mot · G8022405 · 1985-01-25 00:00:00 — I det sammanhanget, och i nära samarbete med , finns det enligt vår mening mycket starka långsiktiga skäl för att söka en anknytning till EMS av samma karaktär som den vi hade med det s. k. ormsamarbetet . har EG inriktat en betydande del av sitt arbete på olika åtgärder för att stimulera framväxten av en högteknologisk europeisk industri med förmågan att hävda sig i konkurrensen med främst de amerikanska och japanska industrierna. I viss utsträckning kan detta arbete, främst vad gäller elektronik- och informationsteknologiindustrierna, ses som en parallell till vad som gjordes att förena denna västeuropeiska kol- och stålindustri även om strävan att främja freden genom att fläta samman de avgörande industrierna i gamla fiendeländer där spelade en kanske avgörande roll. Kol- och stålindustrin var basen för den fas av den industriella eran som präglade de omedelbara efterkrigsdecennierna. Elektronik- och informationsteknologiindustrin utgör på samma sätt basen för den snabba industriella omvandling som kan förutses under de kommande decennierna. Det är av utomordentligt stor betydelse för att på ett så allsidigt och komplett sätt som det över huvud taget är möjligt delta i EGs olika insatser på de forsknings- och industripolitiska områdena. ekonomiska framsteg, och därmed också framtiden för vår välfärd och sociala standard, är i hög grad avhängig av våra möjligheter att förbli en exportinriktad högteknologisk industrination. Detta kommer knappast att vara möjligt om svensk industri inte ges full möjlighet att tillvarata de fördelar som icke bara en nordisk utan också en västeuropeisk hemmamarknad utgör, och det kommer heller inte att vara möjligt om svensk industri icke kan delta i olika former av transnationellt samarbete på forsknings-, utvecklingsoch tillverkningsområdena. har sedan åtskillig tid tillbaka deltagit i vissa betydelsefulla delar av EG:s forskningsarbete. Inom ramen för det s. k. COST-samarbetet har vi samarbetat med och tio utanförstående stater på en rad områden avseende teknisk utveckling och tillämpad forskning. har också deltagit i det gemensamma europeiska fusionsforsk 1984/85: 2405 ningsprogrammet JET () och i det sammanhanget av EG kommit att uppfattas som en kompetent och pålitlig partner för långsiktigt samarbete i forskningsfrågor. I budgetpropositionen förordar regeringen att fortsätter sitt engagemang i . Moderata samlingspartiet stöder detta förslag. Det är enligt vår mening av allra största betydelse att uppfattas som en kompetent, seriös och tillförlitlig samarbetspartner på de olika områden där det varit möjligt att etablera ett nära samarbete mellan och olika EGprojekt. Enligt vår mening finns det starka skäl att pröva olika vägar att utvidga det forskningspolitiska samarbetet mellan och EG. Sådant utvidgat samarbete kan tänkas vad gäller projekt inom områden som hälso- och sjukvård, informationsteknologi, avfallshantering, icke-nukleär energi, framtidsstudier, teknologisk grundforskning samt bioteknologi. För att underlätta ett sådant utökat forskningspolitiskt samarbete mellan och EG vore det angeläget att sluta ett ramavtal mellan och . Ett sådant avtal borde kunna ge en automatisk möjlighet att komma med i de olika EG-samarbetsprojekt som initieras. kräver varje enstaka samarbetsprojekt överläggningar och separata avtal på ett sätt som i längden knappast kommer att vara möjligt om samarbetet skall utökas. På motsvarande sätt framstår det som angeläget att eftersträva ett ramavtal mellan och EG på det industripolitiska området. Ett sådant kan visa sig mer komplicerat att nå fram till, men framstår icke minst som ett utomordentligt viktigt svenskt önskemål. Ett sådant ramavtal bör ha som mål att möjliggöra ett så fullständigt deltagande för och svensk industri i EG:s olika industripolitiska program som över huvud taget är möjligt. Ett konkret och viktigt exempel på hur EG:s industripolitiska satsningar utvecklas är det