mot · G8022123 · 1985-01-24 00:00:00 — m. fl. Regeringen avser att förelägga en proposition om den framtida regionalpolitiken. I anslutning till denna proposition kommer vi att väcka en motion, i vilken vi mera detaljerat kommer att redovisa våra förslag. I avvaktan på propositionen redovisar vi nu endast våra principiella ståndpunkter. Regionalpolitikens uppgift är att skapa så likvärdiga förutsättningar som möjligt för individer i olika delar av landet. Grunden för att detta skall vara möjligt är en dynamisk utveckling av det fria näringslivet. Tillgång till nya idéer och entreprenöranda är nödvändig. En näringslivsvänlig politik och en ekonomi i balans ger de bästa förutsättningarna för regional balans och utveckling. Man kan inte nog understryka vikten av detta eftersom regional utveckling ofta diskuteras enbart i termer av budgetmedel för olika former av bidrag och stöd. Koncentrationstendenserna till ett fåtal regioner i landet är tydliga. Det rör sig här inte främst om en befolkningsmässig koncentration utan snarare om en kvalitativ koncentrationsprocess - med de större universitets- och industriorterna som magneter. Den snabba tekniska utvecklingen har påskyndat denna process. innebär detta en risk för obalans inte bara mellan regioner utan även mellan olika delar av samma region. Dessa problem kan inte lösas med restriktioner för utveckling i expansiva regioner eller genom flyttning av statliga myndigheter. Sådana åtgärder riskerar att skapa fler problem än de löser. Alla erfarenheter visar att just de svagaste regionerna drabbas hårdast i tider av ekonomisk stagnation. Inomregionala och mellanregionala balansproblem kan därför bara lösas om vi har en god ekonomisk tillväxt. För att svenskt näringsliv skall kunna hävda sig i den internationella konkurrensen måste expansion och tillväxt i huvudsak få ske i de regioner som har de bästa förutsättningarna härför. Detta får dock inte tas till intäkt för en gradvis kvalitativ uttunning av andra regioner i landet. En sådan utveckling skulle vara olycklig från 1 1984/85. rättvisesynpunkt men också minska förutsättningarna att utnyttja hela landets produktionsförmåga . Den tekniska utvecklingen, speciellt inom datakommunikationsområdet, kan också förväntas minska koncentrationstendenserna, eftersom många kvalificerade arbetsuppgifter kommer att kunna utföras även i glesbygder. Regionalpolitiken bör uppfylla följande krav för att kunna fylla sin funktion: O huvudsakligen baseras på generella medel, O ta hänsyn till flera faktorer och nyttja flera medel än traditionell regionalpolitik, O utnyttja marknadsekonomiska instrument, O låta beslut i större utsträckning fattas på regional nivå, O använda stödsystemen som är enkla och har fasta regler. I andra motioner har vi framlagt förslag, som på olika sätt skulle stärka förutsättningarna för en positiv utveckling i svaga regioner. Det höga skattetrycket hämmar det privata näringslivet på många sätt. Marginalskatterna gör att incitamenten att satsa på egna företag minskar. En annan effekt är att incitamenten att byta arbete och bostadsort minskar. Detta verkar numera oftast till glesbygdsregionernas nackdel. För att kunna driva företag i dessa trakter är det ofta nödvändigt att rekrytera nyckelpersonal från andra landsändar. I motion 1984/85:2754 lägger vi förslag om sänkta marginalskatter. Vi föreslår också att förmögenhetsskatten på arbetande kapital i mindre och medelstora företag avskaffas. Detta skulle medverka till att stimulera nyföretagandet. I vår näringspolitiska motion, 1984/85:559, presenterar vi även andra åtgärder för att underlätta situationen för småföretag och för att minska den offentliga regleringen på olika områden. 