mot · G8023089 · 1985-04-12 00:00:00 — Denna finansieringsform bör finnas kvar som jordbrukets andel av kostnaderna. Statens andel bör nu kunna anges till 400 milj. kr. vid normala världsmarknadspriser. Om volymerna ökar till följd av att animalieproduktionen minskar bör statens tillskott till spannmålsregleringen öka. Samhället bör ta det övergripande ansvaret för att prisregleringen fungerar och för att överenskomna priser kan uppnås på den svenska marknaden. Därför måste medel stå till förfogande bl. a. för att täcka exportkostnader. måste näringen och de enskilda producenterna ta sitt ansvar för att produktionen anpassas till de mål som ställs upp. Det gäller främst animalieproduktionen. Kostnaderna för överskotten bör därför som få återverka på producentpriserna för resp. produkt. För spannmål bör samhället liksom ha ett särskilt ansvar, eftersom det är ett samhällsintresse att den brukningsvärda åkerjorden utnyttjas och det anses lämpligast att överskottet i första hand tas ut i form av spannmål. - Nuvarande investeringsstopp förlängs. - Strukturstödet för svin behålls och görs effektivare; höjning av beloppet och trappsteg. - Avgiftssystemet för ägg bibehålls. - En snabbinventering och analys görs av olika möjligheter att styra animalieproduktionen. Statsmakterna medverkar till att lämpliga styrmedel sätts in. - Alternativ produktion, t. ex. energigrödor och ny miljövänlig teknik stimuleras. - Ökad vikt iäggs vid produkternas kvalitet. - Forskning och försök inriktas på att finna alternativ användning för våra Om inte styrmedel kan sättas in som medverkar till en balanserad minskning av främst svinproduktionen blir en pris- och lönsamhetspress nödvändig. Det skulle sannolikt leda till utslagning av många bra företag. LMK har inte presterat något material som kan läggas till grund för konkreta förslag till nya åtgärder. Vi noterar och tillstyrker att en förlängning av investeringsförbudet med föreslås i propositionen. Vi anser att ett förbud mot investeringar som ökar produktionskapaciteten behöver bibehållas till dess en tillfredsställande balans uppnåtts på marknaden. Vi motsätter oss bestämt att strukturstödet för svin och avgiftssystemet för ägg upphör, vilket har till uppgift att begränsa produktionsenheternas storlek. Den begränsade effekten på svinproduktionen beror på att stödbeloppet varit för lågt. Det bör höjas till . upp till 1 500 svin och eventuellt utgå med . mellan 1 500 och 2 500 svin. Vi vill påpeka att ett slopande av strukturtian ger en intäktsökning med . för en producent med 15 000 svin. För en producent med 10 000 svin blir förbättringen ca . Åtgärden är därför direkt stötande inte minst mot bakgrund av jordbruksministerns förordande av ökade inslag av solidarisk inkomstfördelning mellan olika kategorier jordbrukare. Vi har en annan uppfattning än jordbruksministern om vad som bör avses med solidarisk inkomstfördelning. Propositionen lämnar fritt fram för storskalig produktion till nackdel för familjelantbruket. Den av oss föreslagna inventeringen av tänkbara styrmedel bör genomföras skyndsamt och i samråd med näringen så att konkreta åtgärder kan komma till stånd möjligt. Prisregleringen m. m. Vi kan inte biträda förslaget om att förädlingsindustrin åläggs att pröva möjligheten att dela upp sin verksamhet i fristående juridiska personer. Som framhållits av LRF och i reservation innebär en sådan uppdelning för de lantbrukskooperativa företagen att de skulle tvingas välja en annan företagsform, dvs. aktiebolag, för viss del av verksamheten. Det vore en allvarlig diskriminering av den kooperativa företagsformen. Vi motsätter oss varje form av uttalande från som kan tolkas som påtryckning eller hotelse för att tvinga fram en uppdelning av lantbrukskooperativa företag i skilda juridiska personer. Den övervakande myndigheten bör kunna skaffa den kompetens som erfordras för att bedöma om vinstmedel förs mellan olika verksamhetsgrenar i företagen. Vi anser att en återgång bör ske till ett kompensationssystem baserat på förändringar i PM-index och den faktiska kostnadsutvecklingen inom berörd livsmedelsindustri. Systemet med s. k. obundna överläggningar ger ingen Det är nonsens att hävda att systemet kan vara till fördel för både producenter och konsumenter. Antingen får lantbrukarna full kostnadskompensation eller också får man det inte. Ett obundet system ger möjligen större utrymme för dribblande med olika summor och tidsperioder, men det minskar i sin tur möjligheten till insyn och förståelse av prisregleringen från bl. a. ledamöter. Ökad mörkläggning av jordbrukspolitiken är inte något som bör eftersträvas. Introduktion av nya produkter, som inte är baserade på svenska jordbruksråvaror, bör ske under sådana former att möjligheterna att uppnå de jordbrukspolitiska målen, bl. a. för livsmedelsberedskapen och inkomstmålet, ej minskar. En ny produkt bör inte ges fördelar framför en