ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G802936 · 1985-01-22 00:00:00 — Föreskrifter i grundlag om medborgarskapets innebörd, m. m. Medan de rättigheter som medborgarskapet medför är angivna i grundlagen är själva förvärvet av medborgarskap reglerat i vanlig lag (som tillhör socialförsäkringsutskottets ansvarsområde!). Detta innebär bl. a. att rösträtten till blir avhängig av vad socialförsäkringsutskottet - icke - föreslår . Enligt min, redan i en tidigare motion framförda, åsikt bör medborgarskapsregler tillhöra ansvarsområde och ha karaktär av grundlag. I anslutning härtill vill jag ytterligare anföra följande: Regeringsformens 2 kap. gäller grundläggande fri- och rättigheter. Enligt min mening borde ett sådant kapitel, för att vara väl balanserat, även innehålla upplysning om medborgarens skyldigheter, exempelvis att gå i skolan, betala skatt, (för män:) fullgöra värnplikt, delta i civilförsvaret, eventuellt också motta kommunala och statliga förtroendeuppdrag m. m. Då nu en särskild utredning arbetar med folkstyrelsens villkor, vilket väl rimligen kommer att leda fram till vissa revisioner av regeringsformen, vore det måhända välbetänkt att till denna utrednings uppdrag (eller till en särskild utredning) foga de två uppgifter som här angivits. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att tilläggsdirektiv rörande frågorna om grundlagsmässig reglering av medborgarskapet och därmed förenade skyldigheter utfärdas till folkstyrelsekommittén.
mot · G802937 · 1985-01-22 00:00:00 — Rätten att disponera riksdagsmandat Med anledning av en /riksdag inträffad serie av händelser med anknytning till regeringsformen 4:7 aktualiserades frågan om vilka som disponerar riksdagsmandat: de på partiets valsedlar uppförda kandidaterna eller det ifrågavarande partiets ledning. Uppenbart är att partiet - eller ett organ inom partiet - disponerar rätten att uppföra sina kandidater i viss ordningsföljd på partiets valsedel (eller valsedlar, om flera listor begagnas). Regeringsformen innehåller också regler för utseende av ersättare. Frågan är emellertid om mandatet är partiets eller personens, dvs. om ledningen för ett parti kan göra gällande att någon som valts till riksdagsledamot eller som senare kan ifrågakomma som ersättare för sådan av hänsyn till partiet bör träda tillbaka till förmån för annan, som i valet röstmässigt placerats efter honom eller henne. Saken är måhända inte alldeles klar eftersom mandaten enligt RF 3:7 fördelas mellan partier och enligt 3:9 för varje mandat som ett parti har erhållit utses en riksdagsledamot samt ersättare för honom. Eftersom RF 4:7 föreskriver att ingen riksdagsledamot eller ersättare får lämna sitt uppdrag utan medgivande är det inte helt utan intresse att försöka fastställa vilka betingelser som bör vara uppfyllda för att skall lämna sådant medgivande. I begreppet medgivande förefaller nämligen ligga rätten till en diskretionär prövning av skälet till avsägelsen. Det förefaller rimligt att den nu sittande folkstyrelseutredningen bereds tillfälle att begrunda denna fråga, varför jag - under hänvisning till det anförda - hemställer att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om ett klargörande av vem eller vad som disponerar ett partis riksdagsmandat.
mot · G802938 · 1985-01-21 00:00:00 — Motion 1984/85:938 Ökat antal kyrkomötesombud från Vid senaste kyrkomötesreformens genomförande försämrades stifts representation på ett sätt som inte minst ur demokratisk synpunkt måste anses som icke tillfredsställande. Från att ha haft 4 mandat av dåvarande 96 före reformens genomförande halverades antalet och stiftet har 2 mandat utav 251. Detta resultat av den nya kyrkomötesreformen har i stiftet befunnits som en orimlighet eftersom ett av kyrkomötesreformens syften var att olika åsiktsriktningar skulle garanteras inflytande och därmed demokratiska intressen tillgodoses. Den försämrade representationen från har också påtalats i två motioner till kyrkomötet, dels 1982 innan kyrkomötesreformen var genomförd, dels 1984 efter det reformerade kyrkomötet. Vid den utskottsbehandling som följde på motionen under allmänna kyrkomötet sades bl. a. att det kan enligt utskottets mening med fog ifrågasättas om ej möjligheterna för att låta olika grupper och åsiktsriktningar komma till tals vid kyrkomötet f. n. är alltför starkt beskurna. Olika förslag är under prövning i kyrkokommittén för att belysa konsekvenserna av ändrade regler, och regeringen har aviserat proposition under vårriksdagen. Att vid fastställandet av antalet mandat endast utgå från stiftets folkmängd måste anses som oacceptabelt, och detta ger inte det demokratiska utrymme som var tänkt i samband med det reformerade kyrkomötet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen om regler som tilldelar varje valkrets minst 4 mandat vid kommande val till allmänna kyrkomötet.
