mot · G802454 · 1985-01-15 00:00:00 — m. fl. I ett rättssamhälle skall den enskilde vara tillförsäkrad grundläggande frioch rättigheter. Den offentliga maktutövningen måste vara lagbunden och får aldrig utsträckas så långt att det fria samhället och individernas oberoende äventyras. Rättssamhället kan existera endast om lagar och rättstillämpning är förankrade i medborgarnas rättsuppfattning. Lagarnas främsta uppgift är att reglera fria individers samverkan samt deras rättigheter och skyldigheter gentemot stat och kommun. Respekt för lagarna förutsätter att den rättsliga regleringen av människors tillvaro och det ekonomiska livet överensstämmer med det allmänna rättsmedvetandet. Socialistisk politik innebär att den enskildes rättsliga ställning gentemot myndigheter försvagas. Den enskildes rätt till integritet och grundläggande fri- och rättigheter får vika för statens och kommunens intressen. Särskilt tydlig är denna utveckling i skattelagstiftningen. Den offentliga sektorns behov av skatteinkomster leder till lagar som hotar medborgarnas rättssäkerhet. Den socialistiska regeringen i har följt detta mönster. Den utvidgade generalklausulen mot skatteflykt innebär att skattekonsekvensen av en i och för sig laglig rättshandling inte kan förutses. Detta leder till stor rättsosäkerhet. Lagen måste avskaffas. Bevissäkringslagen ger myndigheter mycket vida möjligheter att genomföra husrannsakan och beslagta egendom i människors hem eller på deras arbetsplatser utan att misstanke om brott föreligger. Lagen gynnar ensidigt skattemyndigheternas intressen. Bevissäkringslagen måste ändras så att den enskildes ställning stärks. Den s. k. angiverilagen innebär att privatpersoner åläggs en rapporteringsskyldighet till skattemyndigheter om andra personers inkomstförhållanden. Angiverilagen måste avskaffas. Andra avarter inom ramen för den skatterättsliga lagstiftningen och våra förslag för att komma till rätta med dessa beskrivs närmare i vår partimotion 1984/85:2754 om skattepolitiken. Kommissionen mot ekonomisk brottslighet presenterade ett stort antal förslag om utökad kontroll av medborgarna. Den socialdemokratiska regeringen har börjat förelägga lagförslag med motsvarande innehåll. För-etagsrevisorer är nu ålagda att agera som skattespioner åt det 1 1984/85. Detta kommer att leda till att det ömsesidiga förtroende mellan revisorer och företag som är en förutsättning för en effektiv företagsrevision undergrävs. Särskilda regler skall gälla för preskription av skattebrott. Följden blir att det ofta kommer att vara omöjligt att i förhand ange när ett brott preskriberas. Detta är en konstruktion som är främmande för den svenska straffrätten och innebär en stor fara från rättssäkerhetssynpunkt. som socialdemokraterna arbetar för vidgad övervakning och starkare styrning av den enskilde visar de en påtaglig likgiltighet för att individen i ökad omfattning drabbas av brott. I budgetpropositionen framhåller visserligen justitieministern att enskilda måste skyddas mot brott. Partiets faktiska politik visar dock att det mest är fråga om tomma deklarationer. avtjänar de allra flesta personer som dömts till fängelse endast halva strafftiden. Denna s.k. obligatoriska villkorliga frigivning, som drevs fram av socialdemokraterna, har med stor säkerhet lett till ökad brottslighet. Socialdemokraterna har vidare föreslagit kraftigt ökade möjligheter till åtalsunderlåtelse. Detta innebär att ännu fler brott inte ens kommer att utredas av polisen och att många brottslingar kommer att slippa påföljd. Resultatet kan bara bli att fler brott begås. En stor del av brottsligheten i har sin grund i det utbredda narkotikamissbruket. Likväl är själva konsumtionen av narkotika inte straffbelagd. Socialdemokraterna vägrar att medverka till att konsumtion av illegal narkotika kriminaliseras. Därmed visar de en upprörande passivitet inför såväl narkotikamissbrukarnas som deras brottsoffers lidanden. Personalförstärkningar inom polis- och