mot · G8021434 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Försäljning av statliga företag Det är samhällets uppgift att ge de allmänna förutsättningarna för att bedriva industriell verksamhet. Staten kan även genom eget ägande i skilda former driva olika typer av verksamhet för att tillgodose övergripande målsättningar. Det finns f. n. 170 statliga företag, 7 affärsdrivande verk, 7 kreditinstitut och 156 aktiebolag. Dessa äger i sin tur helt, delvis eller innehar minoritetsandelar i 731 bolag. De 170 företagen, som ingår bland de statliga företagen, varierar avsevärt i storlek och representerar en mångfald olika verksamhetsinriktningar. Här finns affärsverk, kreditinstitut, industriföretag och bolag som ålagts speciella uppgifter av staten, t. ex. Systembolaget och . Omsättningen i den statliga företagsgruppen uppgick (eller motsvarande redovisningsperiod) till 149 miljarder jämfört med 130 miljarder föregående år. Utlåningen för kreditinstituten var 117 miljarder jämfört med 106 miljarder föregående år. Av budgetpropositionen framgår att vinsten för beräknas efter finansiella intäkter och kostnader överstiga 600 miljoner. Till detta resultat bidrar främst bolag inom kemi- och konsumentsektorerna. Den statliga företagsgruppen representerar således en icke oväsentlig del av såväl industriell som annan verksamhet inom landet. Enligt vår mening bör dock statliga företag i första hand avse sådana områden där staten har väsentligt bättre förutsättningar att bedriva företagsamhet än enskilda och kooperativa företag. Det bör dock understrykas att staten har en självklar roll när det gäller ansvaret för viss grundläggande samhällsservice. I vissa andra situationer är det enbart staten som kan mobilisera tillräckliga resurser för att lösa särskilda omstruktureringsproblem eller omfattande utvecklingsprogram. Det har också ur regionalpolitisk synpunkt varit nödvändigt med statlig företagsamhet. Ett statligt ägande kan även i vissa situationer också vara ett nödvändigt komplement i marknadsekonomin. Statens långsiktiga ägarengagemang inom olika branscher måste dock kunna omprövas med hänsyn till den rådande situationen och verksamhetens inriktning. Staten har svårt att uppbringa den känslighet för marknadens förändringar som ett effektivt företagande långsiktigt kräver. Genom att staten har att dra upp ramar för näringslivets verksamhet kan det lätt uppstå en dubbelroll om staten är företagare. Statligt ägande får således inte bli ett självändamål. Lika väl som det är naturligt att förvärva företag bör det för staten vara naturligt att sälja ut företag som strukturerats om och fått nödvändig stabilitet och lönsamhet. Många av företagen inom Statsföretag är vinstgivande och representerar en möjlighet för koncernen att generera betydande kapital genom börsintroduktion och försäljning. Det bör enligt vår mening finnas kapital tillgängligt på börsen för placering i nya objekt. Det är därför lämpligt att försälja ut hela eller delar av vissa statliga företag. Exempel på sådana företag skulle kunna vara , , , , NCB m. fl. Ytterligare försäljning av andelar i PKbanken osv. Man bör heller inte enligt vår mening vara främmande för att pröva nya grepp såsom uppdelning av verksamheter inom de affärsdrivande verken t. ex. , och domänverkets skogsinnehav och börsintroducera delar av dessa i form av olika bolag, vilket vi föreslagit i annat sammanhang. Detta torde kunna ge avsevärda ekonomiska förstärkningar . Vi bedömer att en utförsäljning av hela, eller delar av, statliga företag och affärsdrivande verk under /85 kan ge en budgetförstärkning på ca 3 miljarder. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag om försälj ning och börsintroduktion av hela, eller delar av, statliga företag och affärsdrivande verk i enlighet med vad som anförs i motio () () () () i () P.-O. () . ÅSLING (c)