mot · G8022306 · 1985-01-25 00:00:00 — Vi anser det angeläget att man i sjukvården mer systematiskt använder sig av tvåspråkig personal och förslaget i budgetpropositionen om försöksverksamhet med tvåspråkig utbildning med inriktning mot barnavård och sjukvård hälsar vi med tillfredsställelse. Men all personal i omsorgs- och sjukvårdsyrken behöver grundläggande utbildning i invandrarkunskap. Detta är i första hand en uppgift för landstingen men också som tillsynsmyndighet har ett ansvar att initiera och rekommendera. Den invandring som pågått har lett till att antalet äldre invandrare ökar. beräknas ca 125 000 av i boende utrikes födda personer vara . har kommit från . Kravet på god omsorg för denna stora grupp finns naturligtvis. Förväntningarna kring ålderdomen skiljer sig mellan olika invandrargrupper när det gäller samhällets äldreomsorg resp. barnens ansvar för sina åldriga föräldrar. Detta har framkommit i en pilotstudie som invandrarverket utfört, Äldre invandrare. Vidare framstår invandrarnas problem med svenska språket samt äldreomsorgspersonalens bristande kunskaper om invandrare som exempel på aktuella svårigheter. Att statistiskt kartlägga antalet äldre invandrare har visat sig svårt då den generella statistiken endast skiljer på utländska medborgare och svenska. Flertalet invandrare i den aktuella åldersgruppen är svenska medborgare som allstå inte blir redovisade som invandrare. Därför krävs särskilda bearbetningar av befintlig statistik för att erhålla uppgifter om antalet äldre i olika språkgrupper. Behovet av tvåspråkig personal är speciellt stort när det gäller äldre invandrare. De kunskaper i svenska som förvärvats sent i livet faller då ofta bort, och det enda språk som kan användas är det ursprungliga. I har /genom att särskilda medel anslagits 1981/ pågått en projektverksamhet rörande äldreomsorgen. Deras erfarenheter kan vara en god vägledning för nya projekt inom äldreomsorg för invandrare. Inriktningen i äldreomsorgen att kunna vårdas i sitt hem kommer också att ställa speciella krav i kommunernas äldreomsorgsplanering. Det är viktigt att kommunerna uppmärksammas på sitt ansvar, att ge ett livsvärdigt omhändertagande till äldre invandrare, liksom sjukvården har detta ansvar inom långtidsvården. Fosterhemsplacering av barn tillhörande främmande språkliga eller etniska minoriteter För familjer ur språkliga eller etniska minoriteter kan omhändertagande av barn för fosterhemsplaceringar medföra särskilda problem som kräver särskild hänsyn. Problemet har utförligt tagits upp av flera invandrarorganisationer men också genom massmedia. Invandrarfamiljer har ofta svårt att förstå den svenska inställningen i dessa frågor eftersom den inte överensstämmer med inställningen i deras kultur. Med litet fantasi är också det lätt att föreställa sig den tragedi det innebär att ett barn, sedan det överlämnats till främmande föräldrar, successivt glömmer sitt språk, sitt ursprung, sig själv och förlorar den språkliga kontaktmöjligheten med sina föräldrar. Så här beskriver ett aktuellt fall i ett öppet brev till de ansvariga där ett turkiskt barn fosterhemsplacerades i en svensk familj ca 15 timmars resväg från föräldrarna: I realiteten har följande skett: Barnens rätt att fritt i sin egen kultur leva och utvecklas har fråntagits dem. Barnen har glömt sitt modersmål, turkiskan. Barnen har förlorat faderskärleken. Barnen har ryckts bort ur sin naturliga miljö. Det är inte längre fadern som straffas utan det är barnen. Barnen har inte räddats, de har dödats. Ja, den människa, som avstängs från sin egen kultur DÖR. Hon lever biologiskt sett i en tomhet. För att komma till rätta med de mycket allvarliga sociala problem som kan uppstå kring invandrare är sålunda fortbildning i invandrar- och minoritetskunskap för socialarbetare en nödvändig väg att gå. Vi har tidigare understrukit detta. När det gäller fosterhemsplacering av invandrarbarn anser vi emellertid att fortbildning inte är tillräckligt. Tyvärr finns det aktuella exempel på myndigheternas agerande i sådana frågor där de visat bristande förståelse för den ovan nämnda problematiken. Invandrarbarnen bör, så långt möjligt, tillförsäkras rätten att få växa upp inom ramen för sin egen språkliga och etniska identitet, och bör ges i uppdrag att ta upp dessa frågor. Många av de flyktingar som slutligen får en i har i sina hemländer tidigare varit fängslade och i samband därmed utsatta för tortyr. Tortyr har förekommit men tortyrmetoderna har förändrats. används alltmer metoder som syftar till att ge psykologiska effekter och man är angelägen om att de inte skall lämna synliga spår efter sig. På det sättet är det svårare att få belägg för vad som verkligen förekommit. har vid i funnits ett behandlingscentrum för rehabilitering av tortyroffren. Detta finansieras delvis av danska staten som ställt lokaler och utrustning till förfogande. 