mot · G8022970 · 1985-03-21 00:00:00 — m. fl. Lärarutbildning för m. m. 1984/85:122) I propositionen föreslås en ny lärarutbildning för - grundskollärarlinjen. Utbildningen skall ha två skilda inriktningar. En utbildning om 140 poäng för årskurserna 1-7 och en utbildning för årskurserna 3-9. Utbildningen för de senare årskurserna skall omfatta fyra alternativa specialiseringar, nämligen en samhällsorienterande om 160 poäng, en naturorienterande om 160 poäng, en med svenska och två främmande språk om 180 poäng och en med praktiskt-estetiska ämnen tillsammans med svenska, matematik eller språk om 140, 160 eller 180 poäng. Utbildningen för årskurserna 1-7 skall innehålla fördjupade studier i matematik och naturorienterande ämnen eller svenska och samhällsorienterande ämnen. Inom grundskollärarlinjen skall lärare för grundutbildning för vuxna (grundvux) och lärare i svenska som andra språk få sin utbildning. Idrottslärarlinjen förlängs enligt regeringens förslag med 40 poäng till 120 poäng. Grundskollärarlinjen skall starta /89. Den förlängda idrottslärarlinjen förlängs tidigast fr. o. m. /87. Förslagen till förändringar av lärarutbildningen för betingas enligt regeringen av de förändringar som Lgr 80 anger vad gäller bl. a. betoningen av grundläggande basfärdigheter. För att erövra dessa basfärdigheter menar regeringen att det måste gälla ett "både-och för ämnesövergripande resp. ämnesanknutna inslag inom skolan och i lärarutbildningen. En intention med den förändrade lärarutbildningen är försök att skapa en sammanhållen grundskola. Införandet av en sammanhållen grundskola har varit ett av de krav på utbildningens område som historiskt sett kännetecknat svensk arbetarrörelse. Det har stött dessa strävanden. Vår utgångspunkt har varit att det kapitalistiska samhällets orättvisor och klasskillnader slår igenom även på utbildningspolitikens område. Detta innebär bl. a. att vad som på många håll uppfattas som brister i skolans verksamhet i själva verket till stor del inte är annat än konsekvenser av just det förhållandet att vi har att göra med en skola i ett klassamhälle. Det innebär emellertid inte att varje förändring inom skolan är meningslös eller endast utgör ett fördöljande av verkligheten. Vad gäller synpunkterna om att baskunskaper och basfärdigheter skall ägnas uppmärksamhet i vad avser ämnesövergripande resp. ämnesanknutna inslag inom skolan och i lärarutbildningen delar vpk dessa synpunkter. Vi tar däremot avstånd från ett basfärdighetsbegrepp som koncentreras kring ämnen som läsning, skrivning, räkning. Diskussionen om basfärdigheterna har enligt vår uppfattning präglats av en alltför defensiv hållning. alla barn vistas i skolan borde det vara möjligt att förmedla färdigheter och kunskaper i betydligt rikare omfattning än vad som är fallet. Varken vetenskapliga, ekonomiska eller sociala skäl talar mot tanken att det är möjligt och rimligt att avsevärt höja kvaliteten i skolarbetet. Den defensiva hållning som till sin konsekvens får att vissa elevgrupper i stort sett får hålla till godo med en elementär träning och i övrigt erbjuds sysselsättningsterapi måste brytas. Den nödvändiga kvalitetshöjningen gäller då framför allt ämnesområden och innehåll som knyter an till arbetarklassens levnadsförhållanden och historiska uppgifter. Lärarutbildningen skall bidra till att skolan skall erbjuda teoretiskt hållbara och vetenskapligt grundade förklaringar till de förhållanden som olika elever möter utanför skolan. En lärarutbildning skall med andra ord bidra till att vidareutveckla, förmedla kunskapen för analysen och förståelsen av världen och samhället. Det gäller alltså att verka för en utveckling av kunskapsstoffet i lärarutbildningen och i skolan så att undervisningen och kunskapsinhämtandet inte i något fall reduceras till basfärdigheter som fritt svävande öar. Frågan är hur kunskapsinnehållet skall kunna omvandlas i progressiv riktning och hur vetandet skall kunna ökas. Vad vi här anfört om undervisningen och kunskapsinhämtandet i skolan bör ligga till grund för det fortsatta planeringsarbetet vad gäller den nya grundskollärarlinjen. bör som sin mening ge regeringen detta till känna. Lärarnas utbildning spelar som vi visat en roll för skolan och elevernas möjlighet till kunskapsinhämtande och kunskapsbehandling i och utanför skolan. Detta ställer krav på både teoretiska och praktiska avsnitt i lärarutbildningen. Att arbeta med barn och ungdomar kräver stor varsamhet och kunskap. Barn är inget färdigt och fixt material. De är människor i utveckling. En utveckling vars form och grad betingas av många faktorer inte minst sociala. Ur sitt eget liv, dess status i dåtid och nutid hämtar människan sin erfarenhet. Det är i denna mylla kunskap kan få sin näring och bära frukt. För att skapa grund för insikt om elevernas funktion utifrån bl. a. sin sociala situation anser vi det nödvändigt att lärarutbildningen inleds med ett praktikavsnitt. En sådan inledning av lärarutbildningen