mot · G902122 · 1985-11-19 00:00:00 — Motion till 1985/86:122 m. fl. Tulltillägg (prop. 1985/86:41) I proposition 1985/86:41 föreslås att en administrativ sanktion, tulltillägg, införs på tullområdet motsvarande skatte- och avgiftstilläggen på den inrikes beskattningens område. Tulltillägget föreslås bli av den undandragna tullen, skatten eller införselavgiften, och det påförs den som är tullskyldig. Sanktionen riktar sig mot vissa brister vid fullgörandet av anmälnings- och uppgiftsskyldigheten i tullbehandlingen av den kommersiella importen. Det främsta motivet som anges i propositionen är att åklagare och domstolar varit restriktiva vid tillämpningen av den paragraf i varusmugglingslagen (VSL) som föreskriver straff för gärningar som begåtts av grov oaktsamhet, vilket uppges innebära att i praktiken saknar möjligheter att vidta nödvändiga preventiva åtgärder mot vissa typer av deklarationsfel. () framhåller enligt propositionen att betydande resurser måste avsättas till att rätta och komplettera tulldeklarationer, en verksamhet som vill minska för att i stället prioritera den fysiska godskontrollen samt tätare och fördjupade kontroll- och revisionsbesök hos importföretagen. Denna inriktning av kontrollverksamheten förutsätter enligt propositionen att resurser tas från deklarationsgranskningen och förs över till det högre prioriterade kontrollarbetet. I sin tur förutsätter detta emellertid att deklarationerna så långt som möjligt är fullständiga och riktiga i formellt hänseende, enligt propositionen. Det verkliga syftet med de föreslagna nya pålagorna på näringslivet förefaller mot den bakgrunden vara att ersätta den resursförstärkning som i dagens statsfinansiella läge avstår från att begära. Resultatet blir i stället en förtäckt form av beskattning. Utöver allmänna konstateranden om deklaranternas bristande noggrannhet redovisas inte någon analys av vilka fel och brister som förekommer i tulldeklarationerna. Att presentera så långt gående förslag som att införa en administrativ sanktion vid sidan om normal domstolsprövning som inte bygger på resultat från ingående och sakliga undersökningar som klart pekar på behov att vidta åtgärer mot förekommande misshälligheter är otillfredsställande. I petita hänvisas till en BRÅ-undersökning som skall offentliggöras : Den första preliminära bearbetningen indikerar att av de hemtagna och av de icke hemtagna sändningarna är behäftade med ett eller flera reella fel (fel statistiskt nummer, fel värde etc.). Längre fram i samma publikation ges en bild som inte på långt när ter sig lika allvarlig. Där sägs nämligen att av alla deklarationer som lämnas för hemtaget gods, och av dem som lämnas för icke hemtaget gods, måste åtgärdas. gjorde ASG - som svarar för cirka en fjärdedel av den totala förtullningen - en undersökning som gav en felfrekvens av det totala antalet lämnade deklarationer. pågår en undersökning bland medlemmar, som dock ej väntas bli klar förrän efter , dvs. då riksdagsbeslutet redan har fattats. Frågan om ett eventuellt tulltillägg bör under inga omständigheter avgöras förrän en ordentlig analys har gjorts av eventuella brister i hanteringen av tulldeklarationerna. En sådan undersökning borde göras i samråd mellan berörda parter, dvs. tull och näringsliv. Frågan om smugglingsbrott och tulltillägg har varit föremål för diskussion under hela det gångna decenniet, och redan i sitt betänkande Tullproceduren vid import framhöll tullagstiftningskommittén 1974: Givet är att fastställandet av numret med ledning av varans egenskaper göres i allmänhet säkrast av experter. Departementschefen framhöll i proposition 1972:110: Stor hänsyn måste dock uppenbarligen tas till de obestridliga svårigheter med en sådan deklarationsplikt som framhållits från näringslivets sida, oavsett att straffansvar enligt Varusmugglingslagen endast kan komma i fråga vid uppsåt eller grov oaktsamhet. Upprättandet av en tulldeklaration kräver nämligen ofta omfattande specialkunskaper på tullområdet, och dessutom god förtrogenhet med en stor