ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8022450 · 1985-01-25 00:00:00 — och patientombudsmän i landstingen har uppmärksammat behovet av förtroendenämnder och patientombudsmän inom sjukvården. Frågeställningarna gäller den vårdsökandes behov av prövning av vården, kontakterna mellan patienterna och sjukvårdens personal samt i övrigt förmedling av hjälp till patienterna i olika sammanhang. pågår en försöksverksamhet med förtroendenämnder inom sjukvården. Denna försöksverksamhet skall upphöra vid utgången av . I proposition 1984/85:98 om en friare nämndorganisation i landstingskommunerna har föredraganden inte varit beredd att permanenta denna organisation. Nästan samtliga landsting har förtroendenämnder. Behovet har visat sig vara stort att ge patienterna det stöd som förtroendenämnderna innebär och vi föreslår därför att den tidsbegränsning som gäller skall utgå och nämndernas verksamhet sålunda permanentas. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställer jag att beslutar att hos regeringen begära förslag om att försöksverksamheten med förtroendenämnder skall permanentas.
mot · G8022451 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Färdtjänsten är ett mycket viktigt instrument för att bryta rörelsehandikappade människors isolering. Grundprincipen är att handikappade skall få samma resemöjligheter som människor har som kan använda kollektiva färdmedel. För att denna princip skall kunna förverkligas är det viktigt att villkoren för färdtjänsten görs så lätta och obyråkratiska som möjligt. Självklart är det nödvändigt att ha arbetsformer som förhindrar missbruk men onödig byråkrati måste också undvikas. I och med den nya socialtjänstlagen som trädde i kraft räknas färdtjänsten som en biståndsåtgärd som åligger vistelsekommunen. Flera kommuner och i förekommande fall landsting betalade tidigare för sina färdtjänstlegitimerades resor också på främmande ort. Med stöd av den nya socialtjänstlagen dras nu i allmänhet denna möjlighet in. Det visar sig då att det nya systemet skapar svårigheter för färdtjänstkunderna. kunde de använda sina vanliga biljetter även vid besök på främmande ort. tvingas de till krångliga ansökningsförfaranden hos den kommun de skall besöka. Situationen försvåras dessutom av att olika huvudmän tillämpar olika regler. Detta att en färdtjänstkund måste särskilt ansöka om färdtjänst varje gång hon eller han vill företa en resa inom en annan kommun/landstingsområde än där färdtjänstlegitimeringen gäller måste betraktas som ett exempel på onödig byråkrati. Eftersom antalet färdtjänstbiljetter och därmed reslängden för allmänna resor normalt är maximerat borde det inte finnas behov av särskild prövning när en färdtjänstkund vill företa en resa utanför sitt legitimeringsområde. Riksfärdtjänsten erbjuder visserligen möjligheter till resor också utanför den egna kommunen eller det egna landstingsområdet. Kraven på legitimering för riksfärdtjänst är då så mycket strängare än för den vanliga färdtjänsten att många färdtjänstkunder ställs utanför. Försöken att via kommunförbunden nå fram till en ordning som blir enklare för kunderna har inte lyckats. Mot denna bakgrund kan det finnas anledning till initiativ från statsmakternas sida. I första hand bör möjligheterna att nå en frivillig överenskommelse som innebär att färdtjänstkunderna kan utnyttja sina biljetter också utanför den egna kommunen eller det egna landstingsområdet prövas ytterligare. I andra hand bör en ändring i socialtjänstlagen komma till stånd. Med stöd av vad som här anförts hemställer vi att beslutar hemställa hos regeringen om initiativ i syfte att nå fram till en ordning där färdtjänstbiljetter kan utnyttjas också vid resor utanför den egna kommunen eller det egna landstingsområdet. () P.-O. ()
mot · G8022453 · 1985-01-25 00:00:00 — Sjukvården i är väl tillgodosedd med specialister inom de flesta områdena. har den mångtusenåriga akupunkturen börjat användas i , en behadlingsmetod som också vunnit allt större omfattning i utlandet. Många som länge varit föremål för läkarvård men inte fått tillbaka hälsan har genom behandling av akupunktörer smärtfria kunnat fungera utan egentliga men. Ur den synpunkten vore det viktigt att den på många håll väl prövade behandlingsmetoden också blev jämställd med annan i vedertagen behandlingsmetod. Det är orätt mot människor att de som behöver sådan vård inte kan få ersättning från . Det är därför viktigt att det i landet finns tillgång till läkare som kan metoden eller särskilt legitimerade akupunktörer. En utbildning av sådana bör därför kunna ske i eller med stöd från det allmänna ske i utlandet där sådan av vederbörande land godkänd utbildning av akupunktörer finns. 1. att uttalar att utbildning av akupunktörer enligt ovanstående bör genomföras, 2. att beslutar att nu utbildade akupunktörer, efter behörighetsprov, bör få legitimation för dylik behandling, 3. att beslutar att patient som remitterats från läkare till sådan behandling och den behandlande akupunktören erhåller ersättning från enligt samma regler som gäller för annan sjukvårdande behandling.
