ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8022967 · 1985-03-20 00:00:00 — Regional utveckling och utjämning (prop. 1984/85:115) Beroendet av bilen som fortskaffningsmedel är störst ute i glesbygden med långa pendlingsavstånd och i det närmaste avsaknad av kollektivtrafik. Av den anledningen har man också en nedsättning av bilskatten inom områdena A och B. Detta system är inte bra, alla får samma summa oavsett körsträcka . En rabatt kopplad till körsträckan skulle upplevas som mera rättvis, de som är mest beroende av bilen skulle få högsta rabatten. Området borde också utökas till att omfatta hela stödområdet, även C, som inte omfattas . Ett bättre system kunde utformas på följande sätt. Nuvarande reduktion tas bort och ersätts med en differentierad bensinskatt. Bensinskatten sänks med inom hela stödområdet och ligger kvar på samman nivå som i övriga landet, utom i storstadsområdena , och , där skatten höjs med ? Man kompenserar då gott och väl det ekonomiska bortfallet i stödområdet. En omläggning av bensinskatten enligt detta system skulle ha en positiv regionalpolitisk inverkan, speciellt för turistnäringen. Det skulle också upplevas som mera rättvist, långa pendlingsavstånd kompenseras mest. Det skulle också få till följd att bensinpriset blev lägst där bensinförbrukningen är nödvändigast. är det tvärtom på grund av bl. a. ständigt återkommande bensinkrig. En ytterligare effekt skulle förmodligen bli att biltrafiken minskar något i storstadsområdena där kollektivtrafiken är bäst. En utredning om övergång till ovan skisserade system för bensinbeskattning bör göras. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utredning av regionalt differentierad bensinskatt. BO FINNKVIST (s) minab/gotab 1985 82489
mot · G8022971 · 1985-03-21 00:00:00 — 1984/85 2971-2975 Lärarutbildning för m. m. 1984/85:122) I proposition 1984/85:122 om lärarutbildning för behandlas samverkan med utbildningen inom barnomsorgen. Betydelsen av en ökad samverkan mellan förskola och skola framhålls. Som en av utgångspunkterna för denna anges att personalgrupperna inom de olika områdena har goda kunskaper om varandras verksamheter och känner till målen för dem. En gemensam syn på barns utveckling, villkor och behov är av grundläggande betydelse. Beträffande grundskollärarutbildningen och utbildningen av förskollärare och fritidspedagoger finns enligt propositionen självklara beröringpunkter. Utbildningarna skall även fortsättningsvis samverka. Det betonas även att det skall finnas möjligheter för förskollärare att vidareutbilda sig till lärare för tidigare årskurser i . Vid två högskolor har försöksvis bedrivits utbildning av förskollärare till lågstadielärare. Möjligheterna till en vidareutbildning är således begränsade till två orter, vilket inte är tillfredsställande. Det är därför angeläget att det kan anordnas fler högskoleutbildningar med den inriktning som gäller för utbildningen av förskollärare till lågstadielärare. En högskoleutbildning av detta slag kan med fördel, inte minst av pedagogiska och regionala skäl, anordnas vid . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att anordna vidareutbildning av förskollärare vid . 1 1984/85.