är inte enbart betingad av rent utvecklingsteoretiska skäl. Det är också viktigt att lärarkandidaten får pröva på skolans arbetsmiljö utifrån andra förutsättningar än som elev. Ett tidigt praktikavsnitt kan också ge den enskilde studenten en fingervisning om dennes lämplighet och lust för läraryrket. En väsentlig del av den tidiga praktikperioden bör förläggas till verksamheter utanför skolan, till industri, social omsorgsverksamhet, arbetsförmedling etc., för att söka ge kandidaten en viss insikt i de yttre livsbetingelser som direkt påverkar elevens bildskapande och sammansättning av den kunskap läraren ger via sin undervisning. Vad vi här anfört om tidigt praktikavsnitt i lärarutbildningen bör som sin mening ge regeringen till känna. Som en del i skolans förmåga att ge eleverna vägledning i sitt behandlande av den meddelade kunskapen ligger frågan om lärarutbildningens längd, dess ämneskunskap bl. Vi vet att skolan fungerar på ett för elever befästande sätt av de orättvisor som kännetecknar klassamhället. Det är också så att fungerar skolan som en förstärkare av klassamhällets orättvisor. Detta innebär naturligt nog att utslagningen av elever börjar redan i lägre årskurser. För lärare i årskurserna 1-7 föreslår regeringen en utbildningslängd om 140 poäng. Mot bakgrund av de praktikavsnitt vi förordat, behovet av ämneskunskap och de problem med utslagningen redan i de lägre årskurserna vi pekat på, finner vi det motiverat att förlänga denna lärarinriktning med 20 poäng. Vpk:s förslag till lärarutbildning för årskurserna 1-7 kommer alltså att omfatta 160 poäng. bör besluta i enlighet med detta. När det gäller lärare för årskurserna 3-9 föreslår regeringen en utbildningslängd om 160 poäng. Mot bakgrund av vad vi i det tidigare anfört om praktikinslag och utslagning i skolan föreslår vi att denna lärarinriktning förlängs med poäng, alltså totalt omfattande 180 poäng. Ett ytterligare motiv för förlängning med 20 poäng av denna lärarinriktning är den utökning med ytterligare ett ämne i ämneskombinationen som regeringen föreslår. Inom denna nu föreslagna utbildningslängd kan en reguljär utbildning av tekniklärare med tonvikt på modern teknik inkl. datorteknik täckas in. Förslaget till ny lärarutbildning ställer stora krav på en fortbildning av de lärare vars kompetens bygger på den hittillsvarande utbildningen. Den pågående fortbildningen av lärare verksamma i skolan är oerhört viktig. Vi bedömer det därför som ogörligt att inom dessa anslag inrymma de fortbildningsbehov som betingas av den nya lärarutbildningen. En plan för fortbildningsbehovets täckande som krävs av det aktuella lärarutbildningsförslaget bör utarbetas och föreläggas . Denna plan bör kunna sättas i verket redan under /87. Enligt förslaget till den nya grundskollärarutbildningen kommer utbildningen att ge allmän behörighet till forskarutbildning. För behörighet till forskarutbildning i olika ämnen kommer dock kompletterande studier att erfordras. Inom de praktisk-estetiska områdena saknas möjlighet till forskarutbildning. Denna ovan refererade situation menar vi ställer ett väsentligt krav i ljuset, nämligen behovet av en klar specifikation av den komplettering som krävs för forskarutbildning. Detta gäller såväl forskning inom olika ämnen som till forskarutbildning inom praktisk-estetiska områden. Det förslag till ny grundskollärarutbildning som föreslås vilar till stor del på de intentioner om skolans uppgifter som finns i Lgr 80. När behandlade frågan om ny läroplan för tog man också ställning till basen för kursplanerna i . Det är därför naturligt att när förslag om lokalisering och dimensionering av den nya lärarutbildningen föreläggs , också ett mera konkret förslag till den nya lärarutbildningen behandlas i detta sammanhang. Ansvarsfrågan för utbildningspolitiker kräver detta. Regeringen bör förelägga förslag i enlighet därmed. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om undervisningen och kunskapsinhämtandet i skolan som grund för det fortsatta planeringsarbetet av den nya grundskollärarlinjen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om tidigt praktikavsnitt i den nya lärarutbildningen, 3. att med ändring i regeringens proposition 1984/ 85:122 beslutar inrätta en allmän utbildningslinje, grundskollärarlinjen, med dels en inriktning mot undervisning i tidigare årskurser om 160 poäng, dels en inriktning mot undervisning i senare årskurser om 160/180/180 poäng, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en reguljär utbildning för tekniklärare, 5. att hos regeringen hemställer om en plan för fortbildningsbehovets täckande med anledning av den nya lärarutbildningen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om specifikation av den komplettering som krävs för forskarutbildning, 7. att hos regeringen hemställer om förslag till konkret utformning av den nya lärarutbildningens inriktning och innehåll. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) minab/gotab 1985 82490