åklagarväsendet avser till helt övervägande del ekonomisk brottslighet, trots att traditionella brott ständigt ökar i antal. Socialdemokraternas agerande kan endast förklaras med att de anser brott mot det offentliga som allvarligare än brott mot enskilda medborgare. Detta är en attityd som saknar stöd hos svenska folket. Medborgarna förväntar sig med all rätt - att maximala ansträngningar skall göras från det allmännas sida för att skydda dem mot brott. Genom att fjärma sig från detta synsätt har socialdemokraterna övergivit de enskilda människorna och minskat deras rättstrygghet. Vi anser att en utgångspunkt i lagstiftningsarbetet bör vara att det allmännas företrädare inte alltid är bättre skickade än enskilda individer att styra och ställa på olika områden. Ett motsatt synsätt leder lätt till ett förmyndar- och regleringssamhälle där medborgarna kvävs av lagar och bestämmelser. Detta vidgar klyftan mellan individ och samhälle. Nya lagar och bestämmelser måste noga prövas mot konsekvenserna för den enskildes rättssäkerhet och integritet. Lagarna skall vara begripliga för medborgarna och antalet nya lagar måste minska. Makten att stifta lag är enligt regeringsformen förbehållen . I verkligheten har emellertid lagarna givits en allt allmännare utformning, vilket lett till att deras innehåll till stor del bestäms av domstolar och myndigheter. Den reella normgivningsmakten måste i högre grad återföras till den lagstiftande församlingen. Ramlagstiftning, som myndigheterna ger rättsligt innehåll, måste begränsas. Förhållandet mellan den enskilde och det offentliga får inte regleras med allmänt hållna lagar och generalklausuler. Retroaktiv lagstiftning till den enskildes nackdel får inte förekomma. Lagstiftning skall i största möjliga utsträckning ske i samarbete med övriga nordiska länder. På grund av de nära kulturella och ekonomiska förbindelserna mellan dessa stater har gemensam lagstiftning ett särskilt värde. Det är vidare nödvändigt att lagstiftning och rättstillämpning följer konvention om de mänskliga rättigheterna liksom avgöranden. Brottsligheten har ökat kraftigt . har antalet brott stigit från ca 195 000 till ca 960 000. Ökningstakten har varit särskilt kraftig när det gäller skadegörelse, bedrägeri och stöld. Av begångna brottsbalksbrott upp. För vissa vanliga brott är uppklaringsprocenten dock betydligt lägre, exempelvis för cykelstöld och för bostadsinbrott. Ytterligare ett oroande faktum är att det totala antalet brott med säkerhet är betydligt större än antalet anmälda brott. S. k. offerundersökningar visar att skillnaden mellan antalet begångna brott och antalet anmälda brott är mycket stor. Det kraftigt ökade antalet brott har resulterat i en ny otrygghet i samhället. Människor tvekar att utnyttja allmänna kommunikationsmedel och nätter, man lämnar ogärna sin bostad utan tillsyn och bilar utrustas med larm och urtagbara radioapparater. De människor som blivit utsatta för olika typer av övergrepp får allvarliga skador. Det är därför viktigt att tryggheten ökas på gator och torg. Skälen till brottsutvecklingen är många och komplexa. Det moderna samhällets anonymitet, bristande normbildning i hem och skola, ökade möjligheter att undgå lagföring och ett ökat drogmissbruk är några orsaker. Den viktigaste uppgiften är inte att angripa de enskilda utslagen av ökad brottsmentalitet i samhället utan att försöka komma åt orsakerna till den. Snarare än genom fler förbud och restriktioner gäller det att inrikta insatserna på att försöka påverka de allmänna attityderna till brott, speciellt hos unga människor. Huvudansvaret för ett barns utveckling till en laglydig och ansvarsfull medborgare ligger alltid på föräldrarna. När familjegemenskap saknas eller försvagas blir följden ofta en otrygg uppväxtmiljö. Detta kan vara en grundläggande orsak till att ungdomar begår brott. Familjernas möjligheter att ta hand om sina barn och ungdomar måste förbättras. De vuxna är skyldiga att upplysa barn om vilka