mot · G8023011 · 1985-03-29 00:00:00 — m. fl. Närradio (prop. 1984/85:145) I propositionen föreslås att närradioverksamheten skall permanentas fr. o. m. . skall ett nytt organ, närradionämnden, inrättas. Vidare föreslås vissa justeringar av regelverket för närradioverksamheten. Vi välkomnar förslaget att närradioverksamheten skall permanentas, och vi har ingen erinran mot att en närradionämnd tillskapas. Vi har dock allvarliga invändningar mot ett flertal av de övriga förslagen i propositionen. Det finns inledningsvis anledning att framhålla att en permanentning av närradion kunde ha skett , men att detta förhindrades av socialdemokraterna. Intresset för närradioverksamhet har varit glädjande stort i föreningar och samfund runt om i landet. Det är tydligt att närradion fyller ett behov som andra media inte tillgodoser. Genom närradion har föreningslivet fått en unik möjlighet att utnyttja yttrandefriheten. Valfrihet och yttrandefrihet är grundläggande principer för moderat massmediapolitik. Enligt vår mening bör etableringsfrihet gälla inom massmediaområdet. Inskränkningar skall endast få ske på grund av teknikens begränsningar. Av dessa skäl kräver vi en fri radio. Vi menar att sändningsmonopol i vad gäller ljudradio skall brytas. Det saknas skäl för bibehållande av monopolet. Det bör kunna skapas en eller flera fristående nationella kanaler. Vi finner det naturligt att nuvarande förbud mot reklam i radio upphävs. Lokala och regionala radiostationer, med olika typer av ägare, skall även få sända i radio. Sändningsrätten bör i princip vara fri. Närradio utgör ett första steg mot en fri radio. Den som sänder i radio skall självfallet följa gällande lagar och regler. Inskränkning i sändningsrätt skall i princip endast kunna ske på grund av de tekniska krav som fördelning av frekvenser förutsätter. Enligt propositionen skall närradionämnden bestämma villkoren för rätten att sända i närradion. Vi biträder detta förslag då det är uppenbart att viss medverkan av en myndighet krävs i verksamheten. Det är exempelvis nödvändigt att myndigheten utför en indelning i sändningsområden. I propositionen framhålls att nämndens medverkan krävs även i vad gäller planering av verksamhetens utbyggnad. a. åberopas att en anpassning måste ske till möjligheter att ställa sändare till förfogande. Vi finner inte att några bärande skäl föreligger för att skall ha fortsatt monopol på sändare. Det bör därför vara tillåtet för närradioföre ningar att hålla sig med egna sändare. Önskemål om en sådan ordning har framförts av ett flertal remissinstanser, vilka bl. a. betonat att service varit otillräcklig. Vi menar att ett tillåtande till egna sändare skulle påskynda uppbyggnaden av närradioverksamheten. Vidare skulle närradioföreningar kunna sänka sina kostnader och erhålla förbättrad service om en konkurrenssituation uppstod beträffande sändare. I propositionen föreslås vidare att folkets-park-, folkets-hus- och bygdegårdsföreningar skall kunna få sändningstillstånd. Enligt propositionen var det i äldre tid inte ovanligt att ideella föreningar, exempelvis folketshus-föreningar, kunde registreras som ekonomiska föreningar. Enbart detta förhållande bör inte enligt propositionen hindra att föreningen i detta sammanhang anses som ideell. Vi kommer nedan att uttala oss positivt angående tillåtande av reklam i närradio. I likhet med vad som uttalas i propositionen utgår vi emellertid från att närradion i första hand skall vara de ideella föreningarnas radio. Vi motsätter oss dock bestämt att föreningar som bedriver kommersiell verksamhet skall få tillstånd. Det föreligger alltför stor risk för att dessa kommersiella föreningar skulle göra reklam för sin egen verksamhet och därmed få en gynnad position jämfört med konkurrenterna. Det anförda leder till att i vart fall folkets-park- och folkets-hus-föreningar inte skall få rätt att sända i närradio. I övriga fall ankommer det på nämnden att pröva huruvida sökande förening driver kommersiell verksamhet. I propositionen föreslås att ett tillstånd skall kunna återkallas interimistiskt om ett program av domstol befunnits innefatta ett yttrandefrihetsbrott. Vi för vår del hävdar att ett tillstånd inte skall få återkallas på grund av vad ett program innehållit. Som vi inledningsvis uttalat måste yttrandefriheten vara en grundläggande princip då lagstiftning