mot · G802984 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. kommunisterna instämmer i de säkerhetspolitiska överväganden som inleder försvarsdepartementets del av budgetpropositionen. och därmed ligger inte längre i någon utkant av stormaktsblockens intresseområde. Detta kräver ökad uppmärksamhet på det svenska totalförsvarets utformning och kapacitet. Som vpk har påpekat får detta inte bara bli en fråga om militära anslag. Det är högerns enögda och militaristiska perspektiv och det är farligt för alliansfrihet och förmåga att upprätthålla en neutral status i händelse av en öppen konflikt mellan blocken. Denna status undergrävs och försvagas av det ökande utlandsberoende på många plan som som liten nation inte kan undvika. Oron för denna utveckling framskymtar på flera ställen i regeringens proposition, inte minst när det gäller vårt lands försvarsindustri och dess möjligheter att upprätthålla tillräcklig teknisk kompetens. Denna oro är välmotiverad och bör leda till en ökad uppmärksamhet på faran av alltför stora bindningar till ett ökat militärindustriellt samarbete med den ena av stormaktsallianserna, NATO. Detta samarbete har redan gått för långt när det gäller t. ex. , vilket kommer att kommenteras närmare nedan. Det är motiverat att i detta sammanhang påpeka vad som sades års försvarsbeslut i proposition 1981/82:102: Anskaffning av för försvaret väsentlig materiel får inte ske så att kommer i en beroende ställning till andra länder av sådan art att det kan utnyttjas för påtryckningar eller så att vi i en krissituation står utan viktig materiel. Det hänvisas ofta till försvarsbeslut, så också i den här föreliggande budgetpropositionen. Den ovan citerade passusen förefaller emellertid mera sällan tas på allvar. Men den utgör en oerhört viktig markering och bör betonas i alla sammanhang där svensk totalförsvarspolitik debatteras. Vpk kommer i särskilda motioner om vapenexport och samordning av civil och militär produktion att återkomma till dessa problem. Vpk stöder de tankegångar om utveckling av svenska elektroniksystem och svensk robotindustri, som framförs i budgetpropositionen. Detta såväl som andra inhemska satsningar för att minska utlandsberoendet och öka självständigheten är nödvändigt för att minska sårbarheten i det svenska samhället. Insikten om sårbarhetens problem börjar nu få det genomslag som vpk i 1 1984/85. Totalförsvarsbegreppet måste få ett reellt innehåll och inte endast stanna vid pliktskyldiga deklarationer. är det så att försvarsdebattörer från skilda läger svänger sig med uttrycket att har ett väl sammansatt och välbalanserat totalförsvar. Detta är lögn. Energiförsörjning, livsmedelsproduktion, transportsystem, sjuk- och hälsovård och de mest primära skyddsanordningarna för befolkningen är allesammans oerhört sårbara och/eller otillräckligt utbyggda. Underhållsaspekterna, inte minst för det militära försvaret, är inte tillräckligt beaktade. De ökade anslagen till det militära försvaret, som skett genom socialdemokraternas uppgörelse med borgerligheten, måste sättas in i detta sammanhang. Denna linje fullföljs nu i budgetpropositionen. Det ökar inte säkerhet och nationella självständighet. Men det är en eftergift till moderata samlingspartiet och deras i ord och handling uttryckta önskan att knyta närmare NATO och därmed ge upp vårt lands alliansfrihet och därmed nationella självständighet. Moderata samlingspartiet är inte pålitligt när det gäller att slå vakt om oberoende. I det fallet följer de samma väg som sina politiskt allierade i andra länder. Inför valet att gynna de stora ekonomiska intressen som framför allt understödjer överallt i världen eller att slå vakt om självständigheten för den egna nationen, väljer alltid högern det första alternativet. Moderata samlingspartiets linje när det gäller säkerhets- och försvarspolitik måste hårt motarbetas och bekämpas. Det kan och får inte ske genom uppgörelser som tillfredsställer deras intressen men går stick i stäv med nationella