normer som skall gälla för människornas uppträdande i samhället. Att ge barnen handlingsmönster och lära dem att i växande utsträckning ta ansvar för sig själva och sina medmänniskor är bästa vägen att förebygga brottslighet. Samhället och dess representanter måste reagera på ungdomars lagstridiga handlingar för att tydligt markera gränserna för det otillåtna och ogillande av att dessa gränser överträds. Reaktionen behöver inte vara sträng, men bör komma snabbt och vara klart relaterad till vad som har hänt. Utebliven reaktion kan leda till ökad kriminalitet hos ungdomarna. Det är för en rättsstat en självklar plikt att skydda medborgarna. Utvecklingen av våldsbrottsligheten är emellertid starkt oroande. I en intervjuundersökning från SCB, Offer för vålds- och egendomsbrott, görs uppskattningen att den vuxna befolkningen drabbas av omkring 690 000 våldshändelser. Av dessa kan , dvs. 325 000, hänföras till någon form av gatuvåld. Enligt SCB:s rapport skulle kvinnor utsättas för omkring 40 000 våldshändelser . Det är dock svårt att beräkna kvinnomisshandelns storlek. Många brott anmäls aldrig, bl. a. beroende på att gärningsmannen tillhör familjen. I en bilaga till sexualbrottskommitténs betänkande uppskattas den mindre grova brottsligheten riktad mot kvinnor till några hundra tusen fall . Det är därför nödvändigt att det offentliga stöder sådana frivilliga organisationer som bistår kvinnor som misshandlats. har antalet inbrott mer än femdubblats. Vad särskilt gäller bostadsinbrotten ökade dessa . I sitt hem skall varje människa kunna känna trygghet. Därför är det mycket angeläget att enskildas hem skyddas från obehörigt intrång. Denna uppfattning är otvivelaktigt väl förankrad i det allmänna rättsmedvetandet. För att markera synen på den kränkning av hemfriden som ett inbrott innebär bör stöld medelst inbrott i bostad anses som grov stöld (8 kap. 4 § ). Narkotikamissbruket är orsak till många brott och stort mänskligt lidande både för missbrukare, deras anhöriga och dem som utsätts för brotten. måste bli ett narkotikafritt samhälle. Kampen mot narkotikahanteringen skall i första hand inriktas på den organiserade brottsligheten och på gatuhandeln. Vi finner det oundgängligen nödvändigt att kriminalisera all befattning med narkotika, som inte är medicinskt betingad och kontrollerad. Denna inställning har utan tvivel starkt stöd hos svenska folket. Enligt en SIFOundersökning önskade av medborgarna en kriminalisering. En namninsamling - på initiativ av samhälle och - gällande samma fråga samlade drygt 430 000 underskrifter. Statsmakterna bör sätta upp normer för vad som är ett önskvärt resp. ett oönskat beteende i samhället. I detta fall bör vara att all ickemedicinskt betingad användning av narkotika är förkastlig och helt främmande för vår kultur. En sådan norm skulle utgöra ett starkt stöd för de människor och ideella organisationer som försöker motarbeta narkotikamissbruk bland ungdomar. En lagändring av detta innehåll skulle ha stor symbolisk betydelse. Den skulle även visa konsekvens från lagstiftarens sida. Det är ju orimligt att den handling som all narkotikabrottslighet ytterst vilar på, nämligen konsumtionen, är tillåten. Samhällets absoluta avståndstagande från all befattning med illegal narkotika är särskilt viktigt när det gäller ungdomar som inte är missbrukare, men som i kamratkretsen uppmanas att pröva narkotika. tvingas poliser överse med att narkotika konsumeras på allmän plats, därför att förehavandena inte är brottsliga. Detta visar de orimliga effekter nuvarande lagstiftning ger upphov till. Föräldrarna måste i större utsträckning än kunna känna samhällets stöd i rollen som fostrare. Det är i familjen barnen erhåller den trygghet och de normer som ger dem kraft att stå emot den dag de erbjuds att pröva narkotika. Skulle ett narkotikaberoende likväl uppstå skall familjen vara barnets främsta stöd. Det krävs kraftfulla insatser vad gäller bekämpning av det narkotikamissbruk som förekommer