ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G8021824 · 1985-01-25 00:00:00 — Lönebidrag till föreståndare för folkrörelsearkivet i län läns folkrörelsearkiv konstituerades 1978. Avsikten med bildandet var att skapa en organisation med syfte att inventera, dokumentera och i betryggande former få bevarat ett unikt arkivmaterial från folkrörelserna. Detta arbete hade tidigare initierats och uppmuntrats från statens sida genom bl. a. inrättande av ett särskilt lönebidrag till föreståndaren för de länsomfattande arkiven. Det ekonomiska stödet till folkrörelsearkiven, vilket fördelas genom enskilda nämnd, har emellertid kraftigt urholkats. Något stöd till ytterligare lönebidrag har inte anvisats . Inom ramen för anvisade medel får nu de åtta först bildade arkiven lönebidrag. Detta bidrag skall i princip utgå av lönekostnaden inkl. lkp för en lön motsvarande F 13 i den statliga löneplanen. läns folkrörelsearkiv är det arkiv som enligt den turordning som tillämpas står i tur att få bidrag när medel för ytterligare bidrag beviljas. Arkivet bildades bl. a. med beaktande av de statliga stödmöjligheter som då fanns. Finansieras arkivariens lönekostnader genom anslag från och länets kommuner och genom medlemsavgifter. Det är enligt min mening rimligt att staten uppfyller det utlovade stödet till folkrörelsearkiven, speciellt som bildandet av arkiven initierats genom statens insatser. Det är därför rimligt att åtminstone medel för ytterligare ett lönebidrag anvisas för nästkommande budgetår. Det bör understrykas att det finns bidragsberättigade arkiv som bildats senare än län och anslagsbehovet är således betydligt större. Vi föreslår därför att ytterligare medel anvisas till för lönebidrag till folkrörelsearkivarier, vilka fördelas av arkiv. Kostnaderna för ytterligare ett lönebidrag kan bedömas till ca . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag om anvisning av ytterligare . på tilläggsbudget för /86 till för lönebidrag till föreståndare för länsomfattande folkrörelsearkiv. () ()
mot · G8021827 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1827 Ökat anslag till Svensk arkivinformation i I denna motion behandlas regeringens förslag i budgetpropositionen rörande anslaget till och landsarkiven (prop. 1984/85:100, bil. 10, punkt F 26). Under denna punkt återfinns en anslagspost på . avsatt för Svensk arkivinformation i m.m. Verksamheten i permanentades genom en sammanläggning av Svensk arkivinformation och registreringsbasen på samma plats. Antalet sysselsatta vid de två arbetsplatserna var vid sammanläggningen närmare 50 personer. Vissa förhoppningar knöts till regeringens beslut om permanentning, även om det var utsagt att antalet anställda skulle stabiliseras på en lägre nivå . Kommunen () liksom har också tagit sin ansvarsdel för verksamheten i , dels genom direkta anslag, dels genom subventioner av lokalhyran. Tyvärr måste vi nu konstatera att departementet inte har tagit på sig motsvarande ansvar, i vart fall inte fullt ut. fanns därför endast 34 personer sysselsatta vid SVAR (förkortningsnamn för verksamheten). Lönebidrag har beviljats för 19 personer medan resterande 15 nödgats leva i en osäker tillvaro som beredskapsarbetare. SVAR måste nu få en tryggare existens än , i annat fall blir situationen och verksamhetens konstruktion ohållbar i längden. Detta har i också påpekat i en skrivelse . Om nu departementet inte anser sig kunna ställa upp med lönebidrag för ytterligare tjänster borde man dock ha sett till att nödvändiga investeringar görs som i sin tur genererar intäkter. I och för sig är marknaden god för de tjänster och produkter som SVAR kan leverera. Marknaden finns både här hemma och utomlands, särskilt då i . Vad som saknas är medel för lageruppbyggnad liksom en effektiv marknadsföring. De anslag som föreslås i budgetpropositionen är helt otillräckliga. Ytterligare fasta resurser måste tillskjutas om verksamheten skall kunna skapa de inkomster som svarar mot den planerade sysselsättningen och den service som den genealogiska forskningen förväntar sig av SVAR. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anvisa ett med . ökat anslag av . till verksamheten vid Svensk arkivinformation i m. m. SVEN-ER1K () ()