intressen. De ansatser till ökat samarbete och samordning inom det militära försvaret, mellan militära och civila organ och inom det civila försvarets område som tillbaka pågår har vpk:s fulla stöd. Stora ekonomiska och personella fördelar kan åstadkommas på detta sätt, och den strikta uppdelningen militärt-civilt, som i grund och botten strider mot totalförsvarstanken, kan mjukas upp till fördel för alla parter. Detta arbete måste fortsätta och intensifieras. Det aviserade förslaget om ett nytt räddningsverk, som skall omfatta flera nuvarande myndigheter, ligger i linje med vad vpk föreslagit. Också förslaget om en samordnad ledning av de civila totalförsvarsgrenarna är bra och bör genomföras. Det behövs en väl organiserad och auktoritativ motvikt till den militära dominans som alltför länge fått prägla utveckling och planering inom totalförsvaret. Vpk vill, trots den positiva syn som partiet har på vad som sägs i detta avsnitt av budgetpropositionen, på nytt aktualisera de förslag som partiet drivit på detta område. Den i propositionen nämnda sammanslagningen av och fortifikationsförvaltningen bör genomföras. Samma gäller andra områden där det finns parallella militära och civila organisationer och där vpk krävt samordningsåtgärder. Det handlar i första hand om socialstyrelsen-försvarets sjukvårdsstyrelse och . Inom det militära försvaret bör den omtalade sammanslagningen av de centrala staberna genomföras. Det finns ingen anledning att ha en uppdelning i vapengrenar på central nivå och kanske inte heller på lägre nivåer. Många dubbelfunktioner och inbördes konkurrens kunde på det sättet avskaffas. Vpk anser att en effektiv och välutbildad militär organisation måste upprätthållas i inom överskådlig tid. Den kritik som partiet riktat mot den nuvarande organisationen kvarstår därför oförändrad. Det militära försvaret är varken effektivt eller välutbildat. De många miljarder som avsätts till den militära sektorn ger dåligt utbyte, ökar i stället för minskar utlandsberoendet, låser fast organisationen i dyra projekt som JAS på bekostnad av alla övriga försvarssektorer och driver fram en konflikt mellan värnpliktsförsvaret och dessa allt dyrare krigsmaskiner. Den tekniska utvecklingen som det talas om i budgetpropositionen gynnar en militär organisation byggd på allmän värnplikt med regional förankring och ett väl fungerande och osårbart samhälle bakom sig. Det nämns i propositionen ingenting om den stora frågan om framtida stridsvagnar i den militära organisationen. På samma sätt som när det gäller militära flygplan står här inför en skiljeväg. Det är inte ekonomiskt och knappast tekniskt möjligt för och svensk försvarsindustri att i fortsättningen producera svenska stridsvagnar. Den fara vpk ser när denna fråga aktualiseras är ett nytt samarbete med NATO i något slags samproduktion av stridsvagnar i likhet med vad som hänt på flygsidan. En sådan utveckling måste absolut förhindras. Redan den renovering och modifiering av äldre stridsvagnar som pågår kan ifrågasättas. När detta sagts är det angeläget att framhålla att den restriktivitet som föredragande statsrådet förespråkar när det gäller överplanering och automatiska uppräkningar av anslagsramar är mycket positiv. Om en effektiv kontroll skall kunna upprätthållas över de militära anslagen är det absolut nödvändigt att överplanering och bemyndiganden att lägga ut nya stora beställningar begränsas. Vpk stödjer dessa åtgärder. Bemyndigandesystemet har medfört att militärledningen alltför ofta ställt regering och riksdag inför fullbordat faktum när det gällt stora och dyrbara materielanskaffningar. En fortsatt restriktivitet av det slag som föreslås innebär ett bättre utnyttjande av försvarsanslagen och en bättre kontroll över hur pengarna används. Vpk har under en följd av år ställt sig bakom mycket höga militära anslag för varje enskilt budgetår. Det har gjorts i medvetande om att av militärbudgeten utgörs av fasta kostnader, framför allt i form av löner och