inom kriminalvården. Kriminalvårdsanstalterna skall vara narkotikafria. Annars är kampen mot narkotikan inte trovärdig. Det måste vara en skyldighet för statsmakterna att garantera de intagna en narkotikafri miljö. Interner får aldrig, frivilligt eller genom tvång från andra interners sida, bli missbrukare . För många missbrukare skulle narkotikafria anstalter innebära en vändpunkt i livet. Skapandet av sådana resurser inom kriminalvården skulle vara en väsentlig kriminalpolitisk reform. Att som endast ha narkotikafria avdelningar på vissa anstalter är inte tillräckligt. Det krävs en klar differentiering av de olika kategorierna interner på olika avdelningar och olika anstalter i kombination med inrättande av mindre avdelningar. Missbruk och hantering av narkotika på anstalt skall medföra förlängt fängelsestraff. Misskötsel i detta avseende skall också leda till begränsad rörelsefrihet och minskade besökskontakter. Personer som avtjänar straff för narkotikalangning måste vidare kontrolleras noggrant för att förhindra att de fortsätter sin verksamhet. Lagen om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) är behäftade med sådana brister att lagarna bör ändras på väsentliga punkter. Nuvarande utformning medger t. ex. inte att missbrukare, för vilka vård- och rehabilitering oberoende av samtycke är enda återstående insatsmöjlighet, kan få effektiv hjälp. Generellt kan hävdas att lagarna inte ger de nödvändiga möjligheterna att göra insatser och inte heller . Så borde t. ex. rättsskyddet i LVM vidgas till att gälla även andra än närstående personer. Det borde inte heller krävas att andra människor riskerar att allvarligt skadas för att ingripande skall kunna ske. För LVU gäller dessutom att möjligheterna är för begränsade att variera insatserna med avseende på graden av tvång i hjälpåtgärderna. De internationella aspekterna på narkotikafrågan är av mycket stor betydelse. Det på bilateral bas och på informella personkontakter uppbyggda informationsnätet mellan staterna är så tunt och resurserna hos tull, polis, kust- och gränsbevakning så små att alltjämt av det totala flödet av illegal narkotika beslagtas. Det är angeläget med vidgade insatser på det internationella planet för att förbättra kontrollen av narkotikahandeln. Ekonomisk brottslighet har sannolikt stor omfattning i . Den allvarligaste följden av ekonomisk brottslighet är att den skadar solidariteten mellan individ och samhälle. Av särskild betydelse är också att sådan brottslighet i näringsverksamhet leder till att en snedvriden konkurrenssituation uppkommer. Mot skattesystemet lojala företag råkar i en sämre situation än de som underlåter att fullgöra sina skatte- och avgiftsbetalningar till stat och kommun. Tilltron till möjligheterna att med hjälp av omfattande lagstiftning och byråkratisk kontroll komma till rätta med olika typer av brottsliga gärningar i samband med näringsverksamhet är mycket fast hos socialdemokraterna. Påstådd, men icke belagd brottslighet inom vissa näringsgrenar tas till utgångspunkt för förslag om ingripande åtgärder som drabbar hela branscher och utgör betydande inskränkningar i näringsfriheten. I många fall har socialdemokratiska förslag inte föregåtts av någon analys av deras civilrättsliga verkningar inom kontrakts- och avtalsområdena. Förslag om s. k. omkastad bevisbörda dvs. att den som anklagas för ett brott själv måste bevisa att han är oskyldig är ett så fundamentalt avsteg från västerländska rättsprinciper inom straffrätten att det självfallet inte kan godtas. Socialdemokraterna har även föreslagit att arbetstagarorganisationer med stöd av lagändringar skall ges rätt att utföra diverse kontroller av företag. Att staten i viktiga hänseenden skall lämna ifrån sig uppgifter att kontrollera efterlevnaden av författningar till fackliga organisationer eller privata sammanslutningar kan inte accepteras. Ett annat socialdemokratiskt förslag är att i stort sett varje konstaterad eller misstänkt överträdelse