mot · G8023125 · 1985-04-12 00:00:00 — 1984/85 3125-3130 Ändring i utlänningslagen (1980:376) (prop. 1984/85:173) I propositionen föreslås att polisen skall ges rätt att omhänderta returbiljetten av utlänning som kommer till . Omhändertagande skall, enligt förslaget, kunna ske om det inte framstår som osannolikt att utlänningen kommer att vägras tillstånd att stanna i och det finns risk för att han/hon gör sig av med biljetten. Förslaget kommer ursprungligen från (). I förslaget skriver RPS att det har blivit allt vanligare att utlänning som kommer med flyg till har returbiljett, därför att flygbolagen kräver detta. RPS påpekar att det är vanligt att utlänningen skickar tillbaka biljetten för återlösen och att det också förekommer att personer som organiserar resor till tar hand om biljetten som betalning. Enligt utlänningslagen är en utlänning som avvisas eller utvisas skyldig att själv betala reskostnaden. I många fall måste staten dock betala kostnaden då returbiljett saknas och personen i fråga saknar medel att själv betala resan. Statens möjligheter att få tillbaka dessa pengar är mycket små. Enligt propositionen uppgick polisens kostnader för utvisade och avvisade utlänningars resor /84 till ungefär 1,5 milj. kr. I propositionen påpekas också att kostnaderna för tranporter som sker genom beräknas uppgå till mellan 1,5 och 2 milj. kr. När avvisning sker eller inom från ankomsten till betalas kostnaden av flygbolaget eller annat transportföretag. avvisar detta förslag. Vi anser i likhet med JO, Röda korset, och frikyrkoråd att det innebär ett alltför långtgående ingrepp i en personlig rättighet. Vi anser, precis som JO, att det måste krävas starka skäl för införandet av ett nytt rättsinstitut som innebär att myndigheter kan göra ingrepp i människors privata rättssfär. Förslaget i propositionen innebär också att polisen i förväg gör en bedömning av vilken sannolikhet som föreligger för att personen skall ges rätten att stanna i . Detta anser vi inte vara lämpligt. Enligt förslaget i propositionen skall biljetterna nämligen inte omhändertas rutinmässigt utan efter prövning av bl. a. sannolikheten för att utlänningen ges rätt att stanna kvar i . Det finns en uppenbar risk för att ett omhändertagande av returbiljett upplevs som att sannolikheten minskar för att den berörde skall få stanna kvar. För den utlänning som får 1 1984/85. behålla biljetten upplevs det sannolikt som ett klartecken på att chanserna för att få stanna kvar i har ökat. Det är också mycket oklart hur stor besparing det innebär att polisen ges rätt att omhänderta biljetterna. Även om biljetterna omhändertas av nästan alla utlänningar så torde inte kostnader för resor helt elimineras. Det förtjänar att påpekas att det i propositionen helt saknas försök till bedömning av den besparing som förslaget kan medföra. Kommer polisens kostnader att minska från 1,5 milj. kr. till 1 milj. kr. eller till 0,5 milj. Vi vill också framhålla att det uppenbarligen kommer att krävas en viss administration för att förvara dessa returbiljetter. Om biljettens giltighetstid går ut skall polisen i första hand försöka få tiden förlängd. Om detta inte går skall polisen lösa in den och behålla pengarna. Om detta inte går skall biljetten lämnas tillbaka. Det saknas bedömning i propositionen av hur. vanligt det kommer att bli att biljetten måste lämnas tillbaka och vilka arbetsinsatser som krävs för att hålla reda på dessa biljetter. Arbetsbördan för invandrarverket kommer också att öka i och med att beslut om omhändertagande av returbiljett skall kunna överklagas till invandrarverket. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar avslå proposition 1984/85:173.