utlagda beställningar. Dessa förhållanden i sin tur är till stor del en följd av den i försvarsbesluten inbyggda automatiken, där den ovannämnda överplaneringen och systemet med bemyndiganden spelar en stor roll. Vpk har aldrig godkänt denna långsiktiga inriktning av det svenska militära försvaret, då partiet ansett att den leder säkerhets- och försvarspolitik i fel riktning. Utvecklingen har visat att den kritik som vpk framfört varit riktig. Om inte helt och hållet skall bli beroende av NATO i form av materielanskaffning, reservdelar till denna materiel och underhåll i ett krigsfall redan efter några dagars strider, måste denna inriktning och utveckling av det svenska militära försvaret brytas. Det finns mycket stora möjligheter för att bygga upp en militär organisation av annan typ, stödd på inhemska resurser, hög teknisk kompetens och en mycket stor försvarsvilja hos det svenska folket. Men det innebär också ett brott mot högerpolitiken, ett djärvare nytänkande och en politisk vilja att på allvar slå vakt om alliansfriheten för att göra en proklamerad neutralitet möjlig. Vpk har godtagit den för budgetåret gällande ramen utan priskompensation som ett lämpligt utgångsläge för att stoppa upp militärutgifternas ökning. Det innebär mycket kraftiga nedskärningar för budgetåret och betyder självklart att en organisation av det nuvarande slaget inte kan bestå. Det är inte heller avsikten med vpk:s förslag. Regeringen har genom uppgörelsen med de borgerliga partierna höjt utgiftsramen av programplaneperioden med 600 milj. kr. , samt gått med på att försvarsprisindex (FPI) skall kompletteras med hänsyn till prisutveckling och växelkurs på den internationella marknaden. I klartext är detta ett erkännande i efterhand av vpk:s påpekande om kollisionen mellan en allt dyrare materielanskaffning utomlands, dvs. JAS, och upprätthållandet av ett värnpliktsförsvar. Vpk har sagt att båda dessa komponenter inte skulle rymmas ens inom de mycket vida ramar som fanns när besluten fattades. Detta visar sig nu vara riktigt. När det talas om växelkurser handlar det om dollar, och också i det fallet är det helt och hållet som förrycker hela den ekonomiska planeringen för ÖB och regeringen. Den ekonomiska ramen för /86 har av regeringen satts till 20 . Det är en mycket kraftig ökning. Som vanligt är denna summa beräkn d i föregående års prisläge. Ovanpå detta skall så läggas kompensatior jr att uppnå medelprisläge /86. Den beräknas till 2 . De sammanlagda militära anslagen /86 blir således 23 . Med hänsyn till de ovan anförda skälen för svårigheterna att göra genomgripande utgiftsändringar inom ett budgetår godtar vpk ett militärt anslag /86 på 21 . Det betyder en sänkning av militärutgifterna med jämfört med regeringens förslag. De ekonomiska konsekvenserna av har redan berörts i samband med anslagen till det militära försvaret. Den redovisade kostnaden för projektet är nu uppe i ca 40 miljarder i prisläge . Då är att märka att den ramen är 800 milj. kr. större, penningvärde, än vad som fastslogs i riksdagsbeslutet . Det var skillnaden mellan det ursprungliga borgerliga förslaget och det socialdemokraterna valde när de fortsatte att driva detta borgerliga projekt. Med påslag för inflationseffekten är detta överskridande av den beslutade ramen nu uppe i 1,1-1,penningvärde. Varken ÖB eller försvarsministern anser dock att det nu behöver anges hur projektet skall anpassas till vad beslutat. Detta är anmärkningsvärt och måste hårt kritiseras. måste få en redogörelse för hur regeringen och militärledningen tänker genomföra ett riksdagsbeslut rörande så stora ekonomiska åtaganden. Den kritik som vpk och andra riktat mot kvarstår och förstärks av den summariska redogörelse som lämnas i budgetpropositionen. De ekonomiska ramarna håller inte. Ingen vet ännu hur och om motorn kommer att fungera. Beväpningens utformning och övrig teknik är full av problem, och projektet försenas vilket givetvis ökar kostnaderna. Det har framkommit att ansvariga tjänstemän