4.2 Arbetsmarknadspolitik och arbetsrättslig lagstiftning Utan att eftersträva s. k. flyttlasspolitik är det både önskvärt och nödvändigt med yrkesmässig och geografisk rörlighet. Detta försvåras ofta av arbetsrättslagstiftningen. Skattepolitiken, som tidigare nämnts, liksom nuvarande turordningsregler och meritvärderingssystem inom det kommunala området, försvårar flytt ningar över kommungränserna. Det är nödvändigt att såväl lagstiftnings- som avtalsvägen finna konstruktiva lösningar på detta problem. Berättigade krav på såväl anställningstrygghet som rättvisa i meritvärdering mellan kommunerna måste tillgodoses. Den solidariska lönepolitiken har haft negativa effekter från regional synpunkt. Utslagningen av industrier i t. ex. inland har, genom kravet att hålla samma löneökningstakt som resten av landet, varit högre än den annars skulle varit. Genom att inte ge de anställda möjligheten att själva välja en långsammare omställning försvårades strukturomvandlingen . Våra förslag beträffande arbetsmarknadspolitik och den arbetsrättsliga lagstiftningen återfinns i motionerna 1984/85:900 resp. 1984/85:2716. De regionalpolitiska insatserna bör i första hand vara generella och syfta till att förbättra förhållandena för individer och företag i allmänhet i de svaga regionerna. Selektiva insatser kan dock i begränsad utsträckning behövas. Det är väsentligt att dessa utformas så att de inte verkar konkurrenssnedvridande. 5.1 Kompensera för handikapp En av regionalpolitikens huvuduppgifter är att kompensera olika regioner för vissa handikapp, vilka gör att verksamheter inom dessa regioner inte kan konkurrera på likvärdiga villkor gentemot näringslivet i andra regioner. Exempel på denna typ av handikapp är stora avstånd, hårdare klimat, bristande industritradition och kompetensnivå. Dessa medför högre kostnader och större risk. Vidare är arbetsmarknaden ofta tunnare och saknar den allsidighet som underlättar vid nyrekrytering. Vi har tidigare föreslagit att socialförsäkringsavgifterna sänks för näringslivet i stödområde A. Dessutom förordade vi en motsvarande sänkning i stödområe B. Vissa delar av landet har ett betydligt hårdare klimat, vilket medför avsevärda merkostnader för uppvärmning, byggkonstruktioner etc. Det finns därför skäl att överväga utnyttjandet av energibeskattningen för att i större utsträckning än f. n. kompensera dessa regioner för dessa klimatmässiga handikapp. Varken löntagarfonderna eller småföretagsfonden kommer att bli ett medel för regional utveckling. Tvärtom utgör löntagarfonderna ett hot mot regionalpolitiken genom att alla företag - även småföretagen i glesbygdsregionerna - tvingas bidra till finansieringen. Den reguljära kreditmarknaden bör enligt vår mening ta en mer aktiv del i riskkapitalförsörjningen. Lokaliseringslånen bör slopas. Lokaliseringsbidrag, offertstöd och sysselsättningsstöd bör sammanföras till en ny form av riskkapitalförsörjning med villkorlig återbetalningsskyldighet. Återbetalningsvillkoren skall vara beroende av projektens risknivå och förväntade resultat. För staten maximal acceptabel risk bör vara beroende av i vilken del av stödområdet projektet skall förverkligas. 5.5 - ansvarig på länsnivå I den mån selektiva stöd måste nyttjas bör handläggningen av dessa normalt göras på regional nivå av länsstyrelserna. Erfarenheterna av att fördela regionala medel genom de s. k. sammanhållna länsanslagen är genomgående positiva. Det finns därför anledning att utveckla denna form av regionalpolitiska insatser. Besluten fattas på en nivå där det finns kunskap om problemen. Ramtilldelningstekniken innebär frihet att inom givna medelsramar finna lämpliga lösningar utifrån regionens särskilda förutsättningar. Det samlade länsanslaget har visat sig vara ett bra instrument för att på olika sätt skapa förutsättningar för projekt på den rena glesbygden. Denna typ av projekt har ofta hämmats av snävt sektorstänkande, vilket hindrat okonventionella kombinationsprojekt av typ jordbruk/ turism/hantverk/service. Eftersom kombinationssysselsättning oftast är en förutsättning för ett hushålls försörjning på glesbygden är möjligheten att arbeta över sektorsgränserna väsentlig. Genom insatser av detta slag utnyttjas kreativa sätt att ta till vara glesbygdens tillgångar. Inte minst i de s. k. skogslänen framstår långsiktiga satsningar av detta slag som överlägsna de ganska slentrianmässiga kortsiktiga projekten av beredskapskaraktär i AMS regi. AMS-medel för kortsiktiga insatser bör kunna överföras till länsanslagen i mån av tillgång på bra projekt. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om principerna för regionalpolitiken. . HÖGMARK (m) () () ()