mot · G8022975 · 1985-03-21 00:00:00 — m. fl. Lärarutbildning för m. m. 1984/85:122) Läraryrket utsätter sina utövare för stora påfrestningar. Detta ställer särskilda krav på urvalet till läraryrket. Det är ett välkänt faktum att vissa lärare har en betydande framgång i sitt yrke, andra får dras med svårigheter. Då båda i regel har samma utbildning och ofta liknande arbetsmiljö måste orsaken i betydande grad ha sin grund i personliga faktorer hos läraren. Vilka personliga egenskaper är betydelsefulla för den blivande läraren? är minst lika gammal som lärarutbildningen. En hel del vetenskapliga och empriska data finns, som utpekar egenskaper som anses vara av betydelse för lämplighet och framgång som lärare. Vid i har man studerat en rad mera speciella egenskaper och deras relation till lärarlämplighet. Man finner rimligt att en allmänt lämplig lärare bör ha eller åtminstone inte sakna följande egenskaper: 1. allmän energi, 2. emotionell stabilitet (frihet från ängslan och oro, personlig trygghet, förmåga till kontroll över de egna reaktionerna), 3. förmåga till anpassning till och bedömning av skiftande och ofta oväntade situationer, 4. gladlynthet (entusiasm, humor), 5. förmåga att uttrycka sig enkelt och klart, 6. goda arbetsvanor (organisationsförmåga, uthållighet, noggrannhet), 7. förmåga till socialt ledarskap (förmåga till initiativ, uppskattning av andras insatser), 8. förmåga till social inlevelse (lyhördhet för andras meningar, förståelse för och tålamod inför andras sätt att reagera). Före lärarutbildningsreformen fanns bl. a. en lokal antagning av lärarkandidater, vari ingick bl. a. samtal och ett inträdesprov (jfr nuvarande prov till vissa konstnärliga utbildningar). Denna rutin, vars syfte är att förhindra att direkt olämpliga lärarkandidater tas in, bör prövas på nytt i samband med antagningen inför /89, självfallet i moderniserad form. UFIÄ bör få i uppdrag att organisera en sådan lokal antagning för den nya lärarutbildningen. Lärarurvalet är i varje kultursamhälle utomordentligt viktigt. Det bör i detta sammanhang betonas, vilket verifieras både rent vetenskapligt av psykologer och empriskt av skolledare, att goda lärarpersonligheter åstadkommer bättre inlärande och än viktigare påverkar positivt elevernas anpassning till skolan och deras personlighetsutveckling. Det är därför av största betydelse att söka förvärva de rätta personerna till läraryrket av det skälet att en olämplig lärare kan göra betydande skada både för sig själv och för generationer av elever. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om antagningen till lärarutbildning fr. o. m. /89. () () () () minab/gotab 1985
mot · G8022979 · 1985-03-19 00:00:00 — och åtgärder (prop. 1984/85:129) Den glädjande stora anslutningen till de kraftigt subventionerade sparformerna skatte- resp. skattefondsparande liksom det nya allemanssparande! visar att medborgarna uppenbarligen är villiga att öka sitt sparande, om de bedömer förmånerna rimliga. I andra länder som t. ex. har man gjort liknande erfarenheter. Flertalet banksparare har inte de kunskaper och den läggningen att de kan utnyttja de goda skattefördelar som är knutna till att sparandet sker på ett visst av samhället angivet sätt. Enligt vår mening är det nu därför hög tid att förbättra skatteförmånerna vid sedvanligt banksparande, eftersom dessa undergått en klar försämring på grund av inflationen och det höga ränteläget. Naturligtvis kan förbättringar ske genom en direkt uppskrivning av de aktuella avdragsbeloppen, men vi ställer oss ändå tveksamma till om det är den bästa metoden. Det vore kanske i stället bättre att man band sig för att befria kapitalavkastningen på bankmedel från skatt upp till en viss nivå av sparandet. När nuvarande bestämmelser infördes torde . ha motsvarat räntan på ca 15 000 å . Med dagens diskonto och åtföljande relativt höga inlåningsräntor motsvarar . numera inte avkastningen på mer än . Mycket talar därför för att man borde ändra reglerna till att gälla avkastningen på ett visst belopp knutet exempelvis till basbeloppet. Om man exempelvis haft en regel att ensamstående skulle vara befriad från skatt på en kapitalavkastning som motsvarade förräntningen enligt diskontot på för året gällande basbelopp, så skulle kunna ha gjort en uträkning av detta belopp och avrundat till närmaste hundratal kronor. Beloppet borde då ha blivit ca . För sambeskattade borde den skattefria avkastningen ha blivit ca . Man borde därför överväga att för ensamstående årsavkastningen på en förmögenhet inte beskattas om den inte överstiger vad medeldiskontot skulle ge på årets basbelopp. För samtaxerade borde den fria avkastningen gälla två basbelopp. Man måste ta medeldiskontot för att ge tid att göra sina beräkningar och få in dessa i de deklarationsblanketter som skall finnas till hands för deklarationsskyldiga . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande förbättrade regler för stimulans åt främst bankspararna.