mot · G802943 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Ett alternativt mått på produktionen i samhället Det gängse sättet att mäta produktionen framstår som alltmera ofullständigt och oriktigt. Produktion av både varor och tjänster sker under nuvarande förhållanden ofta på ett sätt som innebär djupgående skador på såväl miljön som på människorna själva. Men det är vanligen bara produktionsresultatet som medräknas vid bedömning av produktionens storlek och av framstegstakten. Avdrag sker icke för de uppenbara skador som i själva produktionsprocessen kan ha vållats natur och människor. Sådana skador är exempelvis: olycksfall i arbetet, yrkesskador vållade t. ex. genom hantering med kemiska ämnen, förslitning av de arbetande människorna vållad av själva arbetsprocessen, ökad sjukdomsfrekvens sammanhängande med förhållanden i produktionslivet, hämmad utveckling genom ensidiga arbetsprocesser, förbrukning av oersättliga råvaror, förstörelse av luft, vatten och mark genom olika utsläpp härrörande ur produktionsprocessen, förintande av naturtillgångar genom anläggning av produktionsplatser och samhällen, genom avverkning, genom utbyggnad för energiändamål osv., brytande av viktiga ekologiska kedjor. Exemplen kan mångfaldigas. Stundom har man sökt lösa detta problem om att på ett rättvisande sätt beräkna produktionen och framstegsutvecklingen genom att jämsides med resonemang grundade på bruttonationalprodukten redovisa utvecklingen av olika välfärdskomponenter. Det är naturligtvis ett framsteg att hänsyn tas till andra faktorer än produktionens rent kvantitativa resultat, men denna kompletterande redovisning löser ändå inte det grundläggande problemet. En allt starkare opinion vänder sig bestämt mot att man växlar förstörelse av människor och natur mot produktionsresultat. Det krävs därför ett nytt sätt att beräkna produktionen. Det räcker inte att redovisa uppnådda resultat. måste man också redovisa alla kostnader för produktionen i form av effekter på såväl människorna som miljön. Endast så möjliggörs ett korrekt val mellan olika typer av teknik, mellan olika typer av arbetsprocesser, mellan olika typer av produktion. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär tillsättande av en parlamentarisk utredning för att utforma ett alternativt mått på produktionen i samhället med särskild ekologi. HANS (vpk) i hänsyn till människans och naturens (vpk) (vpk)
mot · G802944 · 1985-01-21 00:00:00 — I budgetpropositionens bil. 15, behandlas under avsnittet Statistik samhällets behov av offentlig statistik. Vidare anslås under detta avsnitt medel till , . Föredragande statsråd anför under rubriken följande: Jag erinrar om de utgiftsminskningar inom bl. a. arbetskraftsundersökningarna som blir möjliga genom sysselsättningsregistret. Jag återkommer till detta under anslaget för folk- och bostadsräkningar. För /86 beräknas denna utgiftsminskning till . Efter genomgång av statistikutredningens övriga förslag har jag funnit att delprogrammet Arbetsmarknad därutöver kan minskas med . Under anslaget Folk- och bostadsräkningar anförs följande: För tillkommande kostnader på grund av sysselsättningsregistret har jag för /86 beräknat . Jag erinrar om de besparingar inom bl. a. arbetskraftsundersökningarna som blir möjliga genom sysselsättningsregistret. I anslagsberäkningen har SCB beräknat att det behövs en ökning av anslaget för delprogrammet Arbetsmarknad om 5,535 milj. kr. Föredraganden drar i stället ned anslagsposten med 2,057 milj. kr. i förhållande till föregående år. Enligt min uppfattning är det viktigt att vi har en fullgod arbetsmarknadsstatistik. AKU-undersökningarna har spelat en viktig roll för de politiska bedömningarna av läget på arbetsmarknaden och för behovet av åtgärder. Jag är inte övertygad om att det tillkommande sysselsättningsregistret redan under kommande budgetår kan kompensera de försämringar man nu avser att vidta i och med att kraftiga besparingar görs inom delprogrammet Arbetsmarknad. skall dock enligt den lag antagit baseras på de kontrolluppgifter som skall lämnas . Det är svårt att utifrån den knapphändiga information som ges i budgetpropositionen avgöra huruvida det föreslagna anslaget ger utrymme för en fullgod arbetsmarknadsstatistik under kommande budgetår. Det är därför enligt min mening viktigt att noga prövar dessa anslagsposter med utgångspunkten att arbetsmarknadsstatistiken inte skall försämras under kommande budgetår. Det kommande sysselsättningsregistret kan säkerligen komma att innebära att det går att göra besparingar inom övrig statistikproduktion. Frågan är om dessa besparingar går att hämta in redan under kommande budgetår. Mot bakgrund av vad som anförts ovan hemställs att vid sin behandling av anslagen under punkten B7 : Statistik, register och prognoser som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts ovan om behovet av en fullgod arbetsmarknadsstatistik.