mot · G8022455 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:2455 m. fl. Omfördelning av medel till hjälp åt missbrukare I budgetpropositionen förordas att under /86 till arbetsmarknadens organisationer skall fördela minst 3,3 milj. kr. för insatser inom området Alkohol och arbetsliv. Att på arbetsplatsen hjälpa arbetskamrater är för oss alla en viktig uppgift. Sådana insatser skall dock inte vara beroende av statsbidrag. Arbetsmarknadens organisationer kan genom sina egna tillgångar själva finansiera de utgifter som uppstår i samband med denna hjälpverksamhet. Det är då bättre att de ekonomiska stödåtgärder som fördelas via statsbudgeten kan gå till mera resurssvaga organisationer eller sammanslutningar, som gör berömvärda insatser i kampen mot missbruket. Bland annat utgör den ideellt drivna verksamheten en viktig del i den totala kampen mot missbruket. De alternativa vårdformer och det engagemang som där kommer till uttryck bör stimuleras och uppvärderas. En ökad och mera målmedveten sådan satsning skulle kunna ge ytterligare goda resultat. Här behövs en ännu mera öppen attityd när det gäller att tillvarata dessa alternativ, som också har visat sig ge en mera positiv rehabiliteringseffekt än många liknande verksamheter som drivs i offentlig regi. Nämnas bör de insatser som bl. a. görs från och Länkrörelsens sida. Med anledning av ovanstående anser vi att en omfördelning bör ske mellan anslagen H 1 och H 4 i budgetpropositionen bil. 7 innebärande att anslaget H 4 Bidrag till organisationer erhåller ett förhöjt anslag med 3,3 milj. kr. Det ankommer på att själv göra fördelningen mellan delposterna 1-3, varvid dock den mera kvalificerade vårdande och rehabiliterande verksamheten bör prioriteras. Med stöd av det anförda hemställs 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om omfördelning av budgetmedel till organisationer och sammanslutningar som arbetar för stöd och hjälp åt missbrukare, 2. att vid behandling av proposition 1984/85:100 bilaga 7 beslutar att för /86 under anslaget H 1 Upplysning och information på drogområdet anvisa , 3. att vid behandling av anslaget H 4 Bidrag till organisatio 1 1984185.3 sami. ner m. m. under förutsättning av bifall till yrkande 2, ovan, anvisar . () () () ()
mot · G8022456 · 1985-01-25 00:00:00 — Rätten till vård av gynekolog Vid en debatt i kammaren förklarade sjukvårdsministern att de kvinnor som så önskar bör ha möjlighet att få konsultera gynekolog utan att först behöva gå till en allmänläkare. Det var ett positivt yttrande som svarade mot kvinnors behov och önskningar. Då emellertid socialdemokratiska kvinnor i pressen bl. a. redovisat annan uppfattning finner jag det angeläget att gör ett uttalande för att stödja sjukvårdsministern i hennes uppfattning. När det finns tillgång till gynekologspecialister väljer kvinnorna själva rätt vårdnivå - det finns det undersökningar som visar. Valfrihet för kvinnorna när det gäller att välja läkare förutsätter att vi har möjligheter att välja, dvs. att det finns tillgång till gynekologer i primärvården. Då måste kravet ställas på landstingen att de inrättar gynekologtjänster i den öppna vården. Det är landstingen som, det vet vi, planerar och beslutar - men det är viktigt att vi kvinnor ställer krav på landstingen. Det grundläggande kravet är att landstingen i sin sjukvårdsplanering skall följa anvisningar. Dessa anvisningar är klara och entydiga. Det är nödvändigt att kvinnor får rätt vård och att vården sätts in i rätt tid. De sjukaste patienterna inom obstetrik-gynekologi har faktiskt oftast fått en avancerad sjukdom på grund av försenad diagnos. Det finns verkligen anledning att begrunda detta. Det säger en hel del om behovet