mot · G8021829 · 1985-01-24 00:00:00 — och andliga vården på kriminalvårdsanstalter Det är nu den statliga offentliga utredningens (Ds Ku 1979:2) betänkande, Andlig vård vid sjukhus, kriminalvårdsanstalter m.m., lades fram. Utredningen remissbehandlades i vanlig ordning och praktiskt tagel alla remissinstanser var positiva till utredningens intentioner. Vad gäller den andliga vården vid sjukhus så satte kyrkoenheten inom dåvarande kommundepartementet i gång med arbetet på en proposition som skulle realisera utredningens förslag med hänsyn också till yttrandena. Resultatet blev att /81 såväl som frikyrkoråd erhöll statsbidrag så att den andliga vården vid sjukhusen kunde påbörjas enligt utredningens intentioner. har detta arbete utvecklats med gott resultat både ur vårdsynpunkt och ur ekonomisk synpunkt. Vad det gäller den andliga vården vid kriminalvårdsanstalter har ingenting hänt med anledning av utredningen. Vi finner detta märkligt eftersom behovet här var minst lika stort som på sjukhusen, en organisation för verksamheten redan fanns både på riksplanet och vid varje anstalt i form av NAV () och att kostnaderna är väsentligt mindre än för den andliga vården vid sjukhusen. På enkla frågor i har justitieministerns svar alltid varit att det ej fanns medel till en utökning av NAV-verksamheten. NAV-verksamheten lyder under och . Kyrklig och frikyrklig verksamhet lyder under kyrkoenheten och . Enligt vår mening borde det vara möjligt för KVS och kyrkoenheten och sedan för och att komma överens om finansieringen av verksamheten vid kriminalvårdens anstalter. Det blir i längden ohållbart och orimligt att begära närmast frivilliginsatser av präster och pastorer vid kriminalvårdsanstalter medan deras kolleger får reglerade och avlönade tjänster vid sjukhusen. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär åtgärder som innebär att den andliga vården på fängelser organiseras med resurser motsvarande vad som finns på sjukvårdens område. () ()
mot · G8021830 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1830 kommun har inrättat ett Barnkulturcentrum. Verksamheten är uppbyggd av tre nära samverkande enheter, skapardelen, idécentrum och Svenskt barnbildarkiv. I motion 1983/84: 1670, avlämnad under allmänna motionstiden , lämnades en noggrann redogörelse för Svenskt barnbildarkiv, som är den del av Barnkulturcentrum som är en riksangelägenhet. Svenskt barnbildarkiv samlar in teckningar, målningar och en del tredimensionella arbeten utförda av barn och ungdom i och utomlands. Bilderna katalogiseras och arkiveras. , som är unikt i , används av forskare och studenter från hela landet för olika projektarbeten eller studier, bl. a. för att öka kunskapen om barns bildskapande och barns beteende. Till barnbildarkivet är knuten en referensgrupp med representanter från högskolor, universitet och andra institutioner. Vid behandlingen av motionen sade kulturutskottet i betänkande 1983/84:18: Utskottet anser att den dokumentationsuppgift som Svenskt barnbildarkiv fullgör tjänar ett viktigt syfte. Genom att barnbildarkivet också påtagit sig andra uppgifter av rikskaraktär - bl. a. att öka intresset för barns skapande verksamhet - är det enligt utskottets mening motiverat att regeringen redan vid budgetprövningen för /86 överväger möjligheterna att ge arkivet ökat stöd. Av budgetpropositionens bilaga 10, , framgår att föredragande statsråd föreslår en ökning av det statliga stödet med endast . Detta skall ställas mot de totala kostnaderna för barnbildarkivet som uppgår till ca . Detta innebär att verksamheten till finansieras med kommunala medel, vilket, som också sägs i motion 1983/84:1670, inte var den ursprungliga meningen. Med hänvisning till ovan redovisade citat ur kulturutskottets betänkande 1983/84:18, där utskottet anser att barnbildarkivet tjänar ett viktigt syfte, utgår vi ifrån att staten är beredd att planera för ett ökat ekonomiskt engagemang för att möjliggöra en verksamhet i rimlig omfattning vid Svenskt barnbildarkiv. Med hänvisning till denna motivering hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av statliga insatser för att garantera Svenskt barnbildarkivs framtid.
