mot · G8023066 · 1985-04-15 00:00:00 — m. fl. Tjänsteexportfrågor (prop. 1984/85:140) Internationell handel kommer i allt större utsträckning att utgöras av tjänstehandel. I de flesta industriländer utgör service den expanderande sektorn, något som ger underlag för såväl ökad svensk export av tjänster som ökad import. har man i allt fler länder insett att frihandelsprinciperna är lika väsentliga vad gäller tjänstehandel som varuhandel. Den internationella tjänstehandeln begränsas emellertid ännu i hög grad av olika handelshinder. Även reser handelshinder. De flesta bidrar till att försvåra utländska företags verksamhet i , men många försämrar också förutsättningarna för svensk tjänsteexport. Regeringen har lagt fram förslag till vissa åtgärder i syfte att främja tjänsteexporten. Propositionen är baserad på tjänsteexportutredningens betänkande Handla med tjänster (SOU 1984:33). Det är beklagligt att regeringen i stället för att göra mindre justeringar i stöd- och kreditgivningssystem inte tagit fasta på de centrala problem för tjänsteexport, vilka också till en del berördes av tjänsteexportutredningen. är nu praktiskt taget det enda västeuropeiska land som vidmakthåller en långtgående valutareglering. Denna försvårar svenska företags verksamhet i utlandet och då kanske mera för serviceföretagen än industriföretagen. Ett ännu allvarligare problem är att så stor del av tjänsteproduktionen sker inom offentliga monopol, och i egenregiverksamhet inom stat och kommun. Offentliga organ är, även om de med iver vill ägna sig åt tjänsteexport, inte organiserade för sådan affärsmässig verksamhet. Monopol på hemmamarknaden utgör inte heller den bästa stödpunkten för att göra sig gällande i knivskarp konkurrens på världsmarknaden. En annan konsekvens av offentlig egenregiverksamhet är att svenska serviceföretag, t. ex. inom städoch tvätteribranschen, får minskade möjligheter att skaffa sig referensobjekt för sin utlandsverksamhet. Svenska företag har svårt att konkurrera i utlandet om de inte betros att verka på motsvarande område i sitt hemland. De åtgärder som berörs i propositionen är huvudsakligen sådana att regeringen själv kan fatta beslut därom. Beträffande idén att inrätta en tjänstehandelsdelegation vill vi understryka vår principiella uppfattning att branschråd, delegationer och liknande är en onödigt byråkratisk form för att upprätthålla en i sig naturlig kontakt mellan myndigheter, företag och andra intressenter. Ett mer påtagligt förslag i propositionen är de ändrade reglerna för utnyttjande av investeringsfonderna. Vi instämmer i förslaget att investeringsfonderna skall få tas i anspråk även för ändamål som avser att främja tjänsteexport. Staten bör dock inte försöka styra företagens investeringar. Regeringen försöker åter utnyttja investeringsfonderna som ett s. k. konjunkturpolitiskt instrument. Vi har tidigare framhållit att denna typ av konjunkturpolitiska styråtgärder i längden skadar svenskt näringsliv. Därför bör investeringsfonderna generellt vara frisläppta, såsom de varit . Regeringen föreslår att investeringsfondsmedel under vissa omständigheter skall kunna användas för investeringar i maskiner och inventarier utomlands. Genom ett dispensförfarande skall investeringsfonderna kunna utnyttjas till stora och lätt identifierbara projekt. Regeringens förslag till hur investeringsfonderna skall kunna utnyttjas är emellertid dess värre både komplicerade och så utformade att skönsmässiga bedömningar blir nödvändiga. Det är inte möjligt att förutse vilka effekter den föreslagna förändringen kommer att ha. Vidare kompliceras förhållandena av skattereglerna i olika länder. Verksamheten bör utvärderas i syfte att frambringa ett enklare system. Med stöd av ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om de allmänna förutsättningarna för handel med tjänster, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående utvärdering av reglerna för nyttjande av investeringsfonder för investeringar i utlandet. () () () () ()