s. k. ESPRIT-programmet (European Strategic Programme of Research in ). ESPRIT-programmet utgår från de tankar som icke minst förts fram från fransk sida om vikten av att bygga upp en högteknologisk konkurrenskraftig europeisk industristruktur. Det utgår vidare från insikten om att informationsteknologi i vid mening utgör en alldeles avgörande basteknologi för de kommande decenniernas industriella och ekonomiska utveckling. ESPRIT är ett forsknings- och utvecklingsprogram inriktat på att under samfinansiering mellan EG-organen och industrin höja den teknologiska kompetensen i på ett antal för den framtida utvecklingen avgörande områden. De fem områden som valts ut i ESPRIT-programmet är följande: Det gäller här att kunna konstruera och tillverka olika former av avancerades, k. VLSI-kretsar. Avancerad informationsbehandling, bl. a. nya former för kommunikation mellan människa och maskin. 1984/85: 2405 Mjukvaruteknologi, med bl. a. en ny generation av mjukvara för avancerade datorer. Kontorsautomatisering, som bl. a. inkluderar program för automatiserade Datorstyrd tillverkning i olika former. ESPRIT-programmet startade i full skala 1984. Under programmets första kommer att satsas 1,5 miljarder ECU, varav hälften tillskjuts av de deltagande företagen och det resterande beloppet av . En industrigrupp med deltagande av de tolv ledande elektronikföretagen i har bildats som en referensgrupp för projektet. När det särskilda i tog ställning till vilka företag som skulle få delta med olika projekt inom ramen för programmet fanns inget svenskt företag med bland dem som godkändes. är det nödvändigt för svensk högteknologisk industri att kunna delta i ESPRIT programmet samt i de motsvarande satsningar som med stor sannolikhet kommer att göras på andra områden, bl. a. bioteknologin. kan svenska industrier göra detta endast om det sker genom ett företag etablerat i ett och om verksamheten också äger rum vid detta företag. Det är möjligt att ESPRIT-programmet kan gälla en ny industripolitik i EG. Detta understryker ytterligare den stora vikt som måste läggas vid att få till stånd ett ramavtal mellan och EG som ger och svensk industri möjlighet till deltagande i denna typ av samordnade europeiska satsningar. Samarbete i rättsliga frågor Inom EG bedrivs ett intensivt och aktivt lagstiftnings- och rättsutvecklingsarbete som bl. a. syftar till att harmonisera affärsvillkoren inom EG. Så har inom EG utvecklats särskilda regler som gäller konkurrensvillkor, handelsvillkor, och regler om information mellan arbetsgivare och anställd. Svensk industri har sina främsta marknader inom EG. Det är därför nödvändigt för svensk industri att ha tillgång till kunskaper om rättsutveckling och lagstiftning inom EG. sker ej inom svensk förvaltning en sammanhållen bevakning av rättsutveckling och lagstiftning inom EG. Ej heller förekommer samlad utbildning av EG-rätt vid svenska . Genom beslut i , som senare också fastställts av EG:s domstol har jurister, verksamma i länder utanför EG, uttryckligen uteslutits från det legal privilege, som allmänt tillämpas för advokater verksamma i länder som är anslutna till EG. Innebörden av the legal privelege är att ett företags korrespondens och noteringar om företagets rådgivning av jurist uteslutes från det material som är tillgängligt för inspektion och revision av EG:s inspektörer. Rättstillämpningen av EG-rätten, bl. a. gällande karteller, andra konkurrensvillkor och 1984/85: 2405 handelsvillkor, är svårtillgänglig. Det är därför nödvändigt för företag som är verksamma inom EG att ha tillgång till kompetent juridisk rådgivning. Svenska företag som är verksamma inom EG kan inte utnyttja svenska advokater för rådgivning såvitt gäller EG-rättens innehåll och såvitt gäller företagens skyldigheter inom ramen för EG-rätten. Detta är en nackdel för svenska exportföretag och för svenskägda dotterföretag i . I förut angivna utslag antyds emellertid EG:s villighet att efter förhandlingar med