mot · G8021832 · 1985-01-22 00:00:00 — Statens stöd till fonogramproduktionen Fonogram är av stor betydelse för spridning av konsertmusik till olika lyssnargrupper. Alldeles särskilt gäller det naturligtvis människor som av geografiska eller andra skäl har små möjligheter att uppleva levande musik. har en mycket glädjande ökning av antalet utgivna fonogram ägt rum. Detta beror främst på att marknaden berikats med ett antal ambitiösa enmansbolag som närmast på ideell basis producerar ett stort antal inspelningar av främst kammarmusik. Härigenom har en ny väg mellan artister och lyssnare öppnats - en väg som var förbehållen ett fåtal svenska artister. Utgivningar av symfonisk musik var tidigare nästan helt förbehållna Rikskonserters Caprice. Detta berodde främst på att inspelningar med de stora svenska orkestrarna var så kostsamma att betydande subventioner krävdes. har förhållandena i ett väsentligt avseende förändrats har för accepterat royaltyersättning för det stora projekt som syftar till att bolaget spelar in samtliga orkesterverk. Denna utveckling har hälsats med stor tillfredsställelse av de svenska fonogramproducenterna. Det torde vara en tidsfråga innan möjligheten att göra inspelningar på royaltybasis öppnas även för övriga bolag och symfoniorkestrar. Sker inte detta har de avtalsslutande parterna och i kollektivavtal skapat en närmast illojal konkurrenssituation mellan å ena sidan och landets övriga orkestrar å andra sidan. Att skapa en sådan situation torde strida mot grundläggande principer på den svenska arbetsmarknaden. Det finns därför all anledning att vänta sig att de fasta grammofonersättningarna som försvårat inspelning av seriös musik med svenska symfoniorkestrar kommer alt ersättas av royaltyersättningar. I och med detta öppnas vägen även för de mindre bolagen att producera fonogram med orkestermusik. Motivet för att ge Caprice en i förhållande till övriga bolag gynnad ställning i subventionshänseende bortfaller. Mot bakgrund av vad som sagts bör tiden vara mogen att pröva om inte det samhällsstöd som kommer Caprice till del skulle kunna resultera i ännu fler högklassiga fonogram om Caprice fick konkurrera om bidragen med övriga företag på marknaden. Det är troligt att detta kan ske först sedan Caprice brutits ut ur Rikskonserter och gjorts till ett självständigt statligt fonogram bolag. Med anledning av vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om förslag till ändrad inriktning av statens stöd till fonogramproduktion i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G8021837 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1837 och på det kyrkliga området I budgetproposition 1984/85:100 sammanfattar regeringen under rubriken på det kyrkliga området de tidigare anslagen Bidrag till restaurering av äldre domkyrkor och Bidrag till anskaffande av lokaler för trossamfund. Bidraget till de fria trossamfundens kyrkobyggen uppgick /84 till . som extra statsbidrag för att stimulera sysselsättningen) och /85 till . som extra statsbidrag för att stimulera sysselsättningen). till trossamfund har föreslagit att de speciella tilläggsanslagen för byggnadsprojekt med särskild hänsyn till sysselsättningseffekterna slopas. Av planeringsskäl föreslås i stället en höjning av det ordinarie anslaget till , varav . för bidrag till handikappanpassning. För /85 har samarbetsnämnden