mot · G8023195 · 1985-05-02 00:00:00 — Motion 1984/85:3195 m. fl. Radio- och TV-sändningar i kabelnät (prop. 1984/85:199) Den föreliggande propositionens förslag bygger i all huvudsak på det arbete som utförts av massmediakommittén och som presenterades i dess betänkande Via satellit och kabel (SOU 1984:65). arbete innebar att en relativt bred enighet kunde uppnås kring väsentliga frågor av betydelse för etablerandet och utbyggandet av ett kabel-TV-nät i . representant stod bakom grundtankarna i kommitténs förslag. Ett förverkligande av dessa skulle möjliggöra ett smidigt hanterande av kabel-TV-frågorna. Den debatt som förts i anledning av betänkandet visar emellertid att ytterligare förbättringar kan göras. Till en del förefaller regeringen ha tagit intryck av remiss- och debattopinionen. Enligt vår mening hade det emellertid varit angeläget att beakta denna opinion på ytterligare några punkter för att åstadkomma ett bättre regelverk som redan från början är bättre anpassat till den verklighetsbild i fråga om kabel-TV:s möjligheter och förutsättningar som alltmer växer fram. Vi konstaterar emellertid i detta sammanhang att regeringen åtminstone delvis synes vara medveten om dessa förhållanden genom att en särskild utredning om den radiorättsliga regleringen nu aviseras. I avvaktan på resultat från detta kommande utredningsarbete måste vissa av de nu presenterade förslagen karakteriseras som provisorier. Det aviserade utredningsarbetet gör det också rimligt att det redan i den nu presenterade lagstiftningen på vissa punkter görs öppningar för att bedriva vissa typer av försöksverksamhet som kan ge ett bättre verklighetsunderlag för framtida bedömningar på vissa områden. I det följande kommer vi att lämna förslag med sådan inriktning. En av ambitionerna bakom massmediakommitténs arbete har varit att ge ett lagstiftningsunderlag som innebär att yttrande- och informationsfriheten kan stärkas och utvecklas genom införande av kabel-TV. Flera av kommitténs förslag har också bedömts från denna utgångspunkt. Jämförelser har därvid bl. a. gjorts med det utredningsförslag om en ny yttrandefrihetsgrundlag som gjorts av yttrandefrihetsutredningen. Vi gör för vår del bedömningen att yttrandefrihet och mångfald bäst betjänas av ett system med koncessioner på det sätt som föreslås i propositionen. De tekniska villkor och förutsättningar som gäller för mediet tyder på detta. Från flera håll, bl. a. , har kritik riktats mot den indragningsmakt som förslaget till Lag om lokala kabelsändningar innehåller (21, 24, 27 och 29 §§). Förslagen har emellertid accepterats av lagrådet. För vår del vill vi inte motsätta oss att de föreslagna reglerna accepteras i ett inledningsskede. Senast i anslutning till att föreläggs förslag om en yttrandefrihetslagstiftning bör dock dessa frågor få en annan lösning som närmare ansluter till det sätt på vilket ansvar och påföljd inom massmediasektorn i övrigt regleras. Förbud mot förhandsgranskning (censur) och handläggning i domstol bör ingå i en sådan reglering. Vidare bör administrativ indragningsmakt utmönstras. Vi utgår vid dessa överväganden från att förslag till ny grundlagsreglering på det yttrandefrihetsrättsliga området kommer att föreläggas senast . Vad vi här anfört borges regeringen till känna. förslag eller den föreliggande propositionen tar inte ställning till själva utbyggnadsformen. På flera punkter råder betydande osäkerhet om vilka tekniska lösningar som bör väljas, varför den intagna ståndpunkten torde vara den mest relevanta . Det är emellertid angeläget att de tekniska standardiseringsproblem som är förknippade med denna typ av verksamhet kan ut. torde ha en ledande funktion i detta arbete. Kabelutbyggnaden sker inte endast för att tillgodose introduktionen av kabel-TV. I en inte alltför avlägsen framtid kan det också bli aktuellt att erbjuda även andra tjänster inom data och information direkt till såväl företag som enskilda hushåll. Enligt mening är det särskilt mot denna bakgrund angeläget att de geografiska likhetsaspekterna vägs in. Om kabelutbyggnaden utvecklas till ett dynamiskt styrmedel för att utveckla den framtida samhällsstrukturen är det angeläget att ambitionen att nå alla hushåll läggs fast på ett tidigt