nationer som står utanför EG öppna rätten till the legal privilege också för advokater i sådana länder. Frågan berör främst länder med stor export till EG och med dotterbolag inom EG, såsom och . Mot denna bakgrund anser vi att det finns anledning att ta initiativ som gör det möjligt för olika svenska intressenter att på ett bättre sätt kunna följa rättsutvecklingen inom EG. Det bör prövas olika vägar för att få till stånd en samordnad dokumentation som möjliggör snabb information om denna utveckling. Det är också angeläget att undervisningen i EG-rätt byggs ut vid de svenska universiteten och högskolorna. Mellan och finns ett miljöpolitiskt samarbete enligt en särskild skriftväxling . Allt fler miljöfrågor har transnationell betydelse, vilket icke minst det senaste årets intensiva debatt i försurningsfrågorna visat. Ett samarbete mellan och EG-staterna är av central betydelse för möjligheterna att varaktigt lösa en rad av de miljöproblem som från svensk sida upplevs som allvarliga. En mycket stor del av de emissioner av olika slag som förorsakar miljöproblem i har sitt ursprung inom EG-området. Inom EG bedrivs ett ambitiöst miljöpolitiskt arbete. Detta omfattar såväl olika forskningsprojekt för att bl. a. ta fram mer miljövänlig teknik som konkreta beslut om begränsade emissioner. har EG-staterna fattat beslut om att införa bly fri bensin . skall samtliga nyproducerade bilar inom EG kunna drivas av blyfri bensin. Det säger sig självt att beslut som EG fattar på ett område som detta påverkar i mycket hög grad. Det torde icke vara praktiskt möjligt för att i dessa frågor föra en politik som i annat än enstaka detaljer avviker från den som EG fattat beslut om. Mot denna bakgrund kan det finnas anledning att pröva möjligheterna att bygga ut det existerande samarbetet som bl. a. omfattar forskning om skydd för ozonlagret, försurningsfrågor och miljöaspekter av utvecklingssamarbetet till att i ökad grad även innefatta olika försurnings- och emissionsproblem. kan miljöpolitiken komma att bli ett av de allra viktigaste samar 1984/85: 2405 betsområdena mellan och EG. Synen på olika miljöfrågor har t. ex. stor betydelse när det gäller de olika regler för olika produkter som kan ses som tekniska handelshinder. Vidare är det självklart, att forskningsinsatser på europeisk bas har större möjlighet att finna lösningar på svåra miljöproblem än vad som kan göras enbart utifrån nationell utgångspunkt. Förutom det bilaterala utvecklingssamarbete som olika bedriver ofta med en inriktning på länder eller områden där de olika EG-staterna har historiska förbindelser har EG ett omfattande utvecklingsarbete med ett stort antal länder. slöts en ny femårig , Lorné lil, som omfattar EG:s utvecklingsarbete . I förhållande till den närmast föregående femårsperioden innebar den nya konventionen icke minst ett ökat finansiellt åtagande från EG. Den finansiella ramen för den sjätte europeiska utvecklingsfonden kunde vidgas till 7,4 miljarder ECU och den europeiska investeringsbankens beräknade utlåning till 1,1 miljarder ECU. Det sammanlagda beloppet under Lorné III kommer därmed att uppgå till 8,5 miljarder ECU, vilket motsvarar ca . En viktig del av samarbetet mellan EG och de utvecklingsländer som är anslutna till är det s. k. Stabexsystemet för stabilisering av utvecklingsländernas exportintäkter för jordbruksvaror samt järnmalm. Från icke minst utvecklingsländerna själva har detta system ofta setts som något av ett föredöme när det gäller de förändringar av de ekonomiska nord-syd-relationerna som man eftersträvar. Från svensk sida kan det finnas anledning att speciellt uppmärksamma två nya inslag i . Det första är den kraftiga satsning på insatser mot ökenutbredningen som kommer att göras från EG:s sida som en del i det arbete för regional utveckling som sker. För detta har anslagits en miljard ECU. Från EG:s sida har betonats, att denna kraftiga satsning skall ses som inledningen till än större åtaganden, och man ser det