ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G902Jo502 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo502 och (vpk) Höjt bidrag till statens maskinprovningar På den svenska marknaden för traktorer, motorredskap och maskiner, som används inom jordbruk, skogsbruk, trädgårdsnäring och vården av kommunernas grönytor, finns numera ett mycket stort utbud av olika fabrikat och modeller. Som exempel vill vi nämna att det finns mer än 150 olika traktormodeller från mer än 20 olika fabrikat av vilka inte något är svenskt. Av erfarenhet vet vi att det finns påtagliga skillnader mellan olika fabrikat av maskiner, t. ex. motorkedjesågar, röjsågar, motorgräsklippare och hydrauliskt drivna kranar. Statens maskinprovningar har publicerat resultat från ett betygande antal provningar, som bestyrker vårt påstående. Vi vet också att det är svårt för den enskilde användaren eller köparen att upptäcka alla väsentliga skillnader före ett köp. För att kunna påvisa verkliga skillnader i avverkningsförmåga, energiförbrukning, arbetskvalitet och förarmiljö mellan olika maskinfabrikat och mellan olika arbetsmetoder fordras jämförande serieprovningar i både praktisk drift och i laboratoriet med tillgång till provningspersonal med hög teknisk/vetenskaplig kompetens och omfattande modern, ändamålsenlig provningsutrustning, som medger tillräcklig mätnoggrannhet. Driftbidraget till statens maskinprovningar minskades under innevarande budgetår i jämförelse med /85. Trots att det nu föreslås en liten höjning är förslaget för /87 mindre än anslaget för /83. Självfallet kommer minskade driftbidrag och i motsvarande grad en högre avgiftsfinansiering att få konsekvenser. Den drastiska minskningen av driftbidraget för innevarande budgetår kommer att tvinga maskinprovningarna mot en kommersialisering. Enligt maskinprovningarnas bedömning kommer volymen på den frivilliga allmänna provningen att minska avsevärt. Uppenbar risk föreligger därför att provning på myndighetens eget initiativ kan komma att upphöra helt på grund av brist på resurser. Därmed kommer de traktorer och maskiner, som från samhällets synpunkt kanske vore mest angelägna att prova, att kunna marknadsföras utan någon möjlighet för statens maskinprovningar att redovisa resultat från en opartisk provning efter det att aktuell traktor eller maskin hyrts eller köpts in. Maskinprovningarna kan då inte utföra föreskrivna uppgifter enligt sin instruktion, SFS 1983:816. Allmänt anses att statens maskinprovningar svarar för såväl opartiskhet som kvalitet på provningarna. Deras provningsverksamhet har varit till stor nytta när det t. ex. gällt att utveckla maskiner och arbetsredskap i jord- och 1985/86 Jo502 Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1985/86:100 föreslås att i proposition 1985/86:100 under bil. 11, F 11 Bidrag till statens maskinprovningar, beslutar anvisa ett med . (vpk) (vpk) Knappa resurser får därför inte försvåra eller rasera en sådan verksamhet. Vi anser därför att bidraget till statens maskinprovningar bör uppräknas med 1,2 milj. kr.