stadium. Redan nu är det angeläget att kabelnämnden vid prövningen av koncessionsansökningar tar hänsyn till sökandens möjligheter att täcka det geografiska koncessionsområdet så totalt som möjligt. I detta sammanhang bör också avgiftssättningen för abonnenterna beaktas. Strävan bör vara att erbjuda tjänsterna till så likvärdiga avgifter som möjligt. Detta bör ges regeringen till känna. Genom förslaget i 21 § punkt 3 fullföljer regeringen massmediakommittémajoritetens idé att förbjuda reklam som särskilt riktar sig till svenska konsumenter. Förslaget har mött kritik från åtskilliga remissinstanser. Risken är enligt vår mening betydande att tillämpningen av denna bestämmelse kommer att erbjuda avsevärda svårigheter. Diskussion och information kring aktuella satellitprojekt visar även på ett annat förhållande som gör att den föreslagna bestämmelsen kan komma att te sig mycket märklig. Det är nämligen endast vidaresändning av en svensk reklamkanal från satellit i fast trafik som kan stoppas denna väg. Enligt nu tillgängliga uppgifter har en Sverige-kanal förmedlad av exempelvis den luxemburgska kommande direktsändande satelliten väl så hög aktualitet. Sändningar från direktsändande satelliter är att betrakta som rundradiosändningar mot vilka ingripanden ej kan ske med stöd av den nu framlagda lagstiftningen. Ett försök till vidgning av lagstiftningen så att ett sådant ingripande skulle möjliggöras torde också stå i strid med regeringsformens regler om informationsfrihet. Med tanke på det godtycke som skulle bli fallet om det föreslagna reklamförbudet infördes bör avvisa detsamma. Diskussionen om introduktionen av kabel-TV visar att stor osäkerhet råder om utbyggnadstakten på många håll. Denna diskussion har också visat att för många småorter och byar på landsbygden kan uppkablingen komma att dröja. Vidare visar diskussionen att det kan finnas ett intresse av att modernisera befintliga centralantennanläggningar och koppla dem till en egen parabolantenn. Enligt vår mening måste lagstiftningen vara så neutral som möjligt i fråga om valet av tekniska lösningar. Handläggningen av tillståndsärenden måste också vara smidig. Denna strävan skulle kunna äventyras om nämnden skulle belastas av en mängd småärenden. Därför bör gränsen för antalet hushåll som skall kunna nås av kabelnätet för att tillstånd skall krävas sättas högre. Om den sätts till 250 hushåll möjliggör det för byar på landsbygden, småtätorter, hyresgästsammanslutningar och bostadsrättsföreningar att söka egna lokala lösningar på mottagningsproblemen. Enligt vår bedömning kan det också vara aktuellt att låta befintliga föreningsbildningar (byalag, villaföreningar, vägsamfälligheter) vidga sin verksamhet till att omfatta vidaresändning av satellitkanaler. En sådan utveckling innebär lokal utveckling och lokalt initiativ som inte onödigtvis bör förhindras. För att motverka att ärendemängden hos nämnden blir alltför betungande bör kabelnät som kan nå färre än 250 hushåll undantas från tillståndskravet (4 §). hälsar med tillfredsställelse de möjligheter att utveckla lokal programproduktion som utbyggnaden av kabel-TV erbjuder. För att balansera ett allt intensivare internationellt utbud är det angeläget att den lokala produktionen får sådana förutsättningar ur ekonomisk och teknisk synpunkt att den verkligen kan komma till stånd. Den debatt som förts kring dessa frågor visar att kabel-TV-lagstiftningen bör få en annan utformning på några väsentliga avsnitt för att underlätta lokal produktion. Enligt vår mening är de många avhoppen från pressens sida från de tilltänkta försöken på vissa orter ett allvarligt tecken i detta sammanhang. Svårigheterna att finna finansieringsmöjligheter är det dominerande skälet till motståndet att engagera sig i kabel-TV. Föreningsoch samfundslivets möjligheter att finansiera kostsam TV-produktion genom insamlade medel är mycket små för att inte säga obefintliga. Kommunernas villighet att engagera sig torde också vara mycket begränsad i den nuvarande ekonomiska situationen. Abonnemangsavgifter kan möjligen ge ett tillskott, men denna finansieringskälla är högst osäker. Det är mot denna bakgrund vi har övervägt att medge en prövning av möjligheterna att låta finansiera lokal