dessutom som nödvändigt att noga avväga dessa insatser mot såväl egna ansträngningar som mot insatser från andra givarländer. Detta nya inslag i EG:s utvecklingshjälp stämmer väl med den inriktning av det svenska biståndet som förordats från bl. a. moderat sida. Inom ramen för den utbyggda satsning på miljö- och resursprogram som vi förordat finns det därför starka skäl att ta upp samtal med EG om möjligheterna till samordnade insatser för att kunna uppnå bättre effekt. Det andra inslaget värt att uppmärksamma är den möjlighet som öppnas för de s. k. ACP-länder som deltar i samarbete med EG att ingå prisavtal på lång sikt med EG om leveranser av olika jordbruksprodukter. Detta innebär en viss hopkoppling av EG:s interna jordbrukspolitik med det livsmedelsbistånd som ingår i EG:s utvecklingspolitik. Även om det sannolikt aldrig kan vara försvarbart att motivera en i förhållande till världsmarknadspriserna tydlig överproduktion av olika livsmedel enbart med det krav som livsmedelsbiståndet kan ställa, kan det finns skäl att på detta sätt pröva en koppling. Även på denna punkt kan det, enligt vår mening, finnas skäl för att i olika former pröva möjligheterna till ett närmare samarbete mellan och EG vad gäller biståndspolitiken. har det förekommit en rad kontakter mellan och EG vad gäller biståndspolitiken. Vi finner det angeläget att dessa kontakter fortsätter och inriktas på att uppnå konkreta framsteg när det gäller ett utvecklat biståndssamarbete. En viktig del av EG:s arbete är ansträngningarna att på olika sätt underlätta enskilda människors möjligheter att utnyttja det europeiska samarbetets fördelar. kommer de olika länderna successivt att börja införa Europapass för sina medborgare. Förutom angivande av nationalitet anges också att personen är medborgare i EG.Det är i sin tur en förutsättning för de kraftigt minskade formaliteterna för EG-medborgarna vid gränserna som införs och planeras. Av större långsiktig betydelse är det arbete som sker med att göra olika typer av examina jämförbara mellan de olika . Det handlar icke enbart om akademiska examina, där en fullständig harmoni knappast är möjlig, utan också om olika typer av yrkesutbildningar och professionella kvalifikationer. Syftet med detta omfattande arbete är att göra det möjligt för en medborgare i ett att utan svårighet få arbete i ett annat . I vissa yrken och i vissa områden är rörligheten över gränserna betydande. 1 detta syfte utarbetar olika direktiv vad gäller professionella kvalifikationer. Ett mycket stort antal sådana har redan utfärdats. Ett område som omfattas av ett stort antal sådana direktiv är sjukvårds- och hälsosektorn där det ansetts vara av mycket stort intresse att få gemensamma krav på utbildning och examina. För är detta arbete av mycket stor betydelse. Som liten nation kan vi i det längre perspektivet knappast hävda oss annat än genom ett aktivt deltagande i internationellt samarbete. Att en svensk medborgare av sitt yrkesliv arbetar i ett annat europeiskt land, och att medborgare i andra europeiska länder under kortare eller är yrkesverksamma i , kommer med tiden att framstå som alltmer naturligt. För vissa yrkesgrupper är detta fallet. 1984/85: 2405 har hitintills endast i tämligen begränsad utsträckning samarbetat med EG när det gäller gemensamma professionella kvalifikationer. Detta innebär risker för framtiden. I detta ligger faror för att svenska medborgares möjligheter att söka utbildning eller sysselsättning i olika kommer att försämras i förhållande till dagsläget, liksom att det kan komma att bli mindre naturligt för EG-medborgare att söka sysselsättning i vårt land. Enligt vår uppfattning bör regeringen ta initiativ till en bredare genomgång av problem och möjligheter i samarbetet mellan och EG på detta område. Syftet skulle vara att söka nya vägar för att säkerställa att inte sidoställs i det europeiska samarbetet på denna punkt. Genomgången bör innehålla en redovisning för hur olika svenska