mot · G902Jo507 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo507 m. fl. (s) Ändring av djurskyddslagen Den nuvarande djurskyddslagen har stora brister. Det visar myndigheternas handläggning av en rad uppmärksamma fall av svår vanvård av djur. Allmänhetens tilltro till tillsyningsmyndigheten undergrävs genom att bestämmelserna på många punkter inte är anpassade efter dagens situation. Alltför ofta händer det att ett ärende fördröjs av rent formella skäl alltmedan situationen förvärras så att rent djurplågeri föreligger. Den pågående översynen som initierats av lantbruksstyrelsen bör resultera i en moderniserad lagstiftning. I det sammanhanget vill vi särskilt uppmärksamma hälso- och miljöskyddsnämndens ställning som tillsynsmyndighet. Enligt vår mening måste den lokala tillsynsmyndigheten ges generellt ökade befogenheter att genomföra de undersökningar som krävs och vidta effektiva åtgärder för att lagen efterlevs. Den lokala tillsynsmyndigheten skall också kunna bestämma att dess beslut gäller även om det överklagas. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om ökade befogenheter för hälso- och miljöskyddsnämndens befogenheter att ingripa vid vanvård av djur. () ()
mot · G902Jo603 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo603 m. fl. Ökad skogsteknikerutbildning i norra Bristen på skogstekniker är stor i . I en nyligen gjord utredning inom domänverket visas att verket inte haft någon sökande till 19 av de 47 tjänster som utannonserats inom och . Det här måste ses mot bakgrund av att kommer av domänverkets nyanställningar av skogstekniker att ske norr om . I överväger man att rekrytera skogstekniker från , vilket visar att situationen är ohållbar. Vid i kan man också konstatera att allt fler skogsarbetsgivare i , som där söker nyutexaminerade skogstekniker, inte får sitt rekryteringsbehov fyllt. utbildas av skogsteknikerna i norra delen av landet. Detta är naturligtvis inte till fördel när det gäller att rekrytera personal dit. Det är väl belagt genom olika undersökningar att utbildningsanstalter främst rekryterar från sina egna närområden. Det är också uppenbart att de som genomgår högre utbildning i allt större utsträckning söker anställning i närheten av utbildningsorten. Det finns därför all anledning räkna med att bristen på skogstekniker i kommer att bestå trots att beslutat om en utökning av antalet utbildningsplatser. Redan i de remissyttranden som avgavs över den utredning (Högre skoglig utbildning, Ds Jo 1983:6) som föregick proposition (1983/84:131) och riksdagsbeslut påtalade man den olämpliga fördelningen av utbildningsplatser mellan nord och syd. a. TCO och SALF påpekade att det var nödvändigt att särskilda åtgärder vidtogs för att förse övre och dess inland med utbildade skogstekniker. Den rådande situationen i visar det riktiga i dessa påpekanden. Det måste därför vara en angelägen åtgärd att undanröja de obalanser som föreligger genom att öka antalet utbildningsplatser vid skogsteknikerutbildningen i . Lokaler för såväl undervisning som elevbostäder finns att tillgå där. En sådan åtgärd skulle, utöver att den bättre skulle tillgodose skogsbrukets nuvarande behov, också vara ett värdefullt inslag i strävandena att utveckla skogsbruk och skogsindustri i inland. Vi anser därför att regeringen omgående bör vidta de erforderliga åtgärderna för att utöka antalet utbildningsplatser för skogsteknikerutbildning vid NSI i . Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om utbildning av skogstekniker i . (vpk) (vpk) 1985/86 Jo603
mot · G902Jo707 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo707 m. fl. (vpk) Anslaget till Vid öppnande anfördes bl. a. följande i regeringsdeklarationen: Värnet av vår livsmiljö är avgörande för vår framtid. Det har också i andra sammanhang, från regeringens sida, gjorts uttalanden om hur högt prioriterat värnet om vår miljö är. I verkligheten följs mängden uttalanden och föresatser inom miljöområdet inte av konkret handling. Inte minst visas detta genom de stora reala minskningarna av anslagen till miljövården. har anslaget urholkats med . Denna utveckling rimmar illa med gjorda uttalanden, inte minst med tanke på de stora miljöproblem som vårt land och världen i övrigt har att brottas med. är