vid () från början varit mycket kritiska och t. o. m. tagit avstånd från projektet i inledningsskedet. Ansvarsförhållandena vid överläggningar, upphandling och kontraktsskrivning har inte följt gängse rutiner, och uppbyggda organ inom FMV med lång erfarenhet från försvarsupphandling har ställts åt sidan. Vpk kommer i annat sammanhang att följa upp dessa påståenden. Det har gjorts ett stort nummer av de arbetstillfällen som sägs skapa i . Sanningen är att inte ett enda nytt jobb tillförts inom flygindustrin genom JAS. De arbetstillfällen som redovisas i budgetpropositionen är fyllda med luft, som vpk påpekat i frågor och interpellationer i . En stor del av dem är överflyttningar från en ort till en annan t. ex. inom . Andra är satsningar inom bilindustrin eller andra områden, som skulle kunnat komma till stånd utan . Det är således en mycket oärlig redovisning som lämnas i propositionen. Det exempel som lämnas, en ny bilglasfabrik i , är typiskt. Denna bilglasfabrik sägs ge 45 nya arbetstillfällen i . Företaget, , fick enligt beslut av statens industriverk (SIND) 12 milj. kr. i bidrag och 6 milj. kr. i lån för att etablera tillverkningen. hör det till saken att det redan finns tre bilglastillverkare i . Dessa täcker i stort sett den svenska marknaden och skulle kunna producera betydligt mera om inte en stark utländsk konkurrens gjorde detta omöjligt. De är lokaliserade i , och . En nyproduktion i måste således säljas på export eller ta över en del av den inhemska marknaden. och kommuner har protesterat mot projektet med stöd av tidigare utredning från SIND 1980, som då varnade för statliga subventioner i denna bransch på grund av den överhettade marknaden. Att mot denna bakgrund påstå att ger 45 nya jobb i är just oärlig redovisning. Vpk instämmer med föredragandens överväganden i budgetpropositionen att kränkningar av svenskt terrotorium aldrig kan accepteras. Vpk vill för sin del komplettera detta uttalande med att det gäller från vilket håll kränkningarna än kommer. har både skyldighet och rättighet att hävda sina gränser, och vårt land har i så måtto ett moraliskt och folkrättsligt övertag gentemot varje inkräktare. Men också inom detta område av det militära försvaret gäller att problemet inte går att lösa med enbart militära insatser. kan, som vpk påpekat, aldrig militärt skydda eller ens övervaka de kust som avgränsar vårt territorium. Till det har vi varken ekonomiska, tekniska eller personella resurser. För att nå bästa möjliga resultat behövs det en kombination av militära och civila åtgärder och ansträngningar. Vpk har tidigare i särskilda motioner pläderat för att begreppet en levande skärgård skall fyllas med ett reellt innehåll. Det behövs mera bofasta och yrkesverksamma människor i våra skärgårdar. Det vore en totalförsvarssatsning och en minskning av vårt samhälles sårbarhet, om detta kunde genomföras. Uttunningen av civila, statliga myndigheters verksamhet och personalresurser i skärgårdarna måste stoppas. Återbemanning av fyrplatser, större resurser till och en återuppbyggnad av lotsväsendet skulle få en direkt positiv effekt för vår försvarsförmåga och också i övrigt vara till stor nytta. Det har tidigare talats om ett marint hemvärn, men om detta sägs ingenting i budgetpropositionen. Regeringen måste vidta åtgärder inom detta område. Marinen behöver uppenbarligen förbättra sin förmåga när det gäller att upptäcka och bekämpa ubåtar. En fråga som emellertid osökt infinner sig efter de senaste årens ubåtsjakter och militära krav på ökade anslag, är vad marinen gjort med de inte föraktliga anslag som de då erhållit. får vi höra att marinen inköpt olika modeller av miniubåtar från , för att träna upp sin förmåga och öka sin beredskap. omtalas det att dessa båtar är modeller som länge använt i för både militära och civila ändamål. Varför har inte den svenska marinledningen och dess avdelningar för marin taktik och utveckling intresserat sig för dessa problem tidigare? Den svenska militärledningen