utbildningar och examina värderas i olika och vilka åtgärder som kan vidtas för att ge dem en bredare acceptans än . Ett för medborgarna måste vara ett där det är möjligt att utan omfattande byråkrati och administrativa hinder röra sig över gränserna också för att under söka sysselsättning. EFTA har alltmer kommit att bli en organisation för diskussioner om de olika EFTA-staternas relationer till EG i främst olika handelspolitiska frågor. Genom att olika tidigare EFTA-stater anslutit sig till EG har medlemsantalet gått ned. En ytterligare minskning kommer att ske genom att vinner medlemskap i . EFTA kommer då att omfatta , , , , samt i särskild ordning även . hölls det första ministermötet någonsin mellan EFTA- och EGländerna. Detta ägde rum i . Luxemburgmötets betydelse låg främst i det ömsesidiga betonandet av vikten av att fortsätta att utveckla samarbetet mellan EG och EFTA-länderna även efter det att frihandeln för industrivaror nu uppnåtts. Vikten av ett fortsatt arbete för att minska olika former av tekniska handelshinder ströks under. hölls i ett toppmöte med EFT regeringschefer som huvudsakligen kom att handla om frågan om relationerna med EG. Även här stod olika aspekter på den fortsatta utvecklingen av främst det handelspolitiska samarbetet mellan EG-och EFTA-länderna i centrum. EFTA:s framtida betydelse för torde främst ligga i organisationens möjligheter att vara en samordnande instans för förhandlingar med EG i olika frågor som rör vidareutvecklingen av den västeuropeiska frihandeln. Även om tullarna nu avskaffats, återstår en stor och delvis växande skara av s. k. icke-tariffära handelshinder som fördröjer utvecklingen av den inomeuropeiska handeln. Det har uppskattats att olika administrativa regleringar och byråkrati tynger företag och konsumenter i med kostnader som be 1984/85: 2405 räknas motsvara en tull på av varornas värde. Och olika regler för bl. a. offentlig upphandling tenderar att motverka de effekter som man avsåg att uppnå med etablerandet av det stora västeuropeiska frihandelsområdet. I frågor som dessa har de kvarvarande EFTA-staterna gemensamma intressen. Genom att uppträda gemensamt kan de i dessa frågor uppnå bättre resultat i överläggningarna med EG än vad som sannolikt skulle bli fallet om de valde att uppträda enskilt. EFTA-samarbetet spelar mot denna bakgrund fortfarande en betydelsefull roll för . Däremot framstår självfallet EFTA:s värde när det gäller vissa andra frågor som mer begränsat. Överläggningar om ekonomisk politik eller miljöfrågor i EFTA-kretsen kan knappast bli meningsfulla i sig, då dessa frågor i så hög grad är avhängiga av den politik som läggs fast inom EG. Olika länder kan dessutom ha olika former av ekonomiskt beroende av EG. bör se EFTA som den naturliga utgångspunkten för sina EG-relationer på de handelspolitiska och handelstekniska områdena. Däremot är det icke alls säkert, att de vidare relationer som bör eftersträvas på en råd områden som berörs i denna motion med nödvändighet skall sökas på basen av ett med de övriga EFTA-staterna samordnat agerande. Mycket borde i stället tala för att de olika EFTA-länderna på områden som t. ex. industripolitiken söker de relationer till EG som mot bakgrund av deras industriella inriktning framstår som de mest lämpliga. 1984 innebar något av ett märkesår för EFTA genom såväl ministermötet med EG som toppmötet i . bör stora ansträngningar göras för att i samverkan mellan förverkliga de mål för det vidare samarbetet som lades fast i slutdokumentationen från dessa överläggningar. utgör den formella basen för samarbete med EG. Den politik som förordas i denna motion är inriktad på att, med detta avtal som bas, successivt vidareutveckla relationerna på en lång rad olika områden. Detta torde i många fall kräva upprättandet av särskilda avtal eller överenskommelser mellan och EG. Enligt vår mening bör det vara strävan att sluta en serie ramavtal som ger en närmast automatisk möjlighet att medverka i EGsamarbetet på områden av strategisk betydelse för den framtida västeuropeiska ekonomiska och industriella utvecklingen. Sådana ramavtal skulle ge betydelsefulla rättigheter, men skulle i motsvarande mån självfallet innebära skyldigheter. I denna motion har vi lagt fram förslag om ramavtal dels på det forskningspolitiska, dels på det industripolitiska området. Andra områden kan också bli aktuella. 