlig tillvaro, och kanske av än större betydelse i kärva och besvärliga tider. En orsak till att besparingar slår hårt inom kultursektorn är att anslagen redan från början är ytterst minutiöst prövade och fördelade på många olika och i regel inte så stora poster. Gör man nedskärningar bryter man lätt sönder ett känsligt system och åstadkommer en proportionellt mycket större skada. Bara några procents nedskärning inom ett område med små och noga specificerade anslag medför att många människor kan bli arbetslösa, människor som ofta är mycket högt specialiserade och därför kan få svårt att finna andra arbeten. Effekterna blir stora även för kulturkonsumenterna genom att möjligheterna att få del av ett kulturutbud drastiskt minskar. Och vi vill att så många som möjligt skall få del av kulturen och engageras i kulturskapandet. Entusiasm och idealitet kan bära långt men inte hela vägen. Besparingar kan i nuvarande statsfinansiella läge naturligtvis inte lämna någon sektor av samhällslivet oberörd. Man man kan inte i besparingsarbetet låta sig styras av enkla rättviseprinciper som säger att alla verksamheter skall drabbas lika. I kärva tider måste vi slå vakt om det som är väsentligt och värdefullt. För hör kulturen och kulturpolitiken dit. Behovet av utbyggt stöd för de olika grupperna av kulturarbetare är stort. Den ekonomiska otryggheten är större för dem än för kanske någon annan yrkesgrupp i samhället. föreslår vi därför att på ett antal punkter statens stöd räknas upp för att bereda arbetsmöjligheter och förbättrad trygghet åt författare, konstnärer, tonsättare, musiker, dansare m.fl. Inkomstgaranti kan beviljas konstnärer som står för konstnärlig verksamhet av hög kvalitet och stor betydelse för svenskt kulturliv. Garantins maximibelopp uppgår för till . Detta maximibelopp minskas med innehavarens årsinkomst upp till ett basbelopp och av årsinkomsten i övrigt. Antalet inkomstgarantier är innevarande budgetår 122. Regeringen föreslår nu ytterligare tre garantirum men avser att utnyttja dem för tre förutvarande lärare vid konstnärlig högskoleutbildning. Ett betydande antal innehavare av garantirum har så höga inkomster av sin konstnärliga verksamhet att inkomstgarantin inte behöver utnyttjas. skulle ett stort antal framstående konstnärer, dvs. författare, musiker, bildkonstnärer, dansare, filmskapare m. fl., behöva den ekonomiska trygghet som inkomstgarantin innebär. Vi föreslår därför - liksom konstnärsnämnden i sin anslagsframställning att antalet garantirum ökas till 140, dvs. med ytterligare 15. För detta bör anslaget räknas upp med . utöver vad regeringen föreslagit. 1* 1984185.3sami. En grundläggande princip som hävdat är att kulturarbetare skall ha rätt till ersättning då de ställer sina verk till allmänhetens förfogande. Det finns starka skäl för att nivån och konstruktionen på denna ersättning bör bygga på en lagstadgad förhandlingsrätt. Denna fråga är föremål för behandling i upphovsrättsutredningen. Det är angeläget att resultatet av dess arbete snart redovisas. Till dess utredningens överväganden föreligger bör nuvarande system att fastställer ersättningens storlek bibehållas. Det gäller både biblioteksersättningen och den införda visningsersättningen till konstnärer. I första hand bör naturligtvis strävan därvid vara att bevara ersättningarnas realvärde sett i relation till löneutvecklingen för andra grupper. För att åstadkomma detta föreslår vi att biblioteksersättningen höjd med av grundbeloppet för hemlån av svenska originalverk och av övriga grundbelopp i motsvarande mån. Detta innebär att anslaget måste räknas upp med . utöver vad regeringen föreslagit. Av samma skäl föreslår vi en uppräkning av anslaget för visningsersättning med 2 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit. har uttalat sig för att en utställningsersättning skall införas. Vi menar att tiden nu är mogen för att införa en sådan ersättning. Ur ett statligt konstutställningsanslag skall ersättningar utbetalas direkt till de konstnärer som ställer ut i eller konstförenings (allmän eller arbetsplats) regi eller annan seriös utställningsverksamhet och som kan dokumentera sitt konstnärsskap genom seriös yrkesverksamhet. Då utställningsersättningen under sitt första skede kommer att ligga på en relativt låg nivå och då erfarenhet av systemets administration saknas bör ersättningen begränsas till separatutställningar. Med detta menar vi utställningar där högst tre konstnärer deltar. Också ur konstnärernas synvinkel är denna begränsning försvarbar då det är vid separatutställningar som konstnären satsar mest arbete och har de största kostnaderna. Ersättningen bör administreras av . Ansökan om ersättning inges av konstnär en gång som bestämmer. Till ansökan fogas intyg om utställningar samt på fastställt formulär dokumentation om stipulerade kvalifikationer. beräknar därefter ersättningens storlek. Utbetalningen sker sedan direkt till resp. konstnärer