konkurrerande produkt, som av marknadsmässiga, jordbrukspolitiska eller andra skäl t. ex. är belagd med avgift. Vi har ingen erinran mot att konsumentdelegationens ställning och arbetsformer ses över. Vi erinrar om att delegationen inrättats genom beslut av och att det därvid underströks att delegationen skulle vara knuten till jordbruksnämnden och ha en rådgivande funktion. har inte tagit något beslut som innebär ändring härvidlag. Parter vid överläggningarna skall självfallet vara staten och jordbruket, som företräds av LRF genom Lantbrukarnas förhandlingsdelegation. I sin rådgivande funktion har konsumentdelegationen en viktig roll vare sig staten företräds av jordbruksnämnden eller av särskilda delegerade. Vi anser det angeläget att de statsrättsliga aspekterna övervägs grundligt vid den förestående översynen så att statsrättsligt korrekta former iakttas i fortsättningen. Jordbrukets försörjning med produktionsmedel i krissituationer Berörda myndigheter bör ges i uppdrag att efter utredning föreslå konkreta åtgärder för att trygga jordbrukets försörjning med produktionsmedel i krissituationer. Särskild vikt bör därvid läggas vid försörjningen med kvävegödsel, proteinfoder, växtskyddsmedel, maskiner och energi. Som vi tidigare framhållit har jordbrukets och hela livsmedelskedjans sårbarhet och beroende av importerade produktionsmedel ökat dramatiskt . Propositionen innehåller inga förslag som förbättrar situationen. Den åkernedläggning och minskning av koantalet, som blir en ofrånkomlig följd av den politik som förordas i propositionen, innebär efter hand en ytterligare försämring av vår försörjningsförmåga i krissituationer. Läget, inte minst för storstadsområdena, skulle snabbt bli ytterst allvarligt om för vår livsmedelsförsörjning vitala delar av vårt land, som tillika har ett militärstrategiskt utsatt läge, skulle beröras av krighandlingar. Ett genomförande av planerna beträffande det s. k. Nynäshamnskombinatet förbättrar vår försörjning med ammoniak under fredstid men produktionen blir helt beroende av importerat kol. Beräkningar som utfördes inom LMK utgick ifrån att produktionen avs. pekiloprotein skulle tas upp i ett krisläge. I propositionen erkänns att det inte är möjligt att bedöma om detta är ett realistiskt alternativ. Vi vill gå ett steg längre och helt avföra detta projekt. Kvar finns den brist på protein som skulle ersättas. De fromma förhoppningar som framförs i propositionen räcker inte. Vi vill i sammanhanget påminna om att etanolproduktion baserad på spannmål eller sockerbetor ger ett värdefullt proteinfoder, som skulle förbättra vår livsmedelsberedskap. Vi ansluter oss till propositionen med följande ändringar och tillägg: - bör uttala att årliga uppräkningar bör ske av prisstödet med hänsyn till den faktiska kostnadsutvecklingen^ - Stödnivån bör räknas upp med 80 milj. kr. från utöver föreslagna 22 milj. kr. - Finansieringen skall ske med nya pengar över statsbudgeten. Den mycket svåra ekonomiska situationen för lantbruket i norra och den eftersläpning som uppkommit motiverar ett nivålyft. Höjningen av anslaget bör finansieras med nya pengar över statsbudgeten. Den av jordbruksministern föreslagna ordningen torde förutsätta att antingen jordbruket eller konsumenterna får stå för kostnaderna. Norrlandsstödet är ett regionalpolitisk! stöd som skall betalas av skattemedel. Riktigheten i faktaunderlagen som ligger till grund för regeringens förslag vad gäller inlandet har ifrågasatts. bör därför få i uppdrag att se över materialet och eventuellt lägga fram förslag till justeringar av stödbeloppen för inlandet. Vi beklagar att regeringen ännu inte vidtagit någon åtgärd för att underlätta situationen för de ekonomiskt mest utsatta jordbrukarna i norra . På en rad punkter aviseras i propositionen nya utredningar och översyner. I de flesta fall gäller det områden där beslutsunderlag redan föreligger. Vi saknar dock bl. a. avisering av en utredning som på allvar kunde ta ett samlat grepp över hela livsmedelskedjan. det uppdrag som egentligen hade förelagts LMK. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1.att beslutar uttala att all brukningsvärd åkerareal bör utnyttjas för jordbruksproduktion, 2. att beslutar att ansluta sig till i motionen anförda utgångspunkter och mål för jordbruks- och livsmedelspolitiken, 3. att beslutar att ansluta sig till vad som i motionen anförts om prisstöd och prisreglering på jordbrukets område, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om styrmedel för att uppnå produktionsanpassning, 5. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om jordbrukets försörjning av produktionsmedel i krissituationer, 6. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående Norrlandsstödet, 7. att beslutar anslå 432 milj. kr. till prisstöd för jordbruket i norra , för /86. () () () () () . ÅSLING (c) () () () () () () () . () () minab/gotab 1985 82683