mot · G802512 · 1985-01-16 00:00:00 — Ett nytt statsbidragssystem till den regionala kulturverksamheten /75 lades grunden till statsbidragen när det gäller regionala kulturinstitutioner. 1 534 grundbelopp utbetalades till teatrar och 530 till musikinstitutioner . har ca 1 000 grundbelopp tillkommit. Av dessa har avsett teatern, musiken, museerna och biblioteken. Grundbeloppssystemet infördes /78 för regionala museer och 1979/80 för länsbibliotek. I årets budgetproposition föreslås 28 nya grundbelopp till teater- och dansinstitutioner och 12 nya belopp till regionala museer. För att erhålla statsbidrag i form av grundbelopp krävs att man har en institution inom det aktuella kulturområdet. Regioner som i stället för en fast teaterensemble engagerar fria teatergrupper erhåller inga statsbidrag. Även om man härigenom kan påvisa, att man erhåller fler teaterföreställningar än i områden med fasta ensembler medger det nu drygt tioåriga regelsystemet inga statsbidrag. Det finns emellertid regional kulturverksamhet, som erhåller statsbidrag, vilket inte är relaterat till systemet med grundbelopp. Dit hör vissa museer, teaterverksamhet i ett par län och den nya regionala musikorganisationen, om vilken fattade beslut . har det diskuterats lämpligheten av att binda statsbidrag till ett visst antal grundbelopp. För att uppfylla kraven på bidrag måste kommunen eller bygga upp en fast institution som i många fall blir dyrbar och tungrodd. Särskilt markant blir detta inom teatersektorn. De som engagerar fria grupper kan erbjuda invånarna mera teater av hög kvalitet till lägre priser än de som har fasta ensembler. Systemet med grundbelopp innebär att kulturbidragen utbetalas på statens villkor, inte på regionens. Det passar regioner, som t. ex. inom teatersektorn bygger på fasta, heltidsanställda ensembler men missgynnar experiment och flexibilitet. Grundbeloppen tillkom bl. a. för att uppfylla decentraliseringsmålet i den statliga kulturpolitiken. Det har dock visats i beräkningar, gjorda av , att så inte blivit fallet. Visserligen har anslagen ökat till kommuner och landsting ute i landet, men bidragen till storstadsregionerna har ökat ännu mer. Klyftan har fördjupats. Även detta visar således, att grundbeloppen inte är lämpliga om man önskar nå målen för kulturpolitiken. I varje fall är det nödvändigt att komplettera grundbeloppen med en friare resurs. Det talas ofta om avreglering, om ett friare resursutnyttjande och om större självständighet för kommuner och landsting gentemot regering och Ett sätt att nå ett sådant mål är att öka friheten för mottagare av statsbidrag genom att inte i detalj bestämma vilka krav, som måste uppfyllas. Staten bör ha så stort förtroende för kommunerna att man är beredd att ge dem en större frihet i valet av organisation och inriktning av t. ex. en länsteaterverksamhet. Det är nu dags att, inom ramen för statsbidrag till regional kulturverksamhet, utarbeta förslag till en friare form än den som är bunden till ett visst antal grundbelopp. Ett decenniums erfarenhet av grundbeloppen visar, att systemet missgynnar de regioner som arbetar friare och mera flexibelt än de som uteslutande satsar på fasta institutioner. Systemet upplevs därför på många håll som djupt orättvist. Det är givetvis omöjligt att i en hast byta ett system mot ett annat. Men det är viktigt att redan nu förbereda ett mera flexibelt system. Det finns ju, som påpekats, alternativ till grundbelopp i budgetpropositionen. En väg är att bygga vidare på dessa med målet att nå ett rättvisare system, som mera tar hänsyn till regionernas egna önskemål om att utforma sin kulturverksamhet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om nödvändigheten av ett friare system att beräkna statsbidrag till regional kulturverksamhet.