mot · G8023004 · 1985-03-27 00:00:00 — Motion 1984/85:3004 m. fl. Förbättrade boendeförhållanden för gamla, handikappade och långvarigt sjuka (prop. 1984/85:142) Den av socialdemokraterna omhuldade koncentrationen och specialiseringen har lett till dåliga boendemiljöer i stora hyreshusområden och opersonlig vård av äldre och sjuka på institutioner och vårdhem. Den naturliga gemenskapen generatiaoner emellan och kontakten med den närmaste omgivningen och hembygden har för många därigenom försvårats. Regeringens proposition 1984/85:142 om förbättrade boendeförhållanden för gamla, handikappade och långvarigt sjuka är ett försök att hjälpligt reparera de skador som en felaktig samhällsplanering har åstadkommit. Detta måste nu göras för att framför allt de äldre skall få acceptabla boendeförhållanden men till för samhället dryga extra kostnader. Utgångspunkten för politik är att alla skall ha tillgång till bra och ändamålsenliga bostäder oavsett var man bor i landet. Tillgången till en god bostad är en grundläggande rättighet. Bostadens utformning och dess yttre miljö är av största betydelse för den enskildes sociala situation och levnadsvillkor. Inte minst viktigt är de äldres boende. De måste ges möjlighet att trots funktionsnedsättning få leva ett aktivt liv i vanliga bostadsområden. Kommunernas ansvar för att alla får en egen bostad av god kvalitet I propositionen föreslås att bostadsförsörjningslagen skall kompletteras med en bestämmelse som slår fast kommunens ansvar för att alla i kommunen får en egen bostad av god kvalitet. anser i likhet med remissinstansen att det är tveksamt om detta skall lagregleras. Vi anser också i likhet med SKAF att ansvaret för en god bostadsförsörjning gäller enligt nu gällande lag. Bostadsförsörjningslagen inbegriper gamla, sjuka och handikappade. Lagen behöver således inte ändras. God kvalitet är ett mycket tänjbart begrepp och det som av en del uppfattas som minimistandard kan för andra vara fullt acceptabelt. Propositionen ger heller inget besked om vems mening som skall vara rådande när innehållet i begreppet god kvalitet fastställs. Är det t. ex. den sociala myndigheten eller är det den äldre som vill bo kvar i sin invanda miljö, som skall bestämma innehållet i god kvalitet? Vård och bostadspolitik måste utformas så att de äldre kan bo kvar i sina egna bostäder i så stor utsträckning som möjligt. Det är både humant för den enskilde och billigare för samhället. Det är inte minst viktigt i ett läge där antalet äldre kommer att öka , när investeringskostnader och personalkostnader stiger kraftigt som den ekonomiska situationen gör att investeringsutrymmet för nya institutioner är begränsat. Den omstrukturering av landstingens långtidsvård som pågår mot ökad primärvård, mer hemsjukvård och öppnare vårdformer är nödvändig och måste fortsätta om de äldre skall kunna få bo kvar hemma. En väl fungerande primärvård förutsätter också små sjukhemsenheter väl lokaliserade och helst i nära anslutning till en vårdcentral och med dagsjukvård inbegripen. Boendet för de äldre såväl som för andra måste utgå ifrån den enskilda människan, hennes behov och önskemål. Därför är det viktigt att skapa största möjliga valfrihet för de äldre i boendet. Boende, service och vård måste utgå ifrån en helhetssyn oavsett olika huvudmannaskap i boende-, vård- och omsorgskedjan. Bra och ändamålsenliga bostäder är en nödvändighet för att en sådan helhetssyn skall kunna läggas. En upprustning av de äldres bostäder är därför angelägen. De kommunala servicehusen utgör en annan väsentlig resurs. En viktig förutsättning för valfriheten i boendet för de äldre är kommunernas ålderdomshem. Ålderdomshemmen fungerar som en viktig mellanlänk mellan boende i och långtidsvård på sjukhem. En del landsting hyr t. ex. s. k. sjukhemsplatser på ålderdomshem i brist på sjukhemsplatser. De små sjukhemmen med hemlik miljö i en väl utbyggd primärvårdsorganisation har nära beröringspunkter med varandra. Ålderdomshemmen bör därför inte uteslutas vare sig som form för boende för äldre eller som resurs i utbyggnaden av primärvården. Lånereglerna i propositionen har givits en sådan utformning att ålder domshemmen kommer att försvinna. I propositionen anger bostadsministern dessutom att bostadslån normalt inte skall lämnas till ombyggnad av ålderdomshem och sjukhem som ligger utanför tätort. Det är mycket olyckligt. motsätter sig en sådan utformning av lånereglerna. är de statliga bidragsreglerna och vårdavgiftssystemet så utformade att det missgynnar ålderdomshemmen. Det nya statsbidragssystemet för den kommunala hemhjälpen utesluter ålderdomshemmen. De boende på ålderdomshem får betala en vårdavgift medan en sjukhemspatient får betala en vårdavgift först . Det påverkar den enskilde att i valet mellan ålderdomshem och sjukhem välja sjukhemsalternativet även om vederbörande inte är i behov av den kvalificerade vård som sjukhemmet kan erbjuda. Vi håller på att få en situation där vi vårdar människor på en mer kvalificerad nivå än vad som är medicinskt motiverat och därmed blir den sociala situationen sämre. Det är både inhumant och oekonomiskt. Denna snedvridning kan lätt undvikas om ålderdomshemmen får finnas kvar. Förutsättningen är att statsbidragsreglerna ändras. Vi föreslår därför att lånereglerna för upprustning och ombyggnad får en sådan utformning att också ålderdomshemmen omfattas av det statliga räntestödet. Vi menar att det är kommunerna själva som skall besluta om hur de vill ha boendet för de äldre utformat. Det skall inte styras från centralt håll genom snäva statsbidragsregler. Den i propositionen föreslagna inriktningen av statsbidragen kommer att i än högre grad än styra kommunernas planering och utbyggnad av äldreomsorgen till i tätort. Detta trots att en enig riksdag tidigare uttalat att regeringen skall lägga förslag som minskar den ekonomiska styrningen av den kommunala äldreomsorgen. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att avslår regeringsförslaget om en ändring av bostadsförsörjningslagen, 2. att med ändring av regeringens förslag beslutar att upprustnings- och lånereglerna för de äldres bostäder får en sådan utformning att ålderdomshemmen också omfattas. . () () () () () () () () minab/gotab 1985