mot · G802370 · 1985-01-14 00:00:00 — m. fl. Vi förordar användning av ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken och lägger synpunkter på hur miljöavgifter bör utnyttjas. I princip bör de medel miljöavgifterna ger återföras för nya insatser inom miljövårdssektorn. Vi föreslår anslagsökningar för vissa miljöinsatser (information, naturreservat, flora- och faunavård, inventeringar och länsstyrelsernas naturvårdsenheter). Vi avvisar också regeringens förslag att avveckla stödet till miljöskyddsteknik. Vi förordar att ett miljödepartement inrättas och att den regionala och lokala miljöadministrationen förstärks. lägger också fram en omfattande partimotion om naturvård. Hänvisningar görs här också till den motionen. Miljöavgifter m. m. Det finns en internationellt accepterad princip som säger att förorenaren betalar, dvs. att all produktion och annan verksamhet skall bära sina miljökostnader. Priset på en vara bör i princip omfatta alla kostnader i kedjan från råvara till slutlig hantering (avfallsdeponering eller återvinning). Principen tillämpas dock inte fullt ut. Det finns en rad miljökostnader som inte räknas in i priset och som alltid får bäras av någon annan än den som producerar eller konsumerar. I stället för att betala för hela varan man köper övervältrar man en del av kostnaden på någon annan. Sådana kostnader kan vara påtagliga, t. ex. renhållning på offentliga platser och längs vägarna. De kan också vara mer svårgripbara, t. ex. förlust av naturvärden. Om vi mer renodlat tillämpar förorenaren betalar-principen, främst genom att använda miljöavgifter, kan vi komma åt vissa miljöproblem. Miljön står då inte längre gratis till förorenarens förfogande. Varor eller tjänster som medför stora miljökostnader, vilka nu inte finns inräknade i priset, blir dyrare och därmed mindre efterfrågade. Utsläppen kan begränsas. Nya ekonomiska resurser kan tillföras miljöarbetet. Ekonomiska styrmedel bör därför utnyttjas i större utsträckning. Miljöavgifter kan konstrueras på flera sätt. Man kan ibland mäta miljöskadorna och sätta avgifter därefter. Avgifter kan också utnyttjas i avskräckningssyfte och för att förhindra kalkylerade överträdelser av bestämmelser. Avgiftsintäkterna kan vara specialdestinerade. Exempel på det kan vara en avgift på olja för att finansiera bättre oljeskydd och insatser för att minska försurningens effekter t. ex. kalkning av sjöar, tillsynsavgifter etc. De kan också vara generella. En viss verksamhet kan sägas medföra miljöskador som är svåra att mäta eller definiera. Avgifterna kan då gå till miljövårdssektorn eller statskassan. Då är emellertid skillnaden gentemot vanliga punktskatter liten. Ekonomiska styrmedel har avvisats med mer eller mindre vederhäftiga tekniska, ekonomiska eller fördelningspolitiska argument. har dock införts avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen, täktavgifter samt avgifter på gödselmedel och bekämpningsmedel. Detta är ett i och för sig viktigt genombrott. Det skedde dock som ett led i regeringens besparings- och skattehöjningspolitik. Enligt vår mening är det olämpligt att se de aktuella avgifterna som i första hand ett medel att förstärka statskassan. Dessa inkomster bör i stället tillföras miljösektorn. Regeringens förslag hade dessutom klara tekniska brister. Det bör också noteras att införandet av miljöavgifter i kombination med redan existerande administrativa regleringar kan få andra effekter än om ett mer renodlat avgiftssystem används. De aktuella avgifterna ger betydande inkomster, vilket gör det möjligt att förbättra miljövården utan att för den skull öka statens utgifter. I det följande föreslår vi höjningar av vissa miljöanslag. Budgetförslaget innebär en otillåtligt låg ambitionsnivå inom miljövården. Även