mot · G802945 · 1985-01-23 00:00:00 — m. fl. Antalet sysselsatta i landet är f. n. det största . Av SCB:s undersökning framgår att sysselsättningen ökat med 77 000 personer. Framför allt kvinnorna strömmar ut på arbetsmarknaden, och nämnas kan att inte av alla kvinnor med barn är förvärvsarbetande - f. ö. den högsta siffran i världen. Detta förhållande ställer mycket stora krav på utbudet av arbetstillfällen om inte antalet människor utan arbete skall öka. Det är därför tillfresställande att man har lyckats sänka arbetslösheten, även om detta delvis fått ske genom extraordinära insatser från stat och kommun i form av beredskapsarbete, ungdomslag osv. Vi har en mycket förnämlig statistisk redovisning av sysselsättningsläget, såväl i landet i stort som i de olika länen. Sålunda redovisas kontinuerligt dels antalet sysselsatta, dels de människor som är öppet arbetslösa. Dessutom redovisas de personer som är föremål för olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder, beredskapsarbeten, arbetsmarknadsutbildning, ungdomslag m. m. Till denna kategori räknas även - märkligt mog - de människor som är anställda i samhällsföretagsgruppen, dvs. de som har s. k. skyddat arbete. har över 30 000 människor förvärvsarbete inom denna sektor. Redovisningen av sysselsättningsläget i olika massmedia, liksom i vissa politiska sammanhang, blir dock ofta missvisande genom att de människor som placerats i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder - dit alltså även anställda i skyddad verksamhet hör - helt felaktigt räknas samman med kategorin öppet arbetslösa. görs t. o. m. gällande att man genom de här åtgärderna gömmer undan de arbetslösa, för att därmed få bättre statistik och få ner arbetslöshetssiffrorna. Inte heller redovisas i media särskilt tydligt utströmningen på arbetsmarknaden, och därmed ökningen av antalet människor som är i arbete, vilket alltså i vissa fall kan medföra att sysselsättningsredovisningen blir missvisande. Det är därför angeläget att det av sysselsättningsstatistiken tydligare framgår - hur många nytillträdande som kommit till på arbetsmarknaden - hur många som har arbete i öppna marknaden - hur många som har arbete i den skyddade verksamheten - hur många som är placerade i öppna marknaden med lönebidrag - hur många som finns placerade i olika arbetsmarknadsåtgärder, arbets marknadsutbildning, beredskapsarbete, ungdomslag m. m. - och hur många människor som helt saknar arbete och sålunda är öppet arbetslösa. Därmed skulle förhoppningsvis benägenheten att klumpa ihop alla som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder och föra dem samman med antalet arbetslösa minska, och redovisningen av sysselsättningssituationen i massmedia och i vissa politiska sammanhang bli mera realistisk. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förtydligande av sysselsättningsstatistiken. () () () BO FINNKVIST (s)
mot · G802946 · 1985-01-23 00:00:00 — Per m. fl. Fördelning av vinsterna på vattenkraftsanläggningar har i Lule älv och andra vattendrag byggts ett stort antal kraftverk och regleringsdammar. Under projekterings- och anläggningstiden har befolkning och företrädare för län, landsting och kommuner i berörda områden haft fullgod anledning att i kalkylerna räkna med framtida skatt från dessa kraftverk och dammar. Om ortsbefolkningen hade kunnat förutse att kommunalskattedelen från kraftverk och dammar skulle indragas till staten hade säkerligen hårdare krav ställts för att medge det strömmande vattnets utnyttjande till elektrisk energi. Erkännas bör att kraftverksbyggnationerna medfört viss temporär sysselsättning till ortens folk, men långsiktigt är dock de negativa effekterna i berörd bygd mycket stora. Milsvida områden har blivit överdämda. Skogsbruket har försvårats. Fisket har försämrats. Bestående men har också drabbat rennäringen. Om i en bygd tillskapas nya industrier så tillkommer fler bestående arbetstillfällen. Så är det inte där vattenkraftsutbyggnader sker. I detta fall innebär förändringarna i miljön att bygden tappar sysselsättning när byggnationerna är gjorda. Därför drabbas kraftverksbygdernas befolkning extra hårt av kommunalskatteomläggningen till staten. Särskilt hårt har kommun drabbats av de ändrade skattereglerna. Men även andra kommuner med regleringsdammar och kraftverk har i ett slag fått en sämre ekonomisk framtid. Tveklöst är att elektrisk