behandlat ca 85 ansökningar med en total produktionsvolym på 190 milj. kr. varav invandrarnas trossamfund svarar för projekt om 46 milj. kr. För /86 emotser samarbetsnämnden ytterligare ökad efterfrågan. har visat att de medel som anvisats till särskilda sysselsättningsåtgärder kunnat fördelas till sysselsättningsskapande projekt . Det finns goda grunder anta att samarbetsnämnden även under /86 har en beredskap för att sätta in speciella åtgärder i sysselsättningsstimulerande syfte. Regeringen har i budgetpropositionen avstyrkt samarbetsnämndens förslag att för nästa budgetår lägga in medel för sysselsättningsåtgärder i det ordinarie anslaget. Statsbidrag till anskaffande av lokaler för trossamfund har föreslagits med . för /86. till trossamfund ställs därmed inför svåra planerings- och prioriteringsproblem. Vi förutsätter att regeringen har beredskap för att kanalisera sysselsättningsmedel till lokaler för trossamfund även /86 om det behövs av sysselsättningsskäl. Både för församlingarnas och samarbetsnämndens planering är det av vikt att förutsättningarna för sådana tilläggsmedel klarläggs . redovisar även ett stort antal ansökningar om bidrag till handikappanpassning av äldre frikyrkolokaler. Möjlighet bör finnas för nämnden att inom ramen för sysselsättningsskapande åtgärder också ge bidrag till den typen av byggnadsarbete. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att bemyndigar regeringen att fa överskrida ramen för anslag till Bidrag till anskaffande av lokaler för trossamfund om det behövs av sysselsättningsskäl.
mot · G8021838 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1838 Studiecirklar för psykiskt handikappade Studieförbundens arbete med studiecirklar för psykiskt handikappade har försvårats. Detta framkommer i en utredning av : Folkbildningsarbete bland människor med psykisk ohälsa (SÖ 1984). Deltagande i studiecirklar kan vara mycket^givande för psykiskt handikappade personer. De har därutöver glädje av att möta nya människor med intresse för deras situation. Det finns därför all anledning att, sedan nu erfarenhet vunnits av gällande regler, rätta till sådant som kan försvåra arbetet. Det skall givetvis ske med iakttagande av att en meningsfull cirkel verksamhet även fortsättningsvis bedrivs. Det får inte bli fråga om ren terapi. En av de regler som förefaller mindre angelägen i detta sammanhang är kravet . Om gränsen sätts något lägre underlättas deltagande av de ofta yngre personer som vistas på institutioner. En annan svårighet vållas av kravet på att deltagarna skall förfoga över på närvarolistan angivet studiematerial. Studieförbunden kan visserligen ge dispens från detta om deltagarna saknar förmåga att tillgodogöra sig ett material i skriftlig form. Men då riskerar man att förlora tilläggsbidraget för cirklar med syfte att utveckla handikappades färdigheter att meddela sig eftersom det utgår efter beslut av SÖ, vilka grundar sig just på studiematerialet. Även andra problem tas upp i nämnda skrift. En översyn av statsbidragsbestämmelserna är tydligen motiverad. De ökade kostnader som kan bli följden av en liberalisering av reglerna skall inrymmas i den totala kostnad för statens stöd till studieförbundens verksamhet som beslutar om. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för statsbidrag till studiecirkelverksamhet bland personer med psykisk ohälsa.