om statens finanser är dåliga finns det enligt vår mening starka skäl att undanta åtminstone vissa delar av miljövårdssektorn från besparingar. Hoten mot miljön är inte mindre därför att vi har ett budgetunderskott. Neddragningar av insatser nu kan ge skador senare som blir väsentligt dyrare att reparera och ibland omöjliga att reparera. Medlen används dels för egen information, dels för bidrag till vissa ideella organisationer såsom . De insatser som kan göras med dessa medel har stor genomslagskraft. Opinionsbildning är mycket viktig inte minst i nuvarande ekonomiska situation. Anslaget bör höjas med 0,49 milj. kr. och utgå med 3,99 milj. kr. i enlighet med äskande. Anslaget hör till dem som prioriterat allra högst. Vi har i vår motion om naturvården utförligt motiverat behovet av ytterligare Vi har i den motionen också föreslagit principer för den fortsatta finansieringen av skyddsinsatser. Enligt vår mening bör utöver det anslag som regeringen föreslagit domänverksmark motsvarande ett belopp av 15 milj. kr. ställas till förfogande, såsom skedde . Marken kan erbjudas enskilda, vilkas mark avsätts som reservat. Därigenom underlättas reservatsbildning. Övervakning av miljöförändringar m. m. Detta anslag ersätter de tidigare anslagen för särskilda undersökningar och övervakning av miljökvalitet. Det utnyttjas bl. a. för inventeringar. Vi har i vår naturvårdsmotion föreslagit ytterligare inventeringar. Anslaget har prutats kraftigt. Denna prutning är dålig ekonomi. Anslaget bör ökas med 3 milj. kr. till 30 milj. kr. Flora- och faunavård. Vi har i vår motion rörande naturvården föreslagit ökade insatser till skydd för flora och fauna. För detta ändamål bör bl. a. ett särskilt anslag inrättas. bör anvisa 2 milj. kr. under detta anslag. Länsstyrelserna m. m. Naturvårdsenheterna har drabbats av betydande nedskärningar till följd av direktiven till länsstyrelserna att spara. har en rad nya uppgifter tillkommit. Detta har inneburit att kravet att utföra lagreglerade uppgifter på många håll inte kunnat uppfyllas. Än svårare har det varit att sköta den förebyggande miljövården. Vi föreslår att ytterligare 4 milj. kr. tillförs länsstyrelsernas naturvårdsenheter. Detta borde göra det möjligt att kompensera de senaste årens personalinskränkningar. Stöd till miljöskyddsteknik har utgått under ett särskilt anslag under jordbrukshuvudtiteln. Anslaget har använts för stöd till teknikutveckling, bidrag till återvinningsanläggningar, till reningsverk i kommuner där speciella krav ställts m. m. Regeringen föreslår nu att detta anslag avvecklas. Vissa stöd avslutas eller avses utgå genom AMS. Den del som avser ren teknikutveckling föreslås överförd till STU för att samordnas med STU:s teknikutveckling i övrigt. Förändringen beskrivs knapphändigt i budgetpropositionen. Det framgår inte vilken ambitionsnivå som avses gälla. Medelstilldelningen till STU är dock sådan att något större utrymme för miljöskyddsteknik knappast finns. Det torde därför förhålla sig så att verksamheten i praktiken avvecklas. Teknikutvecklingsstödet har strategisk betydelse för miljöskyddsarbetet. Det kan även ge arbetstillfällen och exportchanser för svensk miljöteknisk industri. Vi avvisar regeringens förslag. Anslag bör även nästa budgetår utgå under jorbrukshuvudtiteln. Anslag bör anvisas med 20 milj. kr. De anslag regeringen till äventyrs avsett använda för detta ändamål inom STU bör också överföras till anslaget. Miljöarbetet på regeringsnivå behöver förbättras. Det är olämpligt att miljöfrågorna handläggs av det departement - som har huvudansvaret för jordbruks- och skogspolitiken. Detta innebär risk för att avvägningar mellan miljövårdskraven och de areella näringarnas krav sker på fel nivå. En annan brist är att vissa miljöfrågor