av specialistvård. En undersökning 1982 från norra sjukvårdsregionen visar att ovarialcancer, som är den vanligaste gynekologiska cancern hos kvinnor, ger så okarakteristiska symptom att av de patienter som ingick i undersökningen först sökte allmänläkare eller liknande. Därmed diagnosticerades sjukdomen på ett senare stadium än som hade varit fallet om patienterna haft tillgång till specialist redan i det första skedet. Det finns anledning att understryka att detta inte innebär något som helst misstroende mot allmänläkarna. Jag är övertygad om att vi kvinnor har stort förtroende för allmänläkarna. Vi upplever det tryggt att gå till dem med olika krämpor. Många allmänläkare har också gjort goda insatser ute i regionerna när det gällt speciella kvinnosjukdomar. De kvinnor som finner trygghet i att gå till allmänläkarna skall naturligtvis få göra det, men landstingens planering måste utgå från anvisningar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar vikten av att erforderlig specialistkompetens inom gynekologin bör finnas inom primärvården.
mot · G8022457 · 1985-01-25 00:00:00 — Sexuella övergrepp mot barn Det finns en verklighet som vuxna människor förtränger. Det gäller sexuella övergrepp mot barn. Denna verklighet har varit tabubelagd, men vi har fått en debatt om dessa frågor. Och antalet anmälningar mot incest har ökat. Det är viktigt att vi blir medvetna om dessa frågor, att vi för en sansad, öppen debatt. Det är viktigt med information och upplysning. Den amerikanska TV-filmen om gav mycket god upplysning och kunskap, som den var mjuk och balanserad i framtoningen. Den gav säkert också många en insikt om hur vi värjer oss för det som upplevs som alltför svårt och påträngande. Sexuella övergrepp mot barn kan få mycket allvarliga konsekvenser för barnens tillit till vuxna, för deras trygghet och framtid över huvud taget. Samhället måste gripa in mer kraftfullt för att hjälpa familjer inom vilka övergreppen sker. Framför allt måste de utsatta barnen skyddas. Inom rättsväsendet måste nya rutiner utarbetas. Barnens rättssäkerhet måste därvid vara vägledande. Likaså barnets behov av snabb terapeutisk behandling. Förövaren måste snabbt separeras från familjen. Som misstänkt bör förövaren alltid förhöras. I har en speciell grupp bildats som består av polis, socialsekreterare, psykologer från barnpsykiatrisk klinik. Dessutom är åklagare, gynekolog, barnläkare och kurator knutna till gruppen. Gruppen sätter i gång arbetet när ett barn berättat om sexuellt övergrepp. Sexuellt utnyttjande av underårig är en kriminell handling, som kan medföra fängelsestraff. Sexuellt ofredande kan leda till böter och fängelse. I kan man uppenbarligen välja mellan fängelse och terapibehandling. Det är en intressant möjlighet som vi inte har i . Det viktigaste måste vara möjligheten att få behandling. Inte bara förövaren utan hela familjen behöver hjälp. Det är viktigt att söka rehabilitera där så är möjligt och att förhindra återfall. Ett exempel på samhällets dubbelmoral är att som incest är en kriminell handling tillåts videofilmer som cyniskt spekulerar i incestförhållandena inom familjen. Enligt tidningsuppgifter hör incestfilmerna till de mest uthyrda porrfilmerna. I några länder finns grupper som t. o. m. framhåller incest som något positivt. I samma motion begärs förslag om förhandsgranskning av videofilmer. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär åtgärder för att förstärka barns rättssäkerhet och skydd vid sexuella övergrepp, 2. att hos regeringen begär åtgärder som syftar till rehabilitering av hela familjen, 3. att hos regeringen begär åtgärder för att skapa konkreta och snabba rutiner när sexuella övergrepp redovisas.