mot · G8021840 · 1985-01-25 00:00:00 — Motion 1984/85:1840 Undervisning i teckenspråk i , m. m. Teckenspråket är ett synligt och därmed säkert kommunikationsmedel för döva och hörselskadade medan metoden att enbart lita till munavläsning gör kommunikationen osäker. Det måste vara angeläget att samhället medverkar till att göra teckenspråket mera känt och tillgängligt. Det är också viktigt att hörselskadade stimuleras att använda teckenspråket. Likaså är det viktigt att synen på teckenspråket blir sådan att de hörselskadade inte drar sig för att använda sig av denna kommunikationsform utan känner stolthet över sitt språk. Teckenspråket ger hörselskadade barn större språkförståelse och därmed större möjligheter att göra sig förstådda. Det ger också föräldrar, kamrater och anhöriga ökade möjligheter att kommunicera med barnen. Därmed okar barnens möjligheter att få uppleva gemenskap, värme och känslokontakt vilket är av utomordentligt stor betydelse för deras personliga utveckling och uppväxt. Teckenspråket är också viktigt att kunna för alla dem som arbetar på allmänna inrättningar. Frågan om teckenspråk som läroämne i och gymnasieskolan har varit uppe till diskussion i vid tidigare tillfallen. Det har då anförts att det skulle innebära ett alltför stort ingrepp i läroplanen och få konsekvenser för andra ämnen om man införde teckenspråk som ett läroämne på mellanstadium. Det har dock understrukits att det är angeläget att man underlättar för de hörselskadade att integreras i samhället genom att det blir en alltmer spridd kunskap om teckenspråket. Teckenspråket som kommunikationssätt för hörselskadade har bl. a. beskrivits i integrationsutredningens slutbetänkande (SOU 1982:19). Där framhålls att många hörsellärare anser att undervisningsresultatet skulle bli bättre om lärare och elever använde sig av teckenspråk som stöd i undervisningen. Likaså var hörsellärare av den meningen att användande av teckenspråk i hörselgrupper inte hindrade samverkan med grupper av icke hörselskadade elever. Tvärtom anser lärarna teckenspråket som en utvidgning av elevernas möjligheter, inte som en inskränkning. För att denna positiva syn skall kunna följas upp helt. vore det värdefullt om kretsen av teckenspråkskunniga kunde vidgas. finns möjlighet att inom låg- och mellanstadiet under fria aktiviteter utnyttja tiden för undervisning i teckenspråk. Utöver ett införande av undervisning i teckenspråk i ser vi det som mycket angeläget att bildningsorganisationerna stimuleras att undervisa i teckenspråk i studiecirkelform. TV som medium när det gäller att förmedla kunskap om och insikt i teckenspråket är enligt vår åsikt utmärkt. Likaså är det angeläget att anställda i offentlig verksamhet får grundkunskaper i teckenspråket. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas för att stimulera teckenspråksundervisning i , 2. att hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas för att stimulera teckenspråksundervisning inom bildningsorganisationerna, 3. att begär att regeringen vidtar åtgärder i syfte att delge anställda i offentlig verksamhet grundkunskaper i teckenspråket.
mot · G8021841 · 1985-01-24 00:00:00 — Motion 1984/85:1841 m. fl. utredning Hälso- och sjukvård inför 90-talet, HS90, har lagt fram förslag om hur 1990-talets sjukvård skall utformas. 1 utredningen sägs bl. a. att lägsta nivå för vårdutbildningen skall vara undersköterska, skötare. Utvecklingen går ute i landstingen mot öppna vårdformer. Genomgående finns en inriktning mot vård i hemmet både då det gäller handikapp-, psyk- och åldringsvård. För att den pågående omstruktureringen skall kunna genomföras i praktiken på det sätt och med den vårdkvalitet som planeras fordras tillgång till adekvat utbildad personal. Det är viktigt med en rätt dimensionerad utbildning. I annat fall äventyras den nu fungerande sjukvårdsorganisationen såväl som den ovan beskrivna planerade utvecklingen. Planeringsunderlaget för utbildningsdimensioneringen upplevs som otillförlitlig, något som även uppmärksammats av . Det är glädjande att gymnasieskolans