1984/85: 2405 Sådana ramavtal utgör närmast en nödvändighet i ett skede när EG-samarbetet håller på att utvecklas på en rad områden av stor betydelse för . Det kommer knappast att vara praktiskt möjligt att i varje enstaka fråga inleda förhandlingar mellan och om svenskt deltagande i olika satsningar. Med ett lämpligt utformat ramavtal skulle det i stället vara möjligt för att utan föregående specialavtal medverka i EG-aktiviteter inom den ram som ramavtalet innebär. mellan och EG innehåller en s. k. utvecklingsparagraf. Denna har icke åberopats vare sig av eller av något annat land som har en motsvarande klausul i sitt avtal. Skälet till det torde dels vara att de existerande avtalen har fungerat väl , dels att ett åberopande av denna paragraf främst torde syfta på situationer där det krävs omförhandlingar av det gällande avtalet eller nya avtal av en art som bl. a. kräver ratificering av samtliga EG-staters parlament. Vi menar att denna försiktighet även fortsättningsvis kan vara befogad. Strävan bör vara att utvidga samarbetet genom det system med ramavtal på olika områden som vi förordat. Att en sådan utvidgning av samarbetet bör underlättas av den politiska vilja till utveckling som utvecklingsparagrafen i frihandelsavtalet ger uttryck för bör självfallet påpekas från svensk sida. I ett längre perspektiv kan frågan ställas om ett nätverk av ramavtal och andra överenskommelser kräver mer omfattande förändringar av de formella ramarna för samarbete med EG. Ställning till den saken kan, enligt vår mening, få tas mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits av detta utvidgade samarbete och de begränsningar i olika avseenden som denna formella form för samarbete anses innebära. Mot bakgrund av det anförda yrkas 1. att uppdrar åt talmanskonferensen att utarbeta en plan för utveckling av de parlamentariska förbindelserna mellan och i enligthet med vad som anförts i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om önskvärdheten av ett ramavtal om forskningspolitik mellan och EG, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om önskvärdheten av ett ramavtal om industripolitik mellan och EG, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utvecklingen av de politiska kontakterna mellan och EG:s kommission och ministerråd, 5. att bifaller regeringens förslag till fortsatt svenskt samarbete med EG på fusionsenergins område, 1984/85: 2405 6. att som sin mening ger regeringen till kanna vad som i motionen anförts om möjligheterna till utökat samarbete på det biståndspolitiska området mellan och EG, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om möjligheterna till ett utökat samarbete på det miljöpolitiska området mellan och EG, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om möjligheterna till utökat samarbete mellan och EG på den ekonomiska politikens och valutapolitikens område, 9. att som sin mening ger regeirngen till känna vad som i motionen anförts om vikten av ett samlat organ för fortlöpande kontrakt med och information om rättsutvecklingen inom EG, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om undervisning i EG-rätt vid svenska universitet och högskolor, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av förhandlingar med EG i syfte att göra det möjligt för svenska företag inom EG att kunna åberopa s. k. legal privilege i förhållande till svenska advokater, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en genomgång av problem och möjligheter i samarbetet mellan och EG när det gäller det ömsesidiga erkännandet av olika examina och behörigheter.