mot · G8022458 · 1985-01-25 00:00:00 — Åtgärder mot sjukdomen AIDS Sjukdomen AIDS är, både genom de sätt och de vägar den kan spridas och den långa tid smittan kan bäras utan sjukdomssymptom, en mycket svårbemästrad sjukdom. Sjukdomen är därtill, genom att ännu icke något verksamt vaccin eller botemedel finns, en sjukdom med mycket hög dödlighet. Bemästrande av sjukdomen är nödvändig om vi inte skall drabbas av en accelererande spridning med mycket allvarliga konsekvenser. måste åtgärder av olika slag utformas så att de som är smittobärare och smittospridare med förtroende kan vända sig till sjukvårdens olika institutioner för kontroll och vård. Ett handlingsprogram, för att bemästra sjukdomen, bör därför snabbt komma till stånd. De kunskaper och erfarenheter som redan finns om sjukdomen i andra länder och i vårt land bör sammanställas och expertis från olika områden med sjukdomens olika aspekter väl förtrogna bör ges möjlighet att lägga fram sina synpunkter. Regeringen bör därefter ta ställning till materialet och lägga förslag till ett handlingsprogram för att bemästra sjukdomen. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett handlingsprogram för att bemästra sjukdomen AIDS.
mot · G8022460 · 1985-01-25 00:00:00 — m. fl. Hemspråksundervisning för invandrarbarn i förskolan lade utredningen om språkminoriteter i förskoleåldern fram sitt betänkande Språk- och kulturstöd (SOU 1982:43). Det förslag som utredningen lade fram präglades mycket starkt av de s. k. O-direktiven som gällde för denna och andra utredningar. Konkret innebar detta att utredningens förslag låg på en absolut miniminivå när det gäller åtgärder, sett mot bakgrund av det mycket tunga vetenskapliga material som utredningen hade tillfälle att ta del av och delvis själv var med om att initiera tillkomsten av. Detta material klargjorde en rad förhållanden; språkutvecklingens och särskilt den tidigare språkutvecklingens betydelse för barnens utveckling; modersmålets avgörande betydelse för möjligheterna att lära sig ett nytt språk; modersmålets betydelse för att forma en etnisk, social och kulturell identitet - i sin tur förutsättning för att forma en personlig identitet, för att nämna något. Sammantaget är bilden klar - det är svårt att tänka sig att ett grövre övergrepp kan begås mot ett barn än att beröva det dess språk. Regeringen har emellertid fortfarande inte lagt fram något förslag på grundval av den nämnda utredningens betänkande. Det betyder att det är en mängd invandrarbarn som förvägras en adekvat språkundervisning. Vpk anser att betänkandet Språk- och kulturstöd bör läggas till grund för en proposition från regeringen. Två ting bör emellertid därvid poängteras. För det första måste även de barn som inte har plats i daghem redan från mycket tidig ålder beredas möjlighet att delta i modersmålsundervisningen. Detta sammanhänger med att viktiga delar av barnets språkutveckling är avslutade redan . För det andra bör modersmålsundervisningen göras obligatorisk även för barn i förskoleåldern. Detta sammanhänger med den utomordentligt stora betydelse för barnens fortsatta utveckling som denna modersmålsundervisning har. Barnens utveckling får inte göras avhängig av föräldrarnas insikter om modersmålets betydelse eller deras initiativförmåga. Naturligtvis skall det finnas en dispensmöjlighet för barn som på annat sätt får adekvat språkträning. Enligt beräkningar kostar det ca 45 milj. kr. att genomföra de föreslagna förändringarna av modersmålsundervisningen att ställas mot de 30 milj. kr. som tas upp i budgetförslaget /86. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen begär att förslag framläggs om modersmålsundervisning för invand; huvudsak på grundval av SOU 1982:43, 2. att uttalar att därvid även invandrarbarn som inte har plats i samhällets barnomsorg från tidig ålder skall beredas möjlighet till modersmålsundervisningen, 3. att uttalar att modersmålsundervisningen för invandrarbarn i förskoleåldern skall vara obligatorisk i enlighet med vad som anförs i motionen, 4. att med ändring i proposition 1984/85:100, Bil. 7 , till Bidrag till hemspråksträning i förskolan, anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 15 milj. kr. (vpk) C.-H.