av främst historiska skäl handhas av ytterligare andra departement. Den starka kopplingen mellan naturresurshushållning och miljöpolitik gör det dessutom motiverat att bättre knyta samman den fysiska riksplaneringen, som handläggs av och miljöpolitiken. Enligt vår mening är det angeläget att ett naturresurs- och miljödepartement inrättas, huvudsakligen baserat på enheter från jordbruks- och bostadsdepartementen (miljö och planering). Till det nya departementet borde också föras vissa miljöfrågor som handläggs inom andra departement. Detta skulle ge naturresurs- och miljöfrågorna större tyngd och ett starkare genomslag. Ett statsråd skulle få det centrala ansvaret. En bättre samordning med övriga nordiska länder, som samtliga har miljödepartement, skulle vidare uppnås. Kommunerna har successivt fått ett större ansvar för miljö- och naturvård. Beslutsrätt har decentraliserats, och kommunerna har fått vidgade uppgifter. Denna utveckling fortsätter bl. a. genom den kommande plan- och bygglagreformen. Det finns en del fördelar med denna utveckling. Miljöarbetet kan få större omfattning. Det ligger ett värde i att beslut fattas nära de närmast berörda. Men det finns också problem. kan lokala intressen strida mot riksintressen. En annan svårighet är att den kommunala organisationen och de personella resurserna inte anpassats till den förändring som pågår. Detta gör sig särskilt märkbart när det gäller den allmänna naturvården. Inget kommunalt organ har ett klart angivet ansvar för dessa frågor. Den bästa lösningen torde i allmänhet vara att miljö- och hälsoskyddsnämnderna, som har ansvar för förhållandena på vatten- och luftvårdsområdena, också får ansvara för naturvården. Därmed skulle man få ett politiskt organ i kommunerna med ett samlat miljöansvar. Slutliga avvägningar kan ske i kommunstyrelsen. Man skulle också få ett rationellt utnyttjande av personalen. Många kommuner har anställd personal med god kompetens också för miljö- och naturvård. På andra håll saknas sådan personal. Det är nödvändigt att kommunerna i takt med det ökande ansvar de får inom miljösektorn rekryterar personal med biologisk och geovetenskaplig kompetens - kommunekologer. Regeringen bör ta initiativ i denna riktning. Det kan ske vid den av oss föreslagna översynen av naturvårdslagen, i samband med annan lagstiftning där kommunerna berörs, i kontakterna med , vid information om ny lagstiftning etc. Den avgiftsbeläggning av t. ex. tillsynsarbetet som införts och som kompenserar kommunerna för vissa insatser bör underlätta en utveckling av det kommunala miljöarbetet. Med hänvisning till det anförda föreslås* 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts rörande ökad användning av ekonomiska styrmedel såsom miljöavgifter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts rörande inrättandet av ett naturresurs- och miljödepartement (miljödepartement), 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts rörande kommunernas ansvar för miljö- och naturvård, 4. att beslutar att mark motsvarande ett värde av 15 milj. kr. skall överföras från domänfonden till naturvårdsfonden i syfte att underlätta bildandet av naturreservat på privat mark, 5. att till Miljövårdsinformation för /86 anvisar ett med . ökat reservationsanslag av , 6. att till Övervakning av miljöförändringar, m. m. för /86 anvisar ett med . ökat reservationsanslag av , 7. att till Flora- och faunavård för /86 anvisar ett reservationsanslag av , 8. att avslår regeringens förslag avseende stödet till miljöskyddsteknik. * Se även motion 1984/85:371. 9. att till Stöd till miljöskyddsteknik m. m. för /86 anvisar ett reservationsanslag av . samt beslutar att de medel som för ändamålet föreslås användas inom STU överförs till detta anslag. () () () () () ()