1 övrigt drivs verksamheten med hjälp av frivilliga bidrag från och från internationella fonder. Verksamheten har enligt samstämmiga vittnesmål visat sig ge goda resultat och har varit av stor betydelse för de människor som upplevt tortyr. I har Röda korset tagit initiativ till en liknande verksamhet och startade första rehabiliteringscentrum för torterade. Det är Röda korset och som gemensamt står bakom centrumet. Vi hälsar med stor tillfredsställelse att denna verksamhet kommit i gång i och vi tycker det är naturligt att svenska staten likaväl som den danska visar sitt positiva intresse genom att ge ekonomiskt stöd till densamma. Detta bör ges regeringen till känna. 1 vissa av de kulturer varifrån invandrare kommer är kvinnomisshan deln vanligt förekommande. Det finns anledning att med skärpa framhålla att i gäller svenska lagar och att all misshandel måste beivras. Men invandrarkvinnorna behöver stöd för att orka bryta med gamla mönster, stöd av samhället och stöd av andra kvinnor, svenska och invandrarkvinnor. 1 ännu högre grad än svenska kvinnor är invandrarkvinnor rädda att anmäla misshandel i hemmet. Kvinnor utan permanent uppehållstillstånd har ofta stått ut med misshandel av rädsla för att annars utvisas, eftersom deras tillstånd att vistas här har varit beroende av mannen. ändrades praxis så att det blivit helt klart att kvinnor som i sina hemländer skulle riskera trakasserier på grund av att de är skilda får stanna i om de före den normerande tvåårsgränsen bryter upp ur ett förhållande där de utsätts för misshandel. Med tanke på att uppehållstillstånd numera alltid söks från hemlandet borde det vara möjligt att ge permanent uppehållstillstånd redan efter en första sexmånadersperiod. Någon okontrollerad invandring skulle inte behöva riskeras genom en sådan praxisändring. Familjesammanföring och anhöriginvandring måste ses som viktiga delar i svensk flykting- och invandringspolitik. Familjen spelar i många länder och kulturer en betydligt större roll såväl ekonomiskt som socialt än i vårt land. Till familjen räknas ofta en vidare krets av anhöriga än vad som är vanligt i . Starka humanitära och sociala skäl talar för en generös praxis när det gäller att medge invandring av anhöriga till flyktingar och sådana som fått en i vårt land av politiska/humanitära skäl. Korta handläggningstider i utlänningsärenden är önskvärda både med hänsyn till berörda människor och till samhällets kostnader för väntare. och vidtog den dåvarande regeringen en rad åtgärder för att nedbringa handläggningstiderna i utlänningsärenden. De omfattade omprioriteringar och resurstillskott i samtliga led i instansordningen. Åtgärderna gav resultat. Exempelvis sjönk den genomsnittliga handläggningstiden i avlägsnandeärenden hos från 1981 till omkring . har en kraftig ökning av antalet asylsökande skett. Detta avspeglar sig nu i invandrarverkets ärendebalanser. Balansen av öppna tillståndsärenden ökade från 7 127 till 12 719. ökade antalet specialärenden från 1 134 till 2 790. En ökning av handläggningstiderna har också kunnat noteras . Regeringen har i sitt budgetarbete visat på en ryckighet i sin anslagsgivning till invandrarverket. Därför hälsar vi nu med tillfredsställelse regeringens förslag om permanentning av de tidigare tre temporära förstärkningstjänsterna till tillståndsbyrån. beslut om en ny mottagningsorganisation för flyktingar och asylsökande innebar nya och stora arbetsuppgifter för SI V fr. o. m. . Det är beklagligt att övergången till en ny organisation kom att sammanfalla med en mycket kraftig ökning av antalet asylsökande. Sammantaget leder den aktuella situationen till kraftiga påfrestningar på verket och verkets personal. Regeringen måste därför ha en hög beredskap och vara lyhörd för åtgärder och resursförstärkningar som gör det möjligt att hålla nere handläggningstiderna hos och övriga delar i instansordningen. En ökning av handläggningstiderna leder dels till ökade påfrestningar för inblandade asylsökande, dels till ökade kostnader för samhället. Det kan också skada tilltron till invandrings- och flyktingpolitik. Statens stöd till invandrar- och minoritetsorganisationernas centrala verksamhet Invandrarnas riksorganisationer fyller en viktig funktion som länk mellan invandrargrupperna och de svenska myndigheterna/organisationerna. Som intresseorganisationer är de ett uttryck för att språkliga och etniska minoriteter i vårt samhälle önskar bevara och utveckla sin kultur och identitet i enlighet med det av fastställda valfrihetsmålet för invandrar- och minoritetspolitiken. Lokalt