kabel-TV-verksamhet genom att upplåta sändningarna för reklam. bör därför bemyndigas att medge försök med reklamfinansiering på högst åtta orter och av högst . Dessa försök bör utvärderas noga bl. a. med avseende på den inverkan reklamfinansieringen kan ha på pressen på orten. Försöken bör vara upplagda på ett sådant sätt att samtliga tidningar på orten skall ha erbjudits medverka i kabel-TV med reklam. De av oss föreslagna reglerna kan lämpligen tas in som en fjärde punkt i övergångsbestämmelserna. Vi vill också i detta sammanhang ange , , , , , , och som exempel på lämpliga orter för en försöksverksamhet. Med detta förslag har vi inte slutgiltigt accepterat reklam som finansieringskälla. En försöksverksamhet kan emellertid ge värdefullt underlag vid ett slutligt ställningstagande. Flera mediakunniga remissinstanser och debattörer har pekat på massmediakommitténs förslag till förbud mot s.k. centralprogramavveckling som ett hinder för att utveckla lokala TV-kanaler. Man har exempelvis menat att även en relativt framgångsrik lokal produktion måste kompletteras med mera allmängiltigt material för att sammantaget utgöra ett attraktivt alternativ för tittarna. Enligt vår bedömning får inte utvecklandet av attraktiva lokala kanaler förhindras. Det är därför rimligt att en angelägen komplettering och stöttning kan medges. Förbudet mot samtidig vidaresändning inom flera kabelTV-områden får därför inte göras absolut som regeringen föreslår utan på lämpligt sätt inordnas i tillståndsgivningen. Vi konstaterar också i detta sammanhang att risken för att förbudet kan kringgås måste betraktas som överhängande. Något hinder att sprida samma program till flera kabelnät genom att distribuera videokassetter föreligger inte. Vid sidan av kassetter kan tekniskt sett radiolänk och satellit komma i fråga. Den föreslagna lydelsen av 15 § andra stycket tar uppenbart sikte på radiolänköverföring. Det är oklart om också satellitdis tribution skall innefattas. Ett förfarande som innebär fördröjd utsändning av en mottagen radiolänk- eller satellitsignal torde också vara tillåten. En sådan fördröjning kan göras mycket kort. Det torde också stå klart att satellitmatning av flera lokala kabelnät kan utvecklas till en realistisk distributionsform i ett läge där transponderutrymme erbjuds till begränsade kostnader bl. a. på grund av överetablering av överföringskapacitet. En utveckling där man i kabel-TV skulle kunna nås av direkta sändningar från , och men inte från förefaller märklig ur allmänhetens synpunkt. Det mest realistiska är därför att dessa frågor regleras på sådant sätt att kabelnämnden får reglera omfattningen av central programavveckling som ett led i tillståndsgivningen. Ett accepterande av viss gemensam programsättning innebär också att förbudet mot blandade kanaler inte kan upprätthållas fullt ut. Även detta bör kabelnämnden ha möjlighet att reglera genom tillståndsgivningen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförs rörande den framtida lösningen av vissa yttrandefrihetsfrågor m. m., 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om teknisk utformning, anslutningsavgifter och geografisk täckning av kabelnät, 3. att beslutar anta följande lydelse av 4 § Lag om lokala kabelsändningar: 1. vidaresändning eller, 2. sändningar som enbart kan tas emot i bostäder och som inte når flera än 250 bostäder, 4. att beslutar anta följande lydelse av 15 § Lag om lokala kabelsändningar: Satellitsändningar och vidaresända radioprogram som riktar sig till kabelnät i flera tillståndsområden får ingå som del av egensändning i den utsträckning kabelnämnden bestämmer., 5. att beslutar att med avslag på punkt 3 i regeringens förslag anta följande lydelse av 21 § Lag om lokala kabelsändningar: 1. det i programkanalen människor eller djur, 2. programkanalen pornografiska program. Det sagda yttrandefrihets- och informationsfrihetssynpunkt., 6. att beslutar anta följande tillägg till övergångsbestämmelserna till Lag om lokala kabelsändningar: Utan hinder av vad som i denna lag stadgas äger kabelnämnden medge försöksverksamhet med kommersiell finansiering av lokala kabelsändarföretags egensändningar eller egensändningar i upplåtna kanaler på högst åtta orter och av . () () () () () ()