mot · G902109 · 1985-11-14 00:00:00 — Motion till 1985/86:109 m. fl. Ändring i m. m. (om brott mot borgenärer) (prop. 1985/86:30) Enligt propositionen skall det skapas ökade möjligheter att vid en straffrättslig bedömning ta hänsyn till skulder som kan förutses vid gärningstillfället men som då ännu inte har uppkommit, s. k. latenta skulder. Det är främst skatter och avgifter som berörs av förslaget. Gällande rätt torde innebära att skatt och allmän avgift såvitt avser gäldenärsbrott anses som en skuld först från utgången av den period till vilken skulden hänför sig eller då ett beslut i saken vann laga kraft. Förslaget innebär att straffansvar kan inträda på grund av att en person i sitt ekonomiska handlande inte tar tillräcklig hänsyn till en förväntad skuld, dvs. en skuld som formellt sett inte har uppstått då den förment brottsliga gärningen begås. Den föreslagna ordningen kommer inte enbart att beröra skatter och avgifter. Även böter, vitén och skadestånd kommer att omfattas av en ny lagstiftning. Förslaget har kritiserats av ett flertal remissinstanser. Överåklagaren i har understrukit att det är viktigt att det i lagens motiv klart anges under vilka förutsättningar en latent skuld skall kunna ligga till grund för den ekonomiska bedömningen och straffansvaret. Hovrätten för har aktualiserat frågan hur åtal för gäldenärsbrottet skall hanteras om skattedomstol ännu inte slutligt avgjort skattefrågan. i har väckt frågan om en åklagare före ett åtal själv skall pröva riktigheten av skatt eller avgift som påförts den skattskyldige efter skönsmässiga grunder. Hovrätten över och menar att en så stor förändring vad gäller synen på latenta skulder kräver mer omfattande analys av problemen. och har särskilt uppehållit sig vid de problem som kan uppstå då det är fråga om skadestånd. Man har bl. a. betonat att det ofta är ytterst svårt för en svarande att bedöma om han kommer att åläggas att utge skadestånd och, om så sker, hur stort detta kan bli. Effekten av förslaget kan bli att en person som är invecklad i ett skadeståndsmål blir låst på grund av straffhotet och därför inte kan disponera över sin egendom. De brister i förslaget som ovannämnda remissinstanser framhållit har inte alls berörts i propositionen eller kommenterats i allmänna och ofullständiga ordalag. Vad särskilt beträffar latenta skadeståndsskulder uttrycker departementschefen viss förståelse för de farhågor som framförts. Därefter presenteras dock i förslaget några allmänt formulerade argument som anges tala för att farhågorna är överdrivna. Enligt vår mening uppfyller inte propositionen de krav i fråga om precision 1 1 1985/86.3 sami. som måste ställas på straffrättslig lagstiftning. När det gäller betydelsen av Mot. 1985/86:109 latenta skulder är förutsättningarna för straffbarhet alltför lösligt angivna. Det förtjänar att framhållas att ifrågavarande straffhot riktar sig mot varje medborgare, som under straffhot åläggs att utföra kvalificerade juridiska och ekonomiska bedömningar. En av rättssamhällets viktigaste uppgifter är att skapa klara och begripliga lagar. Detta är självfallet av särskild betydelse då det är fråga om strafflagstiftning. Vi menar att det är ett oavvisligt krav att sådan lagstiftning tydligt anger vad som är ett otillåtet handlande. Den enskilde skall inte behöva vara tveksam om huruvida han gör sig skyldig till ett brott eller ej. Den enskilde måste kunna förutse de straffrättsliga konsekvenserna av sina gärningar. Dessa krav uppfylls inte i propositionen i den del som gäller latenta skulder. Såväl lag som motiv är så vagt formulerade att i många fall tvivel om vad som är rätt eller fel måste uppstå. Följden blir ökad rättsosäkerhet hos allmänheten. Av de ovan anförda skälen kan vi inte biträda förslaget såvitt avser s. k. latenta skulder. Vi finner det uppenbart att lagstiftning inte kan aktualiseras utan ytterligare omfattande bearbetning av frågeställningarna. Först därefter kan det övervägas om lagstiftning i berörda delar alls är acceptabel från rättssäkerhetssynpunkt. Det anförda innebär att beträffande brotten oredlighet, vårdslöshet och mannamån mot borgenärer avvisar vi de ändringar som föreslås för att brotten skall kunna begås av var och en i stället för såsom nu endast av den som är gäldenär. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att avslår propositionen såvitt avser att brotten oredlighet mot borgenärer, vårdslöshet mot borgenärer och mannamån mot borgenärer skall kunna begås av var och en i stället för endast av den som är gäldenär. L. () i () () () ()