mot · G8021337 · 1985-01-21 00:00:00 — Betygskraven vid intagning till universitet och högskolor, m. m. Den naturvetenskapliga linjen i gymnasieskolan befinner sig alltjämt i kris. På många orter fylls inte tillgängliga platser, och det leder i sin tur till att elever som inte har förutsättningar eller intresse för naturvetenskapliga studier hamnar där, med studieavbrott eller linjebyte som följd. Linjen betraktas som svår, betygskraven för högre studier är höga och antagningsbestämmelserna ger inget försteg för relevanta förkunskaper. Betygen, men inte linjen, fäller utslaget. Det finns alla skäl att fråga sig vilka åtgärder som skulle kunna öka intresset för N-linjen. Ur samhällsekonomisk synpunkt men också ur den enskilda individens är det viktigt att de som har fallenhet för naturvetenskapliga studier förmås att välja N-linjen. främjar detta forskningen och utvecklingen i vårt land. Vissa generella åtgärder beträffande betygssättningen i gymnasieskolan och antagningsbestämmelserna till högskolor och universitet skulle tjäna detta syfte, som de också skulle innebära förbättringar för andra utbildningsområden. Betygen bör vara kvar som det huvudsakliga urvalsinstrumentet - med de möjliga kompletteringar som föreslås i den moderata partimotionen rörande utbildningsfrågor. För att undvika att eleverna med hjälp av taktik skaffar sig de nödvändiga betygen bör en viktning av betyg och/eller gymnasielinje kunna övervägas med hänsyn till deras relevans för de ämnen som skall studeras. Att ha gått rätt" linje måste prioriteras. Ett av karaktärsämnena på N-linjen, biologi, har i den svenska gymnasieskolan en förhållandevis svag ställning. Biologiämnet är det ämne där kunskapsutvecklingen är allra snabbast - nytt stoff tillförs ständigt, bl. a. tack vare forskningen kring den levande cellen som förutsättningen för allt liv och medvetenheten om miljöns betydelse. Veckotimantalet är för biologi 5, för kemi 7 och för fysik 10,5. (Som jämförelse kan nämnas att har biologi och 11). Många olika kriterier avgör hur "viktigt ett ämne är, men det finns- på gott och ont- en viss tröghet i systemet. Mycket talar dock för att en justering av timtalen till förmån för biologiämnet borde göras. En större tyngd på biologi skulle dessutom locka fler flickor till N-linjen. Genom ämnena miljövårdsteknik och hälsokunskap har det visat sig att flickor har ett jämförelsevis stort intresse för biologi. De krav som ämnet ställer innebär vidare att adekvat fortbildning bör erbjudas biologilärarna, något som inte förutskickas i SÖ:s remiss angående angelägna personalutbildningsbehov för skolväsendet 1985/86. I en framtida successiv reformering av gymnasieskolan bör man överväga att erbjuda ett fjärde frivilligt år på N-linjen med lämpliga specialiseringar, t. ex. biokemi och bioteknik. Detta skulle vara till fördel också för den internationellt konkurrenskraftiga läkemedelsindustrin, som önskar rekrytera unga människor med goda baskunskaper i naturvetenskapliga ämnen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär utredning om förutsättningarna för 1. en viktning av betyg och/eller linjer vid antagning till universitet och högskolor, 2. en omfördelning till förmån för biologiämnet av veckotimtalen i karaktärsämnen på N-linjen, 3. fortbildning av biologilärare, 4. påbyggnadsår med specialisering på N-linjen. () ()