skall rapporteras av myndigheter till polis. Detta kommer att leda till att den enskilde blir ständigt övervakad. Säkerligen blir även ett resultat att många människor inte vågar vända sig till myndigheter, även om de har behov av det. Förslaget är ett skrämmande exempel på socialdemokratisk samhällssyn. Socialdemokraterna presenterar endast traditionella socialistiska förslag till lösning av det krissymptom den ekonomiska brottsligheten utgör. Det är fråga om hårdare lagstiftning, fler övervakande tjänstemän och utökade kontroller av enskilda och företag. fortsätter socialdemokraterna att höja skattetrycket, vilket i sin tur omgående leder till mer ekonomisk brottslighet och ytterligare kontrollbehov. Socialdemokraterna verkar oförmögna att anpassa sig till den nya verklighet den ekonomiska brottsligheten är ett tecken på. De åtgärder som föreslås utgörs av socialistiska metoder präglade av ett förstelnat tänkande. Socialdemokratisk politik permanentar ekonomisk brottslighet i vårt samhälle. De förslag socialdemokraterna framfört beträffande den ekonomiska brottsligheten är mycket långtgående och skulle drabba hela näringsgrenar hårt. Genomförs förslagen blir resultatet kraftigt ökad offentlig styrning och kontroll av privat näringsverksamhet. Den bästa metoden att bekämpa ekonomisk brottslighet är enligt vår mening att återställa förtroendet och lojaliteten mellan statsmakterna och medborgarna. Detta kan ske genom att skattetrycket förs till en nivå där medborgarna uppfattar det som rimligt och genom att övervakningstrycket från stat och kommun minskar. Skattetrycket skall sänkas, främst genom lägre skatter på arbete och produktion. Skattesystemet skall förenklas så att det hjälper medborgarna att fullgöra sina skyldigheter. Den blint slående avdragsbegränsningen skall avskaffas och utredningen om åtgärder mot otillbörliga underskottsavdrag återupptas. Vidare bör en effektiv lagstiftning om s. k. konkurskarantän genomföras. Viss fortsatt utbyggnad kan också ske av polisens eko-rotlar. Vad som även bör prövas är att de olika branscher som är utsatta för oseriösa näringsidkare själva tar på sig ett större ansvar för att upprätthålla god sed och etik inom näringen. Åtgärder mot ekonomisk brottslighet får emellertid aldrig resultera i minskad rättssäkerhet och integritet för medborgarna. I det moderna industrisamhället får teknisk forskning och tekniska innovationer allt större betydelse. Av särskilt intresse är utvecklingen inom datateknik och elektronik. För företagen är det ytterst väsentligt att unika produktionsmetoder inte kommer utomstående till del. är en av världens främsta industrinationer. Många svenska företag framställer högteknologiska produkter och bedriver avancerad forskning. Av särskild betydelse är - utöver datateknik och elektronik - bl. a. energiteknik, materialteknik, kemiteknik och transportteknik. har det blivit uppenbart att främmande stater är mycket aktiva i för att på olagligt sätt tillgodogöra sig forskningsresultat och ny teknik. Det har även visat sig att vårt land fungerar som mellanstation vid smuggling av avancerad datautrustning. Dessa förhållanden kan leda till att vår industri får försämrad konkurrenskraft, vilket i sin tur leder till bl. a. minskad sysselsättning. Vi finner det angeläget att en undersökning genomförs för att klarlägga vilken omfattning främmande staters industrispionage har i och att förslag till motåtgärder presenteras. Polisväsendets uppgift är att förebygga brottslig verksamhet och att ingripa mot den som begått brott. Det har också viktiga sociala och hjälpande funktioner. Polisen svarar för en samhällsnyttig verksamhet och måste känna att den har såväl statsmakternas som allmänhetens stöd. Risken för upptäckt avhåller många från brott. Det är därför viktigt att en hög andel av brotten upp. Polisen bör även i ett kärvt ekonomiskt läge få tillräckliga resurser för sin brottsbekämpande verksamhet. Kvarterspoliser och fotpatrullerande poliser