har i samband med utbåtskränkningarna uppträtt som en närmast förfördelad part, som inte fått tillräckliga resurser eller kunnat förutse den utveckling som den nu ställts inför. Men det förefaller närmast som oförmåga med snudd på tjänstefel att inte vara underkunnig om den utveckling på den s. k. undervattensverksamhetens område som tydligen pågått runt omkring oss . Det gäller också den uppenbara lapsus som örlogsbasen i gjorde sig skyldig till i samband med grundstötningen av den sovjetiska ubåten . Ingen förklaring har lämnats till att en främmande örlogsman osedd kunde ta sig in i detta viktiga militära skyddsområde. Militärledningen, speciellt den delen, och regeringen är skyldig att ge och det svenska folket en förklaring till hur vårt land har kunnat hamna på efterkälken på detta sätt. De civila delarna av totalförsvaret Som redan konstaterats uppgår anslagen till det militära försvaret /86 till . De civila delarna av totalförsvaret får dela på , fördelade på civilförsvaret med ca 1,3 miljarder, ekonomiska försvaret med 1,6 miljarder och övrigt totalförsvar med 300 milj. kr. Då är kostnaderna under industridepartementet på energisidan inte redovisade, varför beloppet kommer att stiga något för det ekonomiska försvaret. Denna fördelning säger som vanligt något om hur mycket sanning det finns i talet om att har ett välbalanserat totalförsvar. Det är på denna bräckliga grund som den stora, militära organisationen skall vila, där den skall få sitt underhåll, sina transporter och sin vård av sjuka och sårade tillgodosedd, som befolkningen i övrigt också kommer att få drastiskt ökade behov inom alla dessa områden. När skall ansvariga försvarsplanerare och politiker erkänna att de förutsättningar man arbetar efter med den nuvarande totalförsvarsorganisationen är felaktiga, saknar all praktisk anknytning till verkligheterna i dagens svenska samhälle och därmed också är ett stort bedrägeri mot hela svenska folket? Vpk vill än en gång framhålla att det inte är möjligt att bygga en nationell försvars- och säkerhetspolitik på detta sätt. Vi måste tänka om, företa en omplanering, minska sårbarheten och äntligen ge totalförsvarsbegreppet ett innehåll värt namnet. Den sittande försvarsutredningen bör få tilläggsdirektiv med detta innehåll. Vpk finner det i övrigt inte meningsfyllt att kräva större anslag till de civila totalförsvarsgrenarna, eftersom det inte finns någon beredskap för att ta emot och använda större resurser på ett effektivt sätt med nuvarande organisation. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att den i motionen citerade meningen från proposition 1981/82:102, om att materielanskaffningen till det svenska militära försvaret inte får leda till att kommer i beroendeställning till något annat land, fortfarande skall vara giltig, 2. att hos regeringen hemställer om förslag om sammanslagning av militära och civila myndigheter i enlighet med vad som framförs i motionen, 3. att uttalar att någon samproduktion av stridsvagnar, liknande , inte får planeras, 4. att beslutar att anslaget i proposition 1984/85:100, bilaga 6, punkt F 19. Reglering av prisstegringar för det militära försvaret minskas med 1 . 5. att beslutar att avbryts och hos regeringen hemställer om initiativ i samband härmed, 6. att , om förslaget i yrkande 5 inte vinner bifall, hos regeringen begär en redogörelse för hur den av beslutade minskningen av anslagsramen för skall genomföras, 7. att hos regeringen hemställer om förslag till att öka civila, statliga myndigheters resurser i de svenska skärgårdarna i enlighet med vad som anförs i motionen, 8. att hos regeringen begär en grundlig redogörelse för orsakerna till att den svenska ledningen inte följt utvecklingen inom undervattenstekniken och haft en så dålig beredskap som manifesterades vid U 137:s grundstötning, 9. att hos regeringen hemställer om tilläggsdirektiv till försvarsutredningen i enlighet med motionens förslag. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk) (vpk)