central förvaltningsmyndighet för ärenden om naturvård, däri inbegripet en hel rad delområden, samt många frågor som berör natur- och miljövård. berörs i likhet med andra myndigheter av de generella nedskärningarna av myndighetsanslagen. Detta har enligt vår mening ställt i en ohållbar situation, om vi skall ställa höga krav på insatser för natur- och miljövård. Den uppfattningen synes vi dela med generaldirektör, som i verkets egen tidning bl. a. uttalar följande: har sedan osthyvelsprincipen började tillämpas fått sin myndighetsram minskad med sammanlagt . Självfallet måste sådana nedskärningar påverka arbetsmöjligheterna. Inom den krympta ramen har regering och riksdag pressat in allt fler arbetsuppgifter. Våra egna ambitioner, den allmänna opinionen och inte minst verkligheten ställer också ständigt ökade krav. går det inte längre. För att nå det uppsatta sparmålet måste avskeda ett 50-tal personer . Då spricker statsmakternas miljömål. Det är därför som verkets styrelse nu skrivit till regeringen och begärt att bli befriad från de generella besparingskraven och dessutom att få en viss resursförstärkning. För har situationen blivit ohållbar. Måste besparingspolitiken fullföljas är det naturligtvis bäst att göra en ordentlig nerdragning av arbetsuppgifterna. Osthyvelsprincipen har spelat ut sin roll. Det är bättre att få arbeta från en lägre nivå än att tvingas göra ett dåligt jobb med för små resurser i förhållande till ambitionerna. Med det klarspråk chef redogör för den situation verket befinner sig i, och som inte vi betvivlar, så synes det oss finnas två vägar att Endera måste verket tillförsäkras ökade resurser eller så måste en sänkning av ambitionsnivån på miljöområdet ske. För vår del förordar vi det förra. Vi anser att bör befrias från de generella nedskärningarna och att en successiv uppbyggnad av resurserna vid verket påbörjas. Som ett första steg bör anslaget /87 tilldelas ytterligare . utöver regeringens förslag. Med hänvisning till det anförda och med ändring i proposition 1985/86:100 föreslås 1. att beslutar att de generella nedskärningarna inte skall tillämpas på , 2. att hos regeringen hemställer om ett handlingsprogram för en successiv resursförstärkning hos , 3. att under bil. 11 H 1 beslutar anvisa ett med . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1985/86 Jo707
mot · G902Jo715 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo715 m. fl. (vpk) Luftutsläppen från Sulitjelma kopparsmältverk Sulitjelma kopparsmältverk i har varit i drift . Anläggningen beräknades 1981 transportera svaveldioxid till . Dessutom antas koppar deponeras inom via stofttransport från detta smältverk. Svenska snö- och sjöundersökningar ligger till grund för dessa beräkningar. taktik för att få fortsätta driften trots att den uppenbarligen strider mot nordiska miljöskyddskonventionen har varit enkel och effektfull. Tillstånd har varje gång sökts inom så korta tidsperioder att prövningen varje gång utgått från förutsättningen att beslut om reningsåtgärder aldrig skulle kunna få någon praktisk verkan innan tillståndet till drift löpt ut. Med hjälp av denna taktik har tillstånd till drift erhållits ett flertal gånger. Det senaste tillståndet löper ut . Utsläppen från motsvarade 1984 en femtedel av det totala utsläppet av svaveldioxid från industriprocesser (exkl. ren uppvärmning). Detta visar på problemets vidd också i . En jämförelse av produktionsvolym och utsläppsmängder vid smältverken i och Sulitjelma framgår av nedanstående tabell: När dessa siffror presenterades ställde kravet att de stofthaltiga gaserna skulle renas i textila spärrfilter och svaveldioxidutsläppet minskas med . Detta hindrade inte samma statliga verk att i efterhand i stort sett acceptera att drevs vidare utan att några insatser gjordes för att minska utsläppen. Det kan inte uteslutas att vi får uppleva en fortsättning av gruvföretagets framgångsrika taktik. Det kan komma nya framställningar där de svenska myndigheterna ställs inför mer eller mindre fullbordade fakta. kan inte tillåta att fjällsjöarna i området fylls av kopparstoft eller att så stora mängder svaveldioxid blåser in från en anläggning som helt utan stoftreningsanordningar drivs i och av ett åtminstone formellt sett vänskapligt sinnat grannland. Under hänvisning till det ovan anförda hemställs att hemställer hos regeringen att denna vid kontakter med verkar för att höggradig rening av stoft och kopparutsläpp från Sulitjelma kopparsmältverk sker, alternativt att driften vid smältverket avbryts. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902Jo728 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo728 m. fl. (vpk) Kvicksilverproblemet i I takt med försurningen har kvicksilverhalterna i blivit ett växande problem. Professor på hävdar att hälften av Sveriges sjöar är förgiftade av kvicksilver. Tusentals sjöar borde svartlistas. Professor , , hävdar i kol-hälsa-miljöutredningen att ca 150 barn/år föds i med någon form av hjärnskada till följd av de höga kvicksilverhalterna i den svenska miljön. Därför är det angeläget att åtgärder vidtas . Det viktigaste är att minska den pågående försurningen. Den gör att kvicksilver i naturen aktiveras och övergår till giftiga former (metylkvicksilver). Kalkning av sjöar har visat reduktioner på av Hg-halten (kvicksilverhalten) i fisk . Det är också viktigt att minska de svenska utsläppen av kvicksilver. Den stora enskilda busen är som ensamt släpper ut ca Hg/år i luften. Här måste åtgärder vidtas för att reducera dessa utsläpp till under . Klor-alkaliindustrin har varit en dominerande utsläppskälla i och släpper fortfarande ut stora mängder Hg i luften, ca /år. Teknik finns för att helt eliminera dessa utsläpp. Det är viktigt att denna teknik införs . Sulfidmalmsbrytning och sulfidmalmsanrikning medför betydande utsläpp av Hg, speciellt från sligtorkarna. Totalt rör det sig om ca /år. Åtgärder måste vidtas för att reducera dessa utsläpp till under /år i form av reningsfilter vid sligtorkarna t. ex. Vid produktion av svavelsyra och gödselmedel sker stora utsläpp av Hg. Åtgärder måste vidtas vid de fem berörda fabrikerna för att nedbringa utsläppen från dessa till under /år i luften (/). Krematorierna orsakar också betydande utsläpp av Hg, ca /år. Även här måste det krävas reningsteknik som tar bort av kvicksilvret till totalt under /år. Den största branschbusen när det gäller utsläpp torde dock vara sopförbränningen. I avvaktan på en avveckling av sopförbränningen måste vi kräva tungmetallrening av alla sopvärmeverk i , pant på alla Hg-haltiga (och även Cd-haltiga) batterier (förslagsvis , men det kan diskuteras). Slutligen måste också krävas Hg-rening av alla större kolpannor (effekt högre än 100 MW). Ovanstående program måste genomföras inom den närmaste treårsperioden, så att Hg-utsläppen i luften i kan begränsas till mindre än /år totalt . Mot bakgrund av ovanstående hemställs att hos regeringen begär ett förslag till program för reduktion av kvicksilverutsläppen i enlighet med vad som i motionen anförs. (vpk) (vpk) 1985/86 Jo728
mot · G902Jo781 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:Jo781 m. fl. (c) Behovsprövning av nya kemiska preparat Vårt land begåvas med uppskattningsvis 2 000 nya kemiska ämnen. Många av dessa ämnen måste testas på djur för att bli godkända av produktkontrollnämnden. De djurtester som förekommer är ofta toxicitetstester där stora grupper försöksdjur tillförs ämnet i stigande kvantiteter tills ett antal djur avlider och hud- och ögonirritationstester som innebär att ämnet appliceras på rakade partier av djurets hud resp. sprutas in i djurets ögon. Det är en självklarhet att dessa försök ofta innebär mycket stora lidanden för djuren. Många av de nya kemiska produkter som tas upp för godkännande av produktkontrollnämnden fyller inga nya ändamål utan har redan sin motsvarighet på marknaden. Av affärsskäl kan det dock vara intressant för företag att introducera nya produkter även om de i praktiken knappast skiljer sig från redan befintliga. kan dock inte vägra att pröva ett preparat med hänvisning till att det inte fyller någon otillfredsställd funktion. I praktiken innebär det att ett stort antal djurförsök måste genomföras utan att det leder till någon påtaglig nytta för samhället eller konsumenterna. Detta kan knappast vara förenligt med fastslagna uppfattning att användningen av plågsamma djurförsök måste begränsas så mycket som möjligt. Mot den här bakgrunden vore det motiverat att ge produktkontrollnämnden möjlighet att behovspröva nya kemiska ämnen. En begränsning av antalet nya kemiska preparat som därmed skulle bli följden skulle med all säkerhet också ha stora allmänna miljöfördelar. Den ökade administrativa belastning som en behovsprövning skulle medföra uppvägs rimligen mer än väl av ett minskat behov av vådlighetsprövning. Det bör ankomma på den sökande att visa att det nya preparatet fyller ett inte tidigare tillfredsställt behov. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om förslag till regler som ger produktkontrollnämnden möjlighet att behovspröva nya kemiska preparat. () ()