intagningskapacitet nu utökas i förhållande till tidigare beslut. Enligt riksdagsbeslut prioriteras 16-17-åringar vid intagningen till gymnasieskolan /86. Enligt budgetpropositionen skall dock äldre sökande även i viss utsträckning kunna tas in på vissa yrkesinriktade utbildningar. Vi bedömer det angeläget att understryka vikten av att denna möjlighet för äldre sökande kommer att tillgodoses i tillräcklig omfattning. Risk finns att antalet studerande blir ytterst litet. Dessa äldre sökande har ofta sjukvårdsbiträdesutbildning och är med sina livserfarenheter en stor tillgång för hela elevgruppen i undervisningen. Det är ur patientens synpunkt och med tanke på vårdkvaliteten viktigt att det finns människor med livserfarenhet, särskilt i hemsjukvården. Ett speciellt problem vid dimensionering av vårdutbildning är högskoleutbildning med inriktning mot diagnostisk radiologi och onkologi. Där har befintlig kapacitet ej utnyttjats helt. Vi vill varna för att dra slutsatsen att outnyttjad kapacitet är lika med mättnad av utbildningsbehovet med nedskärning av utbildningsplatser som följd. Här föreligger i stället rekryteringsproblem. Insatser måste intensifieras för att fylla befintlig kvalitet, om inte allvarlig bristsituation skall uppstå. Landstingen har påbörjat sådana insatser för att förbättra rekryteringen till nämnda linjer. Vi vill med dessa exempel betona vikten av att vårdutbildningarna på såväl gymnasial som högskolenivå till omfattning och innehåll avvägs mot den verksamhet, utbyggnad och omstrukturering av vården som pågår. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs ätt som sin mening ger regeringen till känna betydelsen av att utbildningsplaneringen inom vårdområdet beaktar den pågående omstruktureringen mot öppna vårdformer samt en fungerande sjukvårdsorganisation. () () () () ()
mot · G8021843 · 1985-01-24 00:00:00 — och i Utbildningskostnaderna för specialskolan I förordningen SÖ-FS 1984:66 meddelas bestämmelser om utveckling av verksamheten vid specialskolan. SÖ anser i sin petita /86 att resurserna för specialskolans fortbildning och lokala skolutveckling är alltför små. SÖ begär därför att i likhet med vad som gäller för 2,beräknas på lönekostnaden för skolledare och lärarpersonal. Dessa medel för utveckling/fortbildning skall för specialskolans del också täcka kostnaden för fortbildning av annan personal än skolledare och lärare. Merkostnaden i förhållande till tidigare nivå beräknar SÖ till . Utfallet av budgetproposition 1985 blev att ytterligare . beräknas för utveckling av verksamheten vid specialskolan. Man kan ifrågasätta beräkningsgrunderna för tilldelningen av resurser för fortbildning och utveckling av specialskolan. Jämförelsen med är inte helt adekvat. Specialskolans elever är samtliga mycket gravt handikappade elever som bedömts ej kunna gå i vanlig grundskola. Vid specialskolan bedrivs genomgående en kvalificerad specialundervisning. Andelen lärare och skolledare omfattar av totala antalet anställda vid specialskolan. motsvarighet beräknas till . Därtill kommer att kan räkna med vissa kommunala medel för fortbildning av övrig personal. En specialskola har i jämförelse med andra personalgrupper varav många är små och udda för vilka lokal fortbildning inte kan organiseras. Kostnaden för dessas centrala fortbildning blir därför relativt höga. Trots en uppräkning med . har specialskolan betydligt mindre resurser för fortbildning och utveckling än . Dessutom skall dessa medel som framgår av punkt 2 även omfatta övrig personal som är i majoritet. Vi har ett läge när antalet lärartjänster på vissa skolor tenderar att minska på grund av lägre elevantal, medan antalet tjänster för övrig personal är oförändrat. Kontentan av detta förhållande blir enligt nuvarande system att förutsättningarna för fortbildning och lokal skolutveckling försämras vid dessa skolor. 1 1984/85. Med anledning av vad som i motionen anförts hemställs att uttalar sig för att medel för utveckling av verksamheten vid specialskolan bör beräknas på lönekostnaden för samtliga anställda. () ()