mot · G8022461 · 1985-01-25 00:00:00 — allmänna råd om kompetenskrav för arbetsterapeuter har, med anledning av beslut angående lag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m. (1983/84:179), fått i uppdrag att utarbeta allmänna råd om kompetenskrav för arbetsterapeuter. En av mig väckt motion, vari yrkades behörighetsföreskrifter för arbetsterapeuter, avslogs av . Det är med anledning av detta angeläget att de allmänna råd som utarbetas kommer att så långt som möjligt säkerställa patienternas säkerhet i vården och en i övrigt god kvalitet. I detta sammanhang har utbildning i förhållande till befattning stor betydelse. har en grundutbildad arbetsterapeut i princip kompetens för samtliga arbetsterapeuttjänster. Befattning som arbetsterapeut eller chefsarbetsterapeut kräver varierande grad av yrkeserfarenhet och kunskaper i arbetsledning. Påbyggnadsutbildning för arbetsterapeuter är under uppbyggnad. Fr. o. m. /87 kommer en 20 poängs utbildning med inriktning mot läns- och regionsjukvård, psykiatri, primärvård och habilitering att erbjudas grundutbildade arbetsterapeuter med viss yrkeserfarenhet (s.k. steg 1). Fördjupningskurs i arbetsterapi (20 poäng) ges vid . Fr. o. m. /86 kommer ytterligare en kurs att anordnas. I och med dessa påbyggnadsutbildningar måste tjänsteorganisationen för arbetsterapiverksamheten påverkas. Detta innebär att påbyggnadsutbildning (steg 1) bör krävas för en rad tjänster, fördjupningskursen (s. k. steg 2) för ytterligare ett antal tjänster. Patienternas säkerhet i vården säkerställs bäst genom rätt person på rätt plats. Mer ansvar vad gäller yrkesutövning, utvecklingsarbete och arbetsledning måste motsvaras av adekvat utbildning. Med anledning av vad jag ovan anfört hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad jag i motionen anfört angående utformningen av de allmänna råd skall utfärda om kompetenskrav för arbetsterapeuter.