energi genom vattenkraft är för förbrukarna och hela svenska samhället en billig och ren energi. Därtill ger vattenkraften staten mycket stora inkomster i olika former. Om viljan finns är det möjligt att forma regler som ger och andra kommuner med anläggningar för produktion av vattenkraft del av statens stora inkomster av vattenelkraft. Det är inte rimligt att glest befolkade kommuner, som avstått stora värden till hela fördel, skall stå med mössan i hand för att möjligen få ett statsbidrag! Den ekonomiska osäkerheten medför också att all framtidsplanering såväl av myndigheter som av enskilda i berörda bygder försvåras - allt till men för utveckling och kommunalt kostnadsmedvetande. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att en snabb utredning bör ske i syfte att ge berörda kommuner en skälig del av de vinster svenska staten. PER () () () () () () ()
mot · G802947 · 1985-01-23 00:00:00 — Per m. fl. Avveckling av statens fastighetsinnehav i vissa fall Svenska staten äger genom olika myndigheter mycket stora landarealer och många byggnader. Av ekonomiska skäl borde mycket av detta ägande avyttras till enskilda eller till kommuner. Det är t. ex. många lantbruksnämnder som innehar stora arealer skogsmark och jordbruksmark. Dessa marker borde i snabb takt överföras till aktiva brukare. Staten äger också genom skilda myndigheter en mängd fastigheter som inte längre behövs för tidigare avsett ändamål. Det kan också gälla fastigheter som ersatts av nybyggen men ändock outnyttjade kvarblir i statens ägo. Fastigheterna förfaller gradvis och kostar underhåll utan att ge staten någon nytta. , försvarsmakten, , domänverket och lantbruksnämnderna är exempel på statliga myndigheter som har många hus och stora arealer utan effektiv användning. Det är ett samhällsintresse att även statens ägande är rationellt. Därför bör tillses att i avsedd verksamhet överflödiga hus avvecklas eller nyttjas för andra och angelägna statliga ändamål. Samma gäller för skog och jord i statens ägo. Med stöd av det anförda hemställs att begär att regeringen låter företa en snabb översyn i syfte att avveckla statliga fastigheter och jord- och skogsmark som ej nyttjas på ett effektivt sätt. () () () () () ()
mot · G802948 · 1985-01-20 00:00:00 — m. fl. Undantag från nolldirektiven för utredningar på handikappområdet För att undanröja kvarvarande orättvisor eller genomföra förändringar så att gällande bestämmelser och lagar bättre överensstämmer med människors behov och villkor tillsätts fortlöpande olika statliga utredningar. De gällande nolldirektiven gör i många fall ett långt utredningsarbete helt meningslöst. Nolldirektiven innebär att statliga utredningar inte får lägga fram förslag som medför nya kostnader, utan att visa hur motsvarande besparingar kan uppnås inom samma verksamhetsområde. Konsekvenserna av nolldirektiven är att nödvändiga insatser för att förbättra t. ex. de handikappades ställning i samhället försvåras och t.o.m. omöjliggörs. Under det internationella utarbetades ett Handlingsprogram i handikappfrågor. Samtliga riksdagspartier ställde sig bakom programmet. I detta fastslås att vägledande för insatserna skall vara att dessa skall genomföras oavsett om samhällets ekonomi är hårt ansträngd. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att ur handikappsynpunkt viktiga utredningar bör undantas från nolldirektiven. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G802951 · 1985-01-21 00:00:00 — Ändrade skatteregler vid omvandling av hyresrätt till bostadsrätt Det finns ett växande intresse bland boende i hyreshus att förvärva det hus de bor i och omvandla det till bostadsrätt. Detta intresse för bostadsrätt är ur samhällssynpunkt positivt, och staten bör därför underlätta en fortsatt omvandling. Fastighetsbolag som arbetar med långsiktig förvaltning av egna fastigheter får vid enstaka fastighetsförsäljningar tillämpa gängse reavinstskatteregler, dvs. räkna upp köpeskillingen med inflationen. Någon generell regel för antalet försäljningar som kan genomföras utan att denna skattestatus påverkas finns ej, varför företagen oftast tillämpar en egen säkerhetsmarginal. Vissa mycket stora fastighetsföretag bedömer exempelvis att man kan sälja endast tio fastigheter . Det bör framhållas att antalet förvärv inte påverkar bedömningen av skattestatus och att det är antalet registerfastigheter som utgör grunden