kan göra viktiga förebyggande insatser. Upptäcktsriskens betydelse för att förebygga brott skall vara utgångspunkten för inriktningen av polisens verksamhet. Både allmänheten och politikerna bör på allt sätt underlätta polisens svåra arbete. Genom ökad och förbättrad kontakt mellan olika samhällsorgan kan polisarbetet underlättas. Detta gäller inte minst kontakten mellan polisen och de sociala myndigheterna. Ett ökat samspel och ansvarstagande är nödvändigt bl. a. vad gäller bekämpandet av ungdoms- och narkotikabrottsligheten. Den organiserade brottsligheten har i stor utsträckning internationella förbindelser. Detta är särskilt tydligt vad gäller hantering av narkotika. En effektiv kamp mot dessa brottslingar förutsätter goda förbindelser mellan olika länders polisväsenden. Tullväsendets verksamhet är också av stor betydelse vad gäller åtgärder mot olaglig införsel i landet av bl. a. narkotika. Ett visst samarbete existerar mellan tull och polis. Detta kommer att utvecklas vidare då tullen i samband med misstänkt narkotikabrott får tillgång till polisens dataregister. Det är dock dess värre så att dubbelarbete ej så sällan sker, eftersom tillräcklig samordning inte föreligger. Åtskilliga faktorer - möjlighet till samordning av ledningsfunktioner, effektivare utnyttjande av existerande resurser, besparingar genom minskat behov av dubbel uppsättning av viss utrustning m. m. - talar för att en bättre samordning av polisens och tullväsendets verksamhet i dessa hänseenden skulle leda till en mer framgångsrik brottsbekämpning. Vi ser det som angeläget att denna fråga utreds. Tiden mellan brott och påföljd måste förkortas. Detta har stor betydelse av såväl allmän- som individualpreventiva skäl. En alltför mellan brott och straff kan innebära risk för återfall och försvårad rehabilitering. Det kan få negativa sociala konsekvenser, vilket i sin tur drar med sig samhällsekonomiska kostnader. Möjligheten att införa jourdomstolar på försök för sådana mål där en kortare handläggningstid kan förenas med kraven på rättssäkerhet bör övervägas. Fr. o. m. är antalet nämndemän som skall ingå i tingsrätt och länsrätt sänkt från fem till tre (bortsett från visst undantagsfall). Nämndeman har från samma tidpunkt fullständig individuell rösträtt. Nämndens uppgift är att spegla det allmänna rättsmedvetandet på ett allsidigt och representativt sätt. Nämnden måste för att väl fylla sin uppgift vara så sammansatt att den kan representera olika värderingar och åsikter i samhället och tillhandahålla kunskaper om och insikter i olika slags samhällsangelägenheter. Kontinuitet och likformighet i lagtillämpningen förutsätter att nämndemännen får tjänstgöra förhållandevis ofta, helst , och att de utses . Det har mot denna bakgrund visat sig att den införda ordningen med tre nämndemän är mindre lämplig. En nämnd med nuvarande utformning kan inte uppfylla de krav som måste ställas på den. Risken för försämrad rättssäkerhet är stor. Systemet med fem nämndemän, liksom den ordning som tidigare gällde för omröstning inom domstolen, bör därför återinföras. Det är ett oavvisligt krav i ett rättssamhälle att skydda medborgarna. Strafflagstiftningen skall bygga på den enskildes ansvar för sina handlingar och på rättvisa och konsekvens i påföljderna. Brottspåföljden skall bl. a. syfta till att avskräcka från brott. Fängelse skall normalt utdömas som påföljd för allvarlig brottslighet. Kriminalvården skall syfta till att återanpassa den omhändertagne till ett laglydigt och ordnat liv. Fängelsevården skall förbättras genom ökad differentiering mellan olika kategorier av interner. För interner med svår brottslig belastning måste strama villkor gälla för permissioner och kontakter med personer utanför anstalten. avtjänar endast en liten del av internerna så mycket som två tredjedelar av det utdömda straffet. Den överväldigande majoriteten avtjänar endast hälften av tiden. Tas hänsyn till permissionstider blir den reella strafftiden ännu kortare.