sker som berör massmedia. Det saknas skäl att reglera utsändning i radio som innefattat yttrandefrihetsbrott på annat sätt än vad som gäller beträffande brottsligt innehåll i tryckt skrift. Ansvar skall således utkrävas, men på samma sätt som en tidning under normala förhållanden inte kan förbjudas utkomma skall sändningstillstånd inte kunna återkallas på grund av programinnehåll. Frågor gällande sändningstillstånd bör således regleras med tryckfrihetsförordningen som förebild. Vi motsätter oss därför propositionens förslag i denna del. Enligt propositionen skall program framställda av sammanslutningar som saknar sändningstillstånd få äga rum endast som provsändningar och då . Sker överträdelse i detta hänseende skall tillståndet kunna återkallas. Såsom framhållits av en av lagrådets ledamöter syftar förslaget till att bestämma programmens innehåll med hänsyn till föreningarnas förmenta huvudsyfte. En sådan reglering står i dålig överensstämmelse med regeringsformens bestämmelser om yttrandefrihet. Nämnden bör således inte få rätt att återkalla tillstånd i ifrågavarande situation. konsekvens med denna inställning anser vi att bestämmelserna om provsändning bör utgå ur lagen. Enligt förslaget skall nämnden vidare ha rätt att återkalla tillstånd då en förening inte utnyttjar sin sändningsrätt samt då en förening inte erlägger avgift i ärende om närradio inom föreskriven tid. Rätten till återkallelse av tillstånd i dessa fall gäller situationer som kan förutses och förhindras av vederbörande förening. Vidare gäller att återkallelse saknar samband med innehåll i något program. Mot denna bakgrund kan vi acceptera propositionens förslag i denna del. Propositionens förslag bygger på att föreningarna skall - utöver sina kostnader för programverksamheten - även finansiera närradionämnden. Detta förslag kan vi inte godta. Det är från principiell synpunkt oacceptabelt att föreningarna skall åläggas att bekosta närradionämndens myndighetsutövning. Enligt propositionen skall nuvarande praxis innebärande att sändarna får ha en räckvidd behållas. Ett flertal remissinstanser har förordat att större täckning skall tillåtas. Vi menar att det saknas anledning att generellt förordna om någon viss räckvidd för sändarna. Vi anser att i princip skall någon begränsning inte föreskrivas i detta hänseende. Vilket område som kan täckas får avgöras från fall till fall beroende på de tekniska förutsättningar som föreligger. Propositionen innebär att nuvarande reklamförbud skall bestå. Vissa remissinstanser har framhållit att reklam skulle vara ett bra sätt för ekonomiskt svaga föreningar att förbättra sin ställning. De har även betonat att föreningar till stor del finansierar tryckning av föreningsblad med annonsintäkter och att motsvarande möjlighet då borde vara öppen även beträffande sändning i närradio. Vi har tidigare betonat att reklam bör tillåtas i samband med att monopol upphör. Reklam bör även vara tillåten i närradio. Såsom remissinstanserna framhållit kan ett tillåtande av reklam betyda förbättrad ekonomi för föreningarna. Därmed kunde förutsättningar för en snabbare utbyggnad av närradioverksamheten skapas. Blev reklam möjlig skulle det leda till ökad programproduktion och högre programkvalitet. Det kunde också bli ett stöd för ortens näringsliv. Inte minst småföretagare skulle - mot en måttlig kostnad - kunna meddela konsumenterna information om sina produkter. Det bör ankomma på resp. närradioförening att besluta om formerna för reklam i närradion. Det må ankomma på utskottet att utforma erforderliga lagändringar. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår propositionen såvitt avser att tillstånd att sända närradio skall kunna återkallas på grund av innehåll i sändning, 2. att avslår propositionen såvitt avser bestämmelser beträffande provsändning, 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om tillstånd till föreningar med kommersiell verksamhet, 4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen uttalas om kostnaderna för närradionämndens verksamhet, 5. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om föreningars rätt att själva anskaffa sändare, 6. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om sändares räckvidd, 7. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om reklam i närradio. () . () () () () () () () minab/gotab 1985