utför organisationerna ett omfattande kulturellt och socialt arbete. Invandrarnas riksorganisationer arbetar under stora ekonomiska svårigheter. Uppsägning av personal och neddragning av verksamheten har skett i flera av förbunden . har samhället i allt större utsträckning efterfrågat invandrarorganisationernas medverkan i olika sammanhang. Kraven och önskemålen från den egna gruppen har också ökat. har starkt betonat vikten av ökat stöd till invandrarnas riksorganisationer. Regering och riksdag har dock bara beviljat en marginell ökning av anslaget. Detta har lett till en reell sänkning av bidraget och svårigheter att bevilja nytillkommande organisationer stöd. som tillsattes 1980 hade bl. a. i uppgift att se över samhällets stöd till invandrarnas organisationer. I kommitténs slutbetänkande SOU 1984:58 föreslår man ett nytt system för statens stöd till invandrar- och minoritetsorganisationernas centrala verksamhet. Statens stöd skall vara neutralt, icke detaljreglerat och automatiskt verkande för organisationerna. Stödets storlek föreslås bli beroende av organisationens storlek. Stödet skall utgå dels i form av ett grundstöd, dels en rörlig del i förhållande till medlemstalet. Vi anser det viktigt att de förslag till förbättringar av organisationsstöd som IPOK presenterat blir genomförda. I budgetpropositionen föreslår föredragande statsråd ett i princip oförändrat anslag till invandrarorganisationerna i avvaktan på en särskild invandrarpolitisk proposition i slutet av årets . Propositionen kan alltså inte behandlas under vårriksdagen. En reformering och reell förbättring av stödet till invandrarnas riksförbund kan enligt vår uppfattning inte vänta. bör därför skyndsamt hos regeringen begära ett förslag till nytt organisationsstöd i enlighet med IPOK:s utredningsförslag så att beslut kan tas redan under innevarande . För att åstadkomma en reell förbättring redan nästa budgetår krävs att anslagens totalbelopp ökas. Vi föreslår därför att anslaget under D 3. Bidrag till invandrar- och minoritetsorganisationernas verksamhet för /86 höjs med 3,4 miljoner från 4,6 miljoner till 8,0 milj. kr. Etermedia, radio och TV upplevs som mycket betydelsefulla av språkminoriteter när det gäller möjligheterna att upprätthålla den sociala och kulturella identiteten. 1 avtalen mellan staten och de olika bolagen inom stadgas en skyldighet att i programutbudet särskilt rikta sig till olika språk- och minoritetsgrupper. Föreskrifterna ligger i linje med riksdagsbeslutet om att samhällets insatser i invandrar- och minoritetspolitiken skall syfta till jämlikhet, valfrihet och samverkan. Det bör dock konstateras att huvuddelen av den programverksamhet som finns på invandrar- och minoritetsspråk tillkommit efter granskningar och kritik från radionämnden. befinner sig i en besvärlig ekonomisk situation. Besparingar har genomförts och kommer att genomföras . Besparingsförslag har också presenterats när det gäller den relativt lilla verksamheten inom minoritetsspråken. Detta är beklagligt med tanke på den betydelse sändningarna har för berörda grupper. Den ekonomiska utvecklingen inom bolagen har heller inte gjort det möjligt att utvidga programverksamheten till att också omfatta nytillkomna språkgrupper. Avtalet mellan staten och moderbolaget löper ut . En beredning med representanter från samtliga partier skall förbereda och utforma ett nytt förslag till avtal med . Det är enligt vår uppfattning mycket viktigt att man i det nya avtalet preciserar Radio-koncernens ansvar för programverksamhet på invandrar- och minoritetsspråk så att man uppfyller riksdagsbeslut om jämlikhet, valfrihet och samverkan. I avtalet bör också preciseras skyldighet att i den ordinarie programverksamheten spegla invandrarnas bakgrund, kultur och förhållanden i vårt land samt motverka tendenser till fördomar/diskriminering och invandrarfientlighet. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi* 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sagts om familjerådgivning för invandrarfamiljer och utbildning av familjerådgivare, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sagts angående omsorg och sjukvård för invandrare, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om äldre invandrares situation och om behovet av särskild statistikbearbetning för att kartlägga behov inom olika invandrargrupper, 4. att beslutar att hos regeringen begära att ges i uppdrag att beakta vad i motionen anförts om fosterhemsplacering av barn tillhörande språkliga eller etniska minoriteter, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ekonomiskt stöd till nystartat rehabiliteringscentrum för tortyroffer i . * Se även motionerna 1984/85:2307 2311. () () () ()