mot · G8022980 · 1985-03-21 00:00:00 — m. fl. Sparfrämjande åtgärder (prop. 1984/85:129) I propositionen föreslås att 15 milj. kr. anslås till allmänt sparfrämjande åtgärder för /86 samt att kapitalsparfondema fr. o. m. taxering frikallas från skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst av fastighet eller rörelse. Vi har tidigare i motionerna 1984/85:161 och 1984/85:2350 framhållit behovet av att stimulera hushållssparande! och också föreslagit konkreta åtgärder i detta syfte. I denna motion berörs därför endast de konkreta förslagen i den aktuella propositionen. I årets budgetproposition har föreslagits att till information om allemanssparande! för /86 anvisas ett reservationsanslag av 7 milj. kr. Regeringen föreslår nu att ytterligare 8 milj. kr. anslås för sparfrämjande åtgärder. Enligt vår mening är det inte i första hand en uppgift för staten att bedriva sparpropaganda. Vi förutsätter att banker och andra institutioner för sparmedel informerar om sina tjänster. är staten huvudman, och därför har vi godtagit det ursprungligen föreslagna beloppet på 7 milj. kr. Skulle budskapet inom denna ram vidgas till allmän sparupplysning, har vi i och för sig ingen invändning. Men då dessutom den föreslagna anslagshöjningen inte motsvaras av en minskning av något annat anslag, avvisar vi förslaget om en uppräkning med 8 milj. kr. Vi har inga invändningar mot förslaget om att kapitalsparfonder skall befrias från skattskyldighet vid realisationsvinster. Den nuvarande realisationsvinstbeskattningen på aktier som innehafts mindre än utgör utan tvekan ett hinder för en aktiv placeringspolitik. Vi delar därför regeringens bedömning att kapitalsparfondema bör befrias från realisationsvinstbeskattning vad gäller såväl aktier som obligationer. Denna förändring bör dessutom omfatta aktiesparfonderna, som visserligen inte tar emot nya insättningar men ändå har att förvalta insatta medel och då bör ha samma möjligheter som allemansfonderna att bedriva en aktiv placeringspolitik. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att beslutar att avvisa det föreslagna reservationsanslaget av 15 milj. kr. till sparfrämjande åtgärder under sjunde huvudtiteln för /86, 2. att beslutar att den föreslagna förändringen av reavinstbeskattning för kapitalsparfonderna även skall omfatta aktiesparfonderna. . HÖGMARK (m) () () () () () () ()
mot · G8022981 · 1985-03-26 00:00:00 — m. fl. Sparfrämjande åtgärder (prop. 1984/85:129) Som tidigare aviserats föreslås nu att kapitalsparfonderna inom allemanssparande! helt skall befrias från beskattning för reavinster även om fonderna innehaft obligationer eller aktier än . Skälen som anges är att omfattningen av allemansfondsparandet är liten, att det ger små inkomster för staten och att fonderna anpassat sig till gällande regler för att undgå beskattning. kommunisterna anser inte dessa angivna skäl vara giltiga för en lindrad kapitalbeskattning, eftersom det vid en bedömning av skattesystemet i sin helhet enligt vår mening behövs en skärpt kapitalbeskattning som ett ied i en omfördelning av skattetrycket till förmån för låg- och medelinkomsttagare utan kapitalinkomster. Med anledning av det ovan anförda yrkas att avslår proposition 1984/85:129 vad avser kapitalsparfondernas beskattning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)
mot · G8022983 · 1985-03-26 00:00:00 — m. fl. Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden (prop. 1984/85:130) Bakom propositionens pretentiösa titel döljer sig ett tämligen innehållslöst dokument, som huvudsakligen beskriver olika projekt med det uppgivna syftet att främja jämställdhet mellan könen. Det råder politisk enighet om målsättningen att främja jämställdhet, vilket också regeringen påpekar. Även socialdemokraterna tycks nu ha insett att jämställdhet mellan könen är något som mognar fram, inte något som kan kommenderas fram genom kvotering eller andra tvingande åtgärder. Det krävs attitydförändringar för att fler kvinnor skall söka sig till yrken och samhällsroller, som domineras av män. Det är inte enbart mäns och kvinnors attityder till varandra som måste påverkas. Synen på sig själv och det egna könet bidrar i hög grad till möjligheter för kvinnor och män att agera som jämlikar. Det krävs medvetenhet och vilja till förändringar på alla nivåer. Under uppväxtåren är människor mest påverkbara. Då grundläggs värderingar som följer med hela livet. Därför är det i hemmet och skolan som grunden till jämställdhet måste läggas genom information, diskussioner och praktisk tillämpning av jämställdhetsprincipen. Detta kan sedan prägla den vuxnes olika roller i livet. I skolan bör man stimulera elever att bortse från traditionella könsroller vid val av utbildning och yrke. Inom företag måste man såväl från arbetsgivarnas som från arbetstagarnas sida acceptera och medverka till att antalet kvinnor i arbetsledande positioner ökar. Attitydförändringar är också nödvändiga inom organisationsvärlden. Regeringen tycks tyvärr utgå från att attitydförändringar inom jämställdhetsområdet kan frammanas genom statsbidrag. Detta synsätt främjar inte utvecklingen mot ökad jämställdhet mellan könen. Jämställdhetsansträngningar måste vara en integrerad del av varje myndighets, företags och organisations verksamhet. Många av de projekt och åtgärder som redovisas i propositionen är intressanta och bör kunna genomföras inom ramen för ordinarie verksamhet. Varje arbetsgivare, utbildningsgivare eller organisation har ett moraliskt ansvar att inom sitt område vidta åtgärder som främjar jämställdheten. Detta kan ske på olika sätt. Vi finner ingen anledning att kommentera enskilda projekt eller initiativ, då dessa enligt vår mening normalt inte skall finansieras med statliga anslag. Regeringens förslag är dessutom klart otillfredsställande så till vida att inte bereds tillfälle att ta ställning till kriteria för vilka projekt som bör komma i åtnjutande av statsbidrag. Statsbidrag bör inte utgå enligt så oklara principer. Med stöd av ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående jämställdhet mellan könen, 2. att avslår regeringens förslag att till kommittéer m. m. för /86 under tionde huvudtiteln utöver vad som föreslagits i proposition 1984/85:100 bilaga 12 anvisa ytterligare 5 milj. kr. . HÖGMARK (m) () () ()
mot · G8022986 · 1985-03-26 00:00:00 — Motion 1984/85:2986 m. fl. Medel till utvidgat datorstöd vid och länsbostadsnämnderna (prop. 1984/85:136) I proposition 1984/85:136 föreslår regeringen att knappt 9 milj. kr. anvisas för en utvidgning av datorstödet vid och länsbostadsnämnderna. Datorer skall användas för att administrera den statliga bostadslångivningen. Regeringen anför som stöd för sin begäran bl. a. att det nuvarande systemet är otillförlitligt. Vi delar regeringens bedömning att om bostadslångivningen även fortsättningsvis skulle administreras av staten skulle en investering i bättre dataanläggningar vara befogad. Vi anser att hela bostadslångivningen skall skötas av ordinarie kreditinstitut. kommer således ingen statlig administration av lånehanteringen att behövas. Tills dess att detta är genomfört får bostadsverket klara sig med det datasystem som är i bruk. En investering i ett helt nytt system är mot denna bakgrund inte försvarbar. Med anledning av det ovan anförda hemställer vi att beslutar att avslå proposition 1984/85:136. () () () (m) () () () ()