vid skattebedömningen, vilket innebär att en liten bostadsfastighet ianspråktar samma försäljningsrätt som försäljningen av en stor affärsfastighet. Därest ett ovan beskrivet fastighetsbolag skulle vilja öka antalet försäljningar därför att företagets hyresgäster vill överta hus de bor i för att bilda bostadsrättsförening ändras företagets skattestatus, vilket innebär att företaget tvingas skatta som för intäkt av rörelse. Därigenom får företaget endast avräkna inköpspriset från försäljningssumman. För en fastighet som exempelvis inköptes för . i dåtida penningvärde och som säljs för 2 milj. kr. får således endast avräknas ett historiskt och försumbart inköpspris. Det är dessutom så att en förändring av skattesatsen påverkar beskattningsreglerna för företagets samtliga fastigheter. Därmed bortfaller incitamentet för långsiktig förvaltning. De större fastighetsbolagen är mot denna bakgrund mycket restriktiva med försäljning till sina hyresgäster. Detta problem kan elimineras mycket enkelt genom ändring i kommunalskattelagen så att försäljning till hyresgäster för omvandling till bostadsrätt undantas vid bedömningen av fastighetsägarens skattestatus visavi reavinstreglerna. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderliga författningsändringar. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att ändra kommunalskattelagen så att försäljning till hyresgäster för omvandling till bostadsrätt undantas vid bedömningen av fastighetsägarens skattestatus visavi reavinstreglerna.
mot · G802952 · 1985-01-23 00:00:00 — Beskattningen av inkomst vid uthyrning av fritidshus och Hallands kustområden hör till våra mest eftersökta och attraktiva reakreationsområden. För varje semesterperiod blir det alltmera påtagligt att antalet fritidshus på dessa platser inte räcker till. Den eftersträvade utspridningen av semesterveckorna förefaller svår att genomföra, vilket ytterligare ökar problemet. För flera av våra finaste rekreationsområden utgör bristen på tillgängliga sommarbostäder ett direkt hinder för en utveckling av turismen. Detta gäller både och Hallands kustområden och andra delar av landet. finns på attraktiva semesterorter ett stort antal privatägda fritidshus som av olika skäl inte kan utnyttjas till fullo av ägaren. Att stimulera till ökad uthyrning av dessa skulle framför allt innebära ökad valfrihet när det gäller val av semesterort. Turistnäringen skulle dessutom stimuleras och stugägaren få ett kostnadsbidrag till fastigheten. Ett sätt att öka intresset för uthyrning av privata fritidshus är att höja det skattefria beloppet. är urhyrning i ringa omfattning, dvs. när bruttointäkterna understiger . Detta belopp har gällt . som rekreationsutredningen anser att gränsbeloppet bör höjas till . Till det förslaget har också bostadskommittén anslutit sig. Enligt vår uppfattning är det angeläget att fler människor får tillgång till våra finaste rekreationsområden. En höjning av gränsbeloppet bör därför genomföras. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar höja gränsen för skattefrihet vid uthyrning av fritidshus till . () ()
mot · G802953 · 1985-01-23 00:00:00 — Tredje vice talman m. fl. Skattereduktion för diabetikers samt mag- och tarmsjukas merkostnader För vissa sjukdomsgrupper leder kosthållet till betydande merkostnader. Detta har, när det gäller diabetikerna, bevisats av samt i en undersökning som låtit göra vid . Kostnadsökningarna har beräknats till . Samma är förhållandet när det gäller mag- och tarmsjuka. Dessa måste äta fettreducerad kost och näringstillskott för att hålla sig friska. Fördyringen har beräknats till samma belopp som ovan angivits. I skattelagstiftningen finns möjligheter för ovannämnda sjukdomsgrupper att yrka avdrag för väsentligen nedsatt skatteförmåga på grund av sjukdom m. m.. De beloppsgränser som gäller för att komma i åtnjutande av detta extra avdrag i deklarationen är emellertid på en sådan nivå att knappast någon med heltidsarbete kan få göra detta avdrag. Därför föreslås att, i stället för att knyta avdraget till skatteförmågan och den taxerade inkomsten, ett avdrag på slutskatten, s. k. skattereduktion, införs. Avdraget bör vara lika för alla med konstaterad diabetes samt tarm- och magsjukdom. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om skattereduktion för diabeteskost samt tarm- och magsjukas merkostnad bör bli föremål för utredning. () ()