mängd prejudikatsamlingar och anvisningar av olika slag, vilket mera sällan krävs för upprättande av andra skattedeklarationer. Tulldeklarationer måste ofta lämnas under stark tidspress. Härav följer att antalet deklarationer blir avsevärt fler för en tullskyldig än för en skattskyldig vid inrikes beskattning, vilket i sin tur medför stor risk för oavsiktligt oriktiga uppgifter i tulldeklaration. En ständig produktutveckling pågår inom företagen i riktning mot alltmer tekniskt komplicerade produkter, vilket medför en parallell förändring av statistiska nummer i tulldeklarationen. Det torde vara vanligt förekommande att den personal på företagen som handlägger tulldeklarationerna å ena sidan, och de specialutbildade tulltjänstemännen å andra sidan kan ha olika uppfattning om en varas tulltaxering. Ingen part kan ha tillräckligt ingående varukännedom i en värld av allt snabbare produktutveckling och alltmer tekniskt komplicerade lösningar. Detta förhållande är ett starkt skäl till att tulltaxenumret måste ha karaktär av ett yrkande. Såväl näringsliv som tullmyndighet måste ha rätt att argumentera för sin mening om tulltaxans tolkning utan sanktionsrisk. Tulltaxan kan alltså ibland vara svår att tolka även för expertis. Mot den bakgrunden är det orimligt att enskilda tulltjänstemäns tolkning skulle avgöra om tulltillägg skall utgå eller ej. Olikformigheter i tillämpningen av bestämmelserna kan befaras bli omfattande. Man torde därför kunna utgå ifrån att ett förhållandevis stort antal fall då tulltillägg påförts kommer att medföra överklaganden. Förslaget att belasta importörerna med tulltilllägg innebär alltså såväl praktiska som rättstekniska svårigheter som skulle medföra en avsevärd administrativ omgång. Ett syfte med tulltillägget skulle vara att polis, åklagare och domstolar avlastas arbete. Den avlastningen torde således endast resultera i att motsvarande arbetsinsats i stället faller på tullmyndigheten, och därmed har samhället knappast vunnit någonting. I propositionen förordas att tulltillägg påförs även den mervärdeskatt som helt eller delvis undandragits, med motiveringen att skattskyldiga kan uppnå vissa likviditetsfördelar. Ett eventuellt momsbortfall i samband med importen medför däremot i princip inte någon förlust för statskassan. Att betala ett tillägg på en avgift som regleras i nästa transaktionsled är orimligt, och styrker blott misstanken att det främsta syftet med tulltillägget är att dra in medel till statskassan. Den mervärdeskatt som debiteras i samband med importen uppgår till avsevärda belopp som får tullbeloppen att framstå som närmast negligerbara. Ur rättssäkerhetssynvinkel är det mycket betänkligt att införa sanktionssystem där uppsåt eller grov oaktsamhet inte behöver bevisas. Om varusmugglingslagen inte fungerar tillfredsställande borde man hellre noga ta reda på skälen härtill för att eventuellt överväga ändringar i lagen. Detta skulle kunna göras parallellt med att resurserna till åklagar- och domstolsväsendet ökas. I den tekniska översyn av tullagen som avslutas lär det också ingå ett förslag om en översyn av varusmugglingslagen. Om, såsom uppger, domstolsväsendet konsekvent underlåtit att handlägga viktiga tullärenden, borde detta rimligen ha påtalats från generaltullstyrelsens sida, och erforderliga åtgärder efterlysts. har inte redovisat hur många ärenden som domstolsväsendet åsidosatt, vilken karaktär dessa ärenden har haft osv., eller i något eller några fall påtalat förhållandena för riksåklagaren. Enligt propositionen kan tulltillägg även påföras om felaktigt tulltaxe- eller statistiskt nummer anges. Med hänsyn till de svårigheter, som är förknippade med att ange rätt nummer av angivet slag kan en sådan felaktighet inte ligga till grund för påförande av tulltillägg. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår proposition 1985/86:41, 2. att, om bifaller regeringens proposition, beslutar att felaktigt tulltaxenummer eller statistiskt nummer inte får utgöra grund för påförande av tulltillägg. () () () () () ()