mot · G8022987 · 1985-03-26 00:00:00 — m. fl. Medel till utvidgat datorstöd vid och länsbostadsnämnderna (prop. 1984/85:136) har i föreslagit att lånestock väsentligt minskas genom att aktiva åtgärder vidtas för att få låntagarna att lösa in mindre lån. Mer än hälften av alla lån är lån med en aktuell kapitalskuld understigande . har ställt sig bakom förslag, men arbetet har drivits med ringa intresse från departementets och sida. Konkreta åtgärder har ännu inte vidtagits. Självfallet skall myndigheter ha rationella system för sitt arbete. Vi delar därför uppfattningen att ett bra datasystem bör införas. Vi menar dock att det är fel ordning att först överföra en stor mängd lån från nuvarande system till ett nytt datasystem och att därefter avveckla lånen. Reduceringen av låneantalet bör ske först. Vi har också föreslagit att det statliga bostadslånet skall sammanläggas med bottenlåneinstitutens lån till ett lån. Utformningen av ett datasystem för registrering av statens åtagande i form av garantier och subventioner skulle antagligen avvika från det system som planeras. Även av detta skäl bör forceringen av arbetet anstå. Arbetsplanen för datorstöd bör därför anpassas till de av oss föreslagna - och av beslutade - ändringarna. för /86 bör därför inte beviljas . Kostnaderna för en reviderad plan för datorstöd får regeringen återkomma till i annat sammanhang. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställer vi att beslutar avslå framställningen om anslag på . till för /86. () () () ()
mot · G8022989 · 1985-03-26 00:00:00 — m. fl. Skärpningar av statistiksekretessen (prop. 1984/85:133) I propositionen föreslås att sekretessen kring statistiska uppgifter skall skärpas i vissa avseenden. Vi har inget att erinra mot förslaget i och för sig. Det finns dock anledning att framhålla att det hos medborgarna finns en utbredd oro över den omfattande insamling av skiftande uppgifter som pågår i samhället. Själva existensen av stora dataregister med information om medborgarna upplevs som ett integritetshot. Det finns hos många en ängslan över möjligheterna till samköming av skilda register. Enligt vår mening bör denna inställning hos medborgarna leda till en minskning av antalet uppgifter som insamlas och lagras. Alltför ofta har insamling av uppgifter skett utan att tillräcklig hänsyn tagits till uppgiftslämnamas intressen. Vi vill understryka att integritetskränkningar kan ske inte endast genom missbruk av register utan även genom lagändringar. Uppgifter som vid insamlingstillfället åtnjutit sekretesskydd kan bli tillgängliga för envar. Mot bakgrund av det anförda vill vi framhålla att propositionens förslag inte senare bör åberopas som stöd för ökad insamling av uppgifter. Tvärtom menar vi att det finns starka skäl som talar för en allmän begränsning av uppgiftslämnandet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om begränsning av uppgiftslämnande. () HANS NYHAGE (m) () () () AXEL () () ()
mot · G8022992 · 1985-03-27 00:00:00 — 1984/85:2992 m. fl. Radio- och kassettidningar (prop. 1984/85:138) Den föreslagna ordningen innebär att det nu blir möjligt att ge ut s. k. radiotidningar som distribueras via FM-nätet, som innehåller material från flera samverkande dagstidningar. Detta kommer att öka tillgängligheten till dagspress och andra tryckta media för synskadade. Det finns emellertid problem med den valda lösningen. Synskadade får en tidningsversion som är redigerad, beskuren och i vissa fall samordnad med andra tidningar på ett sätt som gör att avvikelserna från det tryckta original som seende utnyttjar kan bli ganska avsevärda. Det vore olyckligt om radiotidningen utvecklas till ett särskilt massmedium till vilket en begränsad grupp människor - synskadade - är hänvisade för att hämta information och förströelse. Grundläggande principer om alla människors lika värde talar för att man eftersträvar en ordning där synskadade har möjlighet att i en form som så nära som möjligt ansluter till ursprunget ta del av tidningar, tidskrifter och litteratur. Det möter stora svårigheter att snabbt förverkliga ett sådant system. Det ligger dock klart i linje med vad många synskadade önskar skall förverkligas. Det skulle ge dem en frihet i mediavalet som nära ansluter till vad seende kan uppnå. De merkostnader som uppstår skall enligt detta synsätt inordnas i samhällets stödgivning till press, tidskrifter och litteratur. Vi finner det rimligt att regeringen genom ett utredningsuppdrag låter belysa hur ett sådant system skall kunna fungera och vilka kostnader det innebär. Det är i detta sammanhang viktigt att möjligheterna att ta i bruk framtida ny informationsteknologi noga beaktas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning om möjligheterna att bereda synskadade möjligheter att ta del av tidningar, tidskrifter och litteratur i så ursprunglig form som möjligt enligt vad som anges i motionen. () () () () () () () ()