i förhållande till antalet utställningar och anslagets storlek. Enligt uppgifter från KRO och beräknas antalet separatutställningar som kan förväntas bli ersättningsberättigade till omkring 3 000 . Vid en ersättning om . blir då årskostnaden 3 milj. kr. En högre ersättning per utställning än detta är dock motiverad. Vi föreslår därför att 5 milj. kr. avsätts för utställningsersättning enligt den modell vi här skisserat. Viss del av detta anslag bör få användas för att täcka de administrativa merkostnader som åsamkas. Frågan om att avsätta ett rimligt belopp som ersättning för allmänhetens utnyttjande av svenska tonsättares verk har länge diskuterats i musikkretsar. har KLYS, Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd, satt detta önskemål först på sin prioriteringslista. T avvaktan på en definitiv och mera beräkningsbar lösning av ersättningsproblemen bör anslå ett belopp till en tonsättarfond såsom kompensation för allmänhetens utnyttjande av svenska tonsättares verk. Fonden bör ledas av en styrelse sammansatt enligt samma principer som gäller för Författarfonden. Som ett första steg och i avvaktan på en mera permanent lösning bör 3 milj. kr. tillföras en sådan planerad tonsättarfond. Arbetssituationen för de musiker som ej är fast anställda är f. n. mycket bekymmersam. Musikinstitutionernas resurser för att utnyttja frilansmusiker har i de flesta fall krympt avsevärt. Bästa sättet att snabbt ge stöd åt fler produktioner med utnyttjande av svenska utövande musiker torde vara att öka Rikskonserters anslag för offentlig konsertverksamhet. Detta bör därför räknas upp med 3 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit. I denna motion föreslår vi förstärkt stöd till de olika kategorierna av konstnärer och artister. Dansare och koreografer kan visserligen, åtminstone teoretiskt, få del av inkomstgarantierna, men i övrigt är det svårt att hitta någon stödform som direkt ökar sysselsättningen för dessa betydelsefulla konstnärsgrupper. En väg att gå är att anknyta till roll som ett dansens kulturcentrum. är landets enda rikstäckande högskola med utbildning av danspedagoger, mimare och koreografer. Vi föreslår att får 1 milj. kr. för att förstärka sin verksamhet på i första hand följande fyra områden: fortbildning av dansare till pedagoger, föreställningsverksamhet inom koreograflinjen, förstärkning av ämnet scenisk framställning inom mimlinjen, besök av gästpedagoger. Detta skulle väsentligt öka möjligheterna för lärare, elever och gästdansare att anordna föreställningar och skapa förutsättningar för att ännu mera etablera sig som det kulturcentrum inom dansens område som högskolan är. Budgetpropositionen innebär för del en faktisk försvagning av dess budget med 2 milj. kr. (875 000 + 875 000 + ). Av detta belopp utgör . en beräkning av vad det bristande inflationsskyddet medför i form av ökade kostnader för teatern. Denna budgetförsämring tillsammans med ökade lönekostnader för teatern i form av ofullständig täckning av ingångna löneuppgörelser innebär att i fortsättningen knappast kommer att kunna motsvara de förväntningar man har rätt att ställa på en nationalscen. Kraftiga personalminskningar måste nu ske. som omöjliggör för att i fortsättningen bjuda på så spektakulära föreställningar som och som teatern kan kosta på sig ett förnyande, experimentellt och sökande utvecklingsarbete genom föreställningar som En talande tystnad och Ett experiment. Vi föreslår att anvisar 2 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit. I en särskild motion föreslår vi en uppräkning av anslaget till med . för dess föreställningsverksamhet. I en annan separat motion föreslår vi att 1,6 milj. kr. skall anvisas för att möjliggöra för att fortsätta sin verksamhet efter . Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs* 1.att till Inkomstgarantier för konstnärer för /86 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit, 2. att beslutar att biblioteksersättningens grundbelopp för hemlån av svenskt originalverk skall räknas upp med utöver vad regeringen föreslagit eller således till samt att övriga grundbelopp skall höjas i motsvarande mån, 3. att till Ersättning åt författare m.fl. för utlåning av deras verk genom bibliotek för /86 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit, * Se även motion 1984/85:926 4. att till Visningsersättning åt bild- och formkonstnärer för /86 anvisar 2 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit, 5. att under ett nytt anslag under åttonde huvudtiteln till Utställningsersättning för /86 anvisar ett anslag av 5 milj. 6. att under ett nytt anslag under åttonde huvudtiteln till för /86 anvisar ett anslag av 3 milj. 7. att till Rikskonsertverksamhet för anslagsposten offentlig konsertverksamhet för /86 anvisar 3 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit, 8. att till Bidrag till för /86 anvisar 2 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit. () () () ()