mot · G8022462 · 1985-01-25 00:00:00 — Att vara blind är ett svårt handikapp. Att vara döv är likaledes mycket svårt. Att vara både döv och blind innebär oerhörda svårigheter i kommunikation med andra människor och t. ex. uppfattningen av vad som händer i omvärlden. Det är omkring 1 200 människor i vårt land som kan räknas till de dövblindas skara. Denna grupp människor har självklart samma rättighet som alla andra att få möjlighet att utveckla sina talanger och sitt intellekt genom utbildning av olika slag. har gjort en undersökning av de dövblindas situation. Det har därvid framkommit att just denna grupp av handikappade har mycket svårt att få sina rättigheter tillgodosedda. Den som är att betrakta som dövblind har rätt till full handikappersättning. Trots detta framgår av undersökningen att hade full ersättning och hade ingen handikappersättning alls. Då är inte de medräknade som uppnått pensionsålder och ej heller unga människor . Detta tyder på allvarliga brister i tillgodoseendet av de dövblindas ekonomiska behov och kan kanske tydas så, att de i många fall inte är medvetna om sina rättigheter eller inte fått erforderlig hjälp för att komma i åtnjutande av dem. Det tycks likaledes föreligga stora brister när det gäller tillgång till tolk. För många dövblinda betyder frånvaron av tolkhjälp en total isolering från omvärlden, då tolken är den enda som kan förmedla intryck till den handikappade. Detta kan också gälla dem som bor i den egna familjen eller på ett vårdhem. Frånvaron av tolkhjälp gör också vårdarbetet mycket svårt. Inte minst gäller detta när dövblindheten är förenad med andra handikapp eller sjukdom. Det är därför nödvändigt att tolkservicen byggs ut. Tekniska hjälpmedel kan på ett avgörande sätt bestämma den handikappades möjligheter att leva ett någorlunda självständigt liv. Den omtalade undersökningen visar att av de tillfrågade behövde tekniska hjälpmedel. Orsaken till att de inte fått dessa behov tillgodosedda kan säkert hänföras till svårigheterna att kommunicera. Allvarliga brister visar sig även när det gäller ordentliga syn- och hörselundersökningar. har aldrig haft kontakt med vare sig syn- eller hörselvården och dryga inte . De dövblinda hamnar lätt i en mycket passiv situation, och deras möjligheter till aktiv sysselsättning och den stimulans detta utgör utnyttjas inte. Detta leder ofta till ett större vårdbehov än som annars skulle vara fallet. Det gäller ju att denna grupp handikappade såväl som andra får möjlighet att utnyttja och utveckla alla sina inneboende resurser. Det är därför angeläget att, som föreslås i utredning, tolkservicen byggs ut liksom möjligheterna till utbildning och sysselsättning. För att detta skall kunna genomföras fordras också fler utbildningskonsulenter. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar hos regeringen begära att åtgärder vidtas för att förbättra de dövblindas situation i enlighet med vad i motionen anförts om tolkservice, utbildning, sysselsättning och utbildningskonsulenter.
mot · G8022463 · 1985-01-25 00:00:00 — De ekonomiska villkoren för blivande adoptivföräldrar Att få barn är en naturlig önskan hos de flesta människor. För dem som inte kan få barn men gärna önskar det kan barnlösheten bli ett stort problem. Samhället satsar genom medicinsk forskning omkring insemination och närliggande områden och genom praktiska kliniska åtgärder betydande medel för att barnlösa skall få hjälp. I den mån ingreppen sker inom ramen för den allmänna sjukvården bärs de huvudsakliga kostnaderna av sjukförsäkringen, och den ekonomiska bördan för den enskilde blir jämförelsevis begränsad. För den förälder som väljer att adoptera ett utländskt barn är förhållandet annorlunda. De reella ekonomiska kostnaderna uppgår till åtskilliga , och för många är en adoption utesluten av ekonomiska skäl. för internationella adoptionsfrågor - - pekar i sina anslagsäskanden /86 på att en fortsatt minskning av myndighetens anslag innebär att bidraget till de auktoriserade adoptionsorganisationerna måste skäras ned. Detta skulle för organisationernas del kunna innebära att väntetiderna ytterligare förlängs eller att avgifterna för de sökande höjs, vilket betyder ytterligare ekonomisk belastning för denna grupp föräldrar. Utan att i jämförelsen lägga någon värdering av denna eller andra former av föräldraskap finns det anledning att som peka på de olika ekonomiska villkor som gäller för dem som väljer mellan att adoptera ett utländskt barn och för dem som får medicinsk behandling för att föda ett barn. Mot den bakgrunden är det angeläget att få till stånd en översyn av de ekonomiska villkor som gäller för blivande adoptivföräldrar. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen gör en översyn av de ekonomiska villkoren för blivande adoptivföräldrar. minab/gotab 1985 79879