mot · G902K210 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:K210 m. fl. Skydd mot diskriminering av homosexuella Med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:L212 föreslås att hos regeringen begär förslag om lagligt skydd mot diskriminering av homosexuella i enlighet med betänkandet från utredningen och samhället. (vpk) BertiI Måbrink (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902K213 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:K213 m. fl. (vpk) Slopande av 4-procentsspärren vid val till I det senaste riksdagsvalet avgavs drygt 5,5 miljoner röster. Med den nu rådande 4-procentsspärren betyder det att ett parti skulle ha kunnat samla omkring 220 000 röster utan att erhålla ett enda riksdagsmandat. Spärren är därtill så utformad att e.tt fåtal röster kan avgöra om ett parti erhåller 14 mandat eller blir helt orepresenterat, beroende på vilken sida om spärrgränsen det hamnar. Teoretiskt kan flera partier hamna strax under 4-procentsspärren och ett mycket stort antal väljare bli orepresenterade. Den rådande ordningen strider mot strävan att varje röst skall ha lika värde. Att 4-procentsspärren överlevt sig själv belyses också av det förhållandet att ett parti som medverkat till dess tillkomst nu kringgått reglerna för att i placera ett parti som enligt spärren skulle hindras från att bli representerat. I direktiven till folkstyrelsekommittén ingår att spärrsystemet skall prövas. I tilläggsdirektiv har begärts en utvärdering av småpartispärren efter uppgörelsen mellan och kds. Det senare förefaller ha syftet att göra spärrsystemet mer bindande. Utgångspunkten bör i stället vara att avskaffa den gällande spärren. Detta bör ge uttryck för. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att pågående utredningsarbete bör ha inriktningen att den nuvarande 4-procentsspärren vid val till slopas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902K304 · 1985-01-01 00:00:00 — m. fl. (vpk) Sammansättningen av utskott 1985/86 K304-313 Utredningar och arbetsgrupper har varit sysselsatta med frågor rörande arbetsformer. Viss försöksverksamhet pågår också. En av de mer betydelsefulla frågorna, nämligen sammansättningen av utskott, är alltjämt olöst. Få bestrider det rimliga i att samtliga partier i bör delta i utskottens beredningsarbete, bl. a. för att göra riksdagsarbetet effektivare. Likväl har försöken att lösa problemet strandat. Ur demokratisk synpunkt är partiernas utskottsrepresentation en viktig fråga. val framstod orimligheterna i nuvarande ordning tydligare . En strikt tillämpning av reglerna skulle då medfört att ett parti med 21 mandat fått representation i samtliga utskott, medan ett parti med 20 mandat hamnat utanför utskotten. Mot denna bakgrund ställdes förväntningar på att den särskilda arbetsgruppen inom skulle komma fram till en lösning av utskottsrepresentationen års val. Den enda lösning som uppnåddes var att överlämna frågan till folkstyrelsekommittén. Situationen var därmed lika oklar som förut när den nya samlades. Den överenskommelse om utskottsrepresentationen för innevarande mandatperiod som uppnåddes saknar fortfarande stöd i gällande bestämmelser. Den svarar däremot i stort mot den rekommendation som på förslag av arbetsformsutredningen antog . Rekommendationen i fråga innebär att samtliga utskottsplatser fördelas i förhållande till partiernas styrkeförhållande i . Motsvarande regler bör enligt kommunisterna införas i riksdagsordningen. Även om frågan överlämnats till folkstyrelsekommittén anser vi att bör ge uttryck för uppfattningen att utskottsrepresentationen skall motsvara partiernas styrkeförhållanden i . Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att beredningen av frågan om partiernas utskottsrepresentation bör ha som utgångspunkt att varje parti som vid val till erhållit minst 1 1985186.3 sami. av rösterna i riket tillförsäkras representation i utskott Mot. 1985/86 motsvarande styrkeförhållandena i . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G902K305 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86:K305 m. fl. (vpk) Arbetet i under allmänna motionstiden Arbetet i är ofta föremål för diskussioner. En bättre fördelning av arbetet anses önskvärd för att undvika alltför hård belastning vid vissa tider. månad har traditionellt ägnats genomgång av budgetpropositionen och motionsskrivande. Andra verksamheter har fått stå över. och särskilt har dock en rad andra sammanträden lagts in under allmänna motionstiden. Ett arbetsplenum har hållits. Även om detta var kort med få ärenden krävs för inläsning och genomgång i partigrupperna. Flera riksdagsutskott har hållit sammanträden. Något utskott har sammanträtt mer än en gång. Denna förskjutning i riksdagsarbetet är oroande. Den inkräktar på arbetet med genomgång av budgetpropositionen och motionsskrivandet. Detta sker som kontakterna med myndigheter och organisationer ökat i omfattning, en verksamhet som är av stor betydelse för riksdagsarbetet. I praktiskt taget varje län genomförs överläggningar mellan länsstyrelse och riksdagsledamöter rörande bl. a. aktuella frågor i budgetpropositionen. Även andra instanser och organisationer har behov av att informera riksdagsledamöterna. De särskilda förhållanden som blottats i fråga om budgetpropositionens avlämnande och offentliggörande - där riksdagsledamöterna är de som allra sist får vetskap om regeringens förslag - understryker de problem vi tagit upp i denna motion. Olika organ inom som har till uppgift att planera arbetet bör uppmärksammas på problemen i syfte att uppnå en arbetsplanering som tar hänsyn till ledamöternas arbetssituation under den allmänna motionstiden. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar att sammanträden i utskott och kammare endast i undantagsfall bör genomföras under den allmänna motionstiden. (vpk) (vpk)
mot · G902K307 · 1985-01-01 00:00:00 — Motion till 1985/86: K307 m. fl. (vpk, s, m, fp, c) Bättre arbetsförhållanden för riksdagsledamöterna Arbetsförhållandena i bidrar till att det är svårt att kombinera uppdrag som ledamot med ansvar för barn och familj. Även anställda i arbetar under liknande förhållanden. Ett av problemen är att man som ledamot har små möjligheter att överblicka kommande veckas arbetstider i kammaren. Den tillgängliga informationen visar vilka dagar det är arbetsplenum och tiden för plenums början. Däremot är det svårare att få besked om på dagen-kvällen-natten arbetet beräknas avslutat. Denna ordning omöjliggör en rimlig planering av exempelvis barntillsyn. Det borde vara möjligt att, med utgångspunkt i arbetet i utskotten och antalet reservationer, meddela ledamöterna och övrig berörd personal preliminär tidsåtgång för kammarens arbete. Om det under pågående kvällsplenum med beräknad debatt fram till visar sig att sista votering kommer att infalla , bör också ledamöterna få den informationen. Målsättningen måste vara att i möjligaste mån förlägga riksdagsarbetet till . Kvällsplenum bör avslutas . Om arbetsplenum börjar kl. 9.00 i stället för som eller senare ökar förutsättningarna för normalare arbetstider. De här föreslagna mindre förändringarna i arbetet skulle underlätta för alla ledamöter men kanske främst för ledamöter från och närliggande län. För ledamöter från övriga landet som måste bo i långt från sina familjer tillkommer andra problem. Endast undantagsvis finns det möjlighet att under en arbetsvecka träffa familjen. De bostadsförhållanden som råder för de flesta ledamöter omöjliggör besök av övernattande barn och familjemedlemmar. Det borde inte vara omöjligt att inom iordningställa en eller ett par mindre lägenheter att disponeras av ledamöter vid tillfälliga besök av familjen. Detta bör kunna ordnas oaktat den pågående utredningen om lägenheter för riksdagsledamöter. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om bättre arbetsförhållanden för riksdagsledamöterna. () () () ()