mot · G8022993 · 1985-03-27 00:00:00 — m. fl. Radio- och kassettidningar (prop. 1984/85:138) I propositionen föreslås att stöd till radio- och kassettidningar skall utgå även till en sådan talutgåva som ges ut gemensamt av två eller flera dagstidningar. Till hälften skall innehållet vara förlagetroget material ur en enda dagstidning, och den andra hälften skall innehålla gemensamt sammanställt material. Förslaget må vara välment men är inte bra. Den synskadade som prenumererar på sin tidning, vilken det än är, skall också få sin tidning och ingen annan. tillsatte regeringens beredningsgrupp för ett programutskott som enligt sitt uppdrag utarbetade ett handlingsprogram i handikappfrågor. Bakom programmet stod ett enigt programutskott. Alla riksdagspartiers företrädare stödde förslaget och det antogs av beredningsgruppen och sedermera av . I programmet framhölls bl. Handikappades delaktighet och gemenskap i samhället måste åstadkommas genom att miljö och verksamhet utformas på ett sådant sätt att de blir tillgängliga för handikappade. Varje huvudman måste beakta detta i sin verksamhet. Kostnader som uppkommer för sådan anpassning skall ses som en självklar del av kostnaderna för verksamheten och därmed också finansieras på samma sätt som verksamheten i övrigt. Även om programmet syftade till att genomföras i huvudsak och i vissa avseenden på anser vi det helt fel att nu i proposition föreslå något som strider mot programmet. Vi yrkar således avslag på propositionen och anser att skyndsamt bör föreläggas ett sådant nytt förslag som överensstämmer med handlingsprogrammet i handikappfrågor. Först då kan de synskadades informationsproblem bringas till sin lösning. Beträffande den föreslagna anslagshöjningen reser vi inga invändningar med hänsyn till den pågående tekniska utvecklingen av informationshjälpmedel för de synskadade. Med stöd av det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1984/85:138 såvitt avser i propositionen framlagt förslag till lagändring och till ändrade grunder för radio- och kassettidningar, 2. att hos regeringen begär nytt förslag med beaktande av vad i motionen anförts. () ()
mot · G8023001 · 1985-03-27 00:00:00 — Förbättrade boendeförhållanden för gamla, handikappade och långvarigt sjuka (prop. 1984/85:142) I proposition 1984/85:142 diskuteras bl. a. för vilken typ av utrymmen för boendeservice som räntebidrag för lån bör kunna utgå i fortsättningen. Det framhålls i propositionen att möjligheterna att erhålla räntebidrag för lån till bostadskomplement i form av gemensamma utrymmen såsom tvättstugor, kök. matrum eller andra lokaler som är direkt kopplade till bostaden skall gälla även . Däremot skall räntebidrag enligt propositionen inte lämnas för lån som avser lokaler av typen receptioner, restauranger eller personallokaler. För många äldre och handikappade är möjligheten till eget boende beroende av vilken hjälp och service kommunen kan erbjuda. Det kan därför vara nödvändigt att bygga mindre dagcentraler, inkluderande personallokaler, i direkt anslutning till bostäderna i området. För denna boendekategori är sådana lokaler ett lika viktigt bostadskomplement som andra gemensamma utrymmen. Regeringen avser att senare precisera bestämmelserna i bostadsfinansieringsförordningen i det nu berörda avseendet. Enligt vår mening bör då personallokaler inräknas i de utrymmen för boendeservice som skall berättiga till räntebidrag för lån. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om räntebidrag till lån för personallokaler för boendeservice.