mot · G802647 · 1985-01-17 00:00:00 — m. fl. Ny inriktning av sysselsättningspolitiken Den höga arbetslösheten, mitt i en högkonjunktur, är samhällets största och allvarligaste problem och regeringens största misslyckande. Resultatet för de enskilda människorna och för landet som helhet är lika allvarligt oberoende av arbetslöshetens orsaker. Människor behöver riktiga jobb på den ordinarie arbetsmarknaden. Det är korrekt som regeringen beskriver att stora resurser satsas på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Trots detta är fler än någonsin av dem som vill ha arbete nu utanför den ordinarie arbetsmarknaden. De är arbetslösa eller föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Enligt vår mening har AMS omstrukturering och modernisering på ett förtjänstfullt sätt ökat verkets kapacitet och möjlighet att positivt klara kontakterna mellan arbetssökande och arbetsmarknad. måste vi konstatera att många av de arbetsmarknadspolitiska medlen inte utgör de bästa instrumenten för att öka den totala arbetsmarknaden så som skulle behövas. Resultatet har blivit att trots att antalet människor som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder är på rekordnivå så är arbetslöshetsersättningen en av de snabbast stigande kostnaderna i arbetsmarknadsverket. Från /83 till /84 steg kostnaderna för arbetslöshetsersättning från till av verkets kostnader. Tendensen för AMS är alltså att en allt större andel av verkets resurser utgår som kontant arbetslöshetsersättning. uppfattning är att kampen mot arbetslösheten mer aktivt måste föras på två fronter . Det gäller att driva en närings-, regionaloch glesbygdspolitik som ger tillräckligt många arbetstillfällen utan behov av långsiktigt samhällsstöd. Det skall vara arbetstillfällen i alla delar av landet. Det gäller också att med utbildningsinsatser hjälpa människor att ta jobb som skapas. Särskilt måste dessa åtgärder inriktas till förmån för nytillträdande på arbetsmarknaden och för långtidsarbetslösa. I budgetpropositionen förlitar sig regeringen fortfarande i hög utsträckning på positiva devalveringseffekter, trots att man så kraftigt misslyckats i inflationsbekämpningen att devalveringseffekterna i stor utsträckning eliminerats. Regeringspolitiken representerar således inte någon offensiv som långsiktigt ökar antalet jobb på den ordinarie arbetsmarknaden. Tvärtom finns en betydande risk att vi i en ny lågkonjunktur drabbas av nya rekordsiffror för arbetslösheten. Enligt mening är det angeläget att statsverkets totala kostnader för arbetsmarknadspolitik och sysselsättning kan minska. Detta kan, på ett ansvarsfullt sätt, ske endast om antalet människor som kommer i åtnjutande av samhälleligt stöd kan minska genom att näringslivet i dess olika former självt förmår ge sysselsättning. Enligt mening måste ökad uppmärksamhet riktas mot möjligheterna att skapa fler jobb i näringsliv och småföretagsamhet - jobb för dem som finns i arbetsmarknadspolitiska eller liknande åtgärder. Vi accepterar regeringens begränsningar av statsbidragen. Åtgärder som minskar behoven av insatser är mer framåtsyftande och för de enskilda människorna mer positiva. Budgetpropositionen präglas av att man ger många med svag ställning på arbetsmarknaden ett urholkat stöd. Men man ger dem inget alternativ. Utformningen av de minskade statsbidragen till beredskapsarbetena och till Samhällsföretag representerar exempel på detta. Ett annat exempel är det fortsatt minskande äldre-stödet till tekoindustrin. Regeringens uttalade ambition att bedriva en arbetslinje stämmer inte med dess faktiska politik. De totala kostnaderna för AMS verksamhet och för Samhällsföretag är , varav ca anvisas över statsbudgeten. Tyvärr är det så att en av de kraftigast ökade kostnaderna har varit det kontanta arbetsmarknadsstödet, vilket står i bjärt kontrast till regeringens egna uttalanden om att den s. k. arbetslinjen är det dominerande inslaget i politiken. Enligt vår mening måste kampen mot arbetslösheten föras på ett mer offensivt sätt. Att vänta på arbetslöshet innan samhället griper in är den dyraste metoden att skapa tryggheten. Den långsiktiga tryggheten för de enskilda kan tillgodoses först genom en mer expansiv industrisektor. Särskilt måste småföretagens möjligheter mer uppmärksammas. begär att de totala kostnaderna för AMS och Samhällsföretag minskar , där särskilt för Samhällsföretag förändringen måste ske successivt i takt med att de anställda kan beredas andra arbeten. Dessa resurser förs över till en offensiv industri- och småföretagspolitik där också de regionala variationerna ges ökad uppmärksamhet. Räknat på helårseffekt gäller det att omdisponera användningen av ca . I denna och andra motioner till vårriksdagen kommer att föreslå omfattande insatser för fler jobb och ökat nyföretagande inom den angivna ramen. Förutom övergripande åtgärder såsom att avskaffa löntagarfonderna och att långsiktigt minska marginalskatterna innebär våra förslag bl. a. följande (kostnad inom parentes): O sänk arbetsgivaravgiften för egenföretagare och de 15 först anställda i varje företag (ca ), O slopa beskattningen av i företaget arbetande kapital (100 milj. O fribelopp för egenavgifter (50 milj. O anpassa arbetsrättslagstiftningen efter småföretagens situation, O enklare administrativa regler vid ny företagande, O att jobben i jord- och skogsbruk bevaras och utvecklas som en nationell resurs för trygg försörjning och förbättrad miljö, O de inhemska produktionsresurserna utnyttjas bättre bl. a. vad gäller bränsle och drivmedel, O forskningen i företagen stimuleras genom att möjligheter till forskningsavdrag återinförs (200 milj. O regionalpolitiken får en starkare inriktning mot de mest eftersatta områdena i inland (I huvudsak omfördelning av nuvarande stöd. I vårt budgetalternativ reserverar vi totalt 350 milj. kr. utöver vad som budgetpropositionen beräknat. O glesbygdsstödet utvecklas i alla delar av landet (225 milj. kr. inom den regionalpolitiska ramen), O det skall vara möjligt att skattefritt spara till det egna kapitalet vid nystartande av företag), O bättre förutsättningar ges för nya företagsformer som motsvarar kooperativa och andra samverkansformer bland unga människor, O ungdomens introduktion på den ordinarie arbetsmarknaden underlättas genom en bättre anpassad gymnasieskola, lärlingsutbildning och en ökad inriktning av ungdomslagsarbetena mot den privata sektorn, O särskilda åtgärder för ungdomens arbetsmarknadsinträde genom utveckling av ungdomslagen mot den privata sektorn och ett samlat grepp för alla ungdomar i åldern , O åtgärder för småföretagsutveckling till de regionala utvecklingsfonderna och STU (100 milj. O förstärkt rekryteringsstöd när näringslivet anställer långtidsarbetslösa, O utökade möjligheter att inom privata näringslivet anställa handikappade bl. a. genom höjda lönebidrag (125 milj. (De redovisade kostnaderna avser helårseffekt. Då flera av åtgärderna är av sådant slag att kostnader/minskade intäkter drabbar nästa budgetår med halvårseffekt eller inte alls uppskattar vi budgeteffekten till 2 000 milj. Enligt vår mening ger åtgärder av denna typ förutsättningar att kraftigt minska volymen i flertalet arbetsmarknadspolitiska program och att med stor målmedvetenhet öka utslussningen från Samhällsföretag till det ordinarie arbetslivet. Enligt vår mening bör hos regeringen begära att förslag presenteras senast i samband med årets kompletteringsproposition där volymen i AMS verksamhet reduceras . Enligt vår mening bör antalet sysselsatta genom Samhällsföretag successivt reduceras till ca 20 000 personer. I en första etapp bör Samhällsföretag och AMS ges ett gemensamt uppdrag att med förstärkta lönebidrag till näringslivet anställa 2 500 personer i det ordinarie arbetslivet. har det framstått allt klarare att ungdomens väg från utbildning till arbete blivit alltmer komplicerad. För ett välfärdssamhälle är detta ett oacceptabelt förhållande som måste angripas med all kraft. Det finns flera samverkande orsaker som givit den nuvarande situationen. Yrkesutbildningen har inte tillräckligt tagit hänsyn till stora ungdomsgruppers behov och till arbetsmarknadens och näringslivets förutsättningar. a. borde en mer omfattande lärlingsutbildning ha förekommit. , efter initiativ från mittenregeringen, har en viss förbättring skett. Arbetsmarknaden har inte varit tillräckligt expansiv. Även om antalet arbetstillfällen under praktiskt taget hela ökat, har ökningen inte varit tillräckligt stor för att nytillträdande grupper skall ha haft rimliga möjligheter. Särskilt småföretagsamhet och nyföretagande har inte givits tillräckliga möjligheter. Arbetsmarknaden har omgärdats av byråkratiska regler som skyddat och gynnat dem som är väl etablerade, men hindrat och försvårat för dem som har begränsad erfarenhet och söker ett av sina första jobb. De tidigare bristfälliga möjligheterna till provanställning innebar avgörande hinder för unga att få ett jobb. Lönekostnaderna för oerfaren, kanske otillräckligt utbildad, arbetskraft står inte alltid i rimlig proportion till arbetsinsatsen. Möjligheterna till ungdomslön eller introduktionslön har varit otillräckliga, vilket inneburit att tröskeln till arbetslivet för många blivit orimligt hög. Den situation som ovan kortfattat skisserats har inneburit att det ordinarie arbetslivet endast i begränsad omfattning nu står till förfogande för tonåringar. Av dem som inte går i skolan finns merparten i ungdomsplatser eller ungdomslag. För de något äldre ungdomarna består arbetslivet ofta av upprepade beredskapsarbeten. anser det vara nödvändigt att på ett genomgripande sätt förbättra unga människors möjligheter till en plats i det ordinarie arbetslivet. Här uppehåller vi oss särskilt vid de åtgärder som i budgetpropositionen föreslås beträffande ungdomslagen. Enligt vår mening var det ett viktigt framsteg som gjordes när ungdomar inte utan motprestation i form av arbete längre kunde utkvittera kontantersättning. Enligt vår mening kom emellertid verksamheten att i centrala avseenden få en felaktig inriktning. Det hade varit bättre för ungdomarna om arbetet i väsentlig utsträckning kommit att utföras inom enskilt näringsliv och småföretagsamhet. Det hade varit bättre om arbetstiden hade omfattat hel arbetsdag - inte halv. Långsiktigt hade ungdomarna varit bättre rustade för arbetslivets krav om lönesättningen anpassats till förmåga och arbetsinsats /timme hade varit en rimlig nivå. Budgetpropositionens förslag innebär inga avgörande förbättringar för ungdomar i ungdomslag. Vi finner det tvärtom tveksamt om möjligheten att få betalt kan anses medföra en bättre anpassning till och förberedelse för det vuxna arbetslivets normala villkor. Härigenom behövs heller inte de särskilda handledarna. Enligt vår mening bör en målsättning vara att hälften av alla ungdomslagsplatser tillskapas i den privata sektorn. Man gör ungdomarna den bästa tjänsten om de i ungdomslag eller liknande möter en arbetsmarknad som så långt möjligt anknyter till arbetsmarknaden i stort. Det innebär /dag (/timme) varav arbetsgivaren står för . Huvudregeln för alla ungdomslagsplatser skall vara heltidsarbete. Halvtid skall enbart kunna förekomma av utbildningsskäl eller sociala skäl. Lönen skall för alla platser vara /timme. En viktig målsättning måste vara att minimera den enskildes behov av en ungdomslagsplats. I normalfallet bör inte en ungdom arbeta i ungdomslag . Ingen plats bör, utan särskilda skäl, anvisas i taget. Våra förslag kommer att innebära att 18-19-åringar får bättre möjligheter till arbete utan stöd av ungdomslagen. Detta kommer att utgöra ett sådant exempel på besparing inom arbetsmarknadsverkets område som vi ovan förordat. bör, med avslag på regeringens förslag till förändringar av ungdomslagen, ansluta sig till de riktlinjer vi förordat. På förordar vi att ungdomsplatser och ungdomslagsplatser omformas till särskilda yrkespraktikplatser för . Detta utvecklar vi i en särskild motion om ungdomens situation. Genom beslut av höstriksdagen infördes ett särskilt rekryteringsstöd till kommunerna för att anställa långtidsarbetslösa till varaktiga jobb. motsatte sig denna åtgärd bl. a. med hänvisning till möjligheten att nå övergripande samhällsekonomiska mål. I likhet med vårt ställningstagande förelår vi att ett till höjt rekryteringsstöd införs för anställning av långtidsarbetslösa i näringslivet. Det bör också vara möjligt att efter prövning förlänga den tid varunder rekryteringsstödet utgår med ytterligare , och då till . Lönebidrag till anställning av handikappade När det gäller anställning med lönebidrag har förutsättningarna för anställning inom det privata näringslivet förändrats . Enligt vår mening finns emellertid fortfarande inte en rimlig balans mellan det stöd som kan utgå till Samhällsföretags industrier och vad som kan utgå till enskilda. vill vi understryka att det finns exempel på att Samhäilsföretag lyckats bättre både med att vinna ekonomi i sin verksamhet och med att slussa ut de anställda till andra arbetsgivare. Våra förslag i det föregående bygger på att lönebidrag för denna grupp handikappade under första anställningsåret skall kunna utgå av lönesumman, därefter fram till anställning och att lönebidraget skall kunna ges under en obegränsad följd av år till av lönesumman. För många handikappade framstår en anställning i det ordinarie arbetslivet som en bättre chans än anställning inom Samhällsföretag. Vi vill med våra förslag positivt möta den handikappade i detta avseende. Den höga arbetslösheten har medfört att kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen ökat dramatiskt. politik syftar till att minska arbetslösheten. Det är den viktigaste solidaritets- och jämlikhetsåtgärd som kan vidtas. För dem som är arbetslösa är det viktigt att det finns en väl fungerande arbetslöshetsersättning. I budgetpropositionen föreslås en måttlig ökning av högsta ersättningsbelopp /dag. Vi har ingen invändning mot en sådan höjning. Enligt vår mening är det av statsfinansiella skäl nödvändigt att den egna avgiften till a-kassorna ökar. Det är inte orimligt att de som har arbete genom ökade avgifter skapar bättre ekonomisk trygghet för dem som är arbetslösa. Enligt vår mening borde ett ökat avgiftsuttag likformigt drabba alla kassamedlemmar, vilket förutsätter att pengarna tas in centralt till akassornas samorganisation och sedan fördelas till de kassor som har den högsta arbetslösheten. Om man på detta vis ökar egenavgifterna till a-kassorna med /månad innebär detta att statsbidraget till arbetslöshetsersättningen kan minska med ca . bör fatta beslut i enlighet med detta. Med stöd av det anförda hemställs 1.att beslutar ansluta sig till den nya inriktning av sysselsättningspolitiken som angivits i motionen, 2. att beslutar hos regeringen begära att förslag presenteras senast i samband med kompletteringspropositionen innebärande en 10-procentig kostnadsminskning av AMS och Samhällsföretags verksamhet fördelat över flertalet av programmen samt förvaltningskostnaderna, 3. att beslutar hos regeringen begära att Samhällsföretag och AMS ges gemensamt uppdrag att successivt minska antalet anställda inom med i första hand 2 500 personer genom anställning av de handikappade i den enskilda sektorn med förstärkta lönebidrag, 4. att beslutar hos regeringen begära förslag om förstärkta lönebidrag för anställning av handikappade i enlighet med det anförda. 5. att beslutar att ungdomslagsplatser skall avse heltidsarbete, 6. att beslutar att med avslag på regeringens förslag till ändrade regler för ungdomslagen ansluta sig till vad som i övrigt i motionen anförts i denna del, 7. att beslutar att med upphävande av sitt beslut om rekryteringsstöd till kommunerna besluta om ett förhöjt rekryteringsstöd till näringslivet